5 % рентної плати –…\n01 листопада 2016 року Верховною Радою України було прийнято за основу Проект Закону № 3038 про внесення змін до Бюджетного кодексу України. Цей проект присвячено розподілу між бюджетами рентної плати, яку сплачують підприємства за користування надрами, видобуваючи природний газ, нафту та газовий конденсат. Цим Законом пропонується зараховувати до державного бюджету не 100%, а 95% рентної плати. Останні 5% – розподіляти між місцевими бюджетами різного рівня.\nПерш ніж проаналізувати законопроект №3038, слід коротко висвітлити, що таке рентна плата і про яку рентну плату йде мова у зазначеному законопроекті.\nРентна плата є загальнодержавним податком, і стаття 251 Податкового кодексу наводить 6 її видів. У тому числі – це плата за користування надрами для видобутку корисних копалин. До таких корисних копалин належать, зокрема, нафта, природний газ, газовий конденсат. Одразу зазначимо, що законопроект стосується рентної плати, пов’язаної з видобуванням саме цих трьох видів корисних копалин.\nПлатниками цього податку є ті суб’єкти господарювання, які мають право користування об’єктом (ділянкою) надр, мають спеціальні дозволи на використання надр і здійснюють діяльність із видобування корисних копалин. Розмір рентної плати залежить від обсягів та вартості корисних копалин, які були видобуті підприємством у податковому періоді.\nНа даний момент увесь обсяг рентної плати, яку сплачують суб’єкти господарювання за результатами видобування ними природного газу, нафти, газового конденсату, – повністю спрямовується до державного бюджету. Про це чітко зазначено в пункті 5 частини 2 статті 29 Бюджетного кодексу України. Проте, як зазначають автори законопроекту №3038 у пояснювальній записці до нього, така ситуація не відповідає принципу справедливого розподілу бюджетних доходів. Адже діяльність підприємств, які видобувають корисні копалини, впливає на екологічний стан території, здоров’я місцевих жителів, завдає збитків об’єктам локальної інфраструктури. Окрім того, діяльність таких підприємств тісно пов’язана із взаємодією з органами місцевого самоврядування. Вкрай важливо сприяти зацікавленості місцевого населення та, відповідно, органів місцевого самоврядування, у розвитку нафтогазовидобувної галузі промисловості на відповідній території.\nЗаконопроектом зачіпаються інтереси тих територіальних громад, на території яких є родовища нафти, газу та конденсату. Особливо в тих випадках, коли ці родовища дійсно розробляються великими підприємствами у промислових масштабах.\nСуть змін, які пропонує Законопроект № 3038, полягає у перерозподілі бюджетних доходів від рентної плати за користування надрами для видобування цих корисних копалин, та спрямуванні частини рентних платежів до місцевих бюджетів за місцем видобутку корисних копалин.\nЗокрема, за державним бюджетом України пропонується залишити 95% рентної плати. Інші 5%, що залишаються, пропонується розподілити наступним чином.\nНа районному рівні, рівні міст обласного значення, рівні ОТГ (об’єднаних територіальних громад):\n– 2 % плати – зараховувати до районних бюджетів за місцезнаходженням (місцем видобутку) відповідних природних ресурсів;\n– 3 % плати – до бюджетів міст обласного значення, бюджетів ОТГ за місцезнаходженням (місцем видобутку) відповідних природних ресурсів (пункти 4-1 та 4-2 частини 1 статті 64 БК України).\nНа рівні області – 2 % плати планується спрямовувати до бюджету АРК, обласних бюджетів відповідно до місцезнаходження (місця видобутку) корисних копалин (п. 41 частини 1 статті 66 БК України).\nНа рівні міст районного значення, сіл, селищ – лише 1 % плати пропонується зараховувати до бюджетів сіл, селищ, міст – залежно від місцезнаходження (місця видобутку) відповідних природних ресурсів (пункт 3-1 частини 1 статті 69 БК України).\nВиключення становить плата за користування надрами в рамках виключної (морської) економічної зони України та/або континентального шельфу. У випадках такого видобування плата в повному обсязі спрямовується до державного бюджету . Тому зміни жодним чином не стосуються підприємств, які видобувають корисні копалини на зазначених територіях. Це виключення пов’язане з тим, що таку рентну плату проблематично розподілити між місцевими бюджетами, зважаючи, на те, що вона сплачується не за місцезнаходженням ділянки надр, яка стала джерелом видобутку корисних копалин, а за місцем обліку платника рентної плати.\nНаскільки вплинуть ці зміни на доходи місцевих бюджетів?\nДля відповіді на це питання доцільно ознайомитися з даними статистики. Відповідно до Річного звіту про виконання Державного бюджету України за 2015 рік, оприлюдненого на сайті Державної казначейської служби України, надходження до Державного бюджету України від рентної плати за користування надрами склали:\nза видобування нафти – 2 642 866 961,99 гривень;\nза видобування природного газу – 29 262 234 696,11 гривень;\nза видобування газового конденсату – 2 239 347 586,20 гривень.\nЗвісно, що обсяг цього податкового надходження залежить від ставок рентної плати та обсягів видобування. Проте якщо виходити з податкових надходжень на рівні 2015 року, то якби Закон №3038 діяв у 2015 році, то між місцевими бюджетами було б додатково розподілено:\nвід рентної плати з видобування нафти: 132 143 348 гривень;\nвід рентної плати з видобування природного газу – 1 463 111 734,8055 гривень;\nвід рентної плати з видобування газового конденсату – 111 967 379,31 гривень.\nСаме такі суми коштів становлять 5% від рентної плати, яка фактично надійшла до державного бюджету у 2015 році.\nУ порівнянні зі ставками рентної плати, які діяли у 2015 році, деякі з них стали меншими із набранням чинності Законом України від 24.12.2015 № 909-VIII. Тому якщо доходи з видобування нафти та конденсату не мають підстав змінюватися, принаймні згідно з Податковим кодексом України, то з газом ситуація дещо інакша. Ставку рентної плати за видобування газу для населення з покладів до 5000 метрів було зменшено з 70 до 29 %, в інших випадках – із 55% – до 29% (з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів), із 28 % – до 14 % (з покладів, які повністю залягають на глибині понад 5000 метрів). Отже, припускаємо, що частина податкових надходжень, яку становила рентна плата з видобування газу, буде меншою, ніж у 2015 році.\nАби оцінити ці надходження у реальному часі, можна звернутися до даних офіційного сайту ДФС України. Справа в тому, що згідно з частиною 4 статті 35 Податкового кодексу України, на офіційному сайті ДФС України щомісячно повинна оприлюднюватися інформація щодо сплати податків платниками рентної плати за користування надрами, а також суб’єктами природних монополій. Тому ознайомитися з обсягами таких надходжень можна в зазначеному джерелі.\nВарто зазначити, що деякі громади вже зараз активно висловлюють свою підтримку законопроекту №3038. Наприклад, таку підтримку виказала громада селища Битків. Щоправда, у статті йшлося про первісну редакцію законопроекту, яка передбачала спрямування до сільських та селищних бюджетів 2 % рентної плати. Представники громади прогнозували додаткове надходження до місцевого бюджету у вигляді приблизно 4,2 мільйонів гривень рентних платежів щорічно, оскільки на території селища здійснює видобуток вуглеводнів НГВУ “Надвірнанафтогаз”. Додаткові надходження до своїх бюджетів очікують всі «нафтові» села Надвірнянського нафтопромислового району.\nТакож законодавчу ініціативу підтримали депутати Валківської районної ради Харківської області. У своєму зверненні вони посилалися на наслідки видобутку вуглеводнів – погіршення якості питної води в колодязях, обмеження обсягу територій, придатних для сільськогосподарської діяльності, або навіть їх зникнення, руйнування автомобільних доріг району через використання їх важковаговим транспортом. Депутати виказали підтримку тій версії законопроекту, у якій пропонувалося зменшити «державну» частину рентної плати до 90%, 4% плати спрямовувати до обласних бюджетів, 5-10% до районних або бюджетів ОТГ, 1-3% – до бюджетів місцевого самоврядування за місцем видобування.\nСвою підтримку законопроекту висловила і Асоціація міст України.\nНатомість, деякі народні депутати висловлюють критику законопроекту № 3038. Наприклад, народний депутат України К. Є. Іщейкін у своєму виступі 1 листопада 2016 року зазначав, що запропоноване зарахування частини рентних платежів до доходів окремих місцевих бюджетів призведе до нерівномірного розподілу бюджетних ресурсів між іншими регіонами України. До того ж, реалізація законопроекту призведе до втрат доходів державного бюджету, а саме – 2,5 мільярди гривень відповідно до висновків Мінфіну. Як зазначив пан Іщейкін, Міністерство фінансів не підтримує вказані законопроекти.\nТак чи інакше, Верховна Рада України прийняла за основу зазначений законопроект.\nРадимо моніторити подальше проходження законопроекту на сайті Верховної Ради України та в новинах. Також у разі якщо на території Вашого населеного пункту є родовища нафти, газового конденсату, газу, то доцільно висловити свою підтримку законопроекту, надіславши відповідні звернення до Верховної Ради України. Особливо це стосується тих місцевих рад, на території яких є реально функціонуючі підприємства з великим обсягом видобутку корисних копалин.\nЯкщо ж таких підприємств немає, але родовища є – то імовірно, що з моменту набрання чинності законом існування таких підприємств стане в інтересах територіальних громад та відповідних органів місцевого самоврядування. Тому у разі прийняття цього Закону можна порадити лише одне – сприяти їх створенню.\nВтім, розробниками законопроекту, очевидно, було враховано зауваження Головного наукового-експертного управління Апарату Верховної Ради України щодо строків набрання чинності майбутнім Законом. Відтепер ним передбачено, що Закон у разі його прийняття набере чинності з 1 січня 2018 року. Отже, реальний його вплив на доходну частину місцевого бюджету та розвиток регіонів можна буде оцінювати не раніше 2019 року.\nPreviousPrevious post:Тендер як інструмент здійснення публічних закупівельNextNext post:Беремо участь у тендері через ProZorro. До чого слід бути готовим?


JoyFest.Діти: що очікувати гостям фестивалю | #Буквы - все важные и свежие новости.\nСреда, 22 мая 2019, 08:53\nКерівник ГО “Міжнародний соціально-культурний проект “Джойфест”, керівник четвертого всеукраїнського фестивалю дитячих театрів JoyFest.Діти Ксенія Гончарова розповіла, що JoyFest.Діти підготував для своїх відвідувачів і скільки очікують гостей на виставах.\nРозкажіть коротко історію фестивалю. Як виникла ідея, як розвивали захід?\nВсеукраїнській фестиваль дитячих театрів JoyFest.Діти – це логічне продовження Міжнародного театрального фестивалю JoyFest, котрий наша команда в вересні 2019 проведе вже всьоме. А він, в свою чергу, почався з бажання започаткувати та розвивати в Україні європейський формат театральних фестивалів, котрий до цього практично не було представлено. Багато спілкуючись з керівниками дорослих театрів та студій, режисерами, акторами ми побачили потребу у дитячому форматі. Адже при багатьох професійних театрах організовано дитячі школі з театральної майстерності. Їх відвідують дуже багато талановитих діток різного віку.\nВ Україні, на жаль, досить мало серйозних фестивальних майданчиків, де дитячі театри можуть представляти свій продукт. Між тим, дитячі театральні гуртки часто працюють на дуже високому рівні. Це, якщо можна сказати, колиска, котра в майбутньому дарує країні талановитих професійних акторів. Але навіть якщо опустити думки про майбутніх зірок, то треба підтримувати та розвивати формат дитячих студій хоча б тому, що театр дуже допомагає становленню особистості дитини та розвиває багато корисних в житті якостей. Тож, як відомо, попит народжує пропозицію. Просування заходу йшло вже за пропрацьованою схемою фестивалю для дорослих театрів, але, звичайно з врахуванням дитячої аудиторії. Вже було розуміння як робити цей фест, були партнери та однодумці. Хоча кожен раз це той ще квест. В організації масштабних фестивалів є багато тонкощів та складнощів.\nРозкажіть про тонкощі організації – як плануєте, якою командою, скільки це займає часу?\nМи займаємося фестивальною справою вже понад шість років, то ж процес вже сталий. Все працює як годинник. Прийом заявок до участі у фестивалях JoyFest ми оголошуємо десь за півроку до початку заходу. В цей момент все ще спокійно. Робимо розсилки по вже знайомим та новим студіям, публікуємо матеріали у партнерських ЗМІ, в соцмережах.\nФестиваль – це постійний пошук та розвиток. Постійні процеси: пошук партнерів, пошук кращих майданчиків, пошук кращих рішень реалізації завдань фестивалю, пошук фінансування та підтримки держави. Активний період підготовки до заходу починається десь за два-три місяця та стає дуже гарячим за три-чотири тижня до дати фесту. Але коли кожен член команди досконально знає механізм роботи та зони відповідальності, то збоїв в організації не трапляється. До речі, команда в нас неприродньо маленька, як для такого масштабного фестивалю. Всього дві основних одиниці, котрі беруть на себе більшість підготовчої роботи та чотири-п’ять членів команди підключаються вже ближче до події.\nПоговорімо про програму фестивалю цього року. Які приємні сюрпризи чекають на гостей?\nЦей рік в нас якийсь рекордний. По-перше, в цьому році в нас найбільша кількість учасників фестивалю – понад 360 дітей різного віку з різних куточків України. Це 25 театрів які представлять на сцені JoyFest.Діти 32 вистави. По-друге, ми вкотре розширили географію фестивалю – до нас вперше завітають дитячі театри зі Львова, Запоріжжя, Конотопу та Клавдієво-Тарасово. По-третє, ми отримали рекордну кількість заявок. Ну, а, вчетверте, нас нарешті підтримали не тільки приватні структури, але й держава.\nФестивалю вдалося отримати часткове фінансування від Департаменту культури Київської міської державної адміністрації. Це дуже приємно. Ми занадто довгий час йшли до цього моменту.Тож програма дуже насичена. Вистави йдуть з невеличкими перервами чотири дні поспіль майже в режимі нон-стоп – з ранку й до пізнього вечора. Вистави для різного глядача – від самих маленьких (5-8 років) до дорослої аудиторії. Адже на сцені гратимуть актори теж різного віку. Маленькі грають здебільшого казки, а підлітки підіймають серйозні соціальні питання сучасності та показують своє бачення класичної драматургії. Щодня будуть проводитися майстер-класи, шоу та казкотерапія від наших партнерів. Але основний наш напрямок – театр. Тож його буде більше всього.\nОпишіть, хто ваші гості? Багато іноземних відвідувачів?\nНа іноземну спільноту все ж таки більш розрахований дорослий JоyFest. Там в нас багато іноземних учасників та експертів. Дитячий фестиваль поки що всеукраїнського масштабу, хоча в цьому році встиг отримати відмітку від Європейської асоціації фестивалів EFFE Label 2019-2020. До речі, наші фести єдині отримали цю відзнаку. Тож ми не виключаємо, що наступний фестиваль вже буде міжнародним.\nНаш глядач – по-перше, це, звичайно, група підтримка театрів (батьки, друзі, викладачі). По-друге, глядачі, котрі знають нас давно або дізналися через рекламу в метро, в соцмережах, почули від знайомих, або прочитали про нас в ЗМІ. Враховуючи тематику фестивалю, це родини з дітками, шкільні групи, педагоги профільних вузів та курсів, люди, котрі мають відношення до дитячого театру.\nСкільки відвідувачів очікує фестиваль цього року?\nВ нас завжди повні зали. Тож, враховуючи параметри зали та традиційно безкоштовний вхід, ми очікуємо не менше трьох тисяч глядачів в день. Буде весело та людно.\nЯкими світовими фестивалями надихаєтеся? Що привносите з них у власне дітище?\nВ Європі навіть в багатьох маленьких містах та селах є свої театральні фестивалі. Всі вони побудовані за схожим принципом, тож відрізняються здебільшого рівнем організації, складом учасників та масштабом. Там все простіше – без фінансування від фондів або держави ніхто навіть на думає щось робити.\nВ Україні, де фестивалів в рази менше і вони проводяться на базі театрів або культурних центрів, ми, як громадська організація з власним ресурсом робимо майже неможливе. І коли ми розповідаємо іноземцям як ми це все робимо без підтримки, то вони в шоці і не розуміють як таке можливо. Тож ми беремо в Європі сам формат заходу. Основні принципи JoyFest.Діти:\n– відсутність перегонів. В нас немає радянських гран-прі, перших, других, тощо місць. Тільки номінації. Театр це не спорт. Тут змагання ні до чого. Всі не конкуренти, а колеги в рамках фестивалю. Все направлено на творення чогось нового та корисного.\n– демократичний підхід. Ми приймаємо до участі різні форми, жанри, формати та мови показу вистав. Нам цікаво, щоб у фестивалі приймали участь театральні колективи з різним підходом. Тому в нас багато авторських вистав, є і комедії, і класика, і буфонада, і соціальні драми. Театр має бути різним. Головна вимога – висока якість виконання.\n– комплексність та направленість на розвиток. На одному майданчику ми об’єднуємо дітей-акторів, керівників театральних студій, глядачів, експертів та виконуємо для кожної групи свої завдання. Діти отримують досвід на великій сцені перед великою аудиторією, спілкуються, беруть участь у майстер-класах. Керівник театрів отримують досвід участі у масштабному заході, корисний фідбек від глядачів, обговорення з експертами, можуть оцінити в цілому підготовку свого колективу до участі в фестах. Глядачі отримують емоції та враження, знайомляться з різними театральними студіями, можливо, деякі з них відведуть туди свою дитину. Експертам найважче, тому що це дуже виснажлива робота. Але це теж для них досвід, враження, нові знайомства. – доступність.\nБезкоштовний вхід дає змогу всім охочим долучитися до фестивалю.\nЯкщо говорити про світові фестивальні тренди, які можете визначити особливості?\nЗверху я вже практично відповіла і на це питання) Тож чекаємо всіх на JoyFest!\nЧетвертий всеукраїнський фестиваль дитячих театрів “JoyFest.Діти” відбудеться 22, 23, 24 та 25 травня на сцені 6 (вул. Васильківська,1; М “Голосіївська”, 6 поверх Довженко-центру). Програма на www.joyfest.info


Тема «Прямі податки, їх суть, види і характеристика»\nСтудент____ курсу,___ групи\nРозділ 1. Загальна характеристика умов та об’єкту вивчення..................... 5\n1.1. Організаційно-економічна характеристика діяльності КП «Городницький фарфоровий завод»...................................................................................... 5\n1.3. Огляд літературних джерел по темі дослідження.............................. 18\nРозділ 2. Прямі податки їх суть, види та характеристика.......................... 20\n2.1. Податкова система та принципи її побудови..................................... 20\n2.2 Прямі податки: сутність та види.......................................................... 25\n2.3 Податок на прибуток порядок та порядок його розрахунку............ 33\n2.4 Оподаткування доходів громадян....................................................... 44\n2.5 Відповідальність платників податків і зборів за порушення податкового законодавства............................................................................................. 47\n2.6 Шляхи вдосконалення податкової політики в Україні....................... 55\nСписок використаної літератури.................................................................. 60\n1) виробничі цехи, служби, господарства ;\n2) плановий відділ, відділ технічного контролю, виробничо-технічний відділ;\n3) медпункт, лазня.\nДо сукупності виробничих цехів, служб, господарств входять:\n· основні цехи ( цех приготування маси, цех розробки матеріалів, тунельний цех №1, тунельний цех №2, цех лиття, сортувальний цех, живописний цех, цех готової продукції)\n· допоміжні цехи (енергоцех, ремонтно-механічний цех, трансформаторна підстанція, водозбирач, котельня);\n· обслуговуюче господарство(помольне відділення, склад сировини, мазутосховище, склад готової продукції, внутрішньозаводський транспорт і склад на ст. Нов. -Волинський).\nВ основних цехах організовано виробництво фарфорового посуду; допоміжні цехи забезпечують роботу основного виробництва; обслуговуючі цехи гарантують безперервну роботу основного та допоміжного виробництва.\nОрганізаційна структура управління, функціональної орієнтації відповідає вимогам підприємства і вирішує поставлені завдання.\nХарактеристика засновників КП „Городницький фарфоровий завод” відображено у таблиці 1.1.\nХарактеристика засновників КП „Городницький фарфоровий завод”\n1 Юридичні особи:\n1.1 Перший Український фонд приватизації\n2. Фізичні особи в кількості 887 чоловік\nЗавданнями Підприємства є :\n· ефективне використання колективного майна ;\n· виробнича діяльність по виготовленню високоякісних та високохудожніх виробів ;\n· забезпеченість зайнятості членів у підприємства у виробничому процесі;\n· одержання прибутку від виробничої діяльності ;\n· подальший розвиток соціальної сфери підприємства.\nОсновні напрямки діяльності Підприємства :\n· виготовлення фарфорового посуду та його реалізація ;\n· промислове та соціальне будівництво.\nХарактеристика активів і зобов’язань КП "Городницький фарфоровий завод" за балансом за 2005 – 2006 роки представлена у таблиці 1.2.\nХарактеристика активів і зобов’язань\nКП "Городницький фарфоровий завод" за балансом\nпунктів у стр-рі\n3. Довгострокові зобов‘язання\nКожен підрозділ підприємства займається певними функціями:\nПлановий відділ займається плановою роботою, розробляє засади по підвищенню ефективності виробництва, розробляє заходи по підвищенню ефективності виробництва, зменшенням собівартості, проводить аналіз економічної ефективності, розробляє економічні стратегії і впроваджує прогресивно-економічні ідеї.\nВідділ праці і заробітної плати здійснює функції щодо організації, планування, нормування праці та організації її виплати і матеріального стимулювання.\nДо функцій юриста відноситься надання юридичної інформації при здійсненні підприємством господарської діяльності, заключенні договорів та іншого.\nКонструкторське бюро займається конструкторською розробкою проектів, ескізів виробів.\nДо функцій головного енергетика відносяться безперебійне забезпечення виробництва всіма видами енергії при дотриманні техніки безпеки і виконанні вимог якості і економічності енергоресурсів.\nВиробничо-технічний відділ займається аналізом технічного стану технологічного обладнання, ремонтом і розробкою міроприємств по заміні зношеного обладнання на більш прогресивне і покращення його використання. А також забезпечення робочих місць високоякісним технологічним оснащенням в необхідній кількості. До обов’язків виробничого відділу належать керівництво основним виробництвом, тобто безпосереднім процесом перетворення предметів праці в готові вироби чи напівфабрикати.\nБухгалтерії підпорядковані функції бухгалтерського обліку, статистичної звітності, економічного аналізу стану підприємства, проведення внутрішнього аудиту.\nФункціями відділу збуту та маркетингу є керівництво маркетин-говими дослідженнями, процесами оцінки конкурентоспроможності продукції, результатів діяльності реальних та потенційних конкурентів, рекламною діяльністю та збутом.\nОсновним завданням відділу постачання є своєчасна доставка на склади підприємства, або відразу на робочі місця необхідних з урахуванням бізнес-плану матеріально-технічних ресурсів.\nДо функцій відділу відноситься:\n· нормування і планування забезпечення виробництва ресурсами;\n· управління запасами;\n· забезпечення робочих місць ресурсами;\n· управління ефективністю використання ресурсів.\nВідділ кадрів керує процесами найму і звільнення працівників, а також оцінки персоналу та організації атестацій.\nВідділ головного механіка займається аналізом технічного стану технолог-гічного обладнання; ремонт і розробка заходів по заміні зношеного обладнання на більш прогресивне і покращення його використання; забезпечення робочих місць високоякісним технологічним оснащенням в необхідній кількості.\nВідділ технологічного контролю займається забезпеченням розвитку та удосконаленням системи технологічного контролю і заходів з підвищення якості продукції.\n1) Вищий орган товариства – загальні збори;\n2) Спостережна рада – є органом товариства, що здійснює контроль за діяльністю товариства;\n3) Правління товариства – виконує керівництво поточною діяльністю підприємства;\n4) Ревізійна комісія – здійснює перевірку господарсько-фінансової\nХарактеристика доходів КП "Городницький фарфоровий завод" за звітом про фінансові результати представлена у таблиці 1.3.\nХарактеристика доходів КП „Городницький фарфоровий завод” за звітом про фінансові результати 2005 року\n1. Чистий доход (виручка) від реалізації продукції – код 035, в т.ч.:\n1.1. Реалізація товарної продукції\n1.2. Реалізація матеріалів\n1.3. Реалізація основних фондів\n2. Інші операційні доходи – код 060\n3. Доход від участі в капіталі – код 110\n4. Інші фінансові доходи – код 120\n5. Інші доходи – код 130\n6. Надзвичайні доходи – код 200\nХарактеристика операційних витрат підприємства за елементами представлена у таблиці 1.4.\nХарактеристика операційних витрат КП "Городницький фарфоровий завод"\nВиробничо-економічні показники господарської діяльності КП «Городницький фарфоровий завод» за 2004-2005р.р. представлені у таблиці 1.5. (див. Додаток№2 «Звіт про фінансові результати за 2004-2005 рр»)\nОсновні виробничо-економічні показники господарської діяльності КП "Городницький фарфоровий завод"за 2004-2005 роки\nОбсяг виробництва валової продукції, тис. грн.\nОбсяг виробництва товарної продукції, тис. грн.\nОбсяг виручки від реалізації продукції, робіт, послуг тис. грн.\nОбсяг загального прибутку, тис. грн.\nОбсяг чистого прибутку, тис. грн.\nФондоємність та фондозабезпеченність\nОбсяг валової продукції в розрахунку на:\n1. Одиницю середньорічної вартості ОВФ\n2. Одиницю середньорічної вартості обігових активів\nОбсяг отриманного чистого прибутку в розрахунку на:\n3. Одного працівника\nДинаміка основних економічних показників господарської діяльності підприємства за 2004 – 2005 рр. така: Обсяг господарської діяльності КП «Городницький фарфоровий завод»у 2005 році склав 26284 тис.грн., що на 28,7% більше, ніж було досягнуто у 2004 році.\nЗбільшеня чистого доходу від реалізації продукції у 2005 році склало 26,5%. Чистий доход склав 21521 тис.грн., тоді як у 2004 році він становив 17015 тис.грн.\nВаловий прибуток у 2005 році зріс, у порівнянні з 2004 роком, на 24,4% і склав 2125 тис.грн., тоді як у 2004 році ця сума становила 1708 тис.грн.\nЧистий прибуток у 2005 році становив 1259 тис.грн., що на 560 тис.грн більше, ніж було фактично отримано у 2004 році.\nНа КП "Городницький фарфоровий завод" відбулось зменшення персоналу на 7,1 і становить 653 чол.\nСередньорічна вартість необоротних активів у 2005 році по відношенню до 2004 року зменшилась на 4,2 і становить 4957 тис.грн. Середньорічна вартість оборотних активів у 2005 році становить 16054 тис.грн., що на 18,2 % більше за показник 2004 року, який становив 13587 тис.грн. Рентабельність господарської діяльності у 2004 році становила 15,73%, тоді як у 2005 році цей показник становить 8,15%. відбулось зменшення .\nАналіз основних економічних показників КП "Городницький фарфоровий завод" з 2004 по 2005 рік показує на збільшення обсягу господарської діяльності, чистого доходу, валового прибутку, фондовіддачі, продуктивності праці, але при цьому зменшується чистий прибуток, середньооблікова чисельність працівників, середньорічна вартість необоротних активів та рентабельність господарської діяльності.\n1.2 Фінансова діяльність підприємства КП „Городницький фарфоровий завод”\nЗміст фінансової діяльності підприємства складають грошові відносини, які пов’язані з визначенням джерел необхідних коштів і форм фінансування власної діяльності, оптимізацією структури нагромадження капіталу, проведенням розрахунків з постачальниками ресурсів і покупцями продукції, а також персоналом фірми і органами по стягненню податків та виконання інших забов’язань.\nОсновні завдання фінансової діяльності :\n· Вибір оптимальних форм фінансування структури капіталу і напрямків його використання ;\n· Збалансування за часом надходження і видатків платіжних засобів;\n· Підтримання належної ліквідності активів та своєчасних розрахунків з державою та партнерами.\nВнутрішнє фінансування здійснюються за рахунок коштів, одержаних від діяльності підприємства, використання чи продажу його майна. До таких коштів належать : прибуток, амортизаційні відрахування, виручка від продажу майна і т.д.. Зовнішнє фінансування має своїми джерелами кошти, не пов’язані з діяльністю підприємства : внески власників у статутній капітал безпосередньо або у формі купівлі акцій , кредит, державні субсидії.\nВарто відокремлювати фінансування за рахунок власних і сторонніх коштів. До сторонніх коштів належать ті, які треба повертати, тобто боргові зобов’язання підприємства, а всі інші кошти виступають як власний капітал.\nЕфективність виробництва характеризує комплексне проявлення кінцевих результатів використання засобів виробництва (засобів праці і предметів праці ) та робочої сили за певний проміжок часу.\nДіяльність кожного господарюючого суб’єкта в сучасних економічних умовах є предметом уваги великого кола учасників ринкових відносин, які зацікавлені у позитивних результатах його функціонування. На підставі доступної їм звітно-облікової інформації вони намагаються оцінити фінансовий стан підприємства. Основним інструментом для цього слугує фінансовий аналіз.\nЩо стосується КП “Городницький фарфоровий завод”, то спробуємо оцінити його фінансову діяльність за період з 2004 по 2005 роки. Почнемо із загального аналізу балансу досліджуваного нами підприємства\nОсновні показники оцінки фінансової діяльності КП “Городницький фарфоровий завод” за 2004 - 2005 роки\nРобочий капітал (розмір власних оборотних активів)\nЗалишки грошових коштів на рахунку у банку\nРозмір дебіторської забогованності на кінець року\nРозмір кредиторської заборгованності на кінець року\nОбсяг фінансових ресурсів у тому числі:\n2. Позичений капітал\n3. Залучений капітал\nКоефіцієнт покриття власними коштами своїх забовязень\nАналізуючи показники, розраховані в таблиці 1.2.2. можна зробити наступні висновки: по-перше, вартість майна у 2005 році порівняно з 2004 роком зросла на 2250 ти. грн. або на 12%, що свідчить про розширення господарської діяльності підприємства. Щодо динаміки обсягу отриманних коштів, то вона знизилася у 2005 році на 1902 тис. грн. Це свідчить про зниження тенденції інвестиційної привабливості підприємства. Дебіторська заборгованість характеризує вартість вилучених на певний період з господарської діяльності оборотних засобів, так у 2005 році порівняно з 2004 роком цей показник зменшився на 71 тис. грн. або на 1,6%, що є добре для підприємства. Що стосується кредиторської заборгованості, то вона в 2005 році порівняно з 2004 роком зменшилася на 4757 тис.грн. або на 64,3% і становить відповідно 7393 та 2636 тис. грн. Взагалі, кредиторська заборгованість визначає вартість тимчасово залученого майна інших підприємств та фізичних осіб у господарський оборот підприємства в результаті несплати відповідних платежів, таким чином зменшення кредиторської заборгованості є досить позитивним явищем.\nКоефіцієнт фінансової стабільності характеризує співвідношення власного та залученого капіталу, у 2005 році порівняно з 2004 роком даний показник збільшився на 0,41 є значно більшим від нормативного значення, що є дуже добре для підприємства. Коефіцієнт співвідношення залученого і власного капіталу (коефіцієнт лівереджу) є оберненим до попереднього коефіцієнта і характеризує скільки позичених коштів залучило підприємство на 1 грн. вкладених в активи власних коштів, і ми бачимо , що даний показник зменшився у 2005 році порівняно з 2004 роком на 0,15 або на 22,4%, і це зменшення є позитивним явищем.\nТака ситуація свідчить, що підприємство є фінансово незалежним від зовнішніх джерел фінансування, а у 2005 році ця незалежність стає більш стабільнішою.\nКоефіцієнт покриття характеризує достатність оборотних засобів підприємства для погашення своїх боргів та показує, скільки грошових одиниць оборотних засобів припадає на кожну грошову одиницю короткострокових зобов’язань і, з наших розрахунків видно, що даний показник у 2005 році порівняно з 2004 роком зріс на 3,5 або на 267,2%, що є значно більшим за нормативне значення і є позитивною тенденцією для підприємства.\nКоефіцієнт абсолютної ліквідності характеризує негайну готовність підприємства ліквідувати короткострокову заборгованість та здатність своїми наявними виробничими запасами, що є на балансі продовжувати свою господарську діяльність, і, ми, бачимо дуже негативну тенденцію даного показника, хоча в 2005 році цей показник трішечки зріс, це все одно є дуже погано, бо даний коефіцієнт лежить дуже далеко від нормативного значення. Аналізуючи показники ліквідності взагалі, можна зробити висновок, що підприємство спроможне погасити свої короткострокові зобов’язання оборотними засобами, так як майже всі показники за досліджуваний період збільшуються, їх значення більше за нормативне, що є позитивним моментом в діяльності КП “Городницький фарфоровий завод”.\n1.3. Огляд літературних джерел по темі дослідження\nПитанню дослідження особливостей механізму оподаткування на сьогодення присвячено чимало наукових досліджень та праць. В даному огляді ми розглянемо основні джерела, які використовувались нами в процесі підготовки курсової роботи. Огляд представлено у табличній формі (табл. 1.3.1)\nАзаров М.Я., Бондаренко Г.І., Мельник П.В., Лєкарь С.І., Зайцев В.І., Макаров Д.В., Тарангул Л.Л. Про податки і збори населенню України. Посібник. Ірпінь: Академія ДПС України, 2000, 182 с.\nУ посібнику розкриваються особливості оподаткування громадян. Дається роз'яснення щодо оподаткування їх доходів, сплати прибуткового податку, а також справляння державного мита та інших платежів.\nМатеріали, викладені у даному виданні, допоможуть розібратися в податковому законодавстві, а підприємствам, організаціям, установам і контролюючим органам - правильно застосувати його на практиці.\nПосібник містить значний табличний матеріал.\nВасилик О.Д., Павлюк К.В. Державні фінанси України. Підручник. Київ: ЦУЛ, 2003, 608 с.\nРозглянуто теоретичні основи державних фінансів, їхню сутність, економічну природу і призначення в економіці держави. Досліджено зміст державного та місцевих бюджетів, обґрунтовано систему доходів і видатків бюджетів. Значну увагу приділено теоретичним і практичним аспектам побудови податкової системи держави. Розкрито чинний порядок оподаткування, нарахування і сплати окремих видів податків.\nГега П.Т., Доля Л.М. Основи податкового права. Навчальний посібник. Київ: Товариство "Знання", КОО , 2001, 215 с.\nУ навчальному посібнику висвітлюються основні положення теорія податкового права, розглядаються основні податки, що сплачуються! сьогодні в Україні. Дається характеристика най важливішим елементам податкового права, податковим правовідносинам. Велика увага і приділяється проблемам відповідальності за порушення податкового законодавства. Розкривається правовий статус органів державної податкової служби.\nМельник В.М., Грицаєнко І.А., Іванишина О.С. Оподаткування підприємницької діяльності. Навчальний посібник. Київ: Кондор, 2003, 160 с.\nУ посібнику розкриваються питання історії становлення податків, їх вплив на обсяги та ефективність виробництва, характеризується механізм оподаткування підприємницької діяльності в Україні. Порівнюються вітчизняні податки та зарубіжні системи оподаткування стосовно підприємницької діяльності.\nМихасюк І., Мельник А., Крупка М., Залога З. Державне регулювання економіки. Підручник. Київ: Атіка, Ельга-Н, 2000, 529 с.\nПідручник з державного регулювання економіки підготовлено відповідно до програми Міністерства освіти України. У ньому розкрито зміст (сутність), форми та механізм державного регулювання економіки, організацію і методологію прогнозування, макроекономічного планування, особливості державного регулювання окремих сфер економічної діяльності, регіональної економіки, оподаткування.\nЧернелевський Л.М., Редзюк Т.Ю. Податковий облік і контроль. Навчальний посібник. Київ: Пектораль, 2006, 316 с.\nВ навчальному посібнику викладено основні положення Національної податкової системи, відображено організацію фінансового та податкового обліку податків і зборів, сформовано методичні підходи до контролю за правильністю нарахування і стягнення податків і зборів.\nРозділ 2. Прямі податки їх суть, види та характеристика\n2.1. Податкова система та принципи її побудови\nСучасні податкові системи сформувалися на досить високому рівні розвитку суспільства під впливом розвитку правових, демократичних основ державного устрою, становлення цивілізованих відносин між державою та економічними суб'єктами, які передбачають підпорядкування останніх встановленим законам і нормам поведінки, з одного боку, та відповідальність держави перед економічними суб'єктами з іншого.\nФормування сучасних податкових систем здійснюється відповідно до наукових принципів оподаткування. Основні принципи оптимального оподаткування розроблено А. Смітом у праці "Дослідження про природу і причини багатства народів". У XX ст. вони уточнювались, розвивались, обґрунтовувались такими відомими сучасними економістами, як Р. Мардсен, А. Масгрейв, Дж. Стігліц та ін. Можна сформулювати такі наукові політекономічні принципи оптимального оподаткування.\n1. Принцип платоспроможності, відповідно до якого кожний індивід має вносити на користь держави частину своїх доходів, що відповідає його здатності платити. Цей принцип висуває на перший план ідею справедливого розподілу податкового тягаря, що має здійснюватися згідно з критеріями горизонтальної і вертикальної справедливості. Якщо горизонтальна справедливість передбачає утримання рівновеликих податків з індивідів, які мають однакову платоспроможність, то вертикальна справедливість — утримання різних податків з індивідів, що відрізняються платоспроможністю. Цей принцип є найважливішим правилом регулювання діяльності уряду, оскільки він протидіє дискримінації в оподаткуванні.\n2. Принцип еквівалентності передбачає існування відповідності між податковими платежами окремих громадян до бюджету держави і державними послугами, що фінансуються за рахунок цих платежів. Даний принцип вимагає забезпечення раціонального розподілу і використання бюджетних коштів, узгодженості податкової і бюджетної політики уряду.\n3. Принцип адміністративної простоти, згідно з яким система і процедура сплати податків мають бути простими, зрозумілими і зручними для платників і економічними для установ, що збирають податки. Це означає, що оподаткування повинно здійснюватись з мінімальними адміністративними витратами.\nАдміністративні витрати оподаткування поділяють на прямі (на утримання податкової служби; вони є тим більшими, чим більше число суб'єктів оподаткування) та непрямі (на ведення записів доходів, заповнення податкових декларацій, консультації податкових адвокатів тощо; крім кількості суб'єктів оподаткування вони залежать також від складності податкової системи та розміру податкових ставок, які заохочують до пошуку офіційних шляхів індивідуального зниження їх, що зумовлює зростання витрат, наприклад, на консультації з адвокатами).\n4. Принцип гнучкості вимагає, щоб податкова система була гнучкою, легко адаптувалася до змін економічних і суспільно-політичних умов.\n5. Принцип фіскальної достатності передбачає, що податкова система має забезпечувати акумуляцію в державному бюджеті коштів, достатніх для фінансування суспільно необхідних функцій держави.\n6. Принцип ефективності, згідно з яким оподаткування не повинне перешкоджати ефективному розподілу ресурсів і впливати на економічні рішення споживачів чи суб'єктів господарювання.\nОсновними принципами, що беруться до уваги при побудові моделей оптимальної податкової системи, є принципи ефективності та справедливості (платоспроможності). При цьому оптимальною вважається така податкова система, яка дає змогу фінансувати потреби держави з мінімальними втратами народногосподарської ефективності, тобто за мінімального рівня надлишкового податкового тягаря.\nВідповідно до теорії оптимального оподаткування, сплачуючи податки, індивіди втрачають частину індивідуального доходу, яка, однак, згідно з принципом еквівалентності компенсується зустрічними послугами держави. Дійсною втратою добробуту (надлишковим податковим тягарем) є зміна структури споживання індивідів, викликана зменшенням споживання оподатковуваних благ внаслідок підвищення цін на них. Під впливом змін у споживанні і, відповідно, в попиті виробники змушені коригувати виробництво оподатковуваних благ так, що воно падає нижче оптимального рівня. Внаслідок падіння виробництва і споживання оподатковуваних благ нижче оптимального рівня суспільство втрачає частину чистого доходу. Ці втрати й становлять надлишковий податковий тягар.\nТаким чином, якби держава, формуючи податкову систему, керувалася лише принципом ефективності, отже ставила єдину мету мінімізації надлишкового податкового тягаря, вона мала б запровадити податки з найбільш широкою базою оподаткування і єдиною ставкою, тобто єдиний пропорційний прибутковий податок або еквівалентний йому єдиний податок на додану вартість. Щодо специфічних акцизів, то вони не є обов'язковим елементом ефективної податкової структури. Проте, якщо вже держава використовує ці податки, то їх ставки відповідно до критерію ефективності мають визначатися за правилом оберненої еластичності.\nОднак вибір оптимальної податкової структури відповідно до теорії оподаткування в умовах економіки добробуту має здійснюватися з урахуванням не лише принципу ефективності, а й принципу справедливості. Останній вимагає запровадження прогресивного прибуткового оподаткування. Ступінь же його прогресивності залежить від прийнятного для даного суспільства співвідношення ефективності та рівності. Отже, оптимальне прибуткове оподаткування вимагає зіставлення отриманої і втраченої вигоди відповідно до обох критеріїв. Аналогічний висновок можна зробити і відносно визначення величини податкових ставок специфічних акцизів. Саме від ставлення суспільства до проблеми рівності залежить його рішення оподатковувати ціново еластичні товари, наприклад ювелірні вироби, за вищою чи нижчою ставкою, ніж ціново нееластичні, такі як продукти харчування.\nВ остаточному підсумку ставлення того чи іншого суспільства до вибору між ефективністю і рівністю й визначає вибір ним певної системи оподаткування.\nВажливе місце в теорії оптимального оподаткування належить дослідженню впливу загального рівня податків на економічний розвиток. Американський економіст А. Лаффер обґрунтував пряму залежність між прогресивністю оподаткування, національним виробництвом і доходами бюджету та відобразив цю залежність у так званій кривій Лаффера (рис. 1).\nРис. 2.1 Крива Лаффера\nТ – ставка податку; TR – податкові надходження, M = max TR;\n1, 2 – відповідно нормальна і заборонена зони шкали\nЗгідно з теорією Лаффера підвищення податків до певного рівня сприяє зростанню доходів бюджету, оскільки воно не підриває стимулів до економічної діяльності та інвестиційної активності. За цією межею розпочинається так звана заборонена зона шкали оподаткування. Податкові ставки, що належать до цієї зони, не стимулюють підприємців до збільшення нагромаджень, інвестицій і обсягів виробництва. Отже, звужується податкова база і зменшуються податкові надходження до державного бюджету.\nВплив зниження податків на економічні процеси Лаффер вбачав: а) у зростанні податкової бази внаслідок збільшення пропозиції праці і капіталу, що створює умови для збільшення обсягу виробництва; б) у переміщенні праці та капіталу, що вже використовуються ринком, з низькооподатковуваних у порівняно високооподатковунані сфери, що поліпшить розподіл капіталу за сферами економіки і сприятиме підвищенню Її ефективності; в) у зменшенні випадків ухилення від податків.\nВажливо встановити межу податкового рівня, перевищення якого мало б негативні наслідки для економіки та державного бюджету. Економісти вважають, що точно визначити ЇЇ досить важко, але можна виділити явища, які свідчать про досягнення критичної точки оподаткування:\n1. падіння або непропорційно повільне зростання надходжень до державного бюджету при підвищенні податкових ставок;\n2. зниження темпів економічного зростання і особливо погіршення становища з інвестиціями, реальними доходами населення;\n3. зростання тіньового сектору економіки, масове ухилення від податків.\nПрямі – це податки, які держава стягує безпосередньо з доходів або майна платника податку. До них належить: податок на прибуток підприємств і організацій, прибутковий податок з доходів громадян, податок на промисел\nНепрямі – це податки, які встановлюються на окремі товари, роботи, послуги і включаються до їх ціни. Кінцевими платниками непрямих податків є споживачі товарів, робіт і послуг, а самі податки включаються у вигляді надбавки до ціни на ці товари, роботи й послуги. Непрямі податки ще називають податками на споживання. До них належать: податок на додану вартість (ПДВ), акцизний збір, мито тощо.\n2.2 Прямі податки: сутність та види\nПрямими є податки, які встановлюються безпосередньо на доходи і майно платників і сплачуються ними з власних надходжень грошових коштів.\nНині в Україні встановлені такі види прямих податків:\n· на прибуток підприємств;\n· на доходи фізичних осіб;\n· плата (податок) на землю;\n· з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів;\n· фіксований податок та ін.\nПодаток на прибуток. Балансовий прибуток підприємства-це загальна сума його прибутку від усіх видів діяльності за звітний період, отримана як на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами, яка відображена в його балансі і включає прибуток від реалізації продукції(робіт, послуг) , в тому числі продукції допоміжних і обслуговуючих виробництв, що не мають окремого балансу, основних фондів, не матеріальних активів, цінних паперів, валютних цінностей, інших видів фінансових ресурсів та матеріальних цінностей, а також прибуток від орендних операцій, а також від позареалізаційних операцій.\n· Суб’єкти підприємницької діяльності, бюджетні організації в частині здійснення госпрозрахункової діяльності, банки(крім Національного банку України і його установ, за винятком госпрозрахункових закладів), які є юридичними особами згідно з законодавством України, міжнародні організації, що не мають імунітету та дипломатичних привілеїв і здійснюють підприємницьку діяльність в Україні.\n· Національний банк України і його установи(за винятком госпрозрахункових) сплачують до державного бюджету суму перевищення валових доходів над видатками згідно з кошторисом витрат, затвердженим Верховною Радою України. У структурі податкових систем більшості розвинених країн світу важливе місце належить особистому прибутковому податку.\nАналогічна ситуація спостерігається й в Україні. У порівнянні з прибутковим податком із громадян податок із прибутку підприємств має в прибутках бюджету України більша питома вага. Крім того, варто звернути увагу, що частка податку з прибутку і бюджетних надходжень має тенденцію до збільшення, а частка прибуткового податку з громадян, навпаки,- до зменшення\nПлата за спеціальне використання надр при видобуванні корисних копалин. Платниками є суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм вартості, включаючи підприємства, які здійснюють видобуток корисних копалин.Плата введена з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сіровині, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища.\nПлата за спеціальне використання лісових ресурсів. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцезнаходженням виконують переважно екологічні, естетичні, виховні та інщі функції, мають обмежене експлуатаційне значення і підлягають державному обліку і охороні. Усі ліси України є власністю держави. Від імені держави лісами розпоряджається Верховна Рада України. Верховна Рада України делегує свої повноваження щодо розпорядження лісами відповідним Радам народних депутатів. Ради народних депутатів у межах своєї компетенції надають земельні ділянки лісового фонду у постійне користування. З метою раціонального і бережливого користування лісовими ресурсами Лісовим кодексом України введена плата за спеціальне використання лісових ресурсів. До лісових ресурсів належать:деревина технічна і лікарська сировина, кормові, харчові та інші продукти лісу, що використовуються для задоволення потреб населення і виробництва.\nПлата за землю. Використання землі в Україні є платним.Плата за землю утримується у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від якості та місцеположення земельної ділянки, виходячи з кадастрової оцінки земель.\nПодаток на спадщину. Верховна Рада ввела мораторій на підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги, спожиті в побуті газ і електроенергію та послуги громадського транспорту.\nУ законі йдеться, що мораторій вводиться на період до встановлення розміру мінімальної зарплати і пенсії на рівні прожиткового мінімуму та до погашення заборгованості з виплати зарплат і стипендій.\nЗа всі ці послуги населення буде платити за тарифами, установленими станом на 1 січня 2006 року. У той же час Верховна Рада надала право споживачам телекомунікаційних послуг безкоштовно одержувати від оператора або провайдера рахунки за надані послуги. Раніше детальну інформацію (точну дату дзвінка, місця, кількість виговорених хвилин і плату за ці хвилини) можна було одержати тільки за додаткову плату. Також Верховна Рада прийняла у новій редакції закон, що зменшує оподаткування об'єктів спадщини.\nЗаконом змінюються ставки податку з доходів фізичних осіб по операціях із продажу об'єктів рухомого і нерухомого майна, а також встановлюються пільги з оподаткування об'єктів спадщини. Зокрема, законом встановлюється нульова ставка податку з доходу, отриманого членом родини спадкоємця першого ступеня споріднення.\nКрім того, зменшується з 15% до 5% ставка податку з доходу, отриманого спадкоємцями, що не є членами родини спадкоємця першого ступеня споріднення, а також з 30% до 15% зменшується ставка податку при одержанні податку від спадкодавця-нерезидента.\nМайновий податок. Згідно із статтею 67 Конституції України, кожен громадянин України зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених чинним законодавством, для чого щорічно подавати до податкового органу за місцем проживання декларацію про свій майновий стан та отримані доходи за минулий рік.\nЗаконодавчим актом, що регулює порядок оподаткування доходів громадян та подання ними декларації, є Декрет Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 “Про прибутковий податок з громадян”, з відповідними змінами і доповненнями, яким встановлено, що об’єктом оподаткування у громадян, які мають постійне місце проживання в Україні, є сукупний оподатковуваний доход за календарний рік, що складається з місячних сукупних оподатковуваних доходів, одержаних з різних джерел, як на території України, так і за її межами. Ставка податку – 13%.\nСтаттею 12 вищезгаданого Декрету встановлено, що після закінчення календарного року така категорія громадян, крім тих, які одержували доходи лише за місцем основної роботи в Україні, зобов’язані до 1 березня наступного року подати до податкового органу за місцем проживання в Україні декларацію про суму сукупного доходу, одержаного як за основним, так і не основним місцем роботи.\nПрямі податки встановлюються безпосередньо щодо платників і сплачуються за рахунок їхніх доходів, а сума податку безпосередньо залежить від розмірів об'єкта оподаткування. Податки на доходи стягуються з доходів фізичних та юридичних осіб. Безпосередніми об'єктами оподаткування є заробітна плата та інші доходи громадян, прибуток або валовий дохід підприємств. Податки на споживання сплачуються не при отриманні доходів, а при їх використанні. Вони справляються у формі непрямих податків. Податки на майно встановлюються щодо рухомого чи нерухомого майна.\nЗагальнодержавні податки установлюють вищі органи влади, їх стягнення є обов'язковим на всій території країни незалежно від того, до якого бюджету (центрального чи місцевого) вони зараховуються. Місцеві податки установлюються місцевими радами народних депутатів, їхня особливість полягає в тому, що на відміну від інших податків, чинним законодавством визначаються тільки види місцевих податків і зборів, їх граничні розміри, платників та порядок обчислення. Конкретні ж види податків для кожної місцевості, їхні ставки, порядок сплати встановлюють і визначають органи місцевого самоврядування відповідно до переліку і в межах установлених граничних розмірів.\n· регулювання економіки;\n· стимулювання науково-технічного прогресу;\n· формування доходів бюджету;\n· обмеження росту цін та інфляції, тощо.\n2.3 Податок на прибуток порядок та порядок його розрахунку\nПодаток на прибуток підприємств - це прямий податок, сплачуваний підприємствами з прибутку, одержаного від реалізації продукції (робіт, послуг), основних фондів, нематеріальних активів, цінних паперів, валютних цінностей, інших видів фінансових ресурсів та матеріальних цінностей, а також із прибутку від орендних операцій, та від позареалізаційних операцій. Механізм оподаткування підприємств наведений на рис 2.1.\nПрибуток (валові доходи – валові витрати – амортизаційні відрахування)\nРис 2.1. Механізм оподаткування підприємств\nПлатниками податку на прибуток є резиденти та неризеденти країни, до резидентів відносять суб'єкти підприємницької (господарської) діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, що здійснюють діяльність, направлену на отримання прибутку як на території України, так і за її межами. До нерезидентів, окремо належать:\n· фізичні чи юридичні особи, створені у будь-якій організаційно-правовій формі, які отримують доходи із джерелом їх, походження з України;\n· філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку з числа резидентів, Ідо не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади. Платник податку, що має такі філії, може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок до бюджетів територіальних громад за місцезнаходженням філій, а також до бюджету територіальної громади за своїм місцезнаходженням. При цьому податок зменшується на суму, сплачену до бюджетів територіальних громад за місцезнаходженням філії;\n· постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи з джерел їх походження в Україні або виконують агентські (представницькі) функції для таких нерезидентів або їх засновників;\n· Національний банк України та його установи.\nПри оподаткуванні прибутку підприємств згідно діючого законодавства України (Закон України від 22.05.97 р. № 283/97-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" станом на 01.07.2002 р. з змінами і доповненнями) Розрізняють валовий дохід та валові витрати. Взагалі, валовий дохід – загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.\nВаловий дохід включає наступні види доходів:\n3. Доходи: від товарообмінних (бартерних) операцій; від страхової діяльності; від операцій з розрахунками в іноземній валюті; від операцій з пов'язаними особами; від продажу (обміну, інших видів відчуження) основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації; від операцій з торгівлі цінними паперами та деривативами: інші доходи по операціям особливого виду - спільній діяльності без створення юридичної особи, виплаті дивідендів, операціям з борговими вимогами та зобов'язаннями, виконаних довгострокових договірних зобов'язань.\n4. Доходи від спільної діяльності та у вигляді дивідендів, отриманих від нерезидентів, процентів, роялті, володіння борговими вимогами, а також доходів від здійснення операцій лізингу (оренди).\n5. Доходи, не враховані в обчисленні валового доходу періодів, що передують звітному та виявлені у звітному періоді.\n6. Доходи з інших джерел та від позареалізаційних операцій, у тому числі у вигляді:\n· сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, за винятком випадків, коли така безповоротна фінансова допомога та безоплатні товари (роботи, послуги) отримуються неприбутковими організаціями, або такі операції здійснюються між платником податку та його відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи;\n· сум невикористаної частини коштів, що повертаються зі страхових резервів;\n· сум заборгованості, що підлягає включенню до валових доходів по відшкодуванню сум безнадійної заборгованості за рахунок страхового резерву платника податку, та інші;\n· сум коштів страхового резерву, використаних не за призначенням;\n· вартості матеріальних цінностей, переданих платнику податку згідно з договорами схову та використаних ним у власному виробничому чи господарському обороті;\n· сум штрафів та/або неустойки чи пені, одержаних за рішенням сторін договору або за рішенням відповідних державних органів, суду, господарського чи третейського суду;\n· сум державного мита, попередньо сплачено позивачем, що повертається на його користь за рішенням суду (господарського суду).\n1. Суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень прямо передбачених статтями ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємств";\n2. Суми коштів або вартість майна, добровільно перераховані (передані) до Державного бюджету України або бюджетів територіальних громад, до неприбуткових організацій, але не більше ніж чотири відсотки оподаткованого прибутку попереднього звітного періоду, за винятком відрахувань на додаткове пенсійне забезпечення;\n3. Суми коштів, перерахованих підприємствами всеукраїнських об'єднань осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на яких працює за основним місцем роботи не менше 75 відсотків таких осіб, цим об'єднанням для проведення їх благодійної діяльності, але не більше 10 відсотків оподаткованого прибутку попереднього звітного періоду;\n4. Суми коштів, внесені до страхових резервів у порядку відшкодування сум безнадійної заборгованості за рахунок страхового резерву платника податку та покриття безнадійної заборгованості банками та небанківськими фінансовими установами;\n5. Суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), установлених Законом України "Про систему оподаткування", за винятком податку на прибуток підприємств, податку на нерухомість, а також із врахуванням особливостей оподаткування дивідендів, доходів грального бізнесу та доходів нерезидентів; сплату податку на додану вартість, включеного до ціни товарів (робіт, послуг), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання, сплату податків на доходи фізичних осіб, які відраховуються за рахунок сум виплат таких доходів згідно із законом України "Про оподаткування доходів фізичних осіб";\nУ разі якщо платник податку на прибуток, зареєстрований як платник податку на додану вартість, одночасно здійснює операції з продажу товарів (робіт, послуг), що оподатковуються податком на додану вартість та звільнені від оподаткування, або не є об'єктом оподаткування таким податком, податок на додану вартість, сплачений у складі витрат на придбання товарів (робіт, послуг), які відносяться до складу валових витрат, та основних фондів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації, включається відповідно до валових витрат або балансова вартість відповідної групи основних фондів збільшується на суму, що не включена до складу податкового кредиту такого платника податку згідно із Законом України "Про податок на додану вартість".\nКрім того, до валових витрат включаються:\n1. Суми витрат, не віднесені до складу валових витрат минулих звітних податкових періодів у зв'язку з втратою, знищенням або зіпсуттям документів, установлених правилами податкового обліку, та підтверджених такими документами у звітному податковому періоді;\n2. Суми витрат, не враховані у минулих податкових періодах у зв'язку з допущенням помилок та виявлених у звітному податковому періоді у розрахунку податкового зобов'язання;\n3. Суми витрат, пов'язаних з поліпшенням основних, у сумі, що не перевищує п'яти відсотків сукупної балансової вартості груп основних фондів на початок звітного року. Витрати, що перевищують зазначену суму, відносяться на збільшення балансової вартості груп 2 і 3 (балансової вартості окремого об'єкта основних фондів групи 1), та підлягають амортизації за нормами передбаченими для відповідних основних фондів.\n4. Суми витрат, пов'язаних з підтвердженням відповідності продукції, систем якості, систем управління якістю, систем управління довкіллям, персоналу встановленим вимогам відповідно до Закону України "Про підтвердження відповідності".\nНе включаються до складу валових витрат витрати на: потреби, не пов'язані з веденням основної діяльності, а саме:\n1. Організацію та проведення прийомів, презентацій, свят, розваг та відпочинку,придбання та розповсюдження подарунків (крім благодійних внесків та пожертвувань неприбутковим організаціям та витрат, пов'язаних з проведенням рекламної діяльності: передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) такими платниками податку;\n2. Фінансування особистих потреб фізичних осіб за винятком виплат, передбачених пунктами 5.6 "Особливості визначення складу витрат на оплату праці" і 5.7 "Особливості віднесення до складу витрат сум внесків на соціальні заходи", та в інших випадках, передбачених нормами Закону "Про оподаткування прибутку підприємств".\n3. Сплата вартості торгових патентів, яка враховується у зменшення податкових зобов'язань платника податку в порядку, передбаченому п.2.1.18.3 та сплата неустойки, штрафів чи пені за рішенням сторін договору або за рішенням відповідних державних органів, суду, господарського або третейського суду.\n4. Утримання органів управління об'єднань платників податку, включаючи утримання холдінгових компаній, які є окремими юридичними особами.\n5. Виплату емісійного доходу на користь емітента корпоративних прав.\n6. Виплату дивідендів.\n7. Виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.\n8. Не підлягають віднесенню до складу валових витрат суми збитків платника податку, понесених у зв'язку з продажем товарів (робіт, послуг) або їх обміном за цінами, що нижчі за звичайні, пов'язаним з таким платником податку особам. І у разі коли сума виплат (заохочень) або її частина пов'язаним фізичним особам не визнаються валовими витратами, така сума (або її частина) є базою для нарахування внесків на соціальні заходи, передбачені в розділі 2.1.8 «Особливості віднесення до складу витрат сум внесків на соціальні заходи» Закону про оподаткування.\nУ разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це податковому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом з поданням розрахунку податкових зобов'язань звітного періоду. Якщо платник податку не подасть у такий строк письмову заяву та не поновить зазначених документів до закінчення податкового періоду, що настає за звітним, непідтверджені відповідними документами витрати не визнаються валовими витратами і на суму недосплаченого податку нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, збільшеної в 1,2 рази. Якщо платник податку поновить зазначені документи у наступних періодах, підтверджені витрати (з урахуванням сплаченої пені) включаються до валових витрат податкового періоду, на який припадає таке поновлення.\n1. Витрати платника податку на забезпечення найманих працівників спеціальним одягом, взуттям, обмундируванням, що необхідні для виконання професійних обов'язків, а також продуктами спеціального харчування за переліком, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.\n2. Витрати, крім тих, що підлягають амортизації, пов'язані з науково-технічним забезпеченням основної діяльності, на винахідництво і раціоналізацію господарських процесів, проведення дослідно-експериментальних та конструкторських робіт, виготовлення та дослідження моделей і зразків, пов'язаних з основною діяльністю платника податку, виплатою роялті та придбанням нематеріальних активів (крім тих, що підлягають амортизації) для їх використання в основній діяльності платника податку. Норми цього підпункту стосуються витрат на зазначені заходи незалежно від того, чи призвели такі заходи до збільшення доходів платника податку.\n3. Витрати на придбання літератури для інформаційного забезпечення господарської діяльності платника податку, у тому числі з питань законодавства, і передплату спеціалізованих періодичних видань, а також на проведення аудиту згідно з чинним законодавством, включаючи проведення добровільного аудиту за рішенням платника податку.\n4. Витрати платника податку, пов'язані з професійною підготовкою або перепідготовкою за профілем такого платника податку фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку, в українських закладах освіти, за винятком фізичних осіб, пов'язаних з таким платником податку. Порядок професійної підготовки і перепідготовки та розміри витрат на такі цілі встановлюються Кабінетом Міністрів України.\n5. Обов'язки з доведення зв'язку витрат на цілі, обумовлені цим підпунктом, з основною діяльністю платника податку, покладаються на такого платника податку.\n6. Будь-які витрати на гарантійний ремонт (обслуговування) або гарантійні заміни товарів, проданих платником податку, вартість яких не компенсується за рахунок покупців таких товарів, але не більше від суми, яка відповідає рівню гарантійних замін, прийнятих (оприлюднених) платником податку, але не вище 10 відсотків від сукупної вартості таких товарів, що були продані, та по яких не закінчився строк гарантійного обслуговування.\nЗдійснення заміни товару без зворотного отримання бракованого товару або без належного ведення зазначеного обліку не дає права на збільшення валових витрат продавця такого товару на вартість замін. Витрати платника податку на проведення рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що такими платниками податку.\n7. Будь-які витрати зі страхування ризиків загибелі врожаю, транспортування продукції платника податку; цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією транспортних засобів, що перебувають у складі основних фондів платника податку; екологічної та ядерної шкоди, що може бути завдана платником податку іншим особам; майна платника податку; кредитних та інших комерційних ризиків платника податку, за винятком страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-які витрати зі страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб.\n8. Якщо умови страхування передбачають виплату страхового відшкодування на користь платника податку - страхувальника, застраховані збитки, понесені таким платником податку, відносяться до його валових витрат у податковий період їх понесення, а суми страхового відшкодування таких збитків включаються до валових доходів такого платника податку у податковий період їх отримання.\n9. Будь-які витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів, виданих державними органами для ведення основної діяльності, включаючи плату за реєстрацію підприємства в органах державної реєстрації, зокрема, в органах місцевого самоврядування, їх виконавчих органах, крім витрат на придбання торгових патентів, установлених Законом України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності". Витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів на право здійснення за межами України вилову риби та морепродуктів, а також надання транспортних послуг.\n9. Витрати на відрядження фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку або є членами керівних органів платника податку, у межах фактичних витрат особи, яка відряджена, на проїзд (включаючи перевезення багажу) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження, оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чистка, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), найменших жилих приміщень, телефонних рахунків, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в'їзд (віз), обов'язкового страхування, витрат на усний та письмовий переклади, інших документально оформлених витрат, пов'язаних з правилами в'їзду та перебування у місці відрядження, включаючи будь-які збори і податки, що підлягають сплаті у зв'язку зі здійсненням таких витрат.\nЗазначені витрати можуть бути включені до складу валових витрат платника податку лише за наявності підтверджуючих документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), рахунків з готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, страхових полісів тощо. Не включається до складу витрат платника податку готівка, витрачена на цілі, визначені п. 2.1.7.1; 2.1.8.4 Закону про оподаткування, а також на цілі, не пов'язані з відшкодуванням особистих витрат фізичної особи, яка перебуває у відрядженні. Не дозволяється відносити до складу витрат на харчування вартість алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суми "чайових", за винятком випадків, коли суми таких "чайових" включаються до рахунку згідно із законами країни перебування, а також плати за видовищні заходи. Додатково до витрат, визначених абзацом першим цього підпункту відносяться не підтверджені документально витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добових витрат), понесених у зв'язку з її відрядженням, у межах граничних норм, встановлюваних Кабінетом Міністрів України за кожний повний день відрядження, включаючи день від'їзду та приїзду.\n2.4 Оподаткування доходів громадян\nПрибутковий податок з громадян - загальнодержавний податок, а тому порядок його сплати, пільги, розміри ставок встановлюються законодавчими актами України. Він є прямим податком, тобто самостійно сплачується громадянином безпосередньо з отриманого доходу. Податки з громадян - це економічні відносини у грошовій формі, які виникають між державою і населенням та є одним із важливих обов'язків громадян, пов'язаних із дотриманням Конституції. Конституційний обов'язок громадян - сумлінно та своєчасно сплачувати податки та подавати декларацію -закріплений не тільки у Конституції України, але й у конституціях усіх провідних держав світу.\n· - робітники та службовці (наймані працівники);\n· - фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності та громадяни, які здійснюють незалежну професійну діяльність;\n· - громадяни, які отримують інші доходи від регулярної діяльності;\n· - іноземні громадяни та особи без громадянства.\nЗа характером оподаткування доходи, отримані громадянами, класифікуються за такими ознаками:\n· доходи, отримані не за основним місцем роботи; доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності або незалежної професійної діяльності;\n· інші доходи громадян від регулярної діяльності;\n· пасивні доходи (дивіденди, проценти, роялті).\nОподаткування доходів громадян здійснюється відповідно до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», який прийнятий 22 травня 2003 року.\nСтавка податку на сьогодні становить 13 %, а з 01.01.2007р. - 15 % від об'єкта оподаткування. Проценти на депозиті у банку чи небанківській фінансовій установі, отримані фізичною особою, оподатковуються за ставкою 5 відсотків . Ставка податку становить подвійний розмір ставки 15 відсотків, від об'єкта оподаткування, нарахованого як виграш чи приз (крім у державну лотерею у грошовому виразі), або будь-яких інших доходів, нарахованих на користь нерезидентів- фізичних осіб.\n1. резидент, який отримує свої доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи;\n2. нерезидент, який отримує свої доходи з джерелом їх походження з території України. Об'єктом оподаткування резидента є:\n· загальний місячний оподатковуваний доход;\n· чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального річного оподатковуваного доходу на суму податкового кредиту такого звітного періоду;\n· загальний місячний оподатковуваний дохід з джерелом його походження з України;\n· загальний річний оподатковуваний дохід з джерелом його походження з України.\nВартість такого нарахування визначається виходячи із звичайної ціни, збільшеної на суму ПДВ, акцизного збору (якщо надається підакцизний товар).\nа) сума державної адресної допомоги, субсидій, дотацій, винагород та страхових виплат, які виплачуються відповідно з бюджетів, ПФ та фондів соціального страхування;\nб) сума коштів отриманих платником на відрядження;\nв) доходи отримані від цінних паперів, емітованих МФУ, виграшів у державну лотерею;\nг) суми виплат чи відшкодувань, що здійснюються неприбутковими організаціями (Червоного хреста, Чорнобильського фонду)\n2.5 Відповідальність платників податків і зборів за порушення податкового законодавства\nАдміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність (штрафи), що застосовується податковими органами, має деякі особливості: підставою для її застосування є вчинення адміністративного правопорушення (ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення, далі — КпАП); адміністративні штрафи накладаються лише на фізичних осіб (громадян) — окремих платників податків, керівників i бухгалтерів платників податків — юридичних осіб, інших громадян, винних у порушенні податкового законодавства; розмір штрафу залежить від сукупності обставин, що пом’якшують або обтяжують відповідальність порушника (статті 34, 35), а також від його особи, ступеня вини, майнового стану (ст. 33).\nКримінальна відповідальність. Кримінальній відповідальності i покаранню підлягає особа, винна у вчиненні злочину, тобто така, що умисно або з необережності вчинила передбачене кримінальним законом суспільно небезпечне діяння.\nФінансова відповідальність. Несплата або неповна сплата суб’єктами підприємницької діяльності або громадянами податків, зборів, інших обов’язкових платежів тягне за собою відповідальність за порушення податкового законодавства, навіть у тому разі, якщо порушення сталося через помилкове застосування законодавства, недбалість, недосвідченість чи розрахункову помилку.\nЗастосування фінансових санкцій передбачено i Указом Президента України від 07.08.98 р. № 857/98 «Про деякі зміни в оподаткуванні»:\n1. У разі коли особа, зобов’язана зареєструватися як платник податку, не здійснює таку реєстрацію протягом термінів, визначених законодавством, орган державної податкової служби застосовує такі санкції:\n2. Якщо така особа не здійснила оподатковуваних операцій після закінчення граничного терміну, встановленого для реєстрації особи як платника ПДВ, — штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;\n3. У разі здійснення такою особою після закінчення граничного строку, встановленого для реєстрації її як платника ПДВ, оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт, послуг) без нарахування ПДВ, — штраф у розмірі ПДВ, нарахованого на загальну суму такого продажу, але не менш як двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без права включення до податкового кредиту ПДВ, сплаченого у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких включається до складу валових витрат такого платника податку або підлягає амортизації, а в разі здійснення продажу таких товарів (робіт, послуг) з оплатою готівкою або кредитними дебетовими картками — додатково фінансові санкції, передбачені законодавством за порушення правил здійснення та обліку результатів такого готівкового продажу;\n4. У разі здійснення такою особою після закінчення граничного терміну, встановленого для реєстрації особи як платника ПДВ, оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт, послуг) з нарахуванням ПДВ з видачею фіктивної податкової накладної, чека або іншого товаросупроводжувального документа, в якому виділяється сума ПДВ, або без такої видачі, без внесення суми податку до бюджету — штраф у розмірі подвійної суми отриманого ПДВ, але не менш як одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без права включення до податкового кредиту ПДВ, сплаченого у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких включається до складу валових витрат такого платника податку або підлягає амортизації. Крім того, орган державної податкової служби зобов’язаний звернутися до прокурора з поданням про порушення кримінальної справи стосовно посадових осіб такого платника податку у зв’язку з їх ухиленням від оподаткування.\n2.6 Шляхи вдосконалення податкової політики в Україні\n1. досить високий загальний рівень оподаткування, що визначається частиною доходів бюджету ВВП. При цьому офіційна статистика не дає повного уявлення про податковим тягар, оскільки при його визначенні не враховується сума нарахованих, але не сплачених податків (заборгованість платників перед бюджетом), яка сягнула и Україні значних розмірів;\nШвидко змінюються не тільки ставки, а й види податків, структура податкової системи і загальний рівень оподаткування. Між тим частка доходів бюджетів у ВВП за 30 років у США зросла лише на 3,4 відсоткового пункта, у ФРН — на 8, у Франції — на 10,6, у Великобританії — на 7,5 відсоткового пункта. Податкова система, яка перебуває в стадії становлення, повинна мати вищий рівень змінності, ніж зрілі податкові системи, які вже сформувалися. Те, що ми маємо, виходить за рамки нормального процесу становлення;\n4. формування податкової системи України на основі впровадження досвіду оподаткування, накопиченого в розвинутих країнах світу. Хоча це процес неминучий і природний, некритичне запозичення зрілих форм оподаткування, адекватних іншим соціально-економічним і політичним умовам, веде до зниження ефективності оподаткування;\nПодаткова система України перебуває в стані перманентного вдосконалення. Перспективи її розвитку на цьому етапі пов'язуються перш за все з розробкою і введенням Податкового кодексу України, покликаного звести воєдино й узгодити всі податкові закони, стати основним законодавчим актом, який регулює проблеми оподаткування.\nПроведення податкової реформи в Україні повинно ґрунтуватись на таких засадах реформування системи оподаткування:\n1. загальне спрощення правової бази оподаткування, забезпечення зрозумілості норм основного законодавчого акту з оподаткування;\n2. уніфікація підходів і методів визначення елементів за всіма податками (зборами) та вимог до ведення обліку нарахування податків (зборів);\n3. зменшення кількості податків та скасування податків (зборів, обов’язкових платежів), витрати на адміністрування яких перевищують доходи від їх стягнення;\n4. зниження рівня податкового навантаження на суб’єктів оподаткування та зрівняння податкового тиску на різні категорії платників податків;\n5. зменшення ставок податків (зборів) з одночасним збільшенням податкової бази, що означає максимальне розширення кола платників податків (зборів) та скасування безпідставних податкових пільг;\n6. збільшення розміру суми неоподатковуваного мінімуму доходів фізичних осіб;\n7. застосування замість податкових пільг системи цільових бюджетних дотацій, направлених на підтримку найменш захищених верств населення та на розвиток приоритетних галузей господарства України;\n8. підтримка розвитку та поширення малого підприємництва шляхом запровадження спеціальних режимів оподаткування суб’єктів малого підприємництва;\n9. стимулювання здійснення реінвестицій, а також направлення коштів на інноваційну діяльність, проведення фундаментальних і прикладних наукових досліджень та впровадження нововведень;\n10. урахування міжнародних аспектів (оподаткування доходів нерезидентів та іноземних доходів резидентів, дія міжнародних угод в сфері оподаткування) та досвіду побудови податкових систем в розвинених країнах.\nВ процесі підготовки курсової роботи ми дійшли висновків, що система оподаткування в Україні є досить ліберальною відносно платників податків. Можна сказати, що податок в якомусь значенні лише плата за послуги, надані державою. Податкові відносини в суспільстві можуть існувати і розвиватися тільки на базі прийняття і повного дотримання відповідних законів.\nПрямі податки, хоча й поступаються непрямим за своєю питомою вагою у формуванні доходів бюджету, мають суттєве значення у податковій системі України. Найрозвинутішою є система прибуткового оподаткування. Земельне та майнове оподаткування як за своєю бюджетною роллю, так і за впливом на платників поки що недостатньо вагомі.\nПодатки по вибірковості дії і по широті впливу на виробництво, споживання і соціальні процеси — найважливіший інструмент регулювання ринкової економіки.\nЄ певні проблеми й у системі прибуткового оподаткування. Це насамперед проведення чіткого розмежування між прибутковим оподаткуванням юридичних і фізичних осіб.\nНа сучасному етапі слід зазначити, що сучасна нормативна-правова система податкового законодавства не є достатньо розробленою, оскільки вона не відповідає жодній з економічних моделей країн Європи, тобто при нинішній системі оподаткування процес Євро-інтеграції є неможливим. Я вважаю, що для ефективного зростання національної економіки, для зростання основних макроекономічних показників, та для ефективно-прибуткової діяльності національних підприємств, необхідно мінімізувати всі види податків. Але, щоб формування державного бюджету, відбувалось за допомогою інших джерел при умові мінімальних надходжень податків\nНинішній податок на прибуток підприємств в Україні має значну зовнішню схожість із податком на прибуток корпорацій. Фактично підприємства в даний час за організацією несуть у собі більшою мірою ознаки колективної форми власності, тобто їх прибуток має явні ознаки колективного доходу.\nСистема прямих податків регулює насамперед доходи юридичних і фізичних осіб, на відміну від непрямих, які .впливають на ціни. Але в кінцевому підсумку і прямі, і непрямі податки скорочують споживання, впливаючи тим самим на баланс попиту й пропозиції.\n1. Закон України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991 (зі змінами та доповненнями);\n2. Наказ ДПА України “Про затвердження податкового законодавства” від 01.04.2002\n3. Азаренкова Г.М., Журавель Т.М., Михайленко P.M. Фінанси підприємств. Київ: Знання-Прес, 2004, 291 с.\n4. Азаров М.Я., Бондаренко Г.І., Мельник П.В., Лєкарь С.І., Зайцев В.І., Макаров Д.В., Тарангул Л.Л. Про податки і збори населенню України. Ірпінь: Академія ДПС України, 2000, 182 с.\n5. Бланкарт Ш. Державні фінанси в умовах демократії: Всуп до фінансової науки. Київ: Либідь, 2000, 654 с.\n8. Гега П.Т., Доля Л.М. Основи податкового права. Київ: Товариство "Знання", КОО , 2001, 215 с.\n9. Єпіфанов А.О., Сало І.В., Д`яконова І.І. Бюджет і фінансова політика України. Київ: Наукова думка, 1999, 304 с.\n10. Запоточний І.В., Захарченко В.І. Державне регулювання регіональної економіки. Харків, Львів, Одеса: ТОВ "Одіссей", 2003, 592 с.\n11. Малуй О.О., Гриценко О.А., Гриценко Л.В., Дарнопих Г.Ю. Основи економічної теорії. Київ: Юрінком Інтер, 2003, 480 с.\n12. Михасюк І., Мельник А., Крупка М., Залога З. Державне регулювання економіки. Київ: Атіка, Ельга-Н, 2000, 529 с.\n13. Поддєрьогін А.М. Фінанси підприємств. Київ: КНЕУ, 2002, 571 с.\n14. Стеченко Д.М. Державне регулювання економіки. Київ: Вікар, 2003, 262 с.\n15. Чепінога В.Г. Основи економічної теорії. Київ: Юрінком Інтер, 2003, 447 с.\n16. Ястремский О.І., Гриценко О.Г. Основи мікроекономіки. Київ: Товариство "Знання", КОО, 1998, 714 с.\n17. Азаров М.Я., Бондаренко Г.І., Мельник П.В., Лєкарь С.І., Зайцев В.І., Макаров Д.В., Тарангул Л.Л. Про податки і збори населенню України. Посібник. Ірпінь: Академія ДПС України, 2000, 182 с.\n18. Василик О.Д., Павлюк К.В. Державні фінанси України. Підручник. Київ: ЦУЛ, 2003, 608 с.\n19. Гега П.Т., Доля Л.М. Основи податкового права. Навчальний посібник. Київ: Товариство "Знання", КОО , 2001, 215 с.\n20. Мельник В.М., Грицаєнко І.А., Іванишина О.С. Оподаткування підприємницької діяльності. Навчальний посібник. Київ: Кондор, 2003, 160 с.\n21. Михасюк І., Мельник А., Крупка М., Залога З. Державне регулювання економіки. Підручник. Київ: Атіка, Ельга-Н, 2000, 529 с.\n22. Чернелевський Л.М., Редзюк Т.Ю. Податковий облік і контроль. Навчальний посібник. Київ: Пектораль, 2006, 316 с.\nВідділ охорони праці і технічної безпеки\nГазо- технічна служба\nЦех приготування маси\nТунельний цех №1\nТунельний цех №2\nЦех готової продукції\nЗагальна організаційна структура КП „Городницький фарфоровий завод”\n368.6кб. | скачати


Вчені назвали найсильнішу групу крові - ITsider.com.ua\nВчені назвали найсильнішу групу крові\nГрупа крові впливає на здоров’я людини, адже саме від неї залежить стійкість до різних типів захворювань.\nВчені довели, що деякі групи крові можуть вважатися більш сильними, ніж інші. Наприклад, II (А) більш схильна до впливу малярії, що робить її слабкішою.\nНа думку дослідників, найсильнішою групою крові можна впевнено вважати I (0). Її власники менше за інших страждають від серцево-судинних захворювань, втрати пам’яті. Цих людей стороною обходить навіть рак підшлункової та шлунка.\nУ першій групі крові міститься менше молекул, від яких залежить згортання крові, що корисно для роботи серця і мозку. На думку вчених саме це позитивно впливає на атривлість життя власників цієї групи крові.


Астероїд Чиксулуб, що вбив динозаврів, дав життя сучасним неотропічним дощовим лісам » Вимерлий світ\nАстероїд Чиксулуб, що вбив динозаврів, дав життя сучасним неотропічним дощовим лісам\n5 Квітня, 2021 Автор admin\nРеконструкція пізнього маастрихтського (66 мільйонів років тому) палеосередовища в Північній Америці, де заплавою блукають такі динозаври, як Tyrannosaurus rex, Edmontosaurus та Triceratops. Зображення: Давіде Бонадонна.\nБлизько 66 мільйонів років тому (в кінці крейдового періоду) астероїд завширшки 10 км врізався в Землю поблизу того, що згодом стане невеличким містечком Чиксулуб на території сучасної Мексики. Удар викинув неймовірну кількість парникових газів в атмосферу, що викликало ланцюг подій, який призвів до зникнення непташиних динозаврів і 75% життя на планеті. В ході аналізу тисяч зразків викопного пилку та листя до та після удару Чиксулубу вчені Смітсонівського тропічного дослідницького інституту та інших країн виявили, що катаклізмічний вплив також призвів до вимирання 45% рослин на території нинішньої Колумбії, що створило основу для еволюції неотропічних дощових лісів.\nУ ході дослідження палеонтолог Смітсонівського тропічного наукового інституту д-р Карлос Харамільо та його колеги дослідили викопний пилок (понад 50 000 випадків) та листя (понад 6 000 екземплярів) до та після удару Чиксулубу з 39 населених пунктів Колумбії.\n“Ми дивувались, як змінюються тропічні ліси після різкого екологічного збурення, такого як вплив Чиксулубу, тому ми шукали скам’янілості тропічних рослин”, – пояснила докторка Моніка Карвальо, докторантка з Смітсонівського тропічного дослідницького інституту та Університету дель Росаріо.\nПилок та спори, отримані з гірських порід, старших за удар, показують, що в тропічних лісах спільно панували папороті та квіткові рослини, також були поширеними і хвойні рослини.\nПісля удару хвойні дерева майже повністю зникли з тропіків Нового Світу, а квіткові рослини взяли верх. Різноманітність рослин відновилося лише через 6 мільйонів років після катаклізму. Дослідники знайшли докази того, що тропічні лісові дерева до удару були розташовані далеко один від одного, що дозволяло світлу досягати лісової підстилки. Протягом 6 мільйонів років після удару деякі тропічні ліси стали густими, як і сучасні, де листя дерев і ліани відкидають густу тінь на менші дерева, кущі та трав’янисті рослини внизу. Рідший полог лісів до удару, з меншою кількістю квіткових рослин, переносив би в атмосферу менше ґрунтової води, ніж ті ліси, що виросли через мільйони років після цього.\n“У крейдовому періоді дощило так само, але ліси працювали інакше”, – сказала докторка Карвальо.\nКоманда не знайшла жодних доказів існування бобових дерев до падіння астероїда, але згодом виникає велике різноманіття та з’являться велика кількість листя та стручків бобових. Сьогодні бобові культури є домінуючою родиною в тропічних лісах, і завдяки симбіозу з бактеріями забирають азот з повітря і перетворюють його на добриво для ґрунту. Розвиток бобових культур суттєво позначився б на кругообігу азоту.\nЯким же чином катаклізм перетворив рідкі, багаті хвойними деревами тропічні ліси епохи динозаврів на сьогоднішні тропічні ліси з високими деревами, поцяцькованими жовтими, фіолетовими та рожевими квітами, з гілок яких звисають орхідеї? На основі знахідок як пилку, так і листя, д-р Харамільо, д-р Карвальо та їх колеги пропонують три пояснення змін, які здаються можливими.\nПерша ідея полягає в тому, що динозаври розріджували ліси до катастрофи, поїдаючи рослинність та пересуваючись ними, подібно до того, як це робить сучасний лісовий слон (Loxodonta cyclotis).\nДругим поясненням може бути те, що попіл від зіткнення збагатив ґрунти у тропіках, що дало перевагу швидше зростаючим квітковим рослинам.\nТретє пояснення полягає в тому, що переважне вимирання саме хвойних порід створило можливість квітковим рослинам опанувати тропіки.\n“Урок, який ми отримали, полягає в тому, що за швидких порушень, в геологічному масштабі, тропічні екосистеми не просто відновлюються – вони замінюються, і цей процес займає дійсно багато часу”, – сказала д-р Карвальо.