Іван Корсак - На розстанях долі\nПошук по розділу сайта На розстанях долі\n– На розстанях долі\nОлевськ – Рим – Кубань\nУ письменника Івана Корсака, якому у вересні виповнилося сімдесят, останнім часом немовби відкрилося «друге дихання». Майже щороку він видає нові книжки.\nНині письменник працює над романом «На розстанях долі», в якому продовжує намічену давніше творчу лінію – відкривати читачам імена непересічних українців, чиї сліди та діяння притрушено порохом часу.\nПропоновані розділи, що їх подаємо під редакційною назвою «Окупаційна ніч», ведуть у роки війни з нацистською Німеччиною. На першому плані у цих фрагментах – доля Федора Богатирчука, медика – рентгенолога, уродженця Києва, неабиякого шахіста, який вигравав у самого Ботвинника.\nНове про книгу, 25 березня 2017 р.:\nАле вона в усі часи є незламною, витягуючи, як барон Мюнхаузен за чуба, свій народ зі смердючого болота бездуховності і деградації. «Самосійні діти», за Маланюком, воістину даровані Небесами. Цей роман про засновника УПА Тараса Бульбу–Боровця, командувача Української національної армії Павла Шандрука, професорів Федора Богатирчука, Бориса Балінського, відомих і вельми для багатьох незнаних…\nВи можете подивитись промоційне відео книги:\nІван Корсак – На розстанях долі


Найбільшою історичною ілюзією було би вважати, що 1991 року Україні дісталась незалежність, як манна небесна, з примхи якогось там Горбачова. Новітнє здобуття незалежності було лише якісним наслідком закладених століттями сподвижницьких героїчних напрацювань, починаючи від Семена Палія і Максима Залізняка й завершуючи генералом Чупринкою, Олексою Гасином і Левком Лук'яненком. Так діти споживають плоди чудового дерева, посадженого дідами і виплеканого батьками. Але й ми мусили не просто задарма одержати це дерево і його плоди у спадщину -- тоді би ми його змарнували, а хоч би якось долучитися до його плекання, що ми й зробили під час Помаранчевої революції.\nЦю революцію можна охарактеризувати як національно-демократичну за суттю і мирну, ненасильницьку -- за характером. Найголовнішою її рисою є народження уперше за всю українську історію класичного громадянського суспільства. Україна дуже довго і тяжко виношувала у своєму череві це громадянське суспільство. Усі найсміливіші аналітики пророкували пологи на дуже віддалене майбутнє. Але вони сталися несподівано легко у ніч з 21 на 22 листопада 2004 року: дитина народилася здоровою, гарною і швидко набирала вагу. Як не дивно, у виникненні громадянського суспільства головну роль відіграє не якісний, а кількісний критерій.\nСутність громадянського суспільства полягає в критичній масі громадян, які визріли для протестної боротьби за демократичні принципи. Усі соцопитування напередодні вікопомних подій засвідчували, що відсоток людей, які здатні відстоювати свою честь і гідність в Україні, занадто малий. Це вочевидь і розхолодило знахабнілу владу, яка вустами Кучми безперестанку повторювала, що "жоден грузинський варіант в Україні не пройде". І тогочасні дані опитувань можна вважати справді коректними через те, що люди ще самі тоді не знали, на що вони здатні. Так деколи спокійна і скромна людина виявляє несподівано для себе мужність і героїзм, коли до цього змушують обставини.\nАвторитарна влада виявилась абсолютно неготовою до такого розвитку подій і цілковито розгубилася. В посттоталітарних умовах не можна вже було діяти, як 1962 року в Новочеркаську. Звичайно, дуже свербіли руки стріляти в людей і, напевно, стріляли б, якби не історичний прецедент ще недавнього 1989 року і мерехтіння перед очима антиукраїнської влади примари страченого Чаушеску, який наважився стріляти у свій народ. Слова Леха Валенси, кинуті Януковичу: "Вас повісять на вуличному ліхтарному стовпі, якщо застосуєте проти народу силу", подіяли. І влада, керована імперською російською культурною ідеєю, яка віджила своє, програла і виявила марність і безплідність, бо очевидно, що не можна на початку ХХІ століття на кордоні з НАТО і Євросоюзом стріляти у мирних людей. Це все ж не глибинка Центральної Азії.


Включаємо режим розробника Android - Gyrus\nдодому Гаджети Включаємо режим розробника Android\nДоброго дня. Багато власників Андроїд пристроїв не знають, що їх гаджети володіють додатковим функціоналом, який прихований від очей. Сьогодні мова піде про те, як включити режим розробника Android для різних платформ, починаючи з версії 4.0.х і вище. Дізнаєтеся, навіщо це потрібно робити, у яких ситуаціях може знадобитися.\nЩо таке Developer Mode?\nАктивація режиму для розробників Android\nЯк вимкнути режим розробника на Андроїд\nАктивація цього режиму у налаштуваннях необхідна при налагодженні по USB або при встановленні неофіційних прошивок на пристрій.\nНаступна інструкція є універсальною для більшості Android-смартфонів і планшетів, але деякі пункти меню можуть мати інші назви. Суть від цього не змінюється. Навіть якщо Ви не знайдете в себе потрібну опцію, спробуйте пошукати її в додатковому списку меню.\nПочнемо з більш нових версій ОС (5,6,7), де алгоритм дій практично ідентичний.\nВідкрийте головні «Налаштування», гортайте вниз сторінки, поки не знайдете фразу «Про телефоні». Всередині цього меню є ще кілька значень. Нас цікавить «№ складання» (може ще називатися «Версія збірки», «Версія MIUI»):\nЦя рядок суто інформаційна, на перший погляд. Але якщо на неї натиснути пальцем кілька разів, то почнуть з’являтися повідомлення. Це підтвердження правильності Ваших рухів. Ще парочка натискань і узрите повідомлення «Ви – розробник»:\nВас можна привітати! Залишилося тільки перейти до «Налаштувань», де з’явитися новий пункт «Для розробників». Є ймовірність, що він буде приховано в додаткових опціях.\nДля активації всіх параметрів необхідно пересунути перемикач вправо:\nЯкщо Ви використовуєте кастомний прошивку з унікальним меню, то дана інструкція може виявитися неактуальним. Але таке трапляється вкрай рідко, хіба що у Вас сильно «китайський» апарат.\nПеревіряємо достовірність Айфон по IMEI і серійним номером\nЦе питання задається користувачами значно частіше, оскільки вони хочуть захистити пристрій від стороннього посягання шкідників. А для цього потрібно прибрати з меню настільки важливі параметри системи, щоб ніхто не зміг їх змінити, і таким чином завдати шкоди пристрою.\nНа жаль, навіть якщо Ви вимкніть режим розробника за допомогою перемикача, про який говорилося вище, ця опція не сховається, і будь-який бажаючий зможе знову її задіяти.\nЩоб повністю приховати цей функціонал, проробіть наступні маніпуляції:\nВідкриваємо головні «Налаштування», йдемо в «Додатки» і там активуємо показ абсолютно всіх програм.\nТепер у переліку софта повинна з’явиться програма «Налаштування» (може іменуватися «Settings»). Тапа по ній для перегляду деталей. У новому вікні заходимо в «Сховище» і там стираємо всі дані, натиснувши на відповідну кнопку.\nНе лякайтеся, якщо побачите повідомлення про видалення всіх Ваших даних. Акаунти, контакти та інша важлива інформація, не будуть порушені.\nПісля пройдених етапів меню розробників зникне з виду.\nРаптом зазначені вище дії не спрацьовують, або відсутня кнопка стирання даних (може бути неактивна), тоді вирішити проблему допоможе тільки скидання до заводських. При цьому всі дані на внутрішній пам’яті (додатки, контакти, облікові записи, SMS) втечуть. Не забудьте попередньо зробити резервні копії або синхронізувати інформацію з сховищем Google.\nІнструкція по скиданню доступна по посиланню.\nпопередня статтяПомилка UI Failed to load Avast – що робити?\nнаступна статтяСамий перший у світі компютер – хто створив?\nДоброго дня. Я особисто не стикався з описуваної далі ситуацією, але багато мої читачі неодноразово помічали на робочому столі Windows елемент невідомого формату – desktop.ini.


ЯК укладати ізоспан :: Будівельні матеріали\nyakHow.ru » Квартира і дача » Як укладати ізоспан\nКвартира і дача Прочитавши: 4858\nМатеріали «ізоспан» призначені в основному для гідро- і пароізоляції. Проте їх корисні властивості одній тільки вологозахистом не обмежуються. Різні марки матеріалу забезпечують самі різні поєднання експлуатаційних властивостей - вологозахист з паропроникністю і підвищеною пожежонебезпекою, гідроізоляцію з теплоотражающим ефектом і пр. Споживачі матеріалів «ізоспан» мають можливість підібрати плівку, оптимальним чином відповідну під конкретні умови експлуатації об'єктів.\n- «Ізоспан» марок А, АМ, АS, DM, В, RS, C, FD, FS, FX, D;\n- клейка стрічка «ізоспан» KL і SL;\n- будівельний крепеж-\n- дерев'яні рейки 40-50 мм.\nЗастосування плівок «ізоспан» при зовнішньому утепленні будинків\nПри зовнішньому утепленні покрівель та фасадів будівель виникає необхідність забезпечити захист від вологи і вітру, зберігши при цьому можливість випаровування парів води з утеплювача. Для подібних випадків використовується «ізоспан» марок А, АМ, АS, що забезпечує волого-і вітрозахист із збереженням паропроникності.\nПокладіть плівку на утеплювач білою стороною до нього. Укладання здійснюйте знизу вгору горизонтальними смугами внахлест, забезпечуючи перекриття стиків не менше 15 см. Для кріплення плівки до дерев'яного обрешета або крокв використовуйте степлер. Проклейте стики клеїться стрічкою «ізоспан» KL або SL.\nПоверх плівки прибийте до обрешета або крокв проставочное рейки розміром 40-50 мм. Вони потрібні для забезпечення зазору між мембраною і зовнішнім покриттям (фасадними панелями або покрівельним матеріалом).\n«Ізоспан» марок DM і А призначений в основному для укладання під металеве покрівельне покриття, наприклад, профлист. У цьому випадку відміну від описаної вище технології полягає в тому, що плівка укладається на утеплювач з зазором, через проставочное рейки.\nПеред укладанням плівки прибийте до крокв проставочное рейки розміром 40х50 мм. Покладіть на них мембрану з натягом (щоб вона не стосувалася утеплювача) і закріпіть її на рейках степлером. Укладання здійснюйте горизонтальними смугами знизу вгору по покрівлі з перекриттям не менше 150 мм. Проклейте стики стрічкою «ізоспан» KL або SL.\nПрибийте до проставочное рейках ще один ряд рейок. Прикріпіть до них обрешітку і укладіть покрівельний матеріал. Таким чином, у мембрани з двох сторін є зазор, що сприяє хорошій вентиляції покрівлі.\nЗастосування мембрани «ізоспан» при утепленні конструкцій зсередини\nЩоб забезпечити пароізоляцію при утепленні стін і покрівлі зсередини, застосовується «ізоспан» марок В, RS, C, DM.\nПокладіть плівку гладкою стороною до утеплювача (шорсткою назовні) горизонтальними смугами знизу вгору. Забезпечте перекриття стиків не менше 15 см (матеріал марки FX укладається встик). Проклейте стики клеїться стрічкою, бажано марки «ізоспан» FL (для матеріалу FX застосування стрічки FL є обов'язковим). Кріплення плівки до крокв або дерев'яного обрешета здійснюйте степлером.\nПрибийте до обрешета поверх мембрани вертикальні контррейки розмірами 40-50 мм. Вони потрібні для створення зазору між мембраною і внутрішньою обшивкою. Прибийте до Контррейка облицювальний матеріал (гіпсокартон, вагонку та ін.).\nЗастосування теплоотражающих матеріалів «ізоспан»\nПри влаштуванні теплих підлог або утепленні стін і покрівель зсередини виникає необхідність одночасно із забезпеченням гідро- і пароізоляції перешкодити відходу тепла назовні. У цих випадках слід використовувати «ізоспан» марок FD, FS, FX.\nПеред укладанням нагрівальних елементів теплої підлоги укладіть плівку відбиває (металізованої) поверхнею вгору. Забезпечте перекриття смуг не менше ніж 150 мм (матеріал FX укладається встик). Проклейте стики клеїться стрічкою («ізоспан» FL). Укладіть поверх мембрани нагрівальні елементи.\nПри роботі з вертикальними або похилими поверхнями здійснюйте укладку тепловідбивною плівки горизонтальними смугами знизу вгору зі стандартним (150 мм) перекриттям стиків. Проклейте стики клеїться стрічкою.\nПри укладанні матеріалу внутрішньої обробки (гіпсокартону, вагонки і т.п.) забезпечте за допомогою проставочное рейок зазор 4-5 см між ним і відбиває мембраною. Це необхідно для досягнення найвищого ефекту віддзеркалення тепла.\nЯк зробити м'яку покрівлю


Відгуки Про Школу | Школа І-ІІІ ступенів № 101 Шевченківського району м.Києва - Part 3\nДобрий день, дорога №101 школа!\nВід усієї душі вдячна вчителям та робітникам цієї школи за їхній професіоналізм і індивідуальний підхід до кожної дитини. Тут навчався мій старший син, тепер навчається донька. Мене, як маму, задовольняє рівень викладання, ставлення до дітей. Школа змінюється на краще. Дітей виховують в духовному та патріотичному напрямку. Цікаві […]\nНаша школа розташована в центрі міста, але її невеличка територія завжди виглядає чудово. Зелені газони та насадження створюють затишні куточки. Сама школа є однією зі старовинних шкіл міста, але вона має сучасний вигляд, не тільки ззовні. Вчителя школи разом з батьками докладають немало зусиль для того щоб […]\nЖиття кожної людини пов’язане зі школою. Дітьми ми вступаємо до школи, вчимося, закінчуємо і виходимо у світ, а школа далі відкриває двері іншим дітям. Коли перед нами постає питання вибору школи для своєї дитини, то кожна мама шукає гарну школу. Для мене школа №101 міста Києва — […]\nНасамперед, хочеться констатувати той факт, що 101 школу закінчив тато Володимира — Нечипорук Андрій у 1995 році. У старших класах відвідував факультативи з математики, фізики, української мови. І залишився дуже задоволеним, тому що завдяки отриманій середній освіті, висококваліфікованому педагогічному складу та факультативам,зміг успішно вступити та закінчити Київський […]\nШкола нас об’єднує\nНаша школа — традиційна. Вчителі навчають наших дітей дисципліні, повазі, цінностям, життю у колективі. Вона нагадує школу, в якій вчилися ми в далекому вже дитинстві. Наша школа — модернова. Роздрукований розклад, електронна розсилка новин та домашнього завдання, спілкування батьків онлайн — усе це так полегшує життя! Наша […]\nДорогу в майбутнє дітей прокладають педагоги\nМоя рідна 101 школа\nМоя рідна 101 школа! Ніби з далекого минулого звучить: «… і нам не забути ніколи – тебе 101 школа…». Так, через усе життя і проходить Гімн школи. Спочатку була ученицею, потім працювала вчителем, а зараз знову 101-а, але вже в іншому статусі для мене – бо я […]\nСьогодні особливий день, бо я вітаю школу! Вставати з ранку буде лінь, Але чекае школа! Чекають музика і спів Чекає фізкультура А ще письмо — тут не до снів В англійському я гура. Чекають друзі вже мене Нові, старі — це неважливо! Чекає вчителька мене!!!!! Стога й […]\nШкола наша рідна, люба! Ми тебе всі любимо! Кожень день біжим до тебе! Ніколи не забудемо! Вірш учениці 1-А класу 2015-2016 навчального року Палій Маргарити\nШкола это главный этап в жизни и развития каждого ребенка. Когда мы выбирали школу для нашего сына Димы Сеника, мы рассматривали несколько составляющих: чтобы школа была недалеко от нашего дома, чтобы она находилась в уютном и красивом месте, читали отзывы и общались с родителями, чьи ученики закончили […]


Створено: Вівторок, 23 червня 2015, 05:41\nУ Верховній Раді України зареєстровано пакет із чотирьох законопроектів, які докорінно змінюють принципи функціонування системи пенсійного забезпечення. Ініціативи розроблені Міністерством соціальної політики за підсумками консультацій з громадськими партнерами, українськими і закордонними експертами.\nСтворено: Вівторок, 23 червня 2015, 05:37\n18 червня 2015 року разом зі спеціалістами управління праці та соціального захисту населення Шосткинської районної адміністрації, головний спеціаліст відділу з обслуговування та розгляду звернень громадян управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Світлана Бубенець прийняла участь в роботі “мобільного соціального офісу” в с. Ображіївка Шосткинського району.\nСтворено: П'ятниця, 12 червня 2015, 12:50\nУправління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі повідомляє, що з 02.06.2015 р. розпочато виплату пенсій червня місяця.\nСтворено: Середа, 10 червня 2015, 14:08\nВ Шосткинській районній державній адміністрації за участю тимчасово виконуючого обовязки голови райдержадміністрації Віктора Ждамірова, заступника голови райдержадміністрації Сергія Ільєнка, Шосткинського міського голови Миколи Ноги провела робочу нараду начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Тетяна Зленко.\nСтворено: Понеділок, 08 червня 2015, 11:58\nСучасна пенсійна система України покликана максимально відповідати потребам ринку праці і забезпечувати якісний соціальний захист громадян. Це означає, що кожен працюючий повинен мати можливість перевірити, чи своєчасно і в повному обсязі роботодавець сплачує за нього внески до Пенсійного фонду. Адже періоди сплати цих внесків і їх розмір безпосередньо впливають на величину пенсійної виплати громадянину. Іншими словами, дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку повинні бути доступними застрахованим особам для ознайомлення.


Новий Рік по-львівськи - в ресторанах Львова.\nНовий Рік по-львівськи\nСкоро по всьому Львову будуть висіти герлянди, святкові ліхтарики та інші перкраси, які нагадуватимуть про те, що скоро Новий Рік. Магазини і ресторани Львова оздоблюють вітрини, затишні кав’ярні готують кожному на стіолик різдвяні свічки. Скоро по всьому місту лунатимуть новорічні пісні, за якими ще трошки - і почуємо колядки.\nВ такі свята найголовніше - це затишок і святковий настрій. Коли справжня ялинка, від якої весь дім пахне хвоєю; іграшки і дощик, розвішані у кожній кімнаті; подарунки, які вже чекають, поки їх відкриють і піднесений настрій, який внутрішньо нас готує до якогось дива. А дива чекають всі. Хтось просто гарну ляльку чи велосипед, комусь потрібні поруч мама і тато... Для кожного це щось, чого він найбільше на світі хоче і воно зовсім різне. Правду кажуть, що все пізнається в порівнянні. Завжди люди жили і бідно, і багато. І мрії одне одного їм завжди незрозумілі. Багато казок побудовано власне на такому сюжеті: основні цінності, заради яких варто жити.\nВажко повірити, але особливий святковий настрій викликають різдвяні фільми. Якраз там так влучно описується ідеальна казка, стаються чуда і приходить щастя. Там всі посварені - миряться, всі погані стають хорошими, скупі - щедрими, бідні - багатими, хворі - здоровими і весь світ навколо міняється! іба це не прекрасно?\nЛюди, які не надають особлвого значення цим святам - дуже багато втрачають. І тут не йдеться про задоволення від святкування (бо святкувати можна по-різному). Йдеться про щось глибше, про передчуття чогось кращого, про затишок в сім’ї і вдома. Це важко з чимось порівняти, потрібно просто відчувати.\nСміх і радість - це життєдайна сила, якої нам так не вистачає в звичайні будні дні! Потрібно для себе створювати моменти, коли про все на світі забуваєш і живеш у казці з Санта Клаусом і ельфами, або Дідом Морозом і Снігурочкою, або Миколаєм... Деколи варто побувати на місці дітей і вірити в те, що самі для них придумали. Ці крапельки радості допомагають жити і вірити у світле і хороше майбутнє. Ми можемо дозволити собі хоч час від часу пожити одним днем.\nВсі чекають не дочекаються вже власне основного святкового дня, який має подарувати стільки емоцій! І при цьому кожен згадує пережитий рік і надіється, що наступний буде вдалішим. Гірко поім усвідомлювати, що попередній таки був кращим, але ми не цінували того власне в той момент. Потрібно насолоджуватись кожною хвилиною і не надіятись на зміни, а самим їх створювати. От з Нового Року якраз можна почати. Головне - вірити.


Доступ до інформації: війна чи примирення? – Право Знати\nПід час прес-конференції в Укрінформ громадські діячі і журналісти анонсували свій похід до адміністрації президента. Там учасники акції планували передати владі плакати з 10 фактами, про які українське суспільство не дізналося у 2011 році, що є прямим порушенням ЗУ “Про доступ до публічної інформації”.\nНаталія Соколенко (журналістка програми «Вікна-Новини» каналу СТБ) назвала 10 фактів, про які не дізналися українці:\n– як живе президент у Межигір’ї;\n– скільки платять народним депутатам України та скільки йде на утримання їхніх помічників;\n– чому народні депутати звернулися до Конституційного Суду України, аби не декларувати видатки за 2011 рік;\n– скільки бюджетних коштів іде на реконструкцію будинків чиновників у Пущі-Водиці та Конча-Заспі;\n– генеральні плани міст (за поодинокими випадками); що купує найбільший державний закупівельник НАК «Нафтогаз України»;\n– чому державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» переплатило $330 млн. за дві бурові установки;\n– чи існують державні гарантії перед Росією за борги енергетичної камапанії ЄЕСУ; як Державна податкова адміністрація працює з фінансово-промисловими групами України.\nОльга Шалайська, менеджер з розвитку Інституту масової інформації, зазначила, що крім перешкод з боку влади існує ще зневіра громадян щодо дії закону:\n«Нема свіжих даних, але дослідження Фонду «Демократичні ініціативи» за серпень минулого року показує сумну картину. Так, 48 % українців не вірять у можливість зробити владу прозорішою і менш корумпованою з допомогою цього закону. Але журналісти все-таки роблять інформаційні запити. Є інформація від колег, що і по десять запитів у день вони пишуть. Телебачення та інші новинні ресурси часто не зацікавлені чекати потрібну кіькість днів. А чиновник часто намагається не надати інформацію у якомога стисліші строки, а, навпаки, розтягнути час, аби журналіст втратив до цього інтерес. Або ж іде якась казуїстика у відповідях на запити. Доводиться констатувати, що журналісти (чи це політика редакції), на жаль, не готові оскаржувати такі відповіді в судах“.\nОльга Шалайська підкреслила, що громадським організаціям вдалося показати, як цей закон може бути інструментом в руках суспільства:\n«Часто запити НУО до органів влади настільки специфічні, що решта суспільства їх не розуміє… Громадські організації показали, що закон є добрим інструментом, коли треба організувати адвокаційну кампанію», – сказала пані Шалайська.\nМаксим Лациба висловив думку, що ЗУ “Про доступ до публічної інформації” стане шляхом до примирення влади і суспільства. Хоча, як сказав експерт, “бойові дії ще тривають, особливо, в регіонах, на рівні місцевого самоврядування“.\nМаксим Лациба розповів, чого не зробила влада для реалізації Закону “Про доступ до публічної інформації”. Експерт назвав такі проблеми: “не створені відкриті реєстри публічної інформації, неповне оприлюднення інформації на сайтах органів влади, особливо місцевого самоврядування, та відмова у наданні інформації на запити під приводом захисту персональних даних“.\n«У дусі Закону “Про доступ до публічної інформації”, якщо чиновнику відома інформація з обмеженим доступом, розголошення якої є вкрай суспільно важливим… Наприклад, що стосується загрози здоров’ю чи безпеці громадян, довкіллю і т. ін., то він може це оприлюднити і йому за це не буде кримінально-адміністративного покарання. На жаль, вчора Кабінет міністрів викинув цю норму. І загальна декларація Закону “Про доступ до публічної інформації” залишається нералізованою.\nНевизначений спеціальний досудовий орган захисту прав на доступ до публічної інформації. Переважно, як у більшості європейських країн, таким є уповноважений з доступу до публічної інформації або ці функції виконує безпосередньо уповноважений ВР з прав людини. На жаль, за наполяганнями попередього омбудсмена, всі ці повноваження з попереднього законопроекту були викинуті (йдеться про схвалений урядом 7 травня 2012 року законопроект «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв’язку з прийняттям Закону України «Про інформацію» (у новій редакції – ред.). Фактично цю функцію поклали на Держкомтелерадіо. Воно намагається це робити, але не має потрібних повноважень і перебуває в системі органів виконавчої влади і не може виступати проти міністерства юстиції чи міністерства фінансів. Я знаю, що готується подання від правозахисних НУО до нового омбудсмена Лутковської з проханням взяти ці функції на себе. Можливо, навіть прийдеться внести певні зміни у ЗУ “Про уповноваженого ВР з прав людини”», – зазначив Максим Лациба.\nУ 2011 році Центр політичних студій та аналітики надсилав інформаційні запити до органів місцевої влади на теми місцевих бюджетів, державних закупівель, підготовки до опалювального сезону. Експерт Віктор Таран розповів про отримані результати. За його словами, часто органи влади відповідають невчасно чи ігнорують запити, новою тенденцією стало відповідати не по суті або не в повному обсязі.\nЦентр політичних студій та аналітики моніторив прозорість органів місцевої влади і визначив топ-5 закритих тем – місцеві бюджети і бюджетні видатки; держзакупівлі; рішення управлінь комунальною власністю та земельними відносинами; озеленення територій і скорочення зелених насаджень; генеральні плани міст.\nТарас Шевченко, експерт Інституту Медіа Права, проаналізував практику судового захисту права на доступ до публічної інформації. «У половині таких справ, що доходять до суду, рішення хоча б частково виноситься на користь позивача. Ключові проблеми з боку судів: неправильне тлумачення закону “Про захист персональних даних” і рішення Конститутційного суду (випадок із Жашківською районною радою щодо передачі Межигір’я). Основний механізм, який можна протиставити цьому – це Європейський суд з прав людини», – заявив експерт.\nПо завершенні прес-конференції громадські діячі і журналісти провели перед будівлею Укрінформ перформенс «Локшину повертаємо – інформацію вимагаємо!».\nПотім учасники рушили до Адміністрації Президента, щоб передати відомості про 10 фактів, які українське суспільство не дізналося у 2011 році.\nНа перетині вулиць Лютеранської і Банкової працівники міліції не давали журналістам пройти на місце проведення акції, яке було зазначене у повідомленні (вулиця Банкова). Організатори протесту розцінили такі дії міліції як протизаконні.\nПісля тривалих конфліктів і суперечок міліціонери все ж відкрили вхід на вулицю Банкову. Журналістам вдалося пройти до входу в Адміністрацію Президента і провести акцію.\nІнститут Медіа Права запрошує звертатися за правовою допомогою Кабмін пропонує усунути прогалини закону про захист персональних даних


У США опізнали ще двох жертв теракту 11 вересня — Світ — tsn.ua\nВодночас 1 106 (40%) з 2 753 жертв терактів досі невпізнані.\nУ Нью-Йорку управління головного судмедексперта впізнало двох жертв терактів у Всесвітньому торговому центрі 11 вересня 2001 року.\nПро це у вівторок, 7 вересня, повідомила пресслужба управління.\n"Дороті Морган з Гемпстеду (штат Нью-Йорк) є 1646 жертвою, чоловік, ім'я якого не розголошується на прохання родини, є 1647-ю жертвою", - йдеться в повідомленні.\nЗгідно з даними організації, встановлення особистостей цих загиблих стало першим із жовтня 2019 року. Водночас 1 106 (40%) з 2 753 жертв терактів досі невпізнані.\nНа базі Гуантанамо поновились слухання у справі терактів 11 вересня у США.\nПрезидент США Джо Байден наказав розсекретити деякі документи про теракт 11 вересня.\n11 вересня 2001 року в Нью-Йорку стався найстрашніший теракт в історії. Два літаки "Боїнг-767" з інтервалом в 17 хвилин врізалися у вежі Всесвітнього торгового центру. Від потужного удару і пожежі будівлі обвалилися. Масштабний теракт забрав життя 2733 осіб.\nНовини світу: у США розсекретять частину документів, пов'язаних з терактами 11 вересня


Google запускає власний додаток для відеодзвінків | УНІАН\nGoogle запускає власний додаток для відеодзвінків\n15:50, 16 серпня 2016\nGoogle запустив новий додаток для відеодзвінків під назвою Duo.\nТаким чином компанія відповіла на розробки конкурентів - сервіси від Apple FaceTime, Skype від Microsoft і месенджер Facebook, передає Бі-бі-сі. Функціонал програми багато в чому повторює розробки аналогічних сервісів. Єдиною відмінністю є те, що Duo показує зображення з камери людини, яка телефонує, ще до відповіді на дзвінок.\nЧитайте такожGoogle розробляє абсолютно нову операційну систему Fuchsia OS - ЗМІ\nGoogle вважає, що ця особливість полегшить користувачам прийняття рішення про те, відповідати на дзвінок чи ні.\nПро створення нового додатка Google оголосив ще в травні, але запустили сервіс тільки зараз.\nСервіс Duo працює як на платформі Android, так і на смартфонах Apple. Дзвінки захищені шифруванням, а якість відео змінюється в залежності від швидкості з'єднання, зазначають в Google.\nЯк і в додатку FaceTime на iOS, для дзвінків по Duo потрібно знати тільки номер телефону абонента.\nПри використанні інших сервісів (наприклад, месенджера Facebook) обом користувачам було потрібно увійти в свій аккаунт в додатку, щоб використовувати функцію відеодзвінків.\nУ Google вже є сервіс відеодзвінків Hangouts, запущений в 2013 році. Але компанія тепер більше позиціонує цей сервіс як інструмент для бізнес-переговорів.\nDuo був представлений як більш простий і надійний спосіб зв'язку з друзями та родиною.\nОчікується, що найближчим часом Google запустить ще один новий додаток. Мова йде про месенджері Allo.\nНовий месенджер буде пропонувати відповіді на запитання співрозмовника. Наприклад, якщо співрозмовник надішле фотографію собаки, то програма запропонує написати: "Мила собака!"\nЗа словами представників Google, всі повідомлення в Allo будуть зашифровані. Користувачам буде доступний і режим Incognito mode - секретні чати з зникаючими повідомленнями. У цьому месенджер нагадує аналогічну функцію додатка Telegram.\nТакож користувачі зможуть поспілкуватися з віртуальним помічником Google Assistant і навіть зіграти з ним в різні ігри. Google Assistant може вирішувати досить складні завдання, наприклад, допомогти вибрати фільми для перегляду ввечері і купити квитки в кіно.


Цератофій багаторогий. Центр екологічної інформації м.Херсон\nЦератофій багаторогий Ceratophyus polyceros\nТаксономічна належність Клас — Комахи (Insecta), ряд — Твердокрилі (Coleoptera), родина — Жуки-землериї (Geotrupidae).\nПриродоохоронний статус виду Вразливий.\nАреал виду та його поширення в Україні Степи та напівпустелі Євразії від долини Дніпра на зх. до Тургайського прогину на сх.; також вздовж сх. узбережжя Аральського моря проникає в Середню Азію — на пд. до пн. межі Каракалпакії. В Україні зберігся\nлише на території Херсонської обл.\nЧисельність і причини її зміни Зустрічається поодинокими екземплярами, рідко. Причини зміни чисельності: розорювання цілинних степових ділянок.\nОсобливості біології та наукове значення Генерація дворічна. Викопує під гноєм глибокі (до 1,5–2 м) нори з численними камерами, в які запасає гній для харчування своїх личинок, причому жук піклується про своє потомство. Активний в нічні години з травня до липня. Жук, що відродився з лялечки, зимує у норі. На території України заселяє переважно піщані ґрунти річкових долин. Харчується гноєм коней та великої рогатої худоби.\nМорфологічні ознаки Відносно великі жуки. Тіло видовжено-овальне, випукле, коричневе або смоляно-чорне. Низ тіла покритий чорно-бурими волосинками. Довжина тіла 18–28 мм. Вершина наличника самця видається вперед у вигляді довгого рогу (у самок — короткого гострого горбика), на передньому краю передньоспинки самця розвинений довгий ріг (у самок в цьому місці знаходяться 2 коротких та гострих горбики).\nРежим збереження популяцій та заходи з охорони Знаходиться під охороною в заповіднику «Асканія-Нова».\nГосподарське та комерційне значення виду Перероблює гній великої рогатої худоби та коней, тому сприяє збагаченню ґрунтів біодобривами та мінералами.\nОсновні джерела інформації: Löbl, Nikolajev, Kral, 2006; ЧКУ. Тваринний світ, 1994.\nАвтор: Б.М. Васько (Червона Книга України. 2009)\nФото: В.Г. Радченко


Що таке життя? Що робить його досконалим? Відповідь на ці питання пояснить, як життя з’явилося...\nЗавдання D2-2.1. Причини доцільності. Дискусія, обговорення аргументів різних сторін.\nЗавдання D2-1.1 і D2-1.2. Розмежування живого та неживого\nЗавдання D2- 2.2. Випадковість або закономірність?\nЧим можна пояснити досконалість живих систем?\nКомплексне визначення життя.\nПринцип добору у найширшій формі (пов’язаній з другим началом термодинамики).\nВиникнення життя пройшло через низку етапів, і на всіх з них спрямовувалося добором.\nЗадача D2. Природничі науки спираються на математику, яка є одним зі способів вивчення причинності. Математики у своїй діяльності давно встановили одне важливе правило: перед тим, як використовувати певні поняття, слід їх однозначно визначити. Визначення не може спиратися на те поняття, яке пояснюється, і має бути побудоване таким чином, щоб його було неможливо зрозуміти неправильно.\nЦей тиждень курсу присвячений появі життя. Щоб визначити, коли і як з’явилося життя, ми маємо навчитися відрізняти живе від неживого. Це ж так просто, хіба ні?\nПісля того, як ми визначимо поняття життя, нам слід встановити, завдяки чому його прояви є настільки досконалими. Який процес робить живі системи настільки доцільними? Далі ми сможемо впевнитися, що сама поява життя пов’язана з цим самим процесом.\nЩо таке життя? Не ваше особисте, а як явище, частиною якого є й ваше існування? Як воно виникло, чи є його існування випадковістю?\nГоловні поняття D2. Онтогенез, філогенез. Каталіз, автокаталіз, автокаталітичні реакції. Відкриті системи. Природний добір. Стійкість.«Світ РНК». Автотрофи, гетеротрофи. Фотосинтез, дихання. Субстрати, продукти. Гіперцикли.\nD2-1.Чим живе відрізняється від неживого?\nD2-1.1. Як визначити поняття «життя»?\nЯк визначити життя?\nМи не можемо побудувати визначення через ті ж самі поняття, навіть використовуючи слова різних мов, які значать те ж саме. Наприклад, ми могли б сказати, що явище життя — це те, що вивчає біологія.\nПравильне це твердження? Гідне це визначення або ні?\nПравильне. Але чи є воно вдалим? Ні! Тому, що біологію, ймовірно, ми будемо визначати через поняття життя (грецьк. bios — життя; logos — наука). Можна вказати, що біологія вивчає живі системи. У такому разі ми визначимо життя через перелік біосистем, живих систем (або, наприклад, їх категорій — організмів, популяцій тощо).\nЯк інакше визначити поняття життя?\nДеякі з відомих з історії визначень життя є швидше афоризмами:\n— життям ми називаємо будь-яке живлення, зростання і занепад тіла, що мають основу в самих собі (Арістотель);\n— життя — це експансія (А.Д. Сахаров, радянський фізик та дисидент, творець водневої бомби).\nНе ставтеся зневажливо до цих визначень. Якщо ви замислитеся над ними, ви зрозумієте, що Арістотелю було зрозуміло, що живий організм функціонує у відповідності до певної внутрішньої програми, яку вчені змогли відкрити більш ніж через 2 тисячі років. Сахаров звертає вашу увагу на те, що об’єднує біологічне та соціальне життя. Саме завдяки прагненню до експансії (поширенню за наявні межі) будь-якого життя й відбивається його розвиток! Але, на жаль, такі афористичні визначення мало чим допомагають у відмежовуванні живого від неживого.\nЧи можна знайти певну ознаку, що відрізняє усі живі системи від усіх неживих?\nДля пошуку відповіді на це питання слід розглянути ознаки біосистем.\nD2-1.2. Загальні властивості біосистем\nВи пам’ятаєте, що біосистеми нижчих рівнів є частинами вищих біосистем (див. A4-1.3. Ієрархія біосистем), і що ця здатність називається ієрархічністю організації. Життя проявляє себе одночасно на багатьох рівнях організації, кожен з яких має свої особливості.\nБіосистеми різних рівнів суттєво відрізняються. На молекулярному рівні ще не можна розділити живі та неживі об’єкти. Клітина й організм є окремими системами з певними межами, а екосистема і біосфера містять як живі компоненти, так і їх неживе середовище. Втім, порівнюючи біосистеми різних рівнів, можна знайти багато спільних рис, що є проявом головних особливостей життя.\nПевний склад і впорядкованість. До складу всіх біосистем, вищих за молекулярний рівень, входять певні органічні речовини, деякі неорганічні сполуки, а також велика кількість води. Для всіх біосистем характерна висока впорядкованість (див. B4-1.2. Міра невпорядкованості), яка постійно підтримується завдяки процесам, що в них відбуваються. Впорядкованість клітини, наприклад, виявляється в тому, що вона складається з певного набору клітинних компонентів (наприклад, поверхневого апарату, цитоплазми та ядра), які пов’язані одне з одним належним чином.\nОбмін речовин — найважливіша особливість функціонування біосистем. Це сукупність хімічних перетворень і переміщень речовин. На клітинному і організменому рівнях обмін речовин пов'язаний з живленням, газообміном і виділенням.\nПотік енергії через біосистеми тісно пов'язаний з їх обміном речовин. Необхідною умовою існування будь-якої живої системи потік через неї енергії, яку вона отримує із зовнішнього середовища. Для біосфери в цілому таким джерелом є Сонце.\nДинамічність (стан безперервних змін). Життєдіяльність на всіх рівнях організації біосистем пов'язана з обміном речовин і інформації, а також потоком енергії. Так, клітина лишається сама собою, хоча в результаті обміну речовин змінюються речовини, з яких вона утворена. Для клітин й організмів характерним проявом динамічності є рухливість — здатність до зміни положення і форми самої системи і її частин.\nЗдатність до розвитку. Розвиток окремого організму називають онтогенезом; еволюційну історію виду — філогенезом. Усі біосистеми виникають і удосконалюються в ході еволюції.\nПристосованість — відповідність між особливостями біосистем і властивостями їх середовища проживання. Усі живі системи здатні відповідати на зміни середовища і виробляти пристосування до них. Довгострокові пристосування біосистем здійснюються завдяки їх еволюції. Короткострокові пристосування клітин і організмів забезпечує подразливість — здатність реагувати на зовнішні або внутрішні чинники.\nСаморегуляція. Біосистеми перебувають у стані постійного обміну речовинами, енергією і інформацією з довкіллям. Наприклад, клітини і організми завдяки саморегуляції підтримують сталість свого внутрішнього середовища, а біосфера підтримує певний температурний режим на поверхні нашої планети.\nЦілісність — необхідна умова для розгляду будь-якого об'єкту як системи (див. A4-1.1. Поняття «система»). Це результат взаємозв'язку і взаємозалежності частин біосистем, завдяки яким у системі виникають системні властивості.\nУнікальність. Усі біосистеми, починаючи від клітинного рівня, неповторні і відрізняються від аналогічних систем. Наприклад, організми, що мають ідентичну спадкову інформацію (однояйцеві близнюки, клони тощо) усе ж є неповторними внаслідок дії на них середовища і саморегуляції в процесі розвитку.\nЗдатність до відтворення біосистем забезпечує сталість життя в часі. Біомолекули синтезуються клітиною; самі клітини і навіть деякі внутрішньоклітинні структури відтворюються шляхом поділу. На організменому рівні відтворення забезпечується завдяки розмноженню. Спадкоємність поколінь на організменому (а також на клітинному) рівні обумовлене спадковістю, а можливість еволюції — мінливістю. Відтворення популяцій та екосистем забезпечується не лише розмноженням організмів, але й здатності їх до розселення.\nЯка з перелічених ознак біосистем дозволяє розмежувати живе та неживе?\nЖодна! Наприклад, живі організми мають особливий хімічний склад, до якого належать білки та нуклеїнові кислоти. Такий самий хімічний склад матиме й суміш цих речовин, проте вона не є живою системою. Мертвий організм має характерну структуру та хімічний склад, є результатом індивідуального розвитку та еволюції, навіть здійснює певний обмін речовин, але все ж не є живим. Уявіть собі звичайну калюжу: випадання опадів, випаровування води й реакції між розчиненими у воді речовинами мають багато спільного з обміном речовин в організмі. Існування вірусів ще більш ускладнює проблему. Вірусам, що перебувають у клітині організму, притаманно багато властивостей живого, але поза клітинами віруси не виявляють ознак життєдіяльності. До відтворення собі подібних здатні не лише живі організми, але й ядра кристалізації солі в її насиченому розчині, а також комп'ютерні віруси в операційній системі персонального комп'ютера. Навіть еволюція є характерною не лише для живих систем: наприклад, еволюціонують і комп’ютерні віруси.\nБільше за те, перелічені ознаки притаманні не всім системам, які ми впевнено вважатимемо живими! Так, клітини вашої нервової системи, завдяки яким ви сприймаєте цей текст, не здатні до розмноження. У висохшому тихоході або у сухому насінні не відбувається обмін речовин. Різні ділянки біосфери дуже різняться за своїм складом. Може бути так, що біосфера виявиться нездатною до розмноження...\nD2-1.3. Визначення за кількома ознаками\nХімічний підхід. Однією з головних особливостей відомих нам живих систем є їх здатність синтезувати білки за програмами, закодованими в нуклеїнових кислотах, а також синтезувати нуклеїнові кислоти з допомогою білків. Одні компоненти живих систем каталізують реакції, в яких утворюються інші, і так, потенційно, нескінченно.\nВи же пам’ятаєте, що таке каталіз?\nКаталіз — це явище прискорення хімічних реакцій у присутності речовин, які не витрачаються в їх ході. Роль каталізатору полягає в тому, що він полегшує перехід від початкових речовин до продуктів реакції (а також і зворотний процес). Завдяки цьому хімічна рівновага досягається набагато швидше. Автокаталіз — це здатність певної речовини (автокаталізатору) прискорювати своє утворення (рис. D2-1.1).\nРис. D2-1.1. Схема автокаталізу. Субстрат (перетворювана речовина) у присутності продукта реакції перетворюється на нього набагато швидше\nТаким чином, правомірними можуть бути такі визначення:\n— живими називають системи, які мають у своєму складі нуклеїнові кислоти та білки і здатні самі синтезувати ці речовини;\n— життя — це циклічний автокаталітичний комплекс реакцій, що підтримує себе, переробляючи ресурси середовища.\nПерше визначення досить задовільно відповідає майже всім сучасним живим організмам Землі (за винятком вірусів, що не самі синтезують біополімери), але вірогідно, непридатне щодо організмів періоду виникнення життя. До речі, можна уявити собі якісь інопланетні організми, що побудовані на іншій, ніж земне життя, хімічній основі!\nДруге визначення, навпаки, є занадто загальним. Вірогідно, у світі навкруги нас є процеси, що задовольняють цьому визначенню. В усякому разі, автокаталітичну систему, що відтворює сама себе, перетворюючи ресурси середовища, можна зробити штучно. Прикладом такої реакції може бути реакція Бутлерова, детально розглянута у додатку.\nФізичний підхід. Життя породжує на диво впорядковані структури.\nЯк узгоджується складність живих систем з другим началом термодинаміки, згідно з яким усі процеси мають йти у бік зростання ентропії, міри невпорядкованості (Рис. B4-2.5)?\nУзгоджується повністю! По-перше, друге начало термодинаміки описує те, що відбувається з ізольованими системами, тобто такими системами, що не взаємодіють з середовищем. Усі живі системи є відкритими, вони обмінюються з середовищем речовинами, енергією та інформацією. Крім того, внаслідок активності живих систем невпорядкованість зростає, а не зменшується!\nРозглянемо це на важливому прикладі. Найскладнішими, найвпорядкованішими тілами у Всесвіті, що нам відомі, є мозок високоорганізованих істот. Найбільший мозок має кашалот, а найвпорядкованіший, ймовірно, людина. Як могло виникнути таке диво?\nІ людина, і кашалот розвинулися з однієї клітини. Ця клітина росла, ділилася, знову росла… Спочатку організм отримував поживні речовини від матері, в якій розвивався, потім — з їжі, яку отримував із середовища. Ось молодий кашалот пірнув на кілька кілометрів у глибину, спіймав гігантського кальмара і з’їв його. Тіло кальмара було дуже впорядковане. Кашалот зруйнував його, та «спалив» більшу частину поживних речовин тіла кальмара в своєму обміні речовин. Впорядковані речовини кальмара, наприклад, білки його м’язів, зруйнувалися, перетворилися на вуглекислоту, воду, сечовину. Енергія, що виділилася у цьому процесі, нагріла океан. Внаслідок життєдіяльності кашалота невпорядкованість океану, в якому він мешкає, зросла! На тлі цього зростання невпорядкованості середовища його зниження під час розвитку гігантського тіла кашалота та його мозку виявляється менш важливим процесом.\nЯкщо розглядати живі організми спільно з їхнім середовищем, ми впевнимося, що життя підвищує невпорядкованість, а не знижує; зменшення невпорядкованості у саммх організмах з надлишком компенсується зростанням невпорядкованості у середовищі.\nТому ми можемо запропонувати таке визначення:\nживі системи — це відкриті системи, які завдяки потоку енергії, що тече через них, підтримують власний впорядкований стан за рахунок зростання невпорядкованості середовища.\nЦе визначення стосується дуже важливої особливості життя, але… у звичайному аккумуляторі, що заряджається від джерела струму, відбуваються подібні процеси.\nМожна дати ще немало інших визначень життя. Вони будуть краще або гірше вказувати на якусь особливість біосистем, але при цьому стосуватися його окремих, не найголовніших якостей, і, крім того, можуть мати немало виключень.\nІнформаційний підхід. Життєдіяльність клітини — це результат роботи її внутрішньої генетичної програми. Ця програма використовує певний спосіб кодування інформації і може передаватися від клітини до її нащадків (і навіть іноді — до інших клітин). З часом в ході еволюції виникають складні організми, у психіці яких є певні програми, які також якимось чином кодують певну інформацію. Ці програми також можуть передаватися від однієї живої системи до іншої. До речі, якщо життя клітини або організму стикається з загрозою, ці живі системи демонструють захисні реакції, які підтримують їх існування. Те, якими будуть ці реакції, визначається програмами, які вони зберігають.\nТаким чином, можна сформулювати й таке визначення:\nжиття — це характерний стійкий стан певної хімічної системи, яка підтримує своє існування завдяки інформації, яка кодується станом окремих молекул.\nЦе визначення є дуже широким. Можна уявити собі фантастичний сценарій, за яким, коли-небудь, після реєстрації невідомих явищ десь на інших планетах, людство впевниться, що має справу з життям, оскількі невідомі системи будуть мати генотип або пам’ять. Втім, межа між живим та неживим, яку створює це визначення, не є достатньо чіткою. Поширені типи сучасних комп’ютерів не відповідають цьому визначенню, тому що їх підтримують переважно фізичні процеси. Втім, вже зараз конструюються комп’ютери, що працюють на хімічних процесах, і навіть на молекулах ДНК. Чи вважати такі системи живими?\nЕволюційний підхід. Організація, яка найближче усього підійшла до моменту, коли треба буде вирішувати, чи є якесь космічне диво живим, це Національне управління з аеронавтики і дослідження космічного простору Сполучених штатів Америки, скорочено — NASA. NASA розробило визначення життя, яким користується у своїх пошуках. Воно таке:\nжиття — це хімічна система, що підтримує сама себе та здатна до дарвіновської еволюції.\nЧому NASA надає таке велике значення ознаці життя, яку звичайно не згадують, коли шукають визначення для нього?\nD2-1.4. Чому живі системи такі досконалі?\nШановні учні, перед тим, як розглянути сутність життя та механізм його появи, ми розповімо вам дещо про вас самих — про кожного з вас.\nКожен із вас має батьків. Ваші батьки змогли дожити до зрілості і залишити, як мінімум, одного нащадка. Насправді, це — велика вдача. З покоління, до якого належать батьки ваших батьків, вижити змогли не всі. Ще більше було таких, що не мали дітей — або не хотіли, або здоров’я не дозволяло. Таким чином, ви є нащадком тих, кому пощастило залишити потомство.\nВи маєте двох дідів та двох бабусь. Вони також дожили до зрілості і залишили хоча б одного нащадка. Те ж саме можна сказати про чотирьох ваших прадідів та чотирьох прабабусь. Про вісім прапрадідів та вісім прапрабабусь…\nЗупинимось поки що на цьому рівні. Дуже приблизно можна розрахувати, що вони народилися більше, ніж століття тому. Більшості дітей, що народилася в один час з вашими прапрадідами та прапрабабусями, не пощастило дожити до зрілості. Ще деякі вижили, але не лишили дітей. Ще деякі лишили дітей, яким не вдалося вижити або залишити нащадків…\nВи познайомилися з поняттям ймовірності (A2-3.1. Поняття ймовірності). Припустимо, що ймовірність вижити та успішно залишити нащадків для покоління ваших прапрадідів та прапрабабусь дорівнювала ½ (насправді, вона була меншою, а таке припущення ми робимо для спрощення розрахунків).\nВизначте, якою була ймовірність випадково обрати 8 хлопчиків та 8 дівчат, які стануть «щасливцями», що виживуть та лишать дітей, якщо вірогідність такої перемоги у житті для кожного з них — ½ ?\nПри розрахунку ймовірності кількох незалежних подій ймовірності кожної з них слід перемножити. Ймовірність такої удачі— (½)16, тобто 0,0000152587890625. Лише у п’ятнадцяти спробах з ста тисяч удасться досягти такого результату! Втім, існування кожного з вас — наслідок такої удачі! Кожен з вас є нащадком справжнього ланцюга з переможців!\nЧи можна заздалегідь визначити, чи буде дитина «переможцем» у тому сенсі, який ми обговорюємо?\nУ більшості випадків впевнено визначити це неможливо (точніше, це можливо лише у разі, коли йдеться про носіїв дуже важких хвороб). Втім… Здорові люди (і будь-які інші живі істоти) частіше доживають до зрілості та лишають нащадків, ніж ті, хто мають слабке здоров’я. Красиві — частіше, ніж менш привабливі. Розумні — частіше, ніж ті, хто роблять помилки у своєму житті. Ті, хто ретельно піклувався про своїх дітей, частіше лишали нащадків ніж ті, хто кидав їх напризволяще. Втім, зараз ми обговорюємо ймовірнісні процеси, і невдача може наздогнати найздоровішого, найкрасивішого, найрозумнішого, найкмітливішого...\nНаші розрахунки стосувалися послідовності наших предків, що тягнеться у минуле приблизно на століття. Але ми можемо зазизнути далі у минуле, адже наші прапрадіди та прапрабабусі також були нащадками переможців…\nЖиття на Землі існує довше, ніж три мільярди вісімсот мільйонів років. Кожен з нас є нащадком у ланцюзі переможців, що проходить через весь цей час!\nЦе не так просто усвідомити, правда? Врахуйте те, що протягом більшості часу існування земного життя нашу планету населяли одноклітинні істоти, тривалість покоління яких була дуже короткою. Кількість перемог, що є причиною нашого існування, є просто астрономічною!\nМи називали всіх наших предків, що вижили та розмножилися, переможцями. Переможцями в чому?\nУ природному доборі. Природний добір (у біологічному сенсі) — це переважне виживання та розмноження організмів, які краще відповідають своєму середовищу. Наслідком природного добору є біологічна еволюція, зміна видів та крупніших груп організмів з часом. Таких організмів, які краще виживають та розмножуються, стає більше, ніж таких, хто робить це гірше. Першими це зрозуміли англійські біологи XIX століття Чарльз Дарвін та Альфред Уоллес.\nПричиною нашої досконалості є еволюція, яку спрямовує природний добір.\nЗрозуміло, не лише персонально кожен читач цього тексту є нащадком величезного ланцюга переможців у природному доборі. Це повністю відноситься до кожної живої істоти. Усі ми — родичі, і за нами — історія життя на Землі тривалістю в чотири мільярди років! Причиною того, що ми можемо жити і відтворюватися в нашому непростому світі є те, що ми отримали необхідні нам якості у тривалій еволюції.\nДосить проста ідея, правда? Але цікаво, чому Людвіг Больцман (рис. B4-2.3.) вважав Чарльза Дарвіна великим фізиком, а все XIX століття — віком Дарвіна? Чому сучасний американський вчений Деніел Деннет (Додаток A1-4) вважає, що ідея природного добору — найважливіша ідея людства усіх часів?\nD2-1.5. Природний добір як приклад зростання стійкості відкритих систем\nЛюдвіг Больцман був, ймовірно, першим дослідником, який зрозумів, що відкритий Дарвіном і Уоллесом природний добір — прояв більш широкого явища, яке стосується не лише живих організмів. Друге начало термодинаміки, у вивчення якого Больцман вніс видатний внесок, можна, крім іншого, сформулювати так. Відкриті системи самовільно переходять у більш стійкі (більш ймовірні) стани. Стійкість, у даному випадку, — це здатність системи зберігати свій стан.\nОдин з наслідків цього може показатися досить простою думкою, що добре відповідає здоровому глузду. Втім, саме цій наслідок може пояснити багато дивних речей у світі навкруги нас. Ось він.\nПринцип природного добору у його найширшому розумінні (пов’язаному з другим началом термодинаміки). Процеси, які стійко підтримують свій стан та здатні поширюватися, витісняють нестійкі та менш здатні до поширення процеси.\nПри чому тут природний добір, адже одиницями добору у розглянутому нами прикладі є люди, а не процеси?\nЗвісно, ми говорили про людей. Але люди, як і усі інші організми, — наслідок процесу відтворення живих систем (рис. D2-1.2). Існування наших предків, які не лише прожили своє життя, але й дали життя нам, було етапом стійкого процесу відтворення. Ті, хто програли у природному доборі, загинули самі і не лишили нащадків, були включені у менш стійкі процеси відтворення. Витіснення нестійких процесів більш стійкими може проявлятися і на рівні одиниць, що виникають в цих процесах. Серед мінливих одиниць, які здатні до відтворення подібних до себе, з часом залишаються такі, які краще зберігаються та відтворюються.\nРис. D2-1.2. Живі організми — етапи певного процесу, біологічного відтворення. Ми спостерігаємо ті організми, що виникали внаслідок стійкого та ефективного відтворення; усі інші зникли.\nОнтогенез — це життєвий цикл організму; еволюція можна розглядати як повільні зміни онтогенезів\nНаведемо кілька прикладів дій наведеної закономірності:\n— з різноманітних можливих елементарних частинок ми спостерігаємо такі, які краще зберігаються та відтворюються у фізичних реакціях;\n— з усіх можливих космічних тіл ми спостерігаємо переважно такі, які краще зберігаються та відтворюються у еволюції зірок;\n— з хімічних елементів ми спостерігаємо переважно такі ізотопи, які краще зберігаються та відтворюються в ядерних реакціях;\n— із земних мінералів ми спостерігаємо переважно такі, які краще зберігаються та відтворюються в геологічних процесах;\n— з організмів ми спостерігаємо переважно такі, які краще виживають та розмножуються у своєму середовищі.\nD2-1.6. Комплексне визначення життя\nЯк ви зрозуміли, можна будувати різні визначення життя. За результатом нашого обговорення ми можемо запропонувати вам таке рішення цієї проблеми.\nЖиття — це підтримка і відтворення високовпорядкованих структур. Це відтворення вдосконалюється в ході еволюції; воно здійснюється завдяки зовнішнім джерелам речовин і енергії відповідно до внутрішньої програми.\nВ даному визначенні наголос зроблено на особливостях структури (але без їх деталізації: ми не знаємо, з якими структурами може, а з якими не може бути пов'язане життя), наявності внутрішньої програми (без конкретизації завдяки яким речовинам і як саме вона функціонує), здатності до еволюції і використання речовини і енергії. Зазначивши, що ці структури є високовпорядкованими, ми тим самим визначаємо, що ці структури підвищують невпорядкованість середовища. Оскільки такі системи використовують зовнішні джерела речовини та енергії, вони є відкритими.\nПрийнявши таке визначення життя, можна зрозуміти, чому до живих систем можна відносити молекулярно-генетичні інфекційні системи, для яких не характерне життя в тих його проявах, які ми спостерігаємо на організменому рівні. Суттєвою особливістю цих систем є їх здатність до еволюції. Яким простим не є вірус, він є результатом вироблення пристосувань, що залежать від особливостей середовища і непередбачуваних повністю результатів взаємодії з нею цієї молекулярно-генетичної системи. Щоб пояснити, що є вірус, необхідно розглянути всю його передісторію, і все одно при цьому його не можна буде вичерпно передбачити.\nНа відміну від цього штучне життя, коли воно буде створене в лабораторії, може виявитися таким, яким його вирішать зробити його творці. Втім, якщо такі створені кимось «біороботи» опиняться в умовах, які дозволять їм дарвінівську еволюцію, з часом ці системи можна буде вважати по-справжньому живими.\nА може бути й так, що в ході самого створення штучного життя велике значення матиме добір. Деякі підходи до створення штучного життя засновані на тому, що його властивості не має визначати експериментатор. В такому разі особливості штучного життя визначаються добором на його збереження у важкопередбачуваних умовах. Що ж, якщо штучне життя з’явиться таким чином, його можна буде вважати «справжнім» з самого початку. Наші далекі предки з’явилися у цей світ також внаслідок добору...\nD2-1. Сухий залишок\nНе існує єдиного загальноприйнятого визначення поняття життя. Різні визначення роблять наголос або на загальних властивостях біосистем (певний склад, впорядкованість, обмін речовин, потік енергії, динамічність, здатність до розвитку, пристосованість, саморегуляція, цілісність, унікальність, здатність до відтворення тощо), або на певних хімічних (автокаталітичні реакції; здатність синтезувати нуклеїнові кислоти тощо) або фізичних (відкриті впорядковані системи) принципах. Важлива характеристика життя — те, що воно здатне до дарвінівської еволюції.\nПричиною досконалості живих систем є природний добір — переважне виживання та розмноження організмів, які краще відповідають своєму середовищу. У найширшому сенсі (що пов'язаний з другим началом термодинаміки) добір є проявом того, що процеси, які стійко підтримують свій стан та здатні поширюватися, витісняють нестійкі та менш здатні до поширення процеси.\nКомплексне визначення життя може бути таким. Життя — це підтримка і відтворення високовпорядкованих структур. Це відтворення вдосконалюється в ході еволюції; воно здійснюється завдяки зовнішнім джерелам речовин і енергії відповідно до внутрішньої програми.\nD2-1. Проблеми для обговорення та завдання\nЗавдання D2-1.1. Чи існує якась ознака, що дозволяє однозначно відрізнити живе він неживого (якщо щось її не має — то неживе, а має — живе, без виключень)? Доведіть!\nЗавдання D2-1.2. У пункті D2-1.2 перелічені деякі властивості живих систем. Знайдіть їх аналогії у неживих системах. Наприклад, здатністю до відтворення володіють не лише живі системи, а й кристали, що ростуть у розчині речовини, яка їх утворює: кристалічна поверхня є матрицею для збірки нових шарів речовини.\nЗавдання D2-1.3. Живі системи досить часто здаються нам красивими. Як ви вважаєте, чому?\nЗавдання D2-1.4. Оберіть яку-небудь властивість, особливість будови або функцій будь-якого організму (хочу б навіть самих себе). Спробуйте припустити, які процеси є причиною цієї властивості, скористайтеся за необхідності додатковими джерелами. У деяких випадках ви отримаєте приблизно такий аналіз, як у додатку A1-5, присвяченому сліпій плямі.\nD2-1.1. «Цілеспрямована блоха»: умови, за яких можливо походження життя\nЯк би не важко було визначити, що таке життя, якою розмитою не була б межа між неживими та живими системами, виникнення життя хочется порівняти з дивом. У світі навкруги нас живе досить наочно відмежоване від неживого. Досконалість життя вражає уяву.\nНевже перехід від неживого до живого міг відбутися «сам собою»?\nЩоб відповісти на це питання, розглянемо інше, дещо подібне. Ми знаємо, що блоха здатна до стрибків; наприклад, комаха завдовжки 3 мм здатна підстрибнути на 30 см. Але чи здатна блоха застрібнути, наприклад, на хмарочос (рис. D2-2.1)?\nВас дивує це питання? Пояснимо його. У неживій природі ми спостерігаємо різноманітні переходи. З однієї речовини утворюється інша; стан речовини змінюється; у ході реакції виникає якась нова ознака… Втім, у порівнянні з величезним переходом від неживого ці переходи, які ми можемо спостерігати — немов стрибок блохи поруч з величезною спорудою, верхівка якої губиться у хмарах.\nРис. D2-2.1. Чи може блоха застрибнути на дах хмарочоса? У один стрибок — звісно, ні. А внаслідок багатьох послідовних стрибків? За певних умов…\nМи зрозуміли: щоб блосі застрибнути на хмарочос, одного стрибка недостатньо; потрібна величезна їх кількість. У аналогії, яку ми застосували, цьому відповідає наявність сходів, що без пропусків ведуть до самого даху. Якщо блоха буде перестрибувати з одного щабля на інший, з часом вона зможе потрапити на дах! Але для цього необхідно, щоб вона стрибала з нижчого щабля на вищий. Ми можемо уявити себе цілеспрямовану блоху, але ж у неживій природі немає нічого, що може прагнути перейти на інший рівень! Але у попередньому пункті ми недарма говорили про добір, що зберігає більш стійкі стани будь-яких систем. Саме він може бути причиною, що спрямовує перехід від неживого до живого.\nМи можемо встановити, що для виникнення життя є необхідними три умови. Ось вони:\n— існування повного набору переходних станів між неживими і живими системами;\n— можливість переходити з одних станів в інші, близькі;\n— дія добору, який переважно зберігає і відтворює «більш живі» системи.\nУ використаній нами аналогії першій умові відповідає наявність безперервних сходів, другій — здатність блохи до стрибків, і третій — переважання стрибків на більш високі шаблі.\nПерелічені вимоги є не лише необхідними для виникнення життя, а й достатніми для цього якщо ці три умови виконуються, перехід від неживих систем до живих стає закономірним. Вірогідно, вам буде цікаво узнати, що, за висновками сучасної науки, ці три вимоги виконуються.\nD2-1.2. Перший приклад перехідного стану: «світ РНК»\nВас могло здивувати твердження про наявність повного набору перехідних станів між неживим та живим. Щоб посилити ваш подив, наведемо один приклад (рис. D2-2.2).\nРис. D2-2.2. Білки у клітині не можуть існувати без ДНК (дезоксирибонуклеїнової кислоти), а ДНК — без білків.\nЯк могла виникнути така взаємозалежність? Яка з цих речовин була першою?\nУ сучасній клітині два класи біологічних полімерів, білки та ДНК, підтримують один одного та забезпечують виконання інших важливих функцій. Важко уявити, як це могло виникнути. Якщо під час виникнення життя першими з’явилися білки, як вони забезпечували спадкоємність свого складу за відсутності ДНК? Якщо першою з’явилася ДНК, як вона відтворювалася за відсутності білків?\nВідносини між ДНК та білками часто пояснюють за допомогою відомої картини, де показано два процеси, кожен з яких є причиною іншого (рис. D2-2.2).\nРис. D2-2.3. Славетна літографія нідерландського графіка Мауріца Ешера (1898-1972) «Руки, що малюють». Ми бачимо два процеси, кожен з яких підтримує інший\nДля позначення таких прикладів, як відносини ДНК і білків, іноді використовують поняття «складність, яку не можна спростити». Це поняття створили та використовують креаціоністи (див. пункт A1-6.3), тобто ті, хто застосовують псевдонаукові аргументи щоб довести, що життя було створене. Слід зазначити, що коли кажуть про «складність, яку не можна спростити», йдеться, насправді, просто про випадки, коли перехідні етапи, які призвели до спостережуваного стану, не стають відразу зрозумілими. У таких випадках слід не заявляти, що перехідні стани є неможливими, а просто краще їх пошукати.\nТак, якщо проаналізувати відносини між ДНК і білками, стане ясно, що завжди взаємодію цих двох класів біополімерів забезпечує третій — РНК, рибонуклеїнова кислота. ДНК передає інформацію про структуру білків на РНК; РНК входять до складу рибосом — органел, що синтезують білки; структурні блоки, амінокислоти, для синтезу білків також доставляє РНК. Синтез ДНК і РНК також відбувається за допомогою РНК, які пов’язані з білками, що виконують ці важливі функції (рис. D2-2.4).\nРис. D2-2.4. Відносини між ДНК і білками забезпечує РНК — рибонуклеїнова кислота\nПеред тим, як виник «світ ДНК і білків», існував «світ РНК»!\nДослідження показали, що РНК може бути каталізатором (не таким ефективним, як білки), і може передавати спадкову інформацію (не настільки стійко, як ДНК). Ми не лише зареєстрували наявність переходного стану. Як і можна було чекати, цей перехідний стан виявився менш стійким, ніж тій, що ми спостерігаємо зараз. Саме тому у певний час добір викликав витіснення «світу РНК» «світом ДНК і білків».\nD2-1.3. Другий приклад перехідного стану: геохімічний кругообіг\nЧим краще ви будете розуміти земне життя, тим більше захоплення його досконалістю ви будете відчувати. Наведемо ще один приклад, який, крім іншого, надасть привід згадати важливі поняття.\nЖиві організми поділяються на дві великі групи: автотрофи та гетеротрофи. Автотрофи (від грецьк. autos — сам і trophe — живлення) можуть синтезувати органічні речовини з неорганічних; для цього їм потрібне зовнішнє джерело енергія. З-поміж автотрофів вам краще за все знайомі фототрофи — організми, які використовують енергію сонячного світла. До їх числа належать зелені рослини та деякі групи бактерій (як-от ціанобактерії). Процес, завдяки якому фототрофи отримують органічні речовини з неорганічних із застосуванням енергії світла називається фотосинтезом. У дуже спрощеному вигляді найпоширенішу форму фотосинтезу, саме ту, що характерна для рослин та ціанобактерій, можна записати так:\nCO2 + H20+ енергія світла ⟶ органічна речовина + O2.\nУ рослин фотосинтез відбувається в особливих органелах клітин — хлоропластах. Існують і інші форми фотосинтеза, а також автотрофи, що використовують не енергію світла, а енергію певних сполук (їх називають хемотрофами), але наведений варіант фотосинтезу можна вважати найважливішим.\nГетеротрофи (від грецьк. heterone — інший і trophe — живлення) — це організми, які мають живитися органічними речовинами, що вони отримують з середовища. Частина цих органічних речовин руйнується до неорганічних з вивільненням енергії. Іншу частину отриманих органічних речовин гетеротрофи перебудовують і використовують у побудові власних тіл. Існують різні процеси розкладання органічних речовин з вивільненням енергії; найважливішим з них є дихання. Ви, вірогідно, звикли до використання слова «дихання» для позначення газообміну живих організмів (наприклад, до вентиляції наших легень), але у вузькому сенсі слово «дихання» позначає саме певний біохімічний процес. У спрощеному вигляді його можна описати так:\nорганічна речовина + O2⟶ CO2 + H20 + вивільнена хімічна енергія.\nГетеротрофами є тварини, гриби та більшість груп бактерій. Крім того, до дихання здатні й автотрофи. У клітинах тварин, грибів і рослин головну роль у диханні виконують спеціальні органели — мітохондрії. Таким чином у рослин у хлоропластах йде фотосинтез, а в мітохондріях — дихання. Взаємозв’язок фотосинтезу і дихання показано на рис. D2-2.5.\nРис. D2-2.5. Головні процеси перетворення енергії, що використовують живі організми — фотосинтез та дихання\nЗверніть увагу: речовини, що використовуються у диханні, утворюються при фотосинтезі, а речовини, що використовуються у фотосинтезі, утворюються під час дихання. Ці два процеси можна записати у вигляді хімічної реакції, що є оборотною (може йти в обидва боки):\nCO2 + H20 ⇄ органічна речовина + O2.\nГоловний процес, що йде зліва направо у цьому рівнянні — це фотосинтез, а справа наліво — дихання. Ці процеси відповідають один одному якнаймога краще (рис. D2-2.6)!\nРис. D2-2.6. Фотосинтез і дихання (а також автотрофи та гетеротрофи) відповідають один одному, як дві половинки розбитої тарілки!\nЦю відповідність між фотосинтезом та диханням також заслуговує на те, щоб розглянути, чи не є вона прикладом «складності, яку не можна спростити». Дійсно, якщо б перші організми були гетеротрофами, вони швидко з’їли б усі запаси органіки та померли б з голоду. Якщо б перші організми були б автотрофами, вони могли б нагромадити велику кількість органіки, витратити необхідні для них субстрати і також зникнути.\nСучасні організми існують завдяки кругообігу речовин, в якому фотосинтез і дихання підтримують одне одного. Як міг виникнути такий стан?\nВідповідь може вас здивувати. Згідно з тією точкою зору, яка здається вірною авторам цього підручнику, кругообіг речовин є старшим за саме життя!\nМи сказали, що фотосинтез і дихання (і, ширше, синтез та розкладення органіки) можна розглядати як оборотні реакції. На стан хімічної рівноваги в таких реакціях впливають умови середовища. Зміни концентрацій хімічних речовин і навіть зміни температури можуть здвигати хімічну рівновагу то в один бік, то в інший.\nЗгадайте, що ми живемо на планеті, умови на якій перебувають у стані безперервних змін. Одна з багатьох причин цих змін є такою. Земля обертається навкруги своєї вісі (до речі, коли на ній виникало життя, вона оберталася набагато швидше, ніж зараз, доба тривала лише кілька годин). День змінюється ніччю і знову днем, тепло змінюється прохолодою і знову теплом, і досягнення хімічної рівноваги на поверхні Землі стає неможливим (рис. D2-2.7).\nРис. D2-2.7. Земля перебуває у потіку енергії, що йде від розжареного Сонця та губиться у холодному космосі. Цей потік енергії дає енергію земному життю. Обертання Земли навкруги своєї вісі призводить до змін цього потоку у кожній ділянці поверхні планети\nТі й самі перетворення речовин можуть забезпечувати різні реакції. Ці реакції конкурували за субстрат; з них, як ми обговорювали у пункті D2-1.5, отримували перевагу самі стійкі та ефективні. Такими виявлялися автокаталітичні реакції (рис. D2-1.1). Серед різних автокаталітичних реакцій знову-таки, отримували перевагу найстійкіші та ефективні (рис. D2-2.8).\nРис. D2-2.8. Зміни умов середовища посилювали синтез органіки, то її розклад. Різні реакції, котрі забезпечували ці зміни, конкурували одна з одною. Вигравали самі стійкі та ефективні автокаталітичні реакції\nТаким часом, самі умови земної поверхні викликали геохімічні круговороти (тобто хімічні круговороти, які викликали процеси, пов’язані з неживою природою на поверхні нашої планети). З часом, у ході виникнення і становлення життя, ці круговороти перетворювалися на біогеохімічні круговороти, тобто такі, в яких брали участь і біологічні процеси.\nПорівняйте рис. D2-2.8 і рис. D2-2.5! Чим вони подібні і чим відрізняються?\nЗверніть увагу: аналіз того, що здавалося «складністю, яку не можна спростити» знову допоміг нам зрозуміти щось важливе, що стосується земного життя!\nD2-1.4. «Щаблі переджиття»\nМи обговорили, як періодичні зміни на поверхні Землі призводили до конкуренції автокаталітичних реакцій. Але ж ті реакції — лише перші шаблі на сходах, що ведуть від неживого до живого!\nЯким могло бути подальше ускладнення автокаталітичних реакцій, що йшли на поверхні молодої Землі?\nКонкретної відповіді ми не дамо. По-перше, науці ще відомо не усе. По-друге, для ґрунтовного розгляду того, що вже відомо, потрібне докладне розуміння хімії. Один з відносно вивчених прикладів автокаталитичних реакцій (реакцію Бутлерова) ми обговорили в додатку D2-3, а наступні стадії будемо розглядати умовно.\nАвтокаталітичні реакції, що підтримують одна одну, можуть утворювати групи — гіперцикли (рис. D2-2.9).\nРис. D2-2.9. Гіперцикл: сукупність з кількох реакцій, що підтримують одна одну. Продукт першої реакції (P1) каталізує другу реакцію (S2→P2), продукт другої (P2) — третю (S3→P3), продукт третьої (P3) — першу (S1→P1). Здатність каталізувати реакцію показано як на рис. D2-1.1, червоним пунктиром\nНа етапі гіперциклів головний двигун ускладнення лишався тій самій — добір. На рис. D2-2.10 умовно показано, що ці гіперцикли могли відрізнятися за стійкістю: в деяких могла відбуватися втрата речовин, в інших — недостатньо ефективно відбувався каталіз.\nДо чого мала приводити разна стійкість та ефективність різних гіперциклів?\nРис. D2-2.10. Різні гіперцикли (комплекси реакцій, що каталізують одна одну) можуть відрізнятися за своєю ефективністю\nДобір гіперциклів мал приводити до того, що з них лишалися найстійкіші та найефективніші (рис. D2-2.11)!\nРис. D2-2.11. Менш стійкі комплекси реакцій зникатимуть, поступаючись місцем більш стійким комплексам\nОдним з наступних етапів еволюції гіперциклів міг стати «світ РНК», який ми обговорювали в пункті D2-1.2. Наступні етапи ми не будемо обговорювати детально (рис. D2-2.12), тим більше, що багато в них лишається невідомим.\nРис. D2-2.12. Вірогідні «щаблі переджиття» — етапи виникнення життя, спрямованого добором\nЙмовірно, перші етапи походження життя проходили у реакційних системах, які не були відмежовані від середовища. Це заважало підтриманню постійного складу передживих систем. Скоріше за все, важливі для походження життя процеси відбувалися не просто у розчині, а у плівках, які утворювалися на поверхні різних мінералів. Так чи інакше, важливим шляхом підвищення стійкості та ефективності автокаталітичних реакцій та гіперциклів мало стати їх обмеження певними оболонками.\nПроцеси самоорганізації та добору, які стали причиною виникнення життя, зараз інтенсивно вивчаються. Можна сподіватися, що читачів цього текста з часом чекають цікаві новини, що стосуються вивчення цих процесів.\nD2-2. Сухий залишок\nДля виникнення життя є необхідними три умови:\n— існування повного набору перехідних станів між неживими і живими системами;\nКоли у сучасномі житті ми спостерігаємо цілісні комплекси, які, здається, неможливо спростити, слід шукати стани, через які ці комплекси розвивалися. Так, ймовірно, сучасні відносини між ДНК і білками є наслідком еволюції «світу РНК», де як каталітичні, так і інформаційні функції виконували молекули рибонуклеїнової кислоти. Досконала відповідність між автотрофами та гетеротрофами, фотосинтезом та диханням є наслідком того, що кругообіг речовин може бути старшим за саме життя.\nЗа сучасними уявленнями, виникнення життя пройшло через низку етапів, серед яких автокаталітичні реакції і гіперцикли (комплекси реакцій, що підтримують одна одну). На усіх цих етапах підвищення стійкості та ефективності конкуруючих процесів спрямовується добором.\nD2-2. Проблеми для обговорення та завдання\nЗавдання D2-2.1. Порівняйте різні пояснення досконалості життя на Землі. Дехто вважає, що життя настільки складне, що може бути лише сконструйовано кимось. Автори цього підручнику переконували вас, що найскладніші, найдоцільніші дива може створити лише тривалий добір. Як вважаєте ви? Наведіть аргументи на підтримку своєї точки зору.\nЗавдання D2-2.2. Життя на Землі — випадковість або прояв закономірності? Якщо астрономи знайдуть планету, що за всіма важливими параметрами дуже подібна до Землі, чи маємо ми чекати можливості зустріти на ній життя? А якими властивостями має володіти планета, щоб ми вважали появу житті на ней високоймовірною подією?\nЯк ви пам’ятаєте, однією з важливих груп речовин є вуглеводи; прикладом простих вуглеводів є моносахариди. Вперше штучний синтез вуглеводів виконав російський хімік Олександр Бутлеров у 1861 році. Реакція, яку він проводив, названа формозною реакцією або реакцією Бутлерова.\nВихідною речовиною для цієї реакції є формальдегід — досить проста речовина, яка була поширена на молодій Землі. Ці молекули здатні з'єднуватися одна з одною у присутності іонів Кальцію або Магнію водному розчині та лужному середовищі (рис. D2-2.1). Починається реакція дуже повільно, але коли в ній виникають перші молекули вуглеводів, її хід прискорюється. Можна сказати, що молекули моносахарид є матрицею, формою, ніби-то «затравкою», на якій формальдегід збирається у нові молекули моносахаридів. Таким чином, ця реакція є автокаталітичною (рис. D2-1.1). У відсутності «затравки» перші молекули вуглеводів з часом можуть утворитися під дією ультрафіолетового випромінювання.\nРис. D2-2.1. Реакція Бутлерова. На структурних формулах атоми Карбона не показані, вони розташовані в «кутах» між зв’язками\nЗалежно від того, який моносахарид буде «затравкою», у реакції Бутлерова буде утворюватися переважно він. Втім, іноді реакція «помиляється», і замість першого моносахариду утворюється других. Різні речовини сприяють своєму утворення з різною ефективністю. З’являються нові автокаталізатори… Тепер різні реакції конкурують за початкову речовину (формальдегід).\nМи бачимо, як на прикладі реакції Бутлерова відбивається загальний принцип, який ми пояснили в пункті D2-1.5. Більш стійкі процеси витісняють менш стійки. У даному випадку це проявляється в тому, що більш ефективні автокаталітичні процеси витісняють менш ефективні.\nЗ часом у реакційній рідині, у яку постійно потрапляє формальдегід, можуть утворитися усі моносахариди, які можуть виникати в цій реакції. Таких моносахаридів багато, але їх перелік усе рівно обмежений. Щоб здвинути рівновагу у бік певних продуктів реакції, слід змінювати умови її протікання — наприклад, додаючі певні речовини. Так, у присутності сілікатів (поширеної групи мінералів, солей полісілікатних кислот) утворюються переважно глюкоза, галактоза та манноза. Фосфати (солі фосфатної кислоти) і борати (солі борної кислоти) сприяють утворенню рибози — важливішого компоненту РНК.\nВірогідно, добіологічний добір не може утворити у реакції Бутлерова щось, що відрізняється від характерного для неї набору моносахаридів. Втім, ця реакція є гарним прикладом того, як добір може впливати на автокаталітичні реакції.\nЦе слово походить від латинських коренів in — в, та form — створюю, придаю форму. Інформацію є певні відомості, незалежно від того, як вони передаються. Дуже часто формою передачі інформації є послідовність певних знаків — букв у тексті, нуклеотидів у ланцюжку ДНК, ділянок з разною намагніченістю на магнітному носії даних. Кількість інформації вимірюють, визначаючи, наскільки вона скорочує невизначеність щодо стану середовища або майбутнього.\nІнформація може передаватися від одного носія іншому. Але щось має бути її першоджерелом. Що це?\nУ повсякденному житті ми звикли до того, що джерелом будь-якої інформації є інший носій інформації. Ви читаєте зараз цей текст на папері або на екрані електронного пристрою. В ньому міститься якась інформація. Як вона попала, припустимо, на папір? Під час друку. В цьому друці можуть бути застосовані друкарські форми, або, наприклад, точно розраховані рухи принтеру тощо. Інформація, яку ви читаєте, отримана з комп’ютерного файлу, за допомогою певного ланцюгу перетворень. У тій файл інформація попала з того файлу, з яким працює автор. Ця інформація вводиться як послідовність натискань на клавіші (або могла б, наприклад, вводитися голосом завдяки програмі, що розпізнає рухи). Рухи пальців або голосових зв’язок автору тексту переносять ту інформацію, яка є у його психіці, яка пов’язана з роботою мережі нервових клітин його мозку. Чи зародилася ця інформація у мозку автора? Конкретні речення вибудовуються під час роботи над текстом, але те розуміння, яке автор хоче передати, є результатом його навчання. Як відбувалося це навчання? Люди, що володіли певною інформацією (певним знанням), передали її автору. А як вперше виникла ця інформація?\nЗараз ми повідомимо вам дуже важливий висновок, який зроблено наукою об інформації. Інформація виникає виключно у ході збереження наслідків випадкового вибору.\nПояснимо це на прикладі спадкової інформації організмів. Дехто не може повірити, що складний і насичений інформацією генотип (послідовність нуклеотидів в ДНК) міг виникнути сам по себе, внаслідок випадкових процесів. Такий складний і важливий генетичний текст мав хто-то написати, розмірковують вони. Дійсність є іншою. Ніяка істота не могла б сочинити, наприклад, генотип людини. Він утворився саме внаслідок безлічі випадкових процесів і невипадкового збереження корисних змін.\nПокоління за поколінням організми з'являються від інших організмів, отримуючи спадкову програму, яка редагувалася більше трьох з половиною мільярдів років. Спосіб редагування простий. У кожному поколінні програма впливає на розвиток організмів; в кожному поколінні невдалі варіанти відсіваються, а вдалі — залишають свої копії (з певними відмінами). Зберігаються ті версії, які сприяють виживанню організмів та його здатності залишати нащадків.\nЗбільшення розміру генетичних текстов відбувається так. Весь генотип або його певна частина внаслідок випадкових подій подвоюється. Спочатку між двома копіями немає важливих відмін. Втім, з часом одна з копій зміниться у один бік, друга — у інший. З часом встановити, що два різних фрагменти генетичного тексту колись (багато поколінь тому) були однією послідовністю, стане важко.\nВам здається, що описаний спосіб виникнення нової інформації є складним і неефективним?\nРіч у тім, що це — єдиний спосіб. Найдивовижніші створіння природи та людської культури з’явилися саме так!\nА чим відрізняється створення нової інформації людиною-творцем?\nТим, які процеси цьому передують. Тим, що людина може працювати цілеспрямовано, маючи на увазі певну мету. Втім, основа створення нової інформації залишається тією ж самою: випадковий вибір і вибіркове збереження його результатів.\nЗгадайте: істоти з відносно простою поведінкою вчаться способом спроб та помилок, взаємодіючи з зовнішнім середовищем, а складніші можуть використовувати модель середовища, яку будують у своїй психіці (Додаток A1-4). Таким чином, автор (досить складна істота) перебирає у своїй психіці різні способи виразити свою думку дохідливо і правильно. У основі цього пошуку лежать випадкові процеси. Результат цих випадкових процесів зазнає вибіркового збереження: слова вишукуються у речення, а речення зберегаються на інформаційному носії. Таким чином, і людська, і природна творчість базуються на створенні інформації внаслідок збереження наслідків випадкового вибору.\nДодаток D2-5. Хіральність біомолекул


ТЕХНІЧНІ КРАНИ купити в Черкасах. Ціна в жовтні 2021 | ibud.ua\nЧеркаси Інженерні системи Трубопровідна арматура Технічні крани\nТехнічні крани ціни в Черкасах\nНа сайті ibud.ua представлені найрізноманітніші варіанти даного пристрою. Завдяки великому асортименту і демократичній вартості, можна максимально вигідно купити технічні крани в Черкасах. В каталозі розміщено 32 позиції для надання покупцям оптимального вибору, серед яких є також сантехнічні крани і радіаторні крани.\nВартість технічних кранів в Черкаській області\nЧасті питання про технічні крани в Черкасах\n⇒ Які ціни на технічні крани в Черкасах?\n⇒ Де купити технічні крани в Черкасах?\nНа ibud.ua ви можете купити технічні крани чи замовити з доставкою в Черкасах у 11 компаній. Інтернет-магазини Технічні крани.\n⇒ Які самі дешеві товари в категорії технічні крани в Черкасах?\nТовари, які купують найчастіше: Кран пивной 3/4" (NF.240) NOLF (NF2975) Кран для полива ZERIX LR70102 (нерж. сталь) (LL1501) Кран под манометр Icma 151 1/2 Вв Pn16 Кран под манометр Icma 1/2 Вн Pn16 110*с (37500) Кран под манометр Icma 158 1/2 Вв (37499)


Колодязь | Women.In.Ua\nСонник Колодязь – це рачій символ, таємниці і глибоких відносин. Символ ваших стосунків з партнером, в сім’ї, а також житла. Якщо колодязь хороший і вода в ньому чиста – то з вищевказаними речами у вас все в порядку, інакше – є проблеми. Набирати воду з криниці – символ глибоких душевних відносин.\nДо чого наснилося Колодязь – духовна мудрість; благополуччя.\nДо чого наснилося Колодязь – Дивитися в колодязь Навесні – до отримання грошей або хорошої роботи; влітку такий сон означає, що ви будете мучитися в очікуванні новин; восени він означає, що ви дізнаєтеся, які чутки ходять про вас; бачити колодязь взимку, – до спробам дізнатися правду, яку від вас приховують. Звалитися у колодязь Сон, приснився навесні, означає, що вас образить людина, яку ви вважали своїм другом; влітку це означає, що у вашому житті відбудуться круті зміни; сон, приснився восени – до необхідності бути обережніше: з вами може статися якась – то біда; взимку, це віщує, що ви збираєтеся зробити необдуманий вчинок. Піднімати відро з водою з колодязя – вжити заходів для захисту від псування. Впустити в колодязь гроші – уникнути втрати грошей. Впустити в колодязь кільце – вберегтися від важкої хвороби.\nЩо значить якщо наснилося Колодязь – повний води – великий дохід. Покинутий колодязь – треба починати все з початку. Колодязь з відром – вірна прибуток, стійке матеріальне становище. Діставати воду з колодязя – черпати достаток. Пити воду з колодязя – відчувати задоволення від своїх справ. Давати пити іншим – радити, допомагати словом. Колодязь без води – вкладені сили і кошти окупляться нескоро. Копати колодязь – займатися майбутніми вигідними проектами. Колодязь, переповнений водою, – зайва щедрість до негідним людям. Красиво обладнаний колодязь – до отримання подарунка.\nТлумачення снів Колодязь – Нове знайомство відкриє прекрасні перспективи. Уявіть, що ви берете воду з колодязя. Вода чиста, прозора, свіжа.\nДо чого наснилося Колодязь – Колодязі будуються там, де природний підземне джерело води виходить близько до поверхні і постачає людей водою, необхідною для життя. Викопування колодязів та забезпечення їх безпеки – справа, яка робиться на загальне благо. До чого сниться сон: Колодязі можуть символізувати творчі здібності та натхнення, а також розкриття емоцій. Колодязь був повний свіжої води, вдовільняючою спрагу, освіжаючою і надихає на подальшу роботу? Або в ньому не було води, а у вас – ідей? Якщо у відрі багато дірок, чи немає у вас проблем з пам’яттю? Ви кинули в колодязь монетки і загадали бажання? Схоже, ви сподіваєтеся на неможливе! Див також Вода\nТлумачення снів Колодязь – Ви бачите в сні колодязь – ви потрапите в скрутну ситуацію; можливо, через допущеної помилки ви поступіться комусь позиції лідера; підкорятися комусь вам буде неприємно. Вам сниться порожній колодязь – ви довіритеся сторонній людині і станете жертвою обману; не виключено, що обман буде дуже жорстокий. Ви бачите в сні артезіанський колодязь – ви отримаєте задоволення у набутті нових знань; до кожного нового знання ви будете ставитися як до багатства. Ви ніби впали в колодязь – ваші хронічні неуспіхи доведуть вас до відчаю; ви будете сподіватися, що якийсь вчинок, який виходить з ряду геть, допоможе вам вирватися з порочного кола. Ви спускаєтеся в колодязь по мотузці – підступи ваших ворогів приречені на невдачу; вам стане зрозумілий механізм інтриг ваших недоброзичливців, і ви зумієте звернути зброю ворога проти нього самого. Ви начебто дивитеся з колодязя на зірки серед білого дня – ваші мрії принесуть вам задоволення, – але не більше того. Ви бачите, як хтось бере з криниці воду – у вас з’являться нові можливості, якими ви негайно скористаєтеся; нові реальні перспективи піднесуть вас в очах друзів, а в очах ворогів зроблять непереможним. Ви самі берете з колодязя воду – всі ваші бажання, навіть самі пристрасні, будуть задоволені. Вода, яку ви дістали з колодязя, каламутна – готуйтеся до неприємностей. Ви ніби чистите колодязь – це в дійсності ви усуваєте перешкоди зі свого шляху; вас чекає швидка кар’єра на заздрість ворогам; недоброзичливці не зможуть заподіяти вам шкоди – ваші чистота, порядність, совісність, чесність захистять вас краще за будь обладунків.\nТлумачення снів Колодязь – вас чекає знайомство з високопоставленим особою, завдяки якому вирішаться проблеми і відкриються нові приємні перспективи у вашому житті. Уявіть собі колодязь. Ви підходите до нього і заглядаєте в нього. Він повний чистою, прозорою водою. Ви берете воду з колодязя і п’єте. Вона дуже смачна, і ви з задоволенням угамовує спрагу.\nТлумачення снів Колодязь. 1. Колодязь – це спосіб досягти глибинних ресурсів почуттів та емоцій, які ми маємо. Поки у нас не з’явиться цей доступ, ми так і не станемо єдиним цілим. Якщо колодязь неправильний, приміром, з нього не можна дістати воду, то це значить, що ми не можемо досягти своїх прихованих резервів і талантів. 2. Образ колодязя в сновидінні передбачає нашу можливість поліпшення. Ми можемо вилікуватися і виконати своє заповітне бажання, якщо тільки захочемо. Стикнувшись зі своєю інтуїцією, ми відкриваємо потенціал і можливості для зцілення і успіху. 3. Колодязь символізує форму контакту з глибинами – можливо, емоційними.\nТлумачення снів Колодязь – глибоко лежачі знання; пити воду з колодязя – угамування бажання; може символізувати спілкування з жінкою.


Поліцейські Тернополя не в силі припинити масову торгівлю\nП'ятниця, 01 квітня 2016, 14:08\nНу і як ти бабусю-пенсіонерку штрафувати будеш? Вона ж немічна й хитрих намірів не має\nПроблема робочих моментів і совісті часто стає поперек горла українцям. Особливо це стосується поліцейських. З одного боку вагоме порушення, а з іншого – людина, яка просить допомоги. Ну і що тут робити?\nПоліцейські на місці не сидять й реагують на звернення щодо припинення масової торгівлі, однак повністю її ліквідувати не вдається. Як відомо, жодну бабусю ще не було оштрафовано.\nМіськрада Тернополя уже довго бореться з цією проблемою, адже продаж продуктів харчування біля зупинок чи місць, де ходять люди – явно шкодить здоров’ю громадян. Те, що лежить півдня ледь не на асфальті, потім запросто потрапляє на стіл містян, чи в пакунок дитини до школи, аби та яблучко на перерві їла.\nНаразі таку торгівлю не тільки не можуть ліквідувати, вона ще й примножується і окрім уже відомих місць торгівлі, з’являються нові.\nПрес-служба поліції зазначає, що наразі розробляється план подальших дій у боротьбі зі стихійною торгівлею. Припинять торгувати біля зупинок чи ні – дізнаємося згодом.


IT STEP Academy запускає новий курс для новачків в дизайні - “Графічний дизайнер з нуля” Професія дизайнера поєднує в собі багато плюсів, такі як: велика заробітна плата, повна відсутність рутини і безмежні можливості для творчості. За кілька місяців ви станете крутим спеціалістом під чуйним керівництвом наших досвідчених викладачів, які доведуть, що графічний дизайнер - це професія, яку може освоїти кожен.\nАктуальна програма. Знання та навички, які отримують наші студенти, повинні відповідати вимогам роботодавців сьогодні і в майбутньому.\nматимуть першу професію, не відкладаючи на свою мрію стати програмістом.\nяких не влаштовує поточна кар'єрна та фінансова перспектива, зможуть перевчитися на розробника ПЗ та побудувати кар'єру в IT-індустрії.\nУсі охочі підвищити IT-кваліфікацію\nсистематизують свої знання та отримають робочі навички, затребувані у сучасному IT\nВ основі програми лежать реальні вимоги ІТ-ринку. Наші методисти та викладачі постійно працюють над покращенням та оновленням, щоб випускники Академії могли гідно показати себе перед роботодавцем.\nНа курсі Ви дізнаєтесь про:\nПринцип роботи Adobe Photoshop, Adobe Illustrator\nТеорія дизайну, композиція, колір, типографіка.\nСтворення фірмового стилю бренду\nЯк створювати афіші, листи, буклети\nНавчитеся працювати з такими программами як: Adobe Photoshop, Adobe Illustrator\nРозберетесь в теорії дизайну, будете розбиратись в композиції, кольорі та типографіці.\nЗможете створювати афіші, листи, буклети\nОформите портфоліо для подальших робіт\nКурс Графічний дизанер з нуля\nвсього курсу: 10950 ₴\nПри оплаті за повний курс: 10950 ₴


Територія чоловіків: як убезпечити гараж » Lada.FM - перше регіональне радіо\n22 серпня 2015 08:28 Переглядів: 3737 Коментарів: Надрукувати\nТериторія чоловіків: як убезпечити гараж\nНа жаль, наявність гаража не є гарантією збереження вашого майна. Це, однак, не означає, що від нього немає взагалі ніякої користі. Просто необхідно зробити все, щоб запобігти можливості зламу. Постарайтеся визначити і зміцнити всі слабкі місця вашого гаража.\nМонолітні залізобетонні гаражі вважаються найнадійнішими. Проламати таку стіну вельми непросто. А виконати це безшумно абсолютно неможливо. Цегляні гаражі більш вразливі. Стіну, складену із силікатних блоків, можна розібрати. Козирьок цегляної будови - це додаткова зона ризику. Від нього краще відмовитися взагалі.\nСтельові перекриття прикріпіть до рами воріт. Крім того, бажано, щоб цегляний гараж мав заглиблений фундамент, а підлога була забетонована з арматурною сіткою. Це вбереже його від підкопу. Незважаючи на те, що такий спосіб проникнення вимагає багато часу і не завжди ефективний, він, тим не менше, використовується досить часто.\nСекційні металеві гаражі найбільш ненадійні. У всякому разі, постарайтеся зміцнити його, наскільки це можливо. Забетонуйте фундамент. Підсильте конструкцію зсередини, приваривши до даху, воріт і стін додаткову сталеву арматуру.\nЗлам замків - найбільш частий спосіб проникнення в гаражі будь-якого типу. Навісні замки використовувати небажано, бо зірвати їх дуже просто. Краще використовувати два замки, розташованих приблизно в 30 см один від одного - один зовнішній, з прихованим стрижнем, другий - накладний з хорошим рівнем секретності. Він повинен відкриватися ключем навіть із середини.\nЩе одне вразливе місце - гаражні ворота. Бажано, щоб вони були виконані з 2-х сталевих листів з азбестовою прокладкою між ними. При установці використовуйте внутрішні торцеві або підшипникові петлі. Зрізати їх автогеном досить складно.\nСтулки воріт не повинні мати відступів і ручок. По їх периметру бажано встановити потужний металевий "куточок". Петлі мають бути надійно приварені, оскільки головки болтів легко можна зрубати звичайним зубилом. Приваріть в торцях воріт металеві штанги, які при закриванні заходили б в спеціальні отвори. Ворота залишаться на місці, навіть якщо петлі будуть зрізані.\nОднак, найдієвішим способом захисту гаража є встановлення сигналізації.\nУ Ладижині на вулиці Піонерській згорів гараж-будинок\nДієвий, але давно забутий спосіб лікування суглобів за допомогою фольги


Мендель відверто розповіла про причини своєї відставки з посади речниці Зеленського — Укрaїнa — tsn.ua\nУ Мендель через навантаження, зокрема, погіршилося здоров'я.\nЮлія Мендель пішла з посади речниці президента Володимира Зеленського, зокрема, через погіршення стану здоров'я і досягнення поставленої нею мети на цій посаді.\nПро це Мендель розповіла в інтерв'ю "КП в Україні".\nМендель каже, що звільнення - було її рішенням і воно не було спонтанним. Зокрема, вона обговорювала можливість свого звільнення з радником голови Офісу президента Михайлом Подоляком. Водночас, Мендель каже, що для президента Володимира Зеленського її рішення про звільнення було "до певної міри" несподіванкою, але "він все зрозумів".\n"Це сталося на моє прохання. І я не психанула, не ухвалила рішення про звільнення моментально... Перша причина мого звільнення – здоров'я. Воно у мене дуже погіршилося. У мене навантаження було значно більше, аніж у будь-якого іншого прессекретаря. Я вже близько трьох місяців лікуюся. І думаю, що відновилася відсотків на 80", – заявила Мендель.\nДругою причиною звільнення Мендель назвала досягнення поставлених нею цілей на цій посаді.\n"Ну і друга причина: коли вже почалося лікування, я задумалася над тим, куди йти далі. Те, що хотіла зробити в Офісі, я зробила, налагодила систему. Мій послідовник, може, це і не оцінить, але точно знаю, йому буде набагато легше", – додала Юлія Мендель.\nЯк повідомлялося, 30 квітня стало відомо, що речниця президента України Володимира Зеленського Юлія Мендель йде з посади. Надалі Мендель буде працювати позаштатною радницею керівника Офісу глави держави Андрія Єрмака.\nНовим речником президента став Сергій Нікіфоров, який вже приступив до своїх обов'язків. Він вже навіть їздив у закордонну поїздку з президентом.\nюлія мендельофіс президентавідставка\n3 жовтня 09:58\n30 вересня 22:51\n3 вересня 15:24\n3 серпня 11:13


Експертиза давності документа | Дніпропетровський НДІ судових експертиз\nЕкспертиза давності документа застосовується для визначення фактичного періоду виготовлення документа. Це досить популярний вид дослідження, оскільки до судів нерідко надаються підроблені документи – довідки, договори, протоколи, акти, медична документація, документи бухгалтерського обліку. Експертиза давності виконання документа має можливість виявити підробки документів, ґрунтуючись на розбіжності дати, зазначеної в документі, і періоду часу, коли фактично і був створений документ.\nЕкспертиза давності документа є одним з видів технічної експертизи документів, але здійснюється фізико-хімічними методами. Експертиза давності складання документа шляхом дослідження послідовності виконання відбитків печаток, тексту та штрихів записів в документі. Печатки, штампи та підписи (записи) можуть бути внесені в документ в різний час. Можливо встановити в якій послідовності були нанесені реквізити в документі.\nДля встановлення часу написання або друку документів беруться зразки, достовірно створені в той чи інший час. Це можливо при наявності великих масивів документів. Наприклад, якщо на експертизу представлений документ організації зі значним документообігом, то для порівняння вилучаються зразки офіційних паперів, складених у різний час. Це дозволяє визначити рівень і обсяг змін, що відбулися і скласти висновок про час, що пройшов з моменту створення спірного документа. Зразки паперів, взятих для порівняння, повинні бути виконані за допомогою тих же одиниць офісної техніки (принтери, копіювальні машини), написані тими ж кульковими або гелієвими ручками. Штемпельна фарба печаток на зразках також повинна збігатися з тією, що використана в спірному документі. Якщо всі надані зразки не збігаються зі спірним документом, то застосовуються інші методики аналізу давності створення документа або ж складається висновок про неможливість проведення експертизи.\nЕкспертиза давності створення документа застосовується до наступних об’єктів: підписи, внесені в документ від руки; рукописні тексти (найчастіше розписки, довіреності, цивільні договори позики або оренди); тексти, які надруковані на струменевих принтерах; відбитки штампів, печаток, штемпелів.\nПитання, які вирішуються фахівцями з експертизи давності документа:\nЧи наявні в документі дописки, коментарі, виправлення, які не збігаються за давністю виконання основного тексту документа?\nЕкспертиза давності складання документу здатна виявити підробку, ґрунтуючись на розбіжності між датою, зазначеною на документі та періодом, коли насправді був створений документ. Для встановлення абсолютного віку записів використовуються фізико-хімічні методи дослідження залишкового вмісту летких компонентів в штрихах записів. Для проведення судової експертизи по встановленню давності виконання рукописних записів (підписів) надаються документи, записи в яких виконані пастами кулькових ручок.\nВ процесі дослідження експерт встановлює, що наданий на дослідження екземпляр виконано в певний період часу. Наприклад, не пізніше такого-то року. Якщо в документі є дописки, або є сумнів, що підпис виконано в інший час ніж написано основний текст, чи у документ були додані записи після його візування, в таких випадках визначається відносна давність окремих частин одного і того ж самого документу. Нерідко в процесі створення документу, вдаються до різних способів старіння документу. Експертиза давності допоможе встановити факт штучного старіння документа\n« Експертна діяльність\nПсихологічна експертиза »


Перкельт зі свинини в мультиварці » Прості, смачні й корисні рецепти для мультиварки\nРецепт приготування Перкельт зі свинини в мультиварці надіслала нам Ірина. Перкельт - це один із способів приготування тушкованого м'яса в угорській кухні, ніж те схожий на гуляш. Готується це блюдо з будь-якого м'яса, але справжній перкельт готують саме на смальці.\nХочу поділитися рецептом оригінального угорської страви, приготованого в мультиварці.\nСтрава називається "Перкельт зі свинини", пригощала своїх друзів всі були в захваті.\n1 - 1.5 кг свинини\n3 - 4 болгарських перцю\n600 г сметани 20%\nБеремо 1,500 кг свинячого м'яса, бажано напівжирного або підчеревина з прошарком жиру.\nЛук обсмажуємо на смальці (його можна витопити з жиру на м'ясі) в режимі "випічка" або "жарка", виймаємо обсмажену цибулю, засипаємо м'ясо нарізане шматочками (величина залежить від бажання), переводимо мультиварку на режим "гасіння" і тушкуємо до напівготовності, потім додаємо нарізаний смужками свіжий перець болгарський і помідори і готуємо далі, за 15 хвилин до закінчення додаємо часник розтертий з сіллю, мелений чорний перець, або нарізану кільцями перець чилі, гострота за вашим смаком - я люблю гостре блюдо.\nУ сметану додаємо одну або дві столові ложки борошна, кількість борошна залежить від бажаної густоти, збиваємо вінчиком щоб не було грудок і виливаємо суміш сметани з борошном в кипляче м'ясо з овочами, даємо згасити ще 10 хвилин, вимикаємо.\n"Перкельт зі свинини" в мультиварці готовий!\nПодається це блюдо з відвареним рисом або просто з шматочками хліба, в ідеалі це блюдо подається з кнедликами або торгоней, але на Україні не готують такий гарнір.\nА також відео рецепт приготування цієї страви від Андрія Бугайскі.