Культура 2017-07-01 12:54 Сергій Харинович\nРік 1991-й. Отут мав би починатись офіційний відлік існування українського шоу-бізнесу. Бо саме тоді постала Українська держава. Постала офіційно. З усіма документами. Атрибутами... Імперія Совіцького Союзу сконала десь у глушині Біловезької пущі, і на нас упала незалежність.\nВідчуття того, що Україна вже не є частиною Московщини, настало ще трохи раніше. І шоу-бізнес до того таки доклався. Укупі з мас-медіями тодішніми. Звісно! Адже наявність власних зірок — обов’язкова ознака державності. Як герб і гімн. І вони в нас на той момент уже були. Зірки. Бо герба, принаймні Великого, у нас нема досі.\nЧи спричинила власне офіційна незалежність якийсь аж надто різкий рух у лавах музикантів, продюсерів? Я такого не пам’ятаю. Якийсь вибух, як після «Рути» 1989 року? Точно не було... Nirvana до наших країв дісталась. І кафєйний напіток «Кубань» ми стали звати «Кобейн»... Це було. У тєлєку з’явилось МТV. Якимось піратським методом, але з’явилось... А вибуху укршоубізу не пам’ятаю. Та й, у принципі, з чого це? Адже вибух уже стався. Шоубіз випередив політику, геополітику. Митці швидше відчули потребу у своїй державі, ніж політики... Тому в шоубізі все йшло своїм шляхом. Без різких рухів та вибухових подій. Фестивалі, які вже існували, готувалися до наступних акцій. Хтось на те все дививсь і подумував замутити щось своє. Час був непевний, як і всякий період глобальних змін. Артисти, наявні, ті, що вже зірки, намацували, де брати кошти. Молоді цілились, де б то засвітитися. Фестивалі шукали спонсорів. Хоч якихось. Спонсори рахували гроші, які щодень дешевшали. Одне точно можна сказати: нічого не стояло на місці.\nПро наші рідні фестивалі варто поговорити окремо. Тим паче тоді їх уже існувало кілька. Причому доволі відомих. «Червона рута». Усе зрозуміло. На той момент практично монополіст у видобутку корисних шоу-бізнесових копалин. Кузня кадрів. Флагман галузі... І водночас не єдиний фест України.\n«Рок-н-рол Таврійський». Мастодонт вітчизняних фестивалів. Унікальний. Хоча б тому, що роковий. Уперше відбувся в 1986-му. Тобто, тільки-но трохи совок пересмикнуло в конвульсії, знайшлися діячі, що почали проштовхувати щиро антисовіцьку музику в маси. Рок. І то за підтримки комсомолу! То ість резерву Компартії...\nЗрозуміло, що то не був «Вудсток»... Але, наприклад, саме на «Рок-н-ролі Таврійському» чи не вперше в історії наших фестів з’явилося наметове містечко.\nЗагалом фестивалі тієї пори мали вигляд якийсь типовий. Кілька, на яких вдалося побувати, були дуже схожі між собою. Якийсь відкритий майданчик... якийсь умовний «Зелений театр», на сцені трохи апаратури, якесь умовне журі... На лавичках купками — глядачі. Здебільшого друзі та знайомі тих, хто вийде на сцену. Обов’язково — ведучі. Обов’язково — кумедні. Від організаторів. Мальчик і дєфачка. З папочками. Особливо цікаво звучали з уст таких конферансьє оголошення про виступ усіляких брутальних металістів: «А зараз перед вами виступить гурт із Нижніх Синівців «Канібал брутал анал» із піснею «Ай кіл ю, стюпід біч». Слова і музика колективу...» Ну гарно ж... І мєгапоганючий звук. Завжди...\nШоубіз випередив політику, геополітику. Митці швидше відчули потребу у своїй державі, ніж політики... Тому в шоубізі все йшло своїм шляхом\nХто організовував ті культурні події? Зазвичай то був симбіоз якогось фаната музики і якогось функціонера. Управління культури, комсомольські ячєйкі, профкоми таким чином ставили галочки у своїх плянах проведення культурних заходів, виписували десяток грамот... Фанат музики вірив, що ще трохи — і він таки зможе забабахати рилі-опен-ейр із Rolling Stones у хедлайнерах... А музиканти. Ті раді були зайвий раз десь виступити. Хай перед друзями й такими самими музикантами...\n«Рок-н-рол Таврійський» переріс у «Таврійські ігри». Якогось року (1992?) рокери виступали на стадіоні. Як взаправдишні рок-зірки західного зразка. Але вже наступного рокери повернулись у літній театр, а пиво та красуні скомпілювалися з мейнстримом...\nЛегенда фестивалів України — «Вивих». Львів. 1990 рік. «Бу-Ба-Бу», «Мертвий Півень», колгосп, що згодом стане «Скрябіним», Таїсія — не при людях згадуючи — Повалій, атмосфера карнавалу й легкого дурдому... Музиканти, художники, поети... Туссе. Но разом з тим — журі. Якісь премії, місця...\n«Таврійські ігри». Перемогли «Червону руту», бо зуміли поєднати музику і комерцію\nУсі фестивалі присуджували якісь місця. Видавали якісь папери, що їх підтверджували. Що давав той диплом? Ну... Коли про тебе згадувала місцева преса, то стаття автоматом збільшувалась на 20–30 знаків, бо дописували, що ти лавреат, дипломант, призер якогось там фестивалю... Декотрі фестивалі... декотрі, давали матеріальні, реальні призи. Але здебільшого малопридатні для музичної кар’єри. Радіотелефони, фени, електрочайники, тостери... Чим були багаті спонсори, тому раділи переможці. І, звісно, грамоти, дипломи та інші поліграфічні екзерсиси в рамках та без них, матові й глянцеві, різнокольорові й практично чорно-білі, з підписами та печатками... Ставилися до них по-різному. Попсарі ті манускрипти холили й леліяли, виставляючи напоказ, створюючи персональні іконостаси. Рокова братія в кращому разі прибивала той папір-картонку на стіні репетиційного підвалу поміж пустих лотків від яєць. У гіршому — забувала в номері готелю, де відбувалася постфестивальна пиятика.\nТарас Бульба. Не Боровець. Персонаж повісті Гоголя. Вигаданий на сто відсотків. Дав назву одному з найповажніших вітчизняних рок-фестів, що прописався в місті Дубно. Проект, котрий, як і більшість подібних, є мистецьким вінегретом, існує від 1991 року. Власне, творці цього перформансу звуть його «найстаріший рок-фестиваль України». Він охоплює «три музичні жанри: рок, поп, етно». Це коли не згадувати про перукарське мистецтво, боді-арт, народні ремесла... Змішались в купу коні, люди... І все то за підтримки місцевої влади. Чистий андеграунд. Схожі фестивалі потім, трохи пізніше, за рік-два-три, повиростають як гриби після дощу по містах і містечках України. За підтримки мухосранської міськради й особисто мухосранського голови... Зазвичай датою проведення дійства ставали або день міста, або професійне свято градообразуючого підприємства, яке автоматично ставало спонсєром мєропріятія.\nТа то таке. Час такий був. Аматори пробували, іноді помилялись, головне — щось відбувалось.\n«Таврійські ігри». Уже згадували про них у контексті «Рок-н-ролу Таврійського». Але ТІ — фестиваль, про який варто написати окремо. Бо з аматорського свята місцевого значення він правдами й неправдами зрештою став фестом номер один в Україні. Схема, у принципі, не шибко різнилась від фестивалів-ровесників: сцена з музикою плюс супутні заходи. На «Таврійських» це були обов’язково конкурс краси, пивний чемпіонат. Плюс рік від року різні імпрези спортивного та навколоспортивного характеру. На відміну від «Червоної рути» й «Тараса Бульби» «Таврійські ігри» не обмежили себе українською музикою. Зазвичай формула була проста: найкраще з України, популярне з РФ і щось відоме, але недороге із Заходу. І працювала вона прекрасно. До Каховки з’їжджалося море людей. На три дні містечко ставало центром вітчизняного шоубізу. Врешті «Таврійські» заткнули за пояс навіть «Червону руту», бо зуміли поєднати музику й комерцію... І підтримку президента України. Але це я забіг наперед. Статус фестивалю номер один ТІ вже напрацювали в році 1996–1997-му. А поки що це ще один фест в українському містечку.\n«Рута» нової доби\nА фестиваль фестивалів того хронологічного проміжку в наших краях — «Червона рута». І в моїй писанині настав час ЧР-93.\n«Рута» все ще набирала обертів. Я точно пам’ятаю, напередодні третьої ЧР, коли вже відбулися відбіркові тури... О відбіркові тури «Червоної рути»! Це було окреме явище, особлива подія в житті провінційної богеми й еліти. Смотр підвальної самодіяльності в рокерів і карнавал ресторанних співачок у царині поп-музики. На тих відборах можна було побачити всіх. Знайомих-колєг по нещастю підвальному, блатних лабухів із фірмовими гітарами, чуваків із райцентрів... І всі сподівалися на краще.\nА я от думав, кому пощастить цього разу. Кого фестиваль зробить зіркою. З усіма витікаючими наслідками. Ну не знала тоді дитина про жебрацьке існування тогочасних зірок. Про концерти, за які платять півтонною цукру... Або взагалі не платять. То все інтим шоу-бізнесовий. На поверхні пісні по радіо «Промінь» і виступи по УТ-2. Мрія...\nА фестиваль тим часом забрався в край шахт і териконів. Донецьк. Ну й кого «засвітила» тамтешня «Рута»? Найкраще воно стає зрозуміло, коли те запитання ставиш сам собі й відповідь шукаєш не в інтернеті, а у власній голові. І перший, кого я згадую, — то Віктор Павлік. Патлатий і голосистий. За мить центральний процесор вносить правку: не Віктор Павлік, а «Анна-Марія». Так. «Анна-Марія». Гурт, що колись акомпанував Іво Бобулу. А осиротівши, взявся за власну творчість. За що я особисто вдячний як Іво Бобулу, так і власне музикантам «Анни-Марії» та літчно вокалісту Вікторові Павліку. Це було так офігєнно! Ново. Як «Гадюкіни» залабали рок українською, «Анна-Марія» показала, що таке поп. Якісний, наш поп. «Заколишу, присплю і в сні я цілуватиму тебе...» Це було так фірмово. А головне — не вульгарно. «Ти подобаєшся мені, я по вікнах тебе малюю...» Ну суперово ж.\nФестиваль «Тарас Бульба». Існує від 1991-го донині\nДо речі, не раз натикався в неті на два откровєнних таких косяка. Перше: пісню «Солодка мрія» називають «Заколишу». Ну це півбіди. А от ціла біда — це коли авторство твору приписують Олександрові Пономарьову! Нє. Ну Пономарьов переспівував її, але то ж не робить його автоматично автором і слів, і музики. Як і Віктора Павліка теж. Таварістчі журналісти, впорядники сайтів, майте бога в череві, клепку в голові. Перевіряйте хоч трохи інформацію. Бо, як писав класик, на тому світі за брехню свою будете «лизать гарячих сковород». То Котляревський. А «Солодку мрію» написав Олег Майовський. То так. Для загального розвитку.\nДо речі, Олександр Пономарьов теж прорвавсь у вищу лігу саме на «Червоній руті» 1993-го. Але я особисто якось не запам’ятав його в контексті того фестивалю. У моїх особистих файлах Пономарьов виплив трохи пізніше, просто із прив’язкою до «Рути». Мовляв, а ще це переможець ЧР-93... Спеціально я зазирнув до YouTube, знайшов відео, де співає Олександр Батькович. Титри підказали, що пісня, яку виконував Пономарьов, звалася «Сон». Послухав... «І раптом глевка туга оповила йому серце...» То про пісню. До речі, пісні цієї не пам’ятаю. Взагалі... Може, то внутрішній захист спрацював? Бо якось чувак у пінджаку двобортному, гольфі й із золотим перснем-печаткою ну зовсім не вписувався у мій внутрішній формат. Попри гарний голос... Просто пінджак і печатка... Ну з тим ясно. Але загалом і публіці, і околомузичній тусовці Олександр Пономарьов зі своїм оперним вокалом просто як масло на хліб. Як каніфоль на струни... Ліг. Зайшов. І переміг. Ну й добре.\nРаз зайшла мова про попсарів-переможців «Рути» в Донецьку, то згадаймо й Ірину Шинкарук. «Рута» інколи грішила такими приколами: дві перші премії, три другі, сім третіх. Про сім третіх — жарт. Про три другі — теж. Але дві перші — то правда.\nІрині Шинкарук на той момент 14. Традиційна історія з тим, коли худрук, може, навіть підсвідомо, самореалізується за рахунок підопічної, вкладаючи в уста останньої аж надто дорослий текст, не за віком складну пісню. Хвала Дажбогу, Стрибогу та іншим богам, про яких співає Ірина, у цьому випадку обійшлося без вульгаризму. Бо пізніше траплялися мені особисто екземпляри худруків, які випускали 10-річних дітей на сцену з репертуаром, що пасував би жентсщині тричі розлученій, з дітьми від різних мужчин і ходкою в колонію. На зауваження, а чи не рано дитині співати про чергове невдале кохання, відповідь була шаблонна: «Пісня просто хороша. Красіва...»\nНу це якийсь не надто ліричний відступ вийшов. Але відступ. До теми...\nКого я ще запам’ятав із тогорічної «Рути», так це «Вія». То було сильно. Готично-преготично. Трохи фольково, але тим рідніше. «Той човен мов домовина...» — і мурашки по шкірі. Емоційно. З одного боку, було приємно, що така музика в нас є. А з другого — ще тоді мені здавалося, що трохи ніби передчасно той феномен визрів. То супергурт, який мав би стати культовим у будь-якій цивілізованій країні з усталеними шоу-бізнесовими схемами. З усіма атрибутами культової команди: постери, нашивки, футболки... Із фанклубом і послідовниками. З повними залами й кавергрупами, що його переспівують. Не сталось. Може, ще все буде. Трішечки пізніше. Ось-ось... Або нє. Хто знає.\nАле «Вій» не був переможцем, попри мою любов і хвалу. Тільки третє місце. Перше — в гурту «Нація». Ура-патріотична назва, такі само приблизно тексти. Щодо музики: не надто свіжий хеві-метал. Але хеві. Із драйв-дисторшном на гітарі й двома бас-бочками. Двома! Бас-бочками! Що вже заслуговує на повагу!\n«Брати Блюзу». Най пробачають мені всі прихильники того колективу, але його запам’ятав у контексті власного невторопання. Бентега мене охопила ще тоді. Слова цього я тоді ще не знав, але стан був саме такий. Гран-прі... Гм. За що? Нє, аналітичною частиною мозку я розумів, що дядьки — супермузиканти. Віртуози і все таке. Але музло... Саундтрек для майбутнього вкраїнського артхаусного кіна. Таке. Джазово-рокові коломийки.\nДесь поруч із джаз-роковими «Братами» в моєму рейтингу засіли і «Три дев’ятки» («999»). Львівська формація. Не джаз ніфіга. Та й роком то назвати якось важко. Бурлеск, буфонада. Не вставляло тоді. Передивився. Не вставило й зараз. Який-то лєнінградський рок-клюб із українськими текстами. Але запам’яталися. Факт. Мало того. Після фестивалю регулярно з’являлися на різних майданчиках країни. Мої смаки і смаки організаторів заходів — то різне. Виходить так.\nА от кого не запам’ятав і хто не особо гастролював опосля фестивалю — це група «Тризуб». А от пісню її, тільки-но ввімкнув виступ, упізнав. «Промінь» крутив. «Пан Ніхто» трек зветься. То такий собі «Englishman in New York». При нагоді слуханіть. Якісно. Попса, звісно. Але дуже приємна.\nПробував попитати в «Ґуґля» про групу. Просто цікаво. Звідки дядьки були, що з ними сталося потім. Але «Ґуґль» мовчить... Понавидавав купу новин зі словом «тризуб», а про гурт ні слова... Тільки виступ у гала-концерті переможців фестивалю і згадка в якомусь матеріалі, що гурт ніби з міста Тульчин. Усьо. І на тім дякуємо, звісно. Але... Шкода. Вкотре пересвідчуєшся, наскільки в нас той бізнес, що шоу, мало кому потрібен. Панове музиканти гурту «Тризуб»! Якби так сі стало, що ви, от чисто випадково, читали б ці рядки, знайте: гарна пісня у вас була. Гарний виступ. Шкода, що продовження не існувало. І ще більше шкода, що ви такі скромні люди. Та напишіть про себе хоч пару речень у Вікі. Фоточок скиньте. Пісень кілька запостіть. А то з вами як із тими єті виходить. Ніби й були, ніби хтось і бачив, а інформації майже нуль. Мерсі за увагу.\n«Турбо-Техно-Саунд». Якоюсь мірою знакова формація. Хоча саунд у неї, щиро кажучи, виявився не фонтан. Зате ж це був такий собі ембріон танцювальної музики. Ну й плюс у майбутньому гурт гарно розпадеться. Як у дорослому шоу-бізнесі. У результаті матимемо дві денс-групи. Якби наш шоубіз не вмер із часом, то «Турбо-Техно-Саунд» способом почкування міг би заполонити собою всю українську сцену. Отак би розпадались і множились, розпадались і множились... А Франківськ перетворився б на клубну столицю Східної Еуропи з купою клубів та супутніми атрибутами...\nНасправді якщо вірити декотрим виданням, то саме завдяки ТТС дирекція «Червоної рути» звернула увагу на танцювальну музику як напрям. І вже наступного року фестиваль мав номінацію «Танцювальна музика». Алілуя.\nХоч як дивно, але із цієї «Рути» я навіть запам’ятав єдного барда. Може, тому, що він скоріше був схожий на клавішника, який відстав від гурту, аніж на барда. Сергій Шишкін. І на відміну від купи бардів-гітаристів барда-клавішника навіть крутили по радівах. І коли в Севастополі на «Руті» 1995-го випало познайомитись особисто, я вже знав, що це Шишкін, автор «Босанови».\nНу ще про двох рокерів згадаю і залишу почивати в мирі «Руту» 1993 року.\n«Анейрос». Прописка — Івано-Франківськ. Назву те, що пацани грали, «психоделік», пошті що дум. То наразі було й роково, й одночасно припопсовано. Як на мене, саме таке музло мали б відловлювати на «Червоній руті». Свіже, прогресивне і легкостравне. Але лише диплом. Облом. До речі, на обломках «Анейрос» трохи згодом утворилася формація «Хвилю тримай». Але то інша історія.\n«Пентагон». Чи Pentagon. Культова чернівецька команда. На відміну від переможців у жанрі рок-музики грала таки справді прогресивний тяжеляк. Але журі швидше налякала, ніж зачарувала. Воно й несуттєво. Суттєво те, що її запам’ятали. І то надовго. Ще кілька років під час різних музичних збіговиськ у чернівчан стабільно питали про те, як там поживає «Пентагон». А він, на превеликий жаль, повторив долю більшості вітчизняних гуртів. Пограв, повиступав, перейменувався на «Пентагон-34» і врешті припинив існування. На той момент це мало вигляд паузи. І можливо... Можливо. За якийсь час пацани зібрались би разом і видали на-гора якийсь дуже прогресивний нойз-індастріал, але... Того вже не станеться ніколи. Просто є групи, де стрижнем є хтось один. Усі молодці, всі знають ноти, вміють грати. Але є чувак — душа колективу. У випадку «Пентагона» то був Віталік. Або просто Кінь, так його звали всі. На жаль, ключове слово «був». Так по-рок-н-рольному... Жив яскраво, помер молодим. Віталік «Кінь» Гороголінський. R.I.P.\nНа превеликий жаль, із YouTube кудись позникали відео з виступами гурту. Заледве знайшов аж одне. Набирайте Pentagon34 Militry і сподівайтеся, що той відосик іще там є.\nЦю команду я теж маю за таку, що випередила час. Чуваки були достойні грати на провідних метальових сценах світу. Але, але…\nКомпотик на Хрещатику\nА що ще діялось у просторі новоствореної держави? Ну окрім фестивалів… А в державі почали з’являтися телевізії. Приватні в тім числі. Назви декотрих із тих перших каналів пам’ятають хіба що дуже просунуті знавці історії нашого телебачення або ж бабусі з дуже доброю пам’яттю. «ЮТаР-плюс», «Мегапол», ТЕТ‑А‑ТЕТ… А декотрі, як-от ICTV, добре почуваються й нині.\nСаме на каналі «Мегапол» з’явилася програма «Джемікс». Jamix. З часом усі меломани країни чекатимуть на цей тіві-продукт як на манну небесну. Бо там — ковток свіжого музла. Як сказано у програмному джинглі, «це просто свято якесь... «Джемікс»!» Користуючись нагодою, від імені себе 18-річного хочу подякувати Анатолієві Вексклярському та Юрієві Батьковичу Конотовському — авторам програми. Дякую. Було кльово.\nНу і якщо дякувати від імені себе 18-річного чи там... 19-річного, то обов’язково треба вклонитися творцям радіошоу «Гарячий компот»...\n«Давай-но вип’єм, братику, гарячого компотику, що варять на Хрещатику...» Це було шоу, на яке меломани чекали біля радіоприймачів. Причому то реально був компот! Почати могли з якогось «гуц-гуц-діскатєка», а закінчити трансляцією альбому Kraftwerk. Таким чином, шанувальники діско-гопа вимушені були музично освічуватись, а музичні гурмани звикались із думкою, що життя — біль, під ритми Дохтура Албана, наприклад.\nА що ж тогдішні звйозди? Бо з молодими талантами, що тільки рвались до шоу-бізнесових хлібів, все більш-менш ясно. Лавреати-дипломанти, щасливі. Перше визнання вже є. От-от уся решта атрибутів зіркового життя з’явиться. А насправді як було. Чим жили ті, хто вже в 1991–1993 роках були популярні. Так би мовити, середня температура по палаті. І дані були не так щоб дуже втішні. Миколайчук. Босий і лисий. Після фестивалю наспівався так, що в 1991-му взяв паузу і зник. Два роки інтенсивного чосу, видно, взяли своє. Років на п’ять Андрій Михайлович самоусунувся від шоу-бізнесового життя. Устал... «Брати Гадюкіни». Опосля пертурбацій зі складом, плотними гастролями включно з поїздками за кордон у 1992-му «Гадюкіни» припиняють свою діяльність. Офіційно гурт ніби й існує, але не функціонує. Причина: Кузя (Сергій Кузьмінський) чуть-чуть лікується від наркотичної залежності. Все як у справжніх, фірмових рокерів. До 1994 року в «Гадів» перерив, тойво, обєд. Сестричка Віка. Все ніби о’кей. Альбоми пишуться, концерти граються. Але... 1993 року Врадій їде до США. З концертами. І з кінцями. Залишається в Нью-Йорку й на рідний шоу-бізнес кладе великий американський Біг-Мак. З картоплею... Free.\n«Воплі Відоплясова». В Америку не поїхали. Поїхали до Франції. 1991 року. Там намагалися відбути ударну п’ятілєтку на благо еуропейського шоу-бізнесу. Чим закінчилося, знаємо. Поверненням. Але тільки 1996-го.\nАле мудрість народна каже: «Святе місце пусте не буде». І, незважаючи на економічні негаразди в країні, музиканти «дают странє угля». І, попри все, статистична крива українського шоу-бізнесу в той час таки йде догори, незважаючи на міграцію та еміграцію.\nЧервона Рута фестиваль музичний фестиваль


Перукарні, салони краси, магазини одягу і взуття 12-го травня не відкриють | Новини Львова\n19:13 8 травня 2020 р.\nПро це під час брифінгу про підсумки комісії ТЕБ і НС розповів міський голова Львова Андрій Садовий.\n«Минулої середи ми звернулись до уряду з проханням дозволити містам більш самостійно приймати рішення стосовно послаблення карантину. Після цього в мене відбулась телефонна розмова з прем’єр-міністром, і вже в цей понеділок Кабмін розпочав цю роботу. Вчора ми отримали кінцеве рішення уряду. Ми планували сьогодні на комісії з питань ТЕБ і НС прийняти цілий перелік заходів стосовно послаблення карантину, але життя вносить свої корективи, і ви бачите, що впродовж останніх днів ми маємо ріст кількості захворілих. Тільки 65 позитивних результатів за останню добу. Ця динаміка може зростати. Ми провели сьогодні комісію з питань ТЕБ і НС, але ми прийняли небагато позитивних рішень для львів’ян, тому прошу мешканців міста поставитись до них із розумінням.\nМи також провели сьогодні консультації з фахівцями — з імунологами, інфекціоністами. У всіх них є одна порада — треба відкривати парки і сквери для того, щоб мешканці могли більше фізично рухатися, гуляти на відкритому просторі. Звичайно, що всі заходи безпеки мають бути збережені.\nТакож ми планували з 11 травня відкривати музеї, бібліотеки, але наразі це не виходить. Виняток ми робимо тільки для Музею народної архітектури і побуту ім. К. Шептицького, «Території Терору» та Личаківського кладовища, адже це на відкритому повітрі.\nНатомість ми даємо добро на те, щоб з 11 травня могли працювати ті магазини, які продають промислову продукцію. Таким чином ми хочемо розвантажити великі мережі магазинів, щоб там не було скупчень людей.\nТакож ми дозволяєм працювати книгарням, але тільки за чітким регламентом: одна людина заходить, купляє книжки, виходить, тоді наступна.\nПро глобальне послаблення карантину зараз не йдеться. Лише відкритий простір, парки, сквери, випити каву на свіжому повітрі при дотриманні всіх норм. Але глобальне послаблення — поки ні. Ми будемо моніторити ситуацію в суботу, неділю, понеділок, і ми вже анонсували, що 12 травня у нас буде чергове засідання комісії з надзвичайних ситуацій. Подивимося, яка буде динаміка, і тоді будемо приймати рішення, як діяти далі", — розповів Андрій Садовий.


Система «Е-Port» в порту «Ольвія» заощадила 15 млн грн: що оновили в морській інфраструктурі | Новини на Громадському радіо\nAugust 17, 2018, 2:43 PM 2018-09-01T13:58:49\nДо електронних облікових систем перейдуть також порти «Южний», Одеський та Миколаївський\nВід стосів папірців та кілограмів облікових журналів до електронних систем. В Україні стартував проект «E-Port», в цифровий формат перевели усі обліки в порту «Ольвія». Презентували нову систему роботи морських портів сьогодні в Міністерстві інфраструктури.\nМіністр інфраструктури Володимир Омелян пояснює, як по-новому працює порт «Ольвія» на лівому березі Дніпровсько-Бузького лиману поруч з Миколаєвом:\n«E-Port» — це портова логістика, електронний документообіг, електронні закупівлі, бухгалтерський та фінансовий облік», – говорить Омелян.\nYakyy Vin Port Olviya\nПочали з «Ольвії», а на черзі — порти «Южний» та Одеський і Миколаївський, каже Омелян.\n«Щодо вибору «Ольвії», це було природне рішення, тому що «Ольвія» — один з небагатьох портів України, який залишився повністю державним, тобто там немає орендних чи будь-яких інших відносин з приватними компаніями, — пояснює він. — Плюс порт працює переважно з універсальними вантажами, тобто там немає різних позицій, різної номенклатури, вони всі більш-менш однотипні. По-третє, було яскраве бажання керівника».\nКерівник «Ольвії» Руслан Олейник каже, що після впровадження системи, на 35% збільшилася швидкість оформлення документів.\n«Абсолютно вся портова логістика, пов’язана з переміщенням вантажів всередині підприємства, доставки вантажу в порт, виходу вантажу з порту — оцифрована», — каже Руслан Олейник.\nСистема «Е-Port» — державна, всі прибутки від неї генеруються у державний дохід.\nKerivnyk Portu Olviya Ruslan Oleynyk\nВ рамках проекту до системи підключилася і «Укрзалізниця».\n«Продукт інтегровано разом з ПАТ «Укрзалізниця». Враховуючи те, що близько 75%-80% вантажів в усі порти надходять залізницею, це досить потужно полегшує роботу всім структурним підрозділам, які пов’язані з оформленням залізничних вантажів», — пояснює керівник «Ольвії».\nДо кінця року операції в транспортній морській галузі обіцяють перевести на технологію blockchain. Відкрита та постійно оновлювана база даних допоможе відслідковувати усі фінансові обороти, пояснює Омелян.\nГолова проекту з цифрового перетворення «E-Ukraine» Єгор Стефанович заявляє, що в порту «Ольвія» блокчейн вже тестують.\n«Для збільшення трастовості проведених транзакцій всередині системи ми використовуємо технологію блокчейн. Ми її вже тестуємо, — каже Стефанович. — І в наступних портах теж будемо використовувати».\nМіністр інфраструктури також повідомив, що незабаром стартує конкурс на державно-приватне партнерство в портовій галузі. Саме концесії Омелян назвав способом зробити порти ефективним бізнесом для держави та партнерів.\n«Далі – підключення до світових цифрових коридорів і екосистем. Це потрібно зробити таким чином, щоб повністю реалізувати потенціал морських портів України і показати іноземним та національним партнерам та інвесторам, що українська транспортна інфраструктура є конкурентноздатною, розвивається у світовому тренді і в неї вигідно інвестувати», — заявив Омелян.\nЗа його словами, завдяки «E-Port» в «Ольвії» заощадили 15 млн гривень, адже заміна стосів папірців на електронну систему — це зекономлений час, за який не треба переплачувати.\nСуд скасував рішення наглядової ради НСТУ про звільнення Зураба Аласанії\nЗеленський призначив представників України в Тристоронній контактній групі\nЗа п’ять років ми фактично профукали шанс змінити медіаполе, яке залишається стабільно олігархічним — Дуцик\nСБУ оголосила підозру 4-м фігурантам справи збиття МН17, яких назвало міжнародне слідство


ОЛЕКСАНДР ДОВЖЕНКО 1894-1956 - З УКРАЇНСЬКОЇ ПРОЗИ\nОЛЕКСАНДР ДОВЖЕНКО 1894-1956 - З УКРАЇНСЬКОЇ ПРОЗИ\nЦього митця заслужено вважають «першим поетом кіно». Уся творчість кінорежисера й письменника осяяна безмежною любов'ю до рідного народу, вірою в його мудрість і силу.\n«Слов’янство поки що дало світові в кінематографії одного великого митця, мислителя й поета — Олександра Довженка» (Ч. Чаплін, американський кіноактор і режисер).\nОлександр Петрович Довженко народився 10 вересня 1894 р. в с. В’юнищі (нині в складі смт. Соснині) на Чернігівщині в багатодітній селянській сім'ї. Батько походив із козацького роду, мав земельний наділ, пару коней і човна. Майстер на всі руки, він завжди знаходив собі роботу: обробляв землю, рибалив, займався смолокурінням1, був перевізником через Десну. Про матір, роботящу й лагідну, О. Довженко казав: «Народжена для пісень, вона проплакала все життя, проводжаючи назавжди». З чотирнадцяти своїх синів і доньок жінка вимолила життя лише для двох, і до останнього дня благала Господа оберігати її дітей і послати їм щастя.\nЗавдання основного рівня. У 6 класі ви вже ознайомилися з повістю О. Довженка «Зачарована Десна». Що вам запам’яталося про дитинство письменника та його родину?\nУ Сосницькій парафіяльній школі, куди батько відвів хлопця 1903 р., малий Сашко був одним із найкращих учнів. А 1911 р. юнак поїхав до Глухівського вчительського інституту, де мав витримати серйозний конкурс: на кожне місце претендували по 10 осіб. Про навчання в інституті, де забороняли спілкуватися українською, О. Довженко згадував, що зі студентів «готовили вчителів обрусителів краю». Проте сам він знаходив і потай читав заборонені українські книжки.\nЗакінчивши інститут, з 1914 р. Олександр учителює в Житомирі. Викладає фізику, географію, природознавство, історію, гімнастику. 1917 р. переїздить до Києва, де з величезним задоволенням відвідує лекції в Академії мистецтв, адже змалку відчуває потяг до малярства.\nЗахоплений революційними подіями, переконаний, що тепер «вже все цілком ясно, що земля в селян, фабрики в робітників, Україна в українців, Росія в росіян», юний О. Довженко захищає Батьківщину в лавах елітного полку чорних гайдамаків Армії УHP.\nПісля більшовицької окупації його заарештували й кинули в концтабір.\nЩоб урятуватись, О. Довженко приєднується до табору українських націонал-комуністів, відтак опиняється вже по інший бік барикад. Утім, справжньої свободи в його житті більше не буде.\nПротягом усього подальшого життя за митцем велося тотальне стеження.\nЛюди з найближчого оточення, знайомі, земляки збирали свідчення та компромат на нього.\n1 Смолокуріння — добування смоли, скипидару й вугілля а деревини хвойних дерев способом нагрівання без доступу повітря.\nМуней-садиба О. Довженка в смт. Соснині. Сучасна світлина\nУпродовж 1921-1923 рр. О. Довженко перебуває на дипломатичній службі, що дає змогу зануритися в атмосферу Європи. Тривалий час живе в Берліні п навчається в знаменитого художника-імпресіоніста Віллі Геккеля.\nПереломним для О. Довженка стає 1926 р.. коли він потрапляє до Одеської кіностудії як сценарист і режисер. Спершу митець планував знімати винятково комічні фільми. У його перших роботах (комедія «Вася-реформатор», пригодницька стрічка «Сумка дипкур'єра») переважають трюкацтво й пригоди. Але незабаром режисер звертається до серйозних тем, і це спричиняє справжній переворот не лише в українському, а й у світовому кіномистецтві. Особливе місце в доробку митця займає створений у 1930 р. геніальний фільм «Земля», що приніс авторові визнання та світову славу. Ця робота мала грандіозний успіх у Європі, де О. Довженка назвали «Гомером кіно». 1958 р. в Брюсселі її включили до списка 12 найкращих фільмів усесвітньої історії кіно. Водночас на Батьківщині після кількох показів стрічку заборонили як націоналістичну й небезпечну.\n«"Земля" Довженка мала глибокий вплив на молодих кіномитців, зокрема Франції і Англії. Це твір генія...» (Ю. Лавріненко, літературознавець).\nО. Довженко на зйомках фільму. Світлини. 1932р.\nГолодомор, згортання політики українізації» масові арешти інтелігенції, політичні чистки ставлять митця перед серйозним вибором: відстоювати свої погляди чи вижити. Після зустрічі зі Сталіним, який віддає наказ припинити цькування О. Довженка, режисер приймає остаточне рішення, переїздить до Москви її у вікні своєї квартири виставляє портрет Сталіна. І починаються довгі роки болісного роздвоєння: формально він був лояльним до системи, а по суті люто її ненавидів.\nПід час Другої світової війни митець уважав своїм обов'язком перебувати в гущі подій і відгукуватися па них оперативно. Тому з початку 1942 р. став військовим кореспондентом на передовій.\n«На фронті. Може, я той лев, що прийшов умирати в пустелю, може, Дон Кіхот. Мені однаково вже, коли, і що, і хто про мене скаже. Чи буде жити моє ім’я, творця українського кіно, чи ні. Мені байдуже. Чи буду я і далі в перших лавах, чи вмру в безвісті, чи розлечусь від бомби десь отут — мені однаково. Я не хочу жити краще свого народу, я не можу й не хочу жити й бачити нищення, конання мого народу Я хочу розділити його долю цілком, ущерть і без оглядки» (О. Довженко, «Щоденник»).\nЗавдання основного рівня. Чому письменник, на ваш погляд, порівнює себе з левом і Дон Кіхотом? Розкрийте символічний зміст цих образів.\nНе маючи змоги реалізувати в цей період свій режисерський талант, О. Довженко звертається до літератури. З перших днів перебування на фронті занотовує в записнику цікаві випадки з фронтового життя, спостереження, роздуми про побачене чи почуте. Письменник гостро засуджує тоталітарну систему, вірить у свій народ, у його національне відродження, у те, що добро, закладене в людину від природи, переможе.\nЦі матеріали стали основою для низки самобутніх, глибокоідейних, цікавих оповідань: «Воля до життя», «Стій, смерть, зупинись!», «Відступник», «На колючому дроті», «Мати», «Перемога» тощо. У них зображено героїзм простих людей, засуджено зрадництво, оспівано незламність народного духу. Оповідання О. Довженка відразу здобули популярність і стали своєрідною зброєю в боротьбі з ворогом, запалюючи бійців на подвиг. Їх друкували на шпальтах газет і книжечками-метеликами, випускали великими тиражами й разом із снарядами та гвинтівками відправляли на фронт в окопи.\nВійна докорінно змінює О. Довженка, тепер він чітко бачить перспективу загибелі України. Як наслідок у 1943 р. народжується кіноповість «Україна в огні», яку різко разкритикував Сталін. Після цього цькування митця відновлюється. Фактично це останній справжній фільм кінорежисера. З 1944 р. О. Довженко не матиме права нічого видавати чи з знімати без спеціального дозволу.\nПісля війни до останніх своїх днів митець живе в Москві, бо в Україну йому повернутися не дозволяють. Працює на «Мосфільмі», викладає у Всесоюзному інституті кінематографії, читає лекції на режисерських курсах. Має багато задумів і планів, але мусить виборювати своє місце під сонцем ціною втрати творчої свободи. Особливо переживає через вимушену розлуку з Батьківщиною.\n«Творчість моя гасне в стражданні й печалі. Померти? Я вже мертвий... Пишу в розлуці з народом своїм, з матір’ю, з батьковою могилою, з усім-усім, що любив на світі найбільше. Мене з’їдає туга за Україною» (О. Довженко, «Щоденник»).\nМитець просив бодай поховати його в Україні: «Ой, земле рідна, прийми мене хоч мертвого...» Але влада заборонила навіть це. Заповіт митця не виконаний і досі.\nЗі створеного О. Довженком у повоєнний період вирізняються кіноповісті «Поема про море», а особливо лірична «Зачарована Десна», останній спалах таланту вже зрілого митця. Це автобіографічний твір, побудований на спогадах про світ дитинства, враженнях від спілкування з розкішною природою над Десною та односельцями чесними трудівниками землі. Подумки повертаючись на десятки років назад, автор немовби знову здобуває свободу. Не обмежуючи себе ідеологічними приписами й цензурою, митець дає волю справжнім роздумам і почуттям. Тому «Зачарована Десна» сповнена гумором, радістю життя, замилуванням природою. Це справжнє освідчення в любові до батьків, рідного народу, своєї землі.\nОсобливості стилю. У доробку О. Довженка дванадцять кіноповістей, тринадцять кінофільмів, кілька оповідань, дві оригінальні п’єси. Усі вони складаються в одну велику цілісну картину, адже розкривають співзвучні теми й ідеї, а яскраві образи часто переходять з одного твору в інший.\nПисьменник виробив власний неповторний стиль у літературі. За простим сюжетом у нього приховується філософський підтекст; високе, піднесене поєднується з буденним.\nОдна я найпомітніших ознак стилю О. Довженка патетичність. Цей термін, що походить від грецького слова чутливий, означає «пристрасність», «піднесення», «схвильованість». Митець зазвичай уміло створює патетичну атмосферу. Тому його тексти викликають сильні душевні переживання й емоції. Хоча іноді йому зраджує почуття міри. Тоді з’являються зайва публіцистичність (офіціозно-газетний стиль), декларативність (пряме називання, а не змалювання явищ чи почуттів), неприродність окремих реплік і сцен. Незважаючи на те, пристрасна любов до людини й Батьківщини, майстерність характеротворення, увага до деталей роблять прозу О. Довженка яскравим явищем в українському письменстві.\n«Ніч перед боєм» було написано 1942 р. Читачі з вдячністю прийняли твір про нескореність народу перед ворогом. Оповідання кілька разів перевидавалось окремою книжечкою й того ж року вийшло друком не лише українською, а й у перекладах 11 мовами.\nЗавдання основного рівня. Що ви знаєте про долю України в Другій світовій війні? Які книжки читали про той час, які фільми дивилися? Чим вразили вас ці твори?\nВ оповіданні «Ніч перед боєм» письменник висвітлює трагедію українського народу в жорстокій, кривавій війні. Тема твору — незламність народного духу, єдність армії й народу. Тут немає батальних сцен, проте героїчні образи та психологічна насиченість роблять твір романтичним. Сюжет охоплює два стани війни: початок переможного наступу 1942 р., коли й був написаний твір, і трагічну осінь 1941 р. Письменник передав драматизм перших місяців війни й порушив болючу проблему масового й безладного відступу наших військ під тиском ворога.\n«Найстрашнішим під час відступу був плач жінок. Коли я згадую зараз відступ, я бачу довгі-довгі дороги, і численні села, й околиці, і скрізь жіночий невимовний плач. Плакала Україна. Вона плакала, гірко ридала, свою долю проклинала» (О. Довженко, «Щоденник»).\nУ центрі твору українські діди Савка й Платон, які під час відступу радянських частин під вогнем ворожої артилерії перевозять бійців через Десну, а потіле героїчно гинуть, потопивши човен із фашистами. Мужність і патріотизм, ненависть до ворогів, байдужість до смерті, зневага до небезпеки основні риси цих персонажів. їхня смерть зовні непоказна, неефектна, але романтична й трагічно-велична за своєю суттю.


Супермодель по-українськи дивитися онлайн частина 4 випуску 4 - 3 сезон | Супермодель по-українськи\nСупермодель по-українськи / 3 сезон / Сезон 3. Випуск 4 / Частина 4. Епатажний показ обернеться справжнім провалом. «Супермодель по-українськи». Сезон 3. Випуск 4 Частина 4. Епатажний показ обернеться справжнім провалом. «Супермодель по-українськи». Сезон 3. Випуск 4 16.09.2016\nЧастина 1. Вчинок Алли Костромічової зачарував усіх дівчат. «Супермодель по-українськи». Сезон 3. Випуск ... Частина 2. Після випробування Річарда одна з учасниць вирішила добровільно залишити проект. «Супермодель ... Частина 3. Такого бенкету у моделей ще не було. «Супермодель по-українськи». Сезон 3. ... Частина 5. Конфлікт з Річардом може дорого коштувати одній із учасниць. «Супермодель по-українськи». ... Частина 6. Хто залишить проект: Юля чи Аліна? «Супермодель по-українськи». Сезон 3. Випуск ... Правила поведінки у соціальних мережах від Сергія Нікітюка та Олени-Крістіни Лебідь Як вести успішний блог? Практичні поради Яким має бути гардероб моделі? Урок стилю Урок класичного дефіле та танцю у стилі вог від Алли Костромічової та Артемія ... Ази правильного харчування від Сергія Нікітюка Ексклюзивний майстер-клас з фотопозування від Алли Костромічової Як прийняти свій новий образ? Навчить Річард Горн Тріумфальна мить: перемога! Найкраща фотосесія на проекті, на думку самої Маші Якщо доля дає другий шанс, його потрібно використати максимально Одна невдача ще не привід опускати руки Коли можеш більше, ніж від тебе очікують Змінити себе, щоб потрапити на проект Жіночний образ приведе до кращого результату Даша на висоті у всіх сенсах Leave a Reply Cancel reply


У Брусилові та на Ружинщині затримано крадіїв мобільних телефонів - 0412.ua\nУ Брусилові та на Ружинщині затримано крадіїв мобільних телефонів\n10:25, 7 грудня 2017 р.\nПоліцейські розшукали жителів смт Брусилова та Ружинського району, які обґрунтовано підозрюються у крадіжках мобільних телефонів з помешкань місцевих жителів. Нині тривають перевірки.\n6 грудня до Брусилівського відділення поліції звернувся 33-річний житель райцентру із повідомленням про крадіжку мобільного телефону з його домогосподарства. За словами чоловіка, злодіяння було вчинено 25 листопада. Саме тоді з його літньої кухні і зник гаджет.\nУ ході проведених заходів працівник поліції з’ясували, що до вчинення злодіяння причетний 41-річний знайомий заявника. У нього вилучили викрадене.\nА на Ружинщині злодійкуватий односелець обікрав 39-річного жителя району. За словами заявника, який звернувся до поліції, його мобільний телефон зник з будинку після відвідин 26-річного місцевого жителя.\nПоліцейські розшукали молодика. У нього вилучили викрадений телефон. Нині триває з’ясування обставин подій. За чинним законодавством подібні правопорушення караються штрафом, громадськими або виправними роботами, піврічним арештом чи позбавленням волі строком до 3 років.\nбрусилів ружин крадії мобільні


Ви висульками жартуєте, а доменні печі стоять! - PlayMan\nдодому Історії мистецтво Ви висульками жартуєте, а доменні печі стоять!\nНещодавно відкрили у дворі на клуб рукоділля від райадміністрації для дітей і підлітків. Діток вчать в’язати, шити, плести з бісеру. Здорово? Звичайно. Вирішила підкинути їм кілька ідей. Поки шукала схеми для новачків, натрапила на злісне шипіння однієї особи:\n— Ось ви всі шиєте, в’яжете, ліпіть. То мило зваріть, то орігамі скрутіть. Вам зайнятися нічим? Швидше за все, вас скоротили, і ви фігньою маетесь. Йшли б працювати!\nДивовижний висновок! Виявляється, зробити щось своїми руками — це ганьба. Це погано і взагалі безглузде заняття. Цим займаються тільки ледарі. Ну, або на продаж ще можна. Вміти щось робити своїми руками соромно і безглуздо. Бач чого захотіли: займатися творчістю! Яке ще хобі? А ну, марш до верстата!\nАбо ось був репортаж в новинах: провели акцію по прикрасі міста. Так здорово було задумано: прикрасити сірі обшарпані трансформаторні будки. І що ж? Купа народу плювалася. Їм, бачте, неприємно дивитися на квіти, пейзажі та звірів. А ось потворна будка з обривками оголошень — це по-нашому.\nШкода, що спроба зробити щось гарне народжує в недалеких людей злість і заздрість. Усвідомити той факт, що зроблена своїми руками сніжинка і зігріє, і прикрасить і зробить будинок затишним, їм важко. Чомусь все, що не для продажу, а просто для краси або самовираження, на думку цих нелюдів, не має права на існування, бо від неробства і відсутність суспільно корисної діяльності.\nЗвичайно, часу, як завжди, ні на що не вистачає, і після роботи хочеться тільки поїсти і заснути. Але невже люди вчаться готувати їжу тільки для того, щоб бути кухарем в ресторані? Невже вчаться кататися на велосипеді тільки для того, щоб піти в професійний спорт? Хіба не можна просто отримувати задоволення від процесу, радувати родичів і друзів? Або розвиватися кудись ще, крім спеціальності? Та хай просто трішки більше красивого з’явиться в цьому світі. Хіба погано?\nВидів творчості маса. Буквально все, що можна зробити руками з всього, що потрапить під руку. Кулінарія, заняття музикою, перукарська справа, декорування. Різні стилі та техніки. Стільки всього! Але є категорія людей, які самі не створюють, і інших за це засуджують. Що сказати? Варвари.\nпопередня статтяСкрипить потерте сідло\nнаступна стаття«Уфа» і «Крила», схоже, нікуди не вилітають. Клуби РПЛ домоглися легких перемог у перших стикових матчах\nРеальність проти кинореальности


Розвиток теорій структури капіталу. Ризик і структура капіталу - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Фінанси (міжнародні, державні) → Розвиток теорій структури капіталу. Ризик і структура капіталу - Реферат\nРозвиток теорій структури капіталу. Ризик і структура капіталу - Реферат\nвласними джерелами фінансування. Якщо кошти вигідніше брати в борг, то необхідно з'ясувати, до якої межі можна підвищувати це співвідношення, не ризикуючи погіршити ліквідність фірми? Фінансовий важіль (ліверидж - leverage) - показник, пов'язаний з управлінням структурою капіта-лу корпорації. З його розрахунком пов'язане визначення плеча, ефекту та рівня фінансового важеля.\nПлече фінансового важеля - це співвідношення між капіталом фірми позиковим (ПК) і власним (ВК).\nЕфект фінансового важеля (ЕФВ) - це приріст рентабельності власного капіталу порівняно із загальною рентабельністю капіталу фірми, що виникає завдякивикористанню позик. Визначають ЕФВ так:\nде Ра - рентабельність активів (відношення прибутку фірми до суми активів), %; rп - процентна ставка за користування позикою, %.\nЕфект фінансового важеля показує, на скільки відсотків рентабельність власного (акціонерного) капіталу перевищує рентабельність усього капіталу фірми.\nУ цьому разі для розрахунку рентабельності активів береться прибуток до сплати відсотків за позики і податку на прибуток, тобто ЕВІТ. Щоб з'ясувати, наскільки рентабельність власного (акціонерного) капіталу перевищує рентабельність всього капіталу за чистим прибутком, у формулу (5.2) слід додати множник (1 - Ппр), щоб урахувати податок на прибуток. Що більший податок на прибуток, то менший приріст рентабельності власного капіталу за чистим при-бутком. Якщо ставка податку становить 30 %, то Ппр = 0,3.\nПеревага фінансового важеля полягає в можливості використовувати капітал, який узято в борг під фіксований відсоток, для інвестицій, що приносять вищий прибуток, ніж сплачені відсотки. Різниця означатиме приріст прибутку акціонерів, які володіють простими акціями. Цей приріст буде тим більший, що довше плече важеля, тобто більше співвідношення позиковий капітал : власний капітал і\nбільша різниця між рентабельністю всього інвестованого капіталу і ставкою позичкового процента. Тому компанія може підвищувати борг доти, поки кредитори здатні давати позики, і в такий спосіб збільшувати дохід на одну просту акцію (EPS). Однак фінансовий важіль може мати і зворотний ефект, який одразу ж виявиться, якщо прибуток компанії нижчий від вартості позикового капіталу. Тоді сплачені проценти за кредит зведуть нанівець прибуток акціонерів. Розглянемо, як проявляється ЕФВ при різних показниках рентабельності активів фірми, плеча фінансового важеля і однаковій процентній ставці за користування позикою.\nІз графіків, побудованих за цими розрахунками (рис.1), бачимо, що ЕФВ виявляється яскравіше, якщо різниця між рентабельністю капіталу та процентною ставкою за кредит більша (крива 1). Якщо різниця зменшується, то й ефект менший (крива 2). При подальшому зменшенні різниці спостерігається негативний ефект, тобто рентабельність власного капіталу стає меншою від рентабельності активів (крива 3).\nПлече фінансового важеля показує фінансовий ризик, пов'язаний зі структурою капіталу, отже, при недостатньо високій рентабельності капіталу фірма, що має більшу частку позикового капіталу, швидше втрачає платоспроможність, оскільки виникає від'ємний ЕФВ. У цьому разі підвищується ризик несплати відсотків і повернення боргу для кредиторів. Виходячи з цього кредитори зазвичай визначають верхню межу частки позикового капіталу у структурі капіталу потенційного позичальника. Зарубіжний досвід свідчить, що для промислових компаній ця межа становить 50 %, для підприємств комунальних послуг - 60 %, а торговельні фірми з високоліквідними активами можуть мати ще більшу частку боргу.\nЧастка позикового капіталу впливає і на процентну ставку за кредит. Із збільшенням плеча фінансового важеля позиковий капітал, як правило, дорожчає. Проте залежність відсотка за кредит від структури капіталу є нелінійною, оскільки на неї впливають також інші фактори, наприклад суб'єктивне рішення кредитора. У таких випадках вирішальну роль відіграє показник рентабельності капіталу. Якщо рентабельність висока, процентна ставка може підвищуватися неістотно, навіть при значному збільшенні плеча фінансового важеля.\nРис. Зміна рентабельності власного капіталу корпорації внаслідок ефекту фінансового важеля\nДохід на одну просту акцію (EPS) - найважливіший показник, який намагаються підвищити менеджери корпорації. Це кінцевий фінансовий показник, що формується під впливом різних факторів, у тому числі під дією фінансового важеля. Для розрахунку цього впливу застосовують рівень фінансового важеля (або силу впливу фінансового важеля на ЕРS). Це процентне змінювання прибутку на акцію (EPS), пов'язане з процентним змінюванням прибутку до вирахування відсотків і податку на прибуток (ЕВІТ), тобто він пов'язує зміни EPS зі зміною ЕВІТ:\nде І - сума відсотків позики.\nРівень фінансового важеля показує, на скільки відсотків зростає EPS при підвищенні ЕВІТ на 1 % при певному значенні плеча фінансового важеля.\nФінансовий важіль додає фінансовий ризик до підприємницького, пов'язаного з діяльністю компанії. Підприємницький ризик означає невизначеність стосовно одержання загального прибутку - ЕВІТ (до сплати відсотків і податків) від основної діяльності. Він зумовлений багатьма факторами, основні з яких - зміна попиту на продукцію корпорації, зміна цін на вироблену продукцію, а також на сировину, матеріали, підвищення інших витрат на виробництво і збут тощо. Суттєвою складовою підприємницького ризику є так званий операційний ризик, який вимірюється рівнем операційного важеля і залежить від суми умовно-постійних витрат фірми. До них належать амортизаційні відрахування, сума відсотків за позикові кошти, орендна плата, адміністративно-управлінські витрати, погодинна заробітна плата, витрати на рекламу та ін.\nФінансовий та операційний ризики тісно пов'язані між собою, оскільки витрати з обслуговування боргу (сплата відсотків за позики) належать до умовно-постійних, а отже, при збільшенні частки позикового капіталу (плеча фінансового важеля) дещо підвищується й рівень операційного важеля. Дія операційного важеля виявляється в тому, що будь-яка зміна виручки від реалізації тягне за собою більш значну зміну прибутку. Це зумовлено наявністю в компанії умовно-постійних витрат, що не змінюються (або майже не змінюються) із зростанням або зниженням суми виручки. Відповідно для одержання прибутку фірма має продавати не тільки кожну одиницю


Львів - Будапешт - Флоренція- Венеція - Львів\nВересень Жовтень Листопад Грудень Січень Лютий Березень Квітень\n20 21 11 9 5 14, 28 21 25\n08:00 - збір групи на залізничному вокзалі у м. Львові\n08:30 - виїзд зі Львова. Перетин україно-угорського кордону.\nРекомендуємо: угорські вина, це традиція всього регіону. Неможливо уявити Угорщину без вина так як і без купалень. Теплі води Угорщини гріють наше тіло, а вино - душу. Один з найвідоміших і найбільш відвідуваних регіонів - Егер. Прекрасне село біля Егера, з відомою назвою - Долина Красунь, згадане не в одній легенді. Відомі тутешні вина «Бича кров», «Егерська дівчина», «Сніжний виноград». Дегустація Егерських вин (7 €).\nПропонуємо факультативно: Будапешт - місто яке не спить (екскурсія вулицею Ваци/набережною Корзо з підняттям на гору Геллерт)* (12€). Серцем Будапешта є вулиця Ваци, яка йде від площі Воросмарті до моста Елізабет. Тут Пешт святковий навіть в будні! Вечором, тут, розцвітають вогні, на фоні зоряного неба висвічуються Королівський палац, Рибацький бастіон і статуя єпископа Геллерта. І це ще не кінець прекрасного вечора, - відчуй Будапешт, охопи все місто своїм поглядом! З гори Геллерт відкривається прекрасний панорамний вид, який неодмінно залишить прекрасні спогади у Твоїй пам'яті Відчуйте - Ви в Будапешті!\nНочівля в транзитному готелі.\nСніданок. Виселення з готелю. Пересування по місту на громадському транспорті за власні кошти.\n- відвідати містечко Сентендре (на громадському транспорті), яке перенесе Тебе у час середньовіччя — вузенькі вулички, безліч сувенірних лавок, старенькі сербські церкви... ну і звичайно музей марципанів! Запрошуємо у світ нових вражень! (15€)\n- прогулянку на кораблику по Дунаю (18€). Тут, на Набережній Будапешта, наче в галереї, тільки картина одна. І здається тут нічого лишнього, кожна будівля, кожен міст, кожна деталь на картині гармонює з іншою. І саме з кораблика можна роздивитись всі деталі Парламенту, Рибацького Бастіону, Королівського палацу, та загадати бажання пропливаючи під мостами, якими так гордиться Будапешт.\nЗбір групи. Нічний переїзд в Флоренцію.\nВ'їзд у місто Флоренція відбувається на громадському транспорті за власні кошти.\n- відвідати галерею Уффіці (28€) — місце, де зосереджена вся краса світу мистецтва — Рафаель, Леонардо да Вінчі, Джотто, Мікеланджело та багато інших всесвітньовідомих художників створили шедевральні твори, які Ти зможеш побачити, відчути та оцінити саме тут!\n- відвідати місто Піза (28€). Саме тут Ти потрапиш на справжнісіньке "Поле Чудес", де знаходиться унікальна та єдина у своєму роді "Падаюча вежа"! І на цьому не обмежуються скарби Пізи - Кафедральный собор Санта-Марія Ассунта, Баптистерій, церква Лицарського ордена Святого Стефана, з Хрестом Ордена над фронтоном, ну і звичайно безліч затишних ресторанчиків та кафе, де можна повністю відчути дух міста!\nПоселення у готель на території Італії. Ночівля.\nСніданок. Виселення з готелю. Переїзд у Венецію.\nНеможливо не побувати в одному з найвідоміших міст у світі - романтичній Венеції! (в'їзд на кораблику 20€/ос). Немає сенсу описувати загальними фразами це місто куди ми відправляємось, побудоване на 118 островах, з'єднане 400 мостами: єдине що варто додати що все, що ви чули про Венецію — правда! І канали замість вулиць у старому місті, і старовинні будівлі які пронизані дивовижною історією, і гондольєри — все це правда!\n- Прогулянка по Гранд-Каналу - головній вулиці Венеції. Гранд-канал ділить місто на дві частини буквою S і є центром, навколо якого зосередженне все життя у Венеції. Береги "найкрасивішої вулиці світу" прикрашають кольорові будинки, старовинні будівлі та собори. Із палуби річкового таксі можна побачити десятки прекрасних палаців. Ця мандрівка як і Венеція, надовго залишиться у твоїй пам'яті! (18€).\nОрієнтовне прибуття у Львів 22:00\n* - зміна програми туру та вартості\n• проїзд автобусом єврокласу.\n• проживання в готелі категорії 2-3*\n• навушники для оглядових екскурсій - 4 євро/оренда (Флоренція, Венеція)\n• курортний збір на території Італії - 5 євро/ос\n• депозит на факультативні екскурсії - 16 євро (тариф стандарт). Депозит використовується на факультативні екскурсії. Невикористані кошти не повертаються.\n• Оплата туру здійснюється в гривнях по фіксованому комерційному курсу. Прохання при кожному замовленні курс уточняти.\n• Консульський збір оплачуються при подачі документів і в разі відмови у візі - консульський збір не повертаються\n• За одномісне розміщення передбачена доплата\n• Мінімальна к-ть для виконання факультативної програми 20 чоловік\nДОКУМЕНТИ, НЕОБХІДНІ ДЛЯ ВІДКРИТЯ ВІЗИ


У Луцьку обрали нового мера. ФОТО\n26 Травня 2013 16:26\nСтудентського мера Волині обрали у рамках восьмого регіонального студентського фестивалю «Студентська республіка – 2013». Ним став студент Луцького національного технічного університету Назар Грищук (на фото).\nСергійКО Показати IP 26 Травня 2013 16:53\nТьфу ти! А я вже подумав що Романюка "пійшли"!:)\n!!!!!!!!!!!!!! до СергійКО Показати IP 26 Травня 2013 20:32\nЛучанин до СергійКО Показати IP 27 Травня 2013 01:20\nТеж надія промайнула ...\n!!! Показати IP 26 Травня 2013 17:59\nДуже гарні фото з мокрими штанами)))\nмрійниця Показати IP 26 Травня 2013 18:23\nГаразджа!ПРиємні спогади... літо, табір, зорі, романтика...чому час не можна повернути?\nСаша Показати IP 26 Травня 2013 20:25\nКруто було)) Ще хочу\nCfyz Показати IP 26 Травня 2013 20:29\nахаха Ковальчуку апять не повезло)) мдааааа. не попшикали на Вову шампанським, і на руках не носили.. та й навряд чи поносили.гг)\nZzz Показати IP 26 Травня 2013 20:37\nЯкщо поглянути, які саме з субфестивалів виграло ЛНТУ, то можна зробити висновок: якщо нема чим думати, то треба працювати руками та ногами. А новий мер, побачимо, чи зробить він хоч щось, чи буде як його попередник з ТК ЛНТУ...\nВітя Показати IP 27 Травня 2013 08:33\nСтудреспубліка - це мега Студреспубліка - це супер Студреспубліка - це назавжди чого тільки три дні?, я б жив там місяць:-) дякую організаторам, ви робите гарну справу\nексстудентка Показати IP 27 Травня 2013 09:41\n10 людей вибрало студмера всієї області)) а Вову не вибрали, бо він в спортивних штанах був))\nдені до ексстудентка Показати IP 27 Травня 2013 13:49\nвсе законно. 210 громадян мало право голосу, а проголосувало 139\nКоля Показати IP 27 Травня 2013 12:53\nНазар більш достойний,тому і став мером.\nвикладач Показати IP 27 Травня 2013 13:37\nШкода, що через таких як Ковальчук, дійсно гідні студенти Східноєвропейського національного університету не змогли взяти участь у виборах мера і тому, СНУ другий рік поспіль пасе задніх.\nОднокласник Показати IP 27 Травня 2013 13:40\nВолодько, вгомонися!ти як в тому анекдоті про мавпу...і самий розумний, і самий гарний. Хочеш бути і студректором, і студмером.ВОЛОДЬКО, ти і так ЦАРЬ!))\nя Показати IP 27 Травня 2013 15:24\nПо-перше: переможців не судять! Якщо ЛНТУ зайняв 1 загальнокомандне місце, значить команда була кращою за підсумком усіх змагань! Ніхто ж не каже, що у переможців інтелектуальних змагань "безрукі" чи "безногі", тому не слід і висловлюватись так в адресу студентів ЛНТУ, тимпаче, що у дебатах і квесті "політех" виступав у фіналі та був віце-чемпіоном відповідно. Вам, шановний Zzz, не слід також забувати і про попередників Б.Іщука, а саме - студента СНУ Савчука Романа, котрий не зробив абсолютно нічого, на відміну від Богдана, програма котрого реалізована на 80%. Стосовно пропаганди алкоголю, то ви, Баран - дійсно відповідаєте своєму прізвищу, так як обливання ігристим вином популярне ледь не у всіх видах спорту: Фінал Ліги Чемпіонів, усі етапи Формули 1, фінали волейбольних і баскетбольних турнірів та багато інших...тому не слід святкову атмосферу, та радість людей трактувати на свій, засмучений поразкою лад. і насамкінець, стосовно "споювання усіх", достатньо згадати лише одну фразу "Будьмо - Гей, будьмо - Гей..." і того, хто її вигукував всю студентську республіку. П.С. Дякую усім, хто породжував святкову і дружню атмосферу, дякую цікаві та чесні змагання, і вітаю ЛНТУ з перемогою! ця республіка об'єктивно - ВАША. Від початку до кінця!\nГість Показати IP 27 Травня 2013 17:55\nА де ж була "всемогутня і авторитетна" Шевчик? Знов облажалась. І її вуз, і її "друг" знов в прольоті. Це вам не дискотеки для п*яних малоліток влаштовувати....\nАнтон Показати IP 27 Травня 2013 19:04\nвсі об*єктивні коменти повидаляли приспішники "пірімозця", запроданці\nвін до Антон Показати IP 28 Травня 2013 00:01\nЄвтушок, заспокійся, навчись програвати і спустись на землю! "Я" написав як ніколи об'єктивно\nз ЛНТУ Показати IP 27 Травня 2013 22:10\nі взагалі на штанах не шампанське...\nхмм до з ЛНТУ Показати IP 28 Травня 2013 16:13\nцікаво, а що ж тоді? очивидці знають, що це таки шампанське


Виставка картин Сабатіно Шіа «Геноцид українців. Голодомор» | Національний музей Голодомору-геноциду\nВиставка картин Сабатіно Шіа «Геноцид українців. Голодомор»\n18 Вересня 2018 - 31 Жовтня 2018\n18 вересня 2018 року письменник та художник міжнародного рівня з Неаполя Сабатіно Шіа вперше представив в Україні свої роботи, присвячені Голодомору. Це серія полотен «Геноцид українців» (5 картин), що розповідають про 1932–1933 роки через зображених в алегоричній формі персонажів, які символізують сталінський режим.\nСабатіно Шіа — відомий італійський байкар. Для нього байка — це середовище, через яке можна повідомляти про проблеми, що оточують суспільство. Як про особисті, так і про проблеми цілих народів. Абсолютно природно, що письменницька робота автора переплітається з мовою живопису. Вся його творча діяльність спрямована не лише на питання повсякденного життя людини, а в своїй більшості на порушення політичних тем та фактів історії, що вплинули на наше існування сьогодні. Сабатіно є автором низки казок. Всі його художні роботи покликані говорити про «речі, які не можна забути».\nУ картинах серії «Геноцид українців. Голодомор» художник передає біль і відчай мільйонів убитих, називаючи їх «блукаючими душами», торкаючись питання замовчування і приховування Голодомору. Використані кольоротони, фігури зі стилізованими рисами, з простими і в основному монохроматичними лініями помилково створюють враження блискуче спокійного ландшафту. Яскравість кольорів, здається, збігається з драмою зображених фактів. Попри драматизм та жорстокість теми, мова живопису спрямована на комунікативну простоту, яка часто набуває дитячих рис.\nМета — роз’яснити привабливою мовою немислимі речі, розповісти незручні і жорстокі факти, які ховає в собі історія Голодомору.\nДля художника, простота і наївність — головні принципи, завдяки яким можна зрозуміти і зробити доступним людський біль.


Досвід аристократичного анархізму на республіканському ґрунті — Часопис Січовик\nПісля Першої світової війни виникла можливість втілення цих інтелектуальних мрій в європейській політиці. У суспільній думці утворився смислова діра: ліві були все ще не достатньо сильні, а реакційні, державницькі сили виявилися ослаблені війною. Ні перші, а ні другі не змогли запобігти катастрофі, вина за розв'язання війни лежала на всьому політикумі Європи. Проте республіканці, які не мали до того часу ні представництва у владі, ні впливу у пресі, легко могли використовувати риторику політичного оновлення, і тому у них з'явився історичний шанс.\nТак, італійський письменник аристократичного походження Габріеле д'Аннунціо став уособленням і філософських, і поетичних, і політичних прагнень правих інтелектуалів. Його романи, вірші і п'єси були відомі всій Європі. У них він оспівував епікуреїзм та тріумф вольового "Я". Відразу треба сказати, що Габріеле д'Аннунціо був авантюристом, якого несли хвилі історії. Він моментально сприймав нові ідеї і сам ставав їх втіленням. Але, не маючи чіткої політичної програми, д'Аннунціо жадав змін, у своїх книгах і публічних виступах закликав до перебудови соціального порядку. Його idée fixe було відродження культури давньогрецького поліса. Д'Аннунціо вважав, що, відтворивши стародавні ритуали, можна буде відновити і відповідали їм соціальні інститути, більш справедливі, ніж сучасні. Він навіть ввів в лексикон своїх армійських товаришів по службі бойовий клич грецьких воїнів "Еja, eja, alalà!". У стихійної емоційності, пристрасності колективного єднання він бачив квінтесенцію афінської демократії.\nТим часом, у політичному житті Італії кінця XIX ст. тон задавали 2 партії: ліберально-прогрессистская "Ліва" (італ. Sinistra) і консервативна "Права" (італ. Destra). "Ліва" і "Права" - історичні назви партій, що не відповідають політичної приналежності до сучасних "лівих" або "правих". Ідеологічні відмінності між ними фактично стерлися, і разом вони утворювали свого роду фронт проурядової більшості. Крім них, у парламенті були представлені: радикально-соціалістична "Вкрай ліва партія" (італ. Estrema Sinistra), соціал-ліберальна "Республіканська партія" (італ. Partito Repubblicano Italiano) і "Соціалістична партія" (італ. Partito Socialista Italiano). На парламентських виборах 1897 р. 3 партії ліберальної спрямованння в сукупності отримали 451 з 508 місць у парламенті, а 2 соціалістичні партії - 57 місць.\nУ 1897 р. д'Аннунціо був обраний до парламенту Італії як кандидат від консерваторів. Він привернув виборців обіцянкою боротися за соціальні зміни в ім'я тріумфа античних ідеалів і оголосив себе депутатом краси (італ. deputato della bellezza). У своїх промовах апелюючи до більшості, д'Аннунціо говорив про неприпустимість побудови держави на принципах виборчої рівності, вважаючи, що привілейований стан має спрямовувати розвиток суспільства і, що тільки всередині створених аристократією політичних форм можлива свобода дій мас. У 1900 р. поет раптом змінює політичну орієнтацію з консервативною на соціалістичну. Прямо на засіданні парламенту він демонстративно покидає ту половину залу, де розташовувалася фракція консерваторів, і переходить в стан соціалістів. Він пояснив свій вчинок прагненням приєднатися до єдиної громадської сили, яка представляє життя і новизну, протистоячи утилітаристському буржуазному схематизму правлячої партії. Тепер д'Аннунціо використовує риторику вкрай правих, від якої він і не збирався відмовлятися, для обґрунтування лівих ідей. Його політична позиція - синтез естетичного снобізму, щирого націоналізму та поверхневої, але емоційно насиченою соціалістичної риторики. Д'Аннунціо поширює націоналістичний міф, цілі соціалістів його не надихають, але у них він вчиться популізму і мистецтву мобілізації мас. У тому ж 1900 р. д'Аннунціо залишає парламент, але не відмовляється від політичної діяльності.\nЗ початком Першої світової війни політик, нарешті, знаходить вихід своїй жадобі героїчної самовіддачі. Лютий мілітарист, він агітує за вступ Італії у війну на боці Антанти. Війна, з точки зору д'Аннунціо, може стати інструментом національного відродження, вона дає Італії історичний шанс перетворитися на імперію. У 1915 р. у віці 52 років поет вирушає добровольцем на фронт в якості військового льотчика, стає одним з кращих бойових пілотів італійської армії, приймає командування ескадриллю, в бою втрачає зір на одне око. У 1918 р. д'Аннунціо отримує звання майора. Протягом року після закінчення війни соціальне бродіння в Італії зростало, але не знаходило політично значимого виходу. Вірніше сказати, ексцесів було багато, але знакових, символічних для майбутньої історії Європи подій не відбувалося. Ситуація змінилася, коли в ході післявоєнного врегулювання кордонів постало питання про приналежність міста Фіуме, який раніше був у складі Австро-Мадярської імперії. Міжнародне співтовариство схилялася до того, щоб передати Фіуме не Італії, яке висувало на місто свої амбіційні претензії, а Королівству Сербів, Хорватів і Словенців.\nВ очах італійських патріотів місто стало символом не лише поразки італійського уряду, а й ослаблення позицій італійської культури, яка безпосередньо була нащадком культури античної. Д'Аннунціо виявив в собі задатки полководця анархістського спрямування, коли 12 вересня 1919 р. на чолі із групою військових, увійшов на територію Фіуме і, зламавши млявий опір англо-американо-французьких окупаційних військ, проголосив там італійську владу. Зрозуміло, уряд Італії не підтримав цю авантюру. Тоді, 8 вересня 1920 р. д'Аннунціо в революційному стилі оголосив про створення на території міста Італійського регентства Карнаро, що увійшов в історію під назвою "Республіка Фіуме". Нова держава проіснувала недовго - з 12 вересня 1919 р. до 30 грудня 1920 р. Республіка впала під натиском італійської армії через рік. Проте спочатку виникнення Італійського регенства Карнаро здавалося політичним доказом дієвості республіканських ідей. Звільнення Фіуме військами д'Аннунціо вітали і європейські ліві (насамперед, художники-абсурдисти), і футуристи, і Беніто Муссоліні, який проголосив тезу «Фіуме або смерть!». У Росії гостріше всіх охарактеризував подію Владімір Маяковський: «Фазан гарний, але не має розуму ні унції. Фіуме сп'яну взяв Д'Аннунціо...».\nПо суті, д'Аннунціо був людиною класичної культури, таємним монархістом, його смаки з точки зору передових художників того часу були архаїчними, він був швидше волюнтаристом, ніж теоретиком новизни. При цьому з перших днів захоплення Фіуме д'Аннунціо опинився в оточенні радикалів,які представляли протилежні політичні позиції. Лео Кохніцкій (призначений міністром закордонних справ республіки Фіуме) і Мікелле Карлі хотіли зробити з міста-держави форпост майбутньої світової революції, Альсесте де Амбріс (призначений головою уряду республіки Фіуме) розвивав ідеї тред-юніонізму (ця тенденція і породила корпоративізм), Філіппо Марінетті представляв кола ультраправої аристократії. Нікому з них не вдалося домогтися свого. Унікально несумісні політичні діячі, штучно об'єднані волею поета-деміурга, нейтралізували репресивні амбіції один одного, і завдяки цьому в Фіуме виник плідний мікрокосм свободи як такої, виведеної з-під преса ідеологій. Свобода політичної дискусії поєднувалася з диктатурою вождя, з безперервними військовими маневрами і все це - на тлі поетизації повсякденності, яка приймала гротескні форми.\nПроводячи паралелі з реаліями совєцької диктатури, легко побачити разючу відмінність: нова "совєцька людина" з перших днів Жовтневої революції потрапила під кріпацький гніт нових соціальних стандартів, і навпаки, нова "людина Фіуме" розкріпачується аж до впадіння в природний стан у дусі французького просвітництва. Можна провести паралелі між досвідом Фіуме і соціальними практиками, які через 50 років увійшли в життя всього західного світу завдяки студентської революції 1968 р. В обох випадках пристрасний творчий порив маргінальних інтелектуалів змітав тверді, архаїчні структури суспільства, щоб вивільнити людські сили з-під гніту консервативної культури в ім'я тріумфу справедливості.\nЗовнішній капіталістичний світ відразу ж почав створювати для нової республіки проблеми. Припинення постачання продуктів змусило революціонерів ввести карткову систему розподілу продовольства, побудувавши господарство поза системою грошового обігу. Податки з населення вирішено було не стягувати. Однак, геніальне рішення проблемі постачання було знайдено. Д'Аннунціо реквізував місцевий морський флот, прийняв до себе на службу кілька десятків військових льотчиків, які самовільно злетілися в Фіуме з усіх кінців Італії, і зорганізував ці сили в мобільні піратські загони, які повинні були захоплювати пропливаючи повз кораблі або обкрадати великих землевласників тих місць Італії, до яких легко можна було долетіти. Флібустьєрська рента, стягнута з навколишніх капіталістів, дозволяла революційному суспільству безбідно існувати.\nД'Аннунціо фактично став диктатором самопроголошеної держави і разом з соратниками написав для нього Конституцію (італ. Carta del Carnaro). Конституція Фіуме відповідаючи давньоримским ідеалам проголошувала створення суспільства, де кожен громадянин зобов'язувався бути членом однієї з десяти професійних корпорацій. Д'Аннунціо хотів виробити принципово нову систему володарювання, децентралізовану, фрагментарну, але зведену воєдино загальним принципом, на зразок музичної симфонії. Інструментом децентралізації повинні були стати самостійні, автономні корпорації, які були уособленими і вбирали у себе однорідні маси професіоналів, але разом узяті, утворюють повний спектр наявних у суспільстві сил: жодна людина не залишається поза цією системою. Через подрібнення, децентралізацію соціального простору, передбачалося забезпечити міцний синтез, сумісний механізм централізації влади: 9 корпорацій (інженерно-бюрократичних) повністю звільнялися від тягаря прийняття політичних рішень - за них все мали вирішити "аристократи духу", об'єднані в 10-ту корпорацію (творчу). Стрижнева ідея д'Аннунціо полягала в тому, що сферу політичну треба повністю замінити сферою поетичною. Політичні свободи не розпорошувались між окремими індивідами, а зосереджувалися в руках обраних людей, художників, поетів і героїв. Так д'Аннунціо втілює в життя ніцшеанський міф про артиста, пануючого над світом. Правда, образ "надлюдини" при цьому стає приземленим, втрачає унікальність, бо творець діє не поодинці, а в союзі з собі подібними, з'єднаними в Раду кращих (італ. Consiglio degli Ottimi). Поряд з Радою кращих була заснована Рада корпорацій (італ. Consiglio dei Provvisori). Спільні засідання 2-х рад (італ. Arengo del Carnaro) повинні були скликатися в надзвичайних ситуаціях з метою призначення диктатора.\nЗгідно з Конституцією громадянам гарантувалися: habeas corpus (особиста свобода); безкоштовна початкова освіта; оплата праці, що забезпечувала гідне життя; громадянські права в повному обсязі незалежно від статі, раси та релігійної приналежності; прожитковий мінімум для безробітних. Конституційно закріплювалася своєрідна концепція прав власності: відтепер ніхто не міг претендувати на майно, якщо воно не було придбано безпосередньо за рахунок особистих трудових зусиль. Д'Аннунціо висунув гасло fatica senza fatica або праця без втоми; він виходив з того, що праця не повинна витісняти радощі життя, а містифікований соціалістами феномен "відчуження" можна перемогти завдяки впровадженню артистизму в саму тканину повсякденної роботи.\nФундаментальним принципом організації держави була оголошена музика, тому карнавальні марші не припинялися ні вдень, ні вночі. Постулював пріоритет можливо більш повної свободи громадянина. Права будь-яких меншин гарантувалися в повному обсязі. Була введена абсолютна заборона на насильство. І дійсно, ніяких репресій не було. Нові порядки приймалися дуже швидко, спротиву не було. У місті зберігалася богемна атмосфера, тільки в останні місяці існування "Республіки Фіуме" загальна радість була затьмарена, на цей раз вже повною блокадою Фіуме італійськими урядовими військами.\nОднак, попри це відновити звичний, рутинний хід життя після захоплення міста не вдалося. Не працювали магазини, простоювали підприємства, регулярність руху громадського транспорту не дотримувалась. Населення Фіуме виявилося поза простором буржуазної соціальності. Демонстративна відмова від ліберально-капіталістичних принципів устрою суспільства унеможливила нормалізацію міського життя, а значить, недосяжним виявилося здійснення республіканського ідеалу спільної справи, спільного творчої праці рівноправних громадян. Тим самим експеримент д'Аннунціо беззаперечно довів хибність протиставлення ліберальних і республіканських цінностей.\nРеспубліканська і ліберальна теорії невід'ємно переплетені між собою. Вони представляють 2 паралельних і разом з тим взаємопов'язаних напрямки міркувань. Республіканська ідея, що бере початок в античності, містить роздуми про те, як має бути влаштована ідеальна держава і як повинен вести себе розумний правитель, щоб зміцнити свою владу в ім'я загального блага. Ліберальна теорія, що виникла в Новий час і розвинена в епоху Просвітництва, зміщує увагу в бік взаємовідносин влади та індивіда. Республіканець цікавиться насамперед формою організації держави, а ліберал - змістом боротьби індивіда з владою за свою свободу. Між ними немає непереборного протиріччя, навпаки, існує давня традиція плідної теоретичного діалогу. Немає жодних гарантій, що республіканці будуть краще лібералів справлятися з проблемами облаштування суспільства. Тим не менш, цілком можливо, що їм вдасться запліднити ліберальний напрямок європейської політичної думки деякими ідеями класичного республіканства, на зразок впровадження механізму виборів за жеребом при формуванні органів місцевого самоврядування.\nГабріеле д'Аннунціо був людиною ренесансної доби, індивідуаліст і егоцентрик, хоча для поетичної творчості та самовільного героїзму д'Аннунціо в політичній системі фашизму місця не залишається. Так, штурмові загони (італ. arditi), створені д'Аннунціо під час авантюри в Фіуме, влилися в ряди прихильників Беніто Муссоліні і брали участь у знаменитому Марші на Рим 1922 р. Звичайно, д'Аннунціо вплинув на зміну громадської думки в Італії і тим самим підготував прихід фашистів до влади. Але сам він до того часу вже встиг випасти з політичного процесу.\nЯкщо Джованні Джентіле дав теоретичне обгрунтування фашизму, то д'Аннунціо винайшов соціальну практику фашистського вождизму з нескінченними маршами, давньоримскими жестами вітання і віршованими зверненнями диктатора до мас, в цьому сенсі безпосередньо вплинувши на Беніто Муссоліні. Загалом, д'Аннунціо створив ритуально-символічну, театральну форму тоталітарного режиму, не встигнувши наповнити її екзистенційним змістом. Штучність і утопічність його державного проекту сприяли доведенню до межі, до абсурду політико-філософських постулатів тодішніх правих. Шанс на оновлення європейського світу на ґрунті республіканського міфу був упущений. Тоді, в 1920-ті рр., республіканські цінності були дискредитовані. Сьогодні, 100 років потому, європейська політика знову опинилася в моменті вибору шляху, а у республіканців з'явилася можливість вплинути на цей вибір вирішальним чином.\nНинішній інтерес західних інтелектуалів до фігури д'Аннунціо викликаний багатьма причинами. У ньому бачать і найбільшого італійського поета-декадента всіх часів, і військового теоретика, що вплинуло на тактику латиноамериканської герильї, і героя консервативної революції, і першої "надлюдини" нової постліберальної епохи. Найбільш цікаві 2 інтерпретації феномена д'Аннунціо. Перша, гламурна (її виразником є історик культури Люсі Г'юджес-Геллет ), спрощує і осучаснює характер поета, наділяючи його рисами поширеного зараз типажу постмодерніста-комерсанта на кшталт італійського популіста Джузеппе Грілло, який продумано конвертує символічний капітал в політичний. Друга, аналітична (розвинена політичним теоретиком Маттео Джільйолі), пропонує бачити в д'Аннунціо людину тотально ірраціональну, зрозуміти якого можна тільки герменевтично, через дослідження історії його естетичних пошуків. Цей останній підхід здається більш глибоким. Дійсно, в раціональність д'Аннунціо важко повірити, і буде правильніше трактувати його життєвий шлях як приклад імпровізованій експансії естетичного в сферу політичного.\nУ європейській культурі 1890-1910-х рр. виникла стійка реакція проти класичного лібералізму, ідеї прогресу і культу розуму. Таке досягнення XIX ст., як емансипація широких верств населення, залучення їх у політичне життя, створило проблему некерованості мас. Якщо на індивідуальні дії, вписані в добре відрегульовану систему відносин, можна раціонально вплинути, то колективна поведінка людей, ще не долучених до складної політичної культури, які не розуміють її умовностей, важко навіть передбачити. Перед інтелектуалами постало завдання вироблення мови спілкування влади з масами. Саме в цій атмосфері д'Аннунціо і створює свій образ. Він прагне стати уособленням долі, ірраціональних сил історії. Ця роль здається йому естетично привабливою. Він розробив стратегію своєї художньої поведінки, але її політичні наслідки не міг і не хотів передбачити. Республіка Фіуме - матеріалізувала фантазм д'Аннунціо, продукт його естетичних, а не політичних устремлінь.\n© Олександр БОЛЬШАКОВ


AliHelper - АліЕкспрес помічник – Додатки в Google Play\nAliHelper – найкращий помічник, який гарантує вам вигідний та безпечний шопінг на Аліекспрес. Додаток дозволяє значно розширити звичайний функціонал Алі та зробити покупки безпечними. Якщо ви активний користувач Аліекспрес, Вас зацікавить можливість купувати речі ще дешевше та отримувати свої замовлення якнайшвидше. Все це буде можливо після того, як ви встановите додаток AliHelper.\nЗ АліХелпер можливо:\n★ Дізнатися рейтинг продавця.\nВи знайдете об'єктивний рейтинг продавця Аліекспрес на українській мові (від 0 до 100%), який отримує магазин лише після аналізу таких складових, як рівень сервісу, якість товару, швидкість доставки, кількість відгуків і т.п.\n★ Відстежувати знижки на товари Аліекспрес\nВи зможете побачити реальні акції ще до використання купонів та кешбека. Ця функція буде корисна під час розпродажів та дозволить робити лише вигідні покупки у додатку Алиэкспресс Україна.\n★ Знайти схожі товари дешевше\nМожливість побачити одразу майже 50 альтернативних варіантів товару, який вам потрібен, у різних продавців, а також (за допомогою фільтру) впорядкувати їх за рейтингом чи ціною.\nВи можете отримувати повідомлення про акції Аліекспрес. Для цього додайте потрібний товар у розділ “Обране” та AliHelper сповістить вас, коли ціна стане дешевша.\n★ Побачити реальні фото товару\nТакож можно побачити і порівняти фото магазину Аліекспрес на українській в гривнях та реальні фото товару від покупців.\n★ Читати огляди.\nЦя функція дозволяє читати відгуки Аліекспрес на українській, бачити оцінки товару та його детальні характеристики.\n— Відкрийте магазин Аліекспрес Україна в гривнях.\n— Оберіть потрібну позицію.\n— Натисніть «Поділитися» у додатку «AliHelper».\n— Все! Тепер ви можете побачити детальну інформацію про певний продукт з магазину Аліекспрес Україна.\nПЕРЕВАГИ НАШОГО ДОДАТКИ\nЗ AliHelper ви будете робити лише безпечні покупки у перевірених продавців Аліекспрес Украіна та заощаджувати.\nАлі - це місце, де кожен продавець може виставити асортимент свого магазину. Але користувачам недоступна інформація про якість речей, швидкість доставки і т.п. Завдяки рейтингам, які відображаються у додатку АліХелпер, ви уникните будь-яких ризиків та придбаєте дійсно якісний товар ;)\nПродавці Аліекспрес можуть встановлювати абсолютно різні ціни на схожий асортимент. А деякі ще й заробляють на фальшивих акціях. Заповітний напис "Акція" змушує користувачів швидко оформити замовлення, не дивлячись на пропозиції інших продавців. Але нерідко подібні розпродажі є фальшивими, а вартість товару навіть зі знижкою може бути вища, ніж в інших магазинах.\nAliHelper допоможе відстежувати коливання ціни та знаходити найбільш цікаві пропозиції. А при додаванні товару у розділ "Обране", вам будуть надходити повідомлення кожного разу, коли його вартість стане нижчою.\nПерш ніж оформити замовлення, кожному користувачу Аліекспрес Україна доводиться проходити довгий процес, який складається з пошуку найдешевших позицій, вибору продавця і т.п. Додаток АліХелпер значно прискорить його, а вам не доведеться самостійно шукати у величезному каталозі Аліекспресс потрібну ціну. Адже це зроблять за вас.\nЩЕ БІЛЬШЕ МОЖЛИВОСТЕЙ ДЛЯ КОЖНОГО\nОдразу після того, як ви завантажите Аліекспрес українською, не забудьте встановити Alihelper. Наші розробники створили додаток, спираючись на побажання користувачів, тому зробили його зручним для використання. Функціонал додатка дозволяє зробити шопінг в Інтернеті швидким, зручним і вигідним.\nТому прямо зараз тисніть “скачати” AliHelper і користуйтеся всіма перевагами сервісу вже сьогодні! Тут ви дізнаєтеся правду про надійність продавців, зможете слідкувати за знижками та обирати для себе лише найкращі товари!\nУсього 16 294\nРобимо AliHelper ще кращим:\n- НОВИНКА! Графік зміни ціни з налаштуванням діапазону: від 1 до 6 місяців\n- Додано функцію перегляду Відгуків про товар\n- Додано можливість сортування Схожих товарів\n- Збільшено продуктивність додатку\nБудь ласка, надсилайте знайдені помилки/побажання на pricetracking.helper@gmail.com\nМи реагуємо на всі звернення в найкоротші терміни і робимо додаток кращим саме для Вас.\nЗ повагою, команда AliHelper!\nРізноманітний вміст: переглядайте на власний розсуд\nПеревіряй історію ціни і надійність продавця на Ali\nКешбек з покупок в Аліекспрес і інших - Zozi.ru\nОфіційний додаток Gearbest дозволяє вам купувати кращі гаджети за найкращими цінами.\nІнтернет-магазин | Нові переваги для користувачів | Нова групова купівля | Безкоштовна доставка\nВідстеження цін і рейтинг продавця для розумних покупок


З цього не сповідайтеся! | CREDO\n21 Грудня 2020, 16:00 13746\nДещо, з чим ми приходимо до сповіді, не є гріхом. З чого не потрібно сповідатися? Чим не варто забивати собі (і сповідникові) голови?\nЗвісно, бувають ситуації, коли сумніваєшся, гріх це чи ні. Тоді можна запитати про це сповідника. Натомість я не мушу сповідатися з багатьох ситуацій, пов’язаних тільки з моїми емоціями. Наприклад: «Я розізлився на когось». Я в таких ситуаціях запитую: «Добре, а що було далі? Чи ти цю людину обізвав, чи був агресивний, чи ця злість була тільки десь у тобі?» Якщо це тільки твій психічний стан, то не йдеться про гріх; людина цього не контролює, це не є свідомий вибір зла. Адже емоції самі по собі не мають морального забарвлення: вони ані погані, ані добрі. Важливо, що ми з ними далі зробимо. Сподіваюся, що це допоможе вам краще розрізнити, що у вашому житті насправді є гріхом, а що, наприклад, якоюсь емоційною чи вольовою проблемою.


Компанія Apple зареєструвалася в “Яндекс.Маркеті”, щоб продавати нові моделі iPhone і iPad. Поки цих пристроїв у російського представництва немає в наявності, а купити можна тільки аксесуари\nРосійське представництво Apple починає пропонувати iPhone, iPad та аксесуари через “Яндекс.Маркет”. Продавець під ім’ям Apple Store був помічений на вітрині “Яндекса” 3 грудня 2013\nПредставник “Яндекса” Ася Мелкумова запевнила CNews в достовірності продавця Apple Store в “Яндекс.Маркеті”.\nЗа її інформацією, лоти Apple Store з’явилися на “Яндекс.Маркет” “приблизно в кінці минулого тижня”. За даними продавця Apple Store, він зареєструвався в сервісі “Яндекса” ще 26 червня 2013, тобто в день, коли в Росії почав роботу фірмовий онлайн-магазин Apple Online Store.\nЦіни лотів на iPhone 5s і на iPad всіх моделей 2013 р. в “Яндекс.Маркеті” збігаються з цінами на ті ж пристрої в російському онлайн-магазині Apple Store. Доставка всіх товарів Apple Store, як зазначено у видачі “Яндекс.Маркет”, здійснюється безкоштовно (ймовірно, по Москві).\n“Бюджетний” iPhone 5c продавцем Apple Store в “Яндекс.Маркеті” не представлений. Відсутні в “Яндекс.Маркеті” та пропозиції від Apple Store комп’ютерів Apple - як настільних iMac, Mac Mini і Mac Pro, так і “макбуков”.\nПримітно, що як в онлайн-магазині Apple Store, так і на “Яндекс.Маркеті” в однойменного продавця зараз купити iPhone 5s/5c і iPad неможливо.\n“Яндекс” випустив браузер для iPhone\n“Яндекс” поставив на вуха весь пошуковий бізнес\n• Яндекс.Маркет тепер додаток для iPhone »»»\nЯндекс запустив мобільний Маркет для iPhone. Додаток консультує по товарах і цінами не гірше будь-якого продавця. • "Яндекс" втратив на "Кинопоиск" півмільярда рублів »»»\n"Яндекс" знизив оцінку своїх нематеріальних активів на 576 млн руб. • Знайти крайнього! Слідчий Комітет: У витоку SMS можуть бути винні як "Яндекс", так і "Мегафон" »»»\nВина за витік SMS-повідомлень в інтернет може лежати як на співробітниках пошуковика “Яндекс”. • MasterCard Prepaid від Яндекс.Грошей »»»\nМи давно мріяли про те, щоб Яндекс.Деньгами можна було користуватися для покупок в будь-яких онлайн-магазинах. • "Яндекс" запустив сервіс пошуку майстрів з ремонту квартир »»»\nКомпанія "Яндекс" запустила новий сервіс "Яндекс.Мастер". Про це представники компанії оголосили на прес-конференції у вівторок, 23 вересня, передає кореспондент "Стрічки.


Статуетки, нагороди, рамки з акрилу і дерева. Акрилові кубки на замовлення в Києві | Бюро рекламних технологій\nСтатуетки, нагороди настільні, рамки з акрилу і дерева. Акрилові кубки замовити в Україні\nАкрилова рамка для фото\nПодарунковий сертифікат в рамці з прозорого акрилу. Два листа прозорого акрилового скла кріпляться за допомогою металевих гвинтів. Презентаб..\nНагорода з акрилу та металу\nНагорода з оргскла з металевою пластиною золотистого або сріблястого кольору. На метал можна нанести не тільки чорно-біле, але й кольорове з..\nРамка з оргскла - нагорода на стіл\nМеталевий диплом на оргсклі. Диплом міститься в акриловому "футлярі". В акрилової рамці може бути диплом, сертифікат, подяка, фотографія, бу..\nКубок у формі кулака з іменем українського героя і написом Ukraine купити, замовити в Україні. Прозорий акрил, схожий на кришталь, символізу..\nКубок Герой України\nСтатуетка "Герой України" з іменем, датою купити, замовити у виробника нагородної продукції "Бюро рекламних технологій". Кубок у вигляді від..\nВiд 1 260грн\nНагородна статуетка з акрилу\nНастільні нагородні дипломи, сертифікати, стели, статуетки виготовляємо з акрилу методом лазерного гравірування. На почесну нагороду може кр..\nНагорода кругла з акрилу з гравіюванням\nНадзвичайно популярна нагорода у формі багатогранника. Її наші замовники часто називають "багатогранник", "багатокутник", "Соняшник", "фоток..\nНагорода (диплом, кубок) на стіл із прозорого акрилу і світлого дерева у формі півмісяця (півкола, диска) зроблена за допомогою лазерного і ..\nНагорода настільна з акрилу з кольоровим друком\nОригінальна настільна нагорода із прозорого оргскла (акрилу). Статуетка може бути хоч-якої форми: коло, овал, зірка, герб, прямокутник, повт..\nКубок з акрилу 3Д\nІменна 3Д нагорода з прозорого і кольорового акрилу. Виконана за допомогою лазера. Уподобаний багатьма замовниками кубок легко персоналізува..\nНагорода з акрилу Зірка\nНезвичайна нагорода з акрилу у формі зірки найкращому спортсмену, співробітнику, гравцю... Оригінальний приз із прозорого оргскла - це сучас..\nВiд 1 130грн\nДиплом з акрилу і дерева на підставці\nСтильна, серйозна нагорода: масивний диплом із акрилового скла та дерева. Поєднання ефірного прозорого акрилу, металу та важкуватого дерева...\nВiд 1 800грн\nМи виготовляємо рамки, нагородні статуетки з акрилу і дерева, настільні нагороди, акрилові кубки на замовлення на власному виробництві в Україні. Пропонуємо найрізноманітніші акрилові форми, гарний дизайн і вдале поєднання зовнішнього вигляду і смислового навантаження.\nНагородні статуетки, призи на замовлення в Києві\nЗавжди в подарунках і нагородах цінується, в першу чергу, оригінальність. Тому рамки і кубки з високоякісного акрилового скла, дерева, металу, пластику можна вважати справді ексклюзивним подарунком. Щоб нагородна продукція була презентабельною і показною, комбінуємо різноманітні матеріали, використовуємо новітні технології та обладнання. На акрилові нагороди і призи наносимо інформацію за допомогою лазерного гравіювання. Для нанесення зображень на метал використовуємо сублімаційний друк.\nРозмір, форма рамок і кубків з акрилу\nРозмір акрилових рамок і кубків - різний. Від сірникової коробки до монументальних розмірів.\nФорма може бути прямокутною, круглою, багатогранною.\nМи вирізаємо виріб потрібної конфігурації з листового акрилу, тому немає обмежень у виборі форми і розміру.\nАкрилова рамка - це фотографія, малюнок або вітання усередині акрилового скла (між двома стінками). Ми професійно наносимо повнокольорові зображення на оргскло, використовуючи якісні матеріали та сучасні технології. При друці на акриловому склі передача кольорів і відтінків знаходяться на дуже високому рівні.\nФотографії рамок та кубків із акрилу, зроблених в БРТ. Містимося у Києві - в офісі багато зразків акрилових кубків, рамок і матеріалів.


Місця Архів - Сторінка 6 з 36 - Світ Карпат\nВільшанське водосховище споруджене в 1955 році. Площа водного дзеркала — 80 га. Середня глибина — 10 метрів, довжина — понад 10 кілометрів, пересічна ширина — 1000 метрів. Вміщує до 24 млн. м3 води. Максимальна температура верхніх шарів води — 18°, на глибині — 12°. Планктонні організми представлені діатомовими, зеленими та синьо-зеленими водоростями, нижчими ракоподібними, коловертками; бентосні — хірономідами, черв’ячками, молюсками. Крім Читати більше...\nНа тихій вулиці Вінничній, піша прогулянка до якої від центру займе буквально сім хвилин, розташувався цікавий Музей закарпатського художника Андрія Коцки. Музей відкрили в будинку митця, який творив у середині минулого століття. Творча спадщина художника представлена різними стилями, особливо гарні портрети та пейзажі. Під час відвідин музею можна не лише помилуватися художніми творами, а й поглянути на інтер’єр кімнат середини Читати більше...\nСкелі Соколець — геологічна пам’ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах Перечинського району Закарпатської області, на південний захід від села Тур’ї Ремети в урочищі «Соколець». Площа 4 га. Максимальна висота скель — 70—80 метрів. Масив розташований серед букового лісу, над долиною потоку Клокотива. Читати більше...\nАрхітектурний шедевр містечка – Михайлівська церква (1588 р.). Розміщена вона в південній частині міста на маленькому кладовищі. Незважаючи на свій поважний вік, храм все ж не втратив чарівності. Поруч з давньою церквою височіє сучасна камінна дзвіниця, яка була побудована в 2000 році. За переказами, церква збудована без жодного цвяха, вона несе звістку із давнини, служить прикладом вміння, винахідливості і майстерності Читати більше...\nНа околиці с. Костилівка Рахівського р-ну Закарпаття на протилежних берегах Тиси височіють дві обривчасті скелі заввишки до 20 метрів з хрестами на височинах. Легенда оповідає, що хрести на скелях встановлені в пам’ять про трагічну загибель молодят Івана і Марічку, батьки яких заважали сватанню закоханих. У відчаї Марічка кинулася зі скелі й загинула. Приголомшений лихом Іван пішов слідом, кинувшись зі скелі Читати більше...\nОглядовий майданчик біля гори Бистра\nНа схилі гори Бистра, в урочищі Бердо знаходить оглядовий майданчик, з якого відривається неймовірно гарна панорама в сторону міста Іршава та Чорної гори. Також тут, в 2017 році було встановлено дубовий хрест. Висота хреста складає сім з половиною метрів. Найкраще дістатись сюди з села Білки. Сам майданчик облаштований на висоті близько 900 метрів та входить до складу Національного Природнього Парку Читати більше...\nГора Синяк, Приборжавське\nГора Синяк розташована на масиві Великий Діл. Висота гори складає 1035 метрів над рівнем моря. Входить до складу заповідника державного значення «Зачарована долина». Вершина є рештками заглухлого вулкана. Який складається з андезитів, андезито-базальтів та туфів. Південний схил гори стрімкий, а протилежні північні та західні навпаки – пологі. Вся територія гори вкрита буковими лісами. Читати більше...\nМузей-кузня «Гамора» знаходиться в селі Лисичево на Закарпаттті. Кузня є унікальним і оригінальним пам’ятником ковальського ремесла, адже, за допомогою падаючої сили води з місцевої річки, приводяться в дію ковальські молоти. Саме на Закарпатті зберігається єдиний в Європі діючий музей-кузня «Гамора», якому вже понад 300 років. Кузня була побудована ще в середині ХIХ століття. І тоді тут працювали 15 ковалів, майстрів своєї Читати більше...\nВодоспад Ільничка, Ільниця\nВодоспад Ільничка розташований в 3,5 км від села Ільниця. В оточенні стрункого букового лісу в НПП «Зачарований край», бурхливими потоками обрушує з висоти свої води річка Ільничка (від цього і назва водоспаду). Водоспад спадає в невеличкому потічку, висота якого близько 4-5 метрів. Мальовнича картина, хоч і захована в гущавині лісу, не залишилася непоміченою. Фото: Седойкін Василь Читати більше...


7 причин захворювання на цукровий діабет\nКорисні поради » Краса і здоров'я » 7 причин захворювання на цукровий діабет\nЦукровий діабет з кожним роком вражає все більше людей. Хворіють люди різних віків і соціальних груп. Саме час дізнатися, чому ми стали хворіти цією невиліковною недугою. Можна уникнути хвороби? Які причини виникнення цукрового діабету ?\nОтже, діабет - це захворювання ендокринної системи. Іноді в організмі людини порушується обмін жирів, білків і вуглеводів. Гормон, який бере участь у цьому обміні - інсулін. Якщо його хронічно не вистачає - підшлункова залоза мало його виробляє, або «кульгає» його якість, то виникає діабет.\nЩо ж може дати поштовх захворювання:\n- Найперше-це генетика. Якщо хворіє хоч хто-небудь в сім'ї діабет, то шанси захворіти набагато зростають.\n- Зверніть увагу, як ви харчуєтеся - менше вуглеводів, а більше клітковини.\n- При ожирінні зменшується чутливість тканин до інсуліну. Клітини немов не «бачать» гормону.\n- Деякі хвороби (атеросклероз, хвороби підшлункової залози) також сприяють порушенню обміну речовин. Зараз вважають, що деякі вірусні хвороби також можна внести в цей чорний список (грип, краснуха, вітрянка).\n- Порушують правильний обмін речовин деякі ліки, синтетичні гормони, сечогінні.\n- При стресі підвищується адреналін. На цьому тлі цукровий діабет може виникнути як би нізвідки. Менше нервуйте, не переживайте через дрібниці.\n- Нові дослідження пов'язують цукровий діабет і з проблемами хребта. Після різних травм хребетного стовпа, іноді майже відразу, а іноді з часом, проявляється ця підступна хвороба. Є випадки, коли після виправлення хребців діабет просто зникав.\nЩе багато неясного в причинах виникнення хвороби. Але ми попереджені і будемо ставитися до свого організму більш уважно та обачливо.\nВід чого цукровий діабет\nЯкі перші симптоми цукрового діабету?\nЛікування цукрового діабету народними засобами, причини і симптоми прояву х ...\nЧому цукровий діабет такий небезпечний?\nЦукровий діабет - симптоми, ознаки, лікування, повне зцілення\nРак підшлункової залози симптоми


Дії зі зловмисними файлами в SharePoint Online, OneDrive або Microsoft Teams - Підтримка Office\nДії зі зловмисними файлами в SharePoint Online, OneDrive або Microsoft Teams\nSharePoint Online Office для бізнесу Office 365 Admin OneDrive для бізнесу Microsoft Teams Центр адміністрування SharePoint Online Більше... Менше\nВи потрапили на файл у SharePoint Online, OneDrive для бізнесуабо Microsoft Teams, але не вдається відкрити або спільний доступ до нього. Можна побачити файл є, але він заблокований і файл містить попередження піктограми поруч із його:\nВидаліть файл (рекомендовано).\nЩоб захистити себе, свій комп'ютер і вашої організації, найкраще – це видаліть файл. З мобільної програми OneDriveлише параметрів – це видалити цей файл.\nВиберіть файл, який потрібно видалити (у програмі для мобільних пристроїв, натисніть і утримуйте його, щоб вибрати).\nВидалення у OneDrive для мобільних пристроїв\nЗавантаження файлу (якщо ваша організація дозволяє)\nЯкщо ваша організація дозволяє, можна завантажити файл на перегляд свого OneDrive у веб-браузері. Ви можете виберіть Очистити файл за будь-які засоби рекомендує вашої організації.\nПерейдіть на сторінку: https://www.office.com/signinі ввійдіть, використовуючи ім'я користувача та пароль, які ви використовуєте, використовуючи робочий або навчальний обліковий запис.\nЯкщо ви використовуєте службу Office 365, яку обслуговує компанія 21Vianet у Китаї, увійдіть за допомогою робочого або навчального облікового запису за адресою https://login.partner.microsoftonline.cn.\nКористувачам Office 365 Germany слід увійти у свій робочий або навчальний обліковий запис на сторінці https://portal.office.de.\nНе вдається ввійти? Докладні відомості див. в статті Відновлення імені користувача або паролю облікового запису, який використовується з Office.\nВиберіть файл, який потрібно завантажити і натисніть кнопку завантажити.\nЧому – це файл SharePoint, OneDriveабо Microsoft Teams , які блокуються?\nФайл заблоковано захистити вас свій комп'ютер і вашої організації від зловмисного програмного забезпечення.\nДеякі функції безпеки є на місці в Office 365 такими, що файл зловмисний можна визначити SharePoint Online, OneDrive для бізнесуабо Microsoft Teams. Якщо файл у SharePoint, OneDriveабо Microsoft Teams вважається зловмисного, що файл заблоковано, щоб ніхто не може відкрити його. Заблокованого файлу має позначку після його ім'я файлу, таким чином:\nХоча це може бути незручно для файл заблоковано, зараження зловмисних програм – це гірше. Зловмисники використовують вимагачівтехнічної підтримки шахрайствата небажаного програмного забезпечення для під загрозу користувачів і комп'ютерів. Коли кіберзлочинців отримати доступ до облікові дані користувача або конфіденційні відомості, їх можна використовувати ці відомості, щоб отримати доступ до додаткових відомостей або інших користувачів або навіть стягуватися плата шахрайських. Додаткові відомості, статті типи різних зловмисних програм.\nЩо робити, щоб уникнути працює в зловмисного файли в майбутньому?\nХоча кіберзлочинців продовжують знаходити нові можливості для користувачів фокус зловмисне програмне забезпечення, є кроки, можна зробити, щоб допомогти захистити вас і ваш комп'ютер.\nЗапуск програмного забезпечення на комп'ютері та Залиште це програмне забезпечення оновлено. Дізнайтеся, що захистити комп'ютер з ОС Windows Defender.\nІнсталюйте останні оновлення програмного забезпечення на будь-якого пристрою. Перегляд оновлення Windows: запитання й відповіді про.\nБудьте обережні з вкладення електронної пошти та файлів. Дізнайтеся, як розпізнає фішингових повідомлень електронної пошти, посилання або телефонних викликів.\nЩоб дізнатися більше про те, як зловмисних програм а також як запобігти зараження зловмисних програм, відображається уникнути зараження зловмисних програм на своєму ПК.\nЩо робити, якщо мабуть системи зробили помилку?\nЯкщо ваша організація використовує Office 365 додаткові загроза захист і файл заблоковано, ви вважаєте, що мають не, ви будете потрібна допомога з Office 365 адміністратора, які можуть дослідження питання а, потенційно розблокування файл. Щоб дізнатися більше про те, що Office 365 адміністратори переглянути ролі адміністраторів про Office 365.\nOffice 365 АТФ для SharePoint, OneDrive та Microsoft команд\nЗахист облікового запису та пристроїв від хакерів і зловмисних програм