Унікальний висотний мотузковий парк Skytown на ВДНГ - Golden-apricot\nДодому Росія Унікальний висотний мотузковий парк Skytown на ВДНГ\nПривіт, друзі. Сьогодні я розповім про канатному парку, що позиціюють себе як найбільший в Росії. Це висотний мотузковий парк Skytown на ВДНГ. Панда парки з’явилися в Росії недавно, швидко стали популярними і продовжують набирати обертів. Зараз такі лазалкі для дорослих і дітей є майже в кожному парку Москви. Різниця між ними в складності, кількості переходів і довжині маршруту. Плюс у кожного з них є своя родзинка.\nМосква. Північно-Східний округ. Станція метро ВДНХ. Всесоюзний Виставковий Центр. Майданчик поруч з павільйоном №27 «Фізкультура і спорт» «Вежа» Skytown знаходиться по сусідству з Москвариумом.\nПрогулянку по історичним павільйонів ВВЦ можна поєднати з відвідуванням цих двох місць: висотного парку Skytown і Москвариума. На такий маршрут сміливо закладайте цілий день.\n1 Можливості висотного парку Skytown\n2 Особливості Skytown\n3 Skytown на відео\n4 Що знаходиться поруч з парком канатним\n8 Скайтаун на карті\nКрім того, поруч з мотузковим парком знаходиться вхід в Московський ботанічний сад з його знаменитим Японським садом. Як бачите, розваги тут на будь-який смак і вік.\nМожливості висотного парку Skytown\nВДНГ (Виставка Досягнень Народного Господарства) будувалася спеціально для демонстрації досягнень у всіх сферах і галузях науки, техніки, медицини, сільського господарства, загалом все, відповідно, і канатний парк тут повинен відповідати заявленим стандартам.\nМотузковий парк на ВДНГ вежа Skytown\nПобувавши в парку і побачивши все своїми очима скажу, що місце сподобалося. Розташування зручне, канатний парк різноманітний по перешкодам, доброзичлива обстановка, спорядження нове і сучасне, інструктори знають. Нічим не гірше мотузкового парку на Ко Чанге.\nМаршрутів, як мінімум 3 і вони різної складності. Одночасно можуть займатися і маленькі діти, і дорослі, і зовсім дорослі. При цьому ніхто один одному не заважає, і в той же час всі учасники знаходяться в полі зору.\nДля ще більшого інтересу, під час висотної прогулянки можна пошукати спеціально заховані бонуси — ключі, а після випробувати гігантські гойдалки.\nГігантські гойдалки в Skytown\nКрім висотного мотузкового маршруту, Skytown є корти, спортивні майданчики, місця для очікування та кафе.\nЄ система призів і заохочень, знижки, абонементи, клубна картка.\nДіти ростом нижче 140 см допускаються до відвідування висотного мотузкового парку в супроводі повнолітньої відвідувача або за тарифом «Маршрут з інструктором»\nПісля проходження маршруту дітям вручається іменний атестат скелелаза.\nМи з друзями святкували тут день народження дитини. Вийшло нестандартно, цікаво. І хоч з погодою нам не пощастило, драйву та емоцій було на 10 балів з 10. Таке свято запам’ятається надовго.\nкамери зберігання в Скайтаун\nСкайтаун видача спорядження\nІмениннику вручили атестат і безкоштовний сертифікат на ще одне відвідування висотного мотузкового парку.\nSkytown не має аналогів в Росії. Заняття спортом тут перетворюються на захоплюючу гру.\nВисота Skytown 15 метрів.\n«Висотні джунглі» займають площу 1000 кв. м.\nОбмежень за вагою та віком немає.\nЦе — комплекс, що включає в себе тренувальну спортивний майданчик, оглядовий майданчик, дитячий паркур й місце відпочинку одночасно.\nАльпіністське спорядження професійне.\nДитячий маршрут Skytown\nSkytown на відео\nКонструкція парку пройшла експертизу і схвалено Асоціацією технічного нагляду Німеччини (TUV), парк оснащений надійним комплексом страховок і елементів безпеки. Разом з гостями в мотузяних розвагах будуть брати участь кваліфіковані тренери.\nУ висотному парку можна провести день народження, корпоративний захід, змагання, відзначити свято.\nПісля декількох занять у Skytown можна вільно здавати знову введені норми ГТО.\nЩо знаходиться поруч з парком канатним\nБотанічний сад з Японським садом\nСадиба Останкіно і церква святої Трійці\nМайданчик відкрита цілий рік\nЗверніть увагу! Продаж квитків до 19:00\nДивіться інформацію на сайті, т. к. вартість квитка варіюється в залежності від складності маршруту, часу і додаткових послуг.\nОфіційний сайт: www.skytown.pro\nСкайтаун находтся Запрудной зоні, навпроти історичного павільйону №27 «Фізкультура і спорт».\nДоїхати до станції метро ВДНХ. Підійти до головного входу. Пройти по центральній алеї до павільйону Космос. У вертольота повернути ліворуч. Ідіть по алеї так, щоб Москвариум залишився ліворуч. Попереду буде яблуневий сад. Тримайте орієнтир на пам’ятник Мічуріна. За ним Скайтаун.\nСхема збільшується. Розташування висотного мотузкового парку Skytown на ВДНГ\nМожна пройти і через Південний вхід. Там, до речі, є парковка.\nНа схемі видно, що пройти до Висотного мотузковому парку можна різними шляхами.\nСкайтаун на карті\nАдреса: м. Москва, пр. Миру, 119, ВДНГ\nБажаємо вам відмінного настрою і особистих рекордів. До зустрічі на нашому сайті і в подорожах.


ЗНО — Енциклопедія Драматика\nЗНО (офіц. Зовнішнє незалежне оцінювання, заст. Зовнішнє тестування, ЗТ) — епічний тест, що стає кульмінацією 11 (а у майбутньому можливо й 12) років просиджування на сраці за партою для школярів України. ЗНО необхідне для вступу до ВНЗ України та уникнення служби народу України на фарбованих зеленим кольором полях. Відбувається щорічно починаючи з 2004 року. З 2008 року стає обов'язковим для усіх випускників, чим повністю витісняє застарілі радянські екзамени на вступ до університетів. Куратором цього заходу, покликаного, увага, впровадити «підвищення рівня освіти населення України та забезпечення реалізації конституційних прав громадян на рівний доступ до якісної освіти, здійснення контролю за дотриманням Державного стандарту базової та повної середньої освіти й аналізу стану системи освіти, прогнозування її розвитку» в українську освіту, є Український центр оцінювання якості освіти, який був заснований за рік до першого ЗНО.\n1.2 Власне, тест\n2.3 Історія України\n2.4 Іноземна мова\n2.5 Природничі науки\n6 Залишити чи скасувати?\n6.1 Мінуси ЗНО\n6.2 Плюси ЗНО\n7 ЗНО у культурі\nПередує тесту. Підготовка до нього.\nВласне, тест[ред. | ред. код]\nА ти купив довідник Авраменка?\nНайулюбленіший предмет кожного абітурієнта, який до того ж є обов'язковим для усіх. Складається з трьох частин: тести з української мови, тести з української літератури і власне висловлювання. Ніби ніц складного, якщо менш-більш знаєш солов'їну, але не все так просто. Дітвора, ясна річ, ходить до репетиторів і/або зубрить підручник Авраменка, щоби запам'ятати відміни іменників чи персонажа, який винайшов мухобійку.\nУ першій частині ЗНО (а це, власне, українська мова) дуже часто ставлять підступні, але на перший погляд легкі, запитанння типу «На другий склад падає наголос у слові...», «Через дефіс треба писати всі слова в рядку...» чи «Доберіть приклад до кожного типу складного речення», з яких, щоправда, викрутитися можна, якщо погано із знаннями, але є хоч якась інтуїція.  Наприкінці першої частини зазвичай дають текст, на якому можна легко набити кілька зайвих балів, якщо не страждаєш від функціональної неграмотності.\nДруга частина — література — уже веселіша. Якщо навіть не осилив стислий переказ Енеїди для чайників і дупля не ріжеш, про що писав Тичина (окрім гімну УРСР, ліл), то вважай, що вже настала твоя пропаща година. А проте, якщо хоч краєм вуха слухав на літрі свою учіху, гиготав із мемів на ФМПУЛі й читав хоча б скорочено усі програмні твори, то маєш високі шанси дотягнути щонайменше на 150-160 балів, а то і вище.\nОстанньою частиною ЗНО є власне висловлювання на задану тему. Зазвичай дають хуйню а-ля «У чому сенс життя?» «Як добро має перемагати в нашому недоброму світі?» чи «До чого ж зрештою треба дослухатися в житті — до розуму чи до серця?» (реальні теми реальних ЗНО). Твір ще й має власні вимоги, а саме чітку структуру й аргументацію своєї думки (два приклади, з мистецтва та власного життя/історії).\nОт собі й сидиш-бздиш, обираєш відповіді у завданнях, дивишся у вікно, пробуєш у вбиральні дістати шпори etc. ПРОФІТ.\nВона ж «цариця наук», вона ж нічне жахіття всіх гуманітаріїв, котрі складатимуть ЗНО з 2021 року. Хоча, у нас із матемтикою і так дуже кепсько: понад 40% тих, хто склав математику, не дотягує навіть до 130 балів, що є йобаним соромом. Складається уже з чотирьох частин різного рівня складності.\nПерша частина містить 20 тестових запитань, більшість із них досить примітивні (рівня «укажіть рисунок, на якому зображено графік функції y=1-x2»), тому не набрати прохідний бал нереально, якщо маєш хоч якесь зелене поняття про матешу. Друга частина теж порівняно нескладна: ті ж яйця, що й перша частина, тільки в профіль і з логічними парами. Якщо зовсім туго із завданнями, то можна навмання обирати відповіді, пару балів точно можна вгадати.\nТретя частина — власне задачі. Невеличкий hint: завжди дають прогресії, комбінаторику, стереометрію, прикладні задачі а-ля «Скільки бонусів мобільний оператор нарахує за поповнення рахунку?» і завдання, пов'язані з прямокутною системою координат. Якщо перші три частини сяк-так добре написав, то можеш сміло розраховувати на 170 балів, а це вже неабиякий результат (хоч і занизький, якщо хочеш вайті-в-айті на бюджет у який-небудь КПІ чи ЛП).\nСправжній хардкір чекає на бідних абітурієнтів у четвертій частині, яка складається всього з трьох завдань, які, втім, мають чималу вагу (14 тестових балів із 62). Перше завдання витягне будь-хто, хто знає математику на 8-9, бо там усього-на-всього функції, хіба що тре' побавитися з похідними. А вже в наступному завданні їбля зі стереометрією. Не осилив її раніше — пролітаєш, хіба за рисунок дадуть один бал. Ну, а останнє завдання ЗНО з математики завжди містить параметри, які у звичайних школах узагалі не вивчають. Тим не менш, без останнього завдання можна легко набрати 185-190 балів.\nЇх аж чотири: англійська, німецька, французька й іспанська. Біля 95 з гаком відсотків абітури складає ЗНО саме з інґлішу, але суть тестування та сама незалежно від мови.\nПочинається все з аудіювання. З'явилося воно порівняно недавно, у 2018 році, але в перший рік то всьо було організовано, м'яко кажучи, паскудно. Та й тепер ніхто не застрахований від раптових казусів із технікою. Проходить усе так: прослуховуєш кілька аудіо і виконуєш послідовно у зошиті тести, триває аудіювання до 30 хвилин. У цілому то нескладно, якщо зі сприйняттям мови на слух усе добре, але тре' бути готовим до дикторів із йобнутими акцентами.\nДругою частиною є читання. На ньому треба прочитати декілька текстів і виконати тести до них (як звичайні, так і з множинним вибором). Часто ще дають кілька картинок, зазвичай це рекламні плакати чи оголошення. Знову-таки, надскладних завдань там нема, якщо володієш мовою хоча б на середньому рівні B1. У крайньому разі можна перебирати варіанти відповідей, або ж просто рандомно тицяти. Після читання йде таке собі «використання мови»: тупо вставляєш слова/фрази у тексти. І все.\nНаостанок треба написати власне висловлювання а-ля «лист другу» на задану тему. Ще разом із темою листа дають кілька підпитань, які потрібно розкрити. Тут бажано дуже не захоплюватися і не вживати дохуя сленгових словечок, таке екзаменатори не оцінять (а дарма), а от слова-зв'язки навпаки полюбляють. Тематика не така абстрактна, як на українській мові, зазвичай дають усяке цікаве із життя. Лист, звісно, теж має свої вимоги до структури.\n"ЕГЭ" (мос. Единый государственный экзамен, укр. Єдиний державний екзамен) — варіація ЗНО, введена у країні ведмедів та бабалайок. Передбачає стобальну систему оцінювання та 3 бланки: A, B, C. Рівень організації цього дійства значно гірший, ніж в Україні. По-перше, у москалів відсутня електронна перевірка бланків перших двох типів, тож підстаркуваті бабусі вимушені звіряти кожну відповідь самотужки, що інколи стає причиною для втрати або раптового набуття учнем балів за рахунок помилкової перевірки. По-друге, ВНЗ країни Моксель дозволено проводити внутрішні олімпіади, за рахунок яких до майбутньої alma mater може потрапити потрібний студент.\nМоскалі мають абсолютной дикий і незрозмілий (порівняно з українським) сайт свого ЕГЭ. Порівняйте: наш тиць і їх тиць\nКонфузи[ред. | ред. код]\nЗалишити чи скасувати?[ред. | ред. код]\nУ цілому, ЗНО таки працює. Неідеально, але працює, бо школярі тепер можуть розраховувати на менш-більш чесний і прозорий вступ у бурси. Та й ефективнішого механізму відбору майбутньої студеноти поки що не придумали.\nМінуси ЗНО[ред. | ред. код]\nПопри відсів рагулів, які два плюс два не можуть додати, ЗНО оцінює не так знання, як задрочування фактів. Задрочування правил, визначень, формул, теорем, дат та іншої формальщини, яка вилетить з голови за всі літні канікули. Може в тому і є сенс, аби вступник хоча б щось знав, але то аж ніяк не оцінює його здатність думати, мислити й аналізовувати інформацію. Хоча, є протилежна думка, що, мовляв, таки треба мати клепку в голові, аби написати той же твір чи прочитати текст і правильно відповісти на тести, але й це можна задрочити до автоматизму. TL;DR: ЗНО може точно відібрати заучок, але не талановитих випускників.\nБуває, що завдання звучать досить некоректно, або не мають однозначної відповіді. Але тут проблема не в самому екзамені, а в тих, хто складає завдання. Показовим було ЗНО з української 2015 року, на якому автори обісралися із запитаннями до тексту. А з історії так узагалі ледь не щороку бувають казуси і зараховують усім +1 бал за завдання без єдиної відповіді.\nПлюси ЗНО[ред. | ред. код]\nЯк-не-як, а ЗНО — це єдиний екзамен, тож усі випускники теоретично мають рівні можливості потрапити в той чи інший ВНЗ. Відповідно й вимоги до всіх однакові. І справді, якийсь тямущий хлопака із глухого села може вступити у топовий інститут, не башляючи дохуя грошей, як то було раніше. Але є ще особливі сорти категорії вступників типу льготників, біженців та інших олімпіадників, яким накидують бали. Ну, і ті ж селяни мають так званий сільський коефіцієнт (×1.02), тому то таке.\nЗавдання майже не вилазять за межі шкільної програми, тому бозна-чого на тестах не буде. Хіба на математиці є параметри, які у звичайних школах/класах не вивчають, але на них можна й забити.\nВідсів! Не можеш скласти українську хоча б на прохідний бал — нема чого йти у виш.\nЛюдський фактор в оцінюванні ЗНО зведено до мінімуму, він є лишень при перевірці четвертої частини з математики і власних висловлювань. Усе інше перевіряють компуктори, що є файно.\nТяжко списувати. Абітурієнтів перевіряють металошукачами, та й інструктори можуть доїбатися до етикетки на пляшці, наприклад (пляшки з етикетками чи будь-якими іншими написами заборонені). Та на практиці списати цілком можливо, якщо прокачав до того хитрість і навички стелсу. Старі-добрі шпори в поміч. Або підвішений язик .\nЗНО у культурі[ред. | ред. код]\nШколота — власне піддослідні\nВНЗ — ти ж так хочеш туди, юний читачу, чи не так?\nСтудент — гравець з'явиться після відкриття гілки «затащив на контракт»\n↑ Безос так склав ЗНО з мови на 190+, пруфів не буде\n↑ Moar тут\n↑ Є кулсторі про інструкторів, які не могли 20 хвилин запустити аудіювання\n↑ Безос пригадує, що коли виходив із туалету, то одразу якась рандомна дівка підбігла до нього і спитала, як накресити синусоїду, тру сторі\nЗНО кажеш? Іди краще уроки вчи!!!!!11\nОтримано з https://drama.kropyva.ch/index.php?title=ЗНО&oldid=40533


Дивіденди. На що інвестори мають право? | Бизнесоид\nДивіденди. На що інвестори мають право?\nДля того щоб претендувати на дивіденди підприємства, достатньо володіти його акціями всього кілька годин. Якщо ризикнути, вважає D 'то за кілька днів можна заробити 1-5% на вкладену суму, що означає двозначну дохідність у річному вирахуванні.\nЗа яких умов можна стати рантьє?\nРазом з покупкою акцій публічної компанії в інвестора з'являється право на частину прибутку підприємства у вигляді дивідендів. Це питання залишається предметом безперервних і часом вельми запеклих дискусій авторитетних економістів і рядових акціонерів. Платити акціонерам або не платити? Якщо платити, то скільки, і яку вигоду від цього може отримати акціонерне товариство? Важливим є також питання про те, як впливають дивідендні виплати на вартість акцій компанії.\nОчевидно, що часто підприємству вигідно направляти прибуток від своєї діяльності на подальший розвиток бізнесу. Але, незважаючи на це, багато акціонери можуть вимагати свою частку прибутку зараз, а не завтра, і власники привілейованих акцій мають на це переважне право.\nЗа законом дивідендний питання повинні вирішувати самі акціонери, але спробуємо розібратися в тому, на що інвестори дійсно мають право, як це реалізується на практиці і за яких умов можна стати рантьє.\nУ загальному випадку володіти акціями необхідно в день, коли фіксується стан реєстру акціонерів, які можуть брати участь у річних зборах і претендувати на дивіденди за підсумками роботи підприємства за рік. Цей день часто називають відсіченням реєстру, і зазвичай вона проводиться в період з березня по травень. Наприклад, той, хто придбав акції "Лукойлу" 11 травня 2007 року і володів ними до наступного дня, потрапив в заповітний реєстр. Той, хто купив акції пізніше або продав їх 11 травня, дивіденди за підсумками роботи компанії за 2006 рік не отримав. Вартість акції "Лукойлу" на ММВБ при закритті торгів у день відсічення склала 1916 рублів. Наступні біржові торги відбулися 14 травня (понеділок), і при бажанні можна було продати акції за ціною покупки. При цьому після такої операції гравець до кінця року має отримати 38 рублів на одну акцію, що становить 1,9% від вкладеної суми.\nТаку операцію можна визнати ризикованою, оскільки в короткостроковому періоді вартість паперу могла падати. Найчастіше на наступний день після відсічення реєстру вартість акцій падає на величину дивідендів, а подальша цінова динаміка вже залежить від безлічі факторів.\nАле для інвесторів, які купують папери на тривалий термін, дивідендний питання може бути хоч і не головним, але значущим.\nСам факт покупки акцій означає: інвестор довіряє менеджменту і визнає компетентність ради директорів (СД) в частині управління підприємством та розпорядження прибутком. Власне, самі акціонери на загальних зборах і вибирають раду директорів, яка керує роботою компанії.\nТак що ж все-таки кращий для інвестора: отримати порівняно невеликий дивідендний дохід або дозволити направити прибуток на розвиток підприємства, що у більш віддаленій перспективі призведе до значного підвищення виробничих показників, капіталізації компанії та зростання ціни її акцій?\nЯкщо скупість ради директорів з частини дивідендів компенсується значним зростанням біржових котирувань, то, можливо, не слід негайно записувати "жадібні" компанії в число емітентів з поганою якістю управління? Зрештою, у списку пріоритетів цього самого управління збільшення капіталізації стоїть куди вище, ніж здійснення права акціонера на отримання дивідендного доходу. Така розстановка акцентів характерна для всіх ринків, російський – не виняток. При цьому у значній, якщо не переважної частини інвесторів почуття справедливості (читай – жага всіх грошей) загострене до межі.\nЗа фактом найбільш щедрими можна вважати компанії, акції яких входять в індекси ММВБ і РТС. Вони, як правило, не тільки платять дивіденди, а й щорічно збільшують їхній обсяг. Так, всі 46 емітентів, 50 акцій яких формують індекс РТС (звичайні та привілейовані), регулярно діляться чистим прибутком з власниками своїх паперів. За даними РТС за 2006 рік, кількість компаній, що виплатили дивіденди акціонерам, збільшилася в порівнянні з 2005 роком у три рази – з 60 до 190.\nДля порівняння: в американському індексі S & P500 за 2004 рік виплатили дивіденди 370 компаній, і це число було названо рекордним. Таким чином, американці теж далеко не альтруїсти. Найяскравіший приклад – корпорація Microsoft, яка протягом 27 років свого існування не виплатила своїм акціонерам ні цента. Але в 2002 році компанія-творець Windows вирішила поміняти свою позицію по дивідендах і починаючи з 2003 року регулярно виплачує їх на щоквартальній основі. Рекордні 3 долари на акцію були оголошені фірмою в 2004 році. Ларчик Білла Гейтса відкривається просто: у 2003 році в США був прийнятий закон про зниження максимальної ставки податку на дивіденди до 15% (у Росії вона становить 9%). Раніше цей податок дорівнював прибуткового, а ставка могла перевищувати 30%. Змінилися ринкові умови – змінилась дивідендна політика.\nРішення за директорами\nПовернемося до російським реаліям, хоча в правовому відношенні вони не надто відрізняються від світових. Головна особливість права на дивіденди полягає в тому, що у публічних компаній виникає право, але не обов'язок по виплатах.\nРосійський закон "Про акціонерні товариства" зобов'язує підприємства виносити питання про дивіденди на суд загальних річних зборів акціонерів, на якому рішення по дивідендах приймається простою більшістю голосів.\nДеякі компанії (в їх числі "Северсталь", "Норнікель", "Сильвініт", НЛМК) платять ще й проміжні дивіденди, але поки звичай ділитися з акціонерами прибутком за підсумками кварталу, півріччя або дев'яти місяців фінансового року залишається винятком.\nЩо стосується термінів виплат, то закон регламентує їх 60 днями з моменту оголошення, якщо інше не обумовлено статутом компанії. У статуті також може міститися норма, за якою цей проміжок часу визначається річним зборами акціонерів. Розкид по російським емітентам зустрічається великий: одні платять їх протягом місяця після зборів, інші – аж до 31 грудня того року, в якому дивіденди були оголошені.\nЗакон також говорить, що обсяг виплат визначає СД і що "розмір дивідендів не може бути більше рекомендованого радою директорів (спостережна рада) суспільства". Найчастіше обсяг коштів, який рада директорів буде рекомендувати до виплати на річних зборах, відомий набагато раніше відсічення реєстру акціонерів. Тому інвестор може заздалегідь оцінити доцільність покупки акцій.\nЯкщо проти рекомендацій ради проголосують більшість учасників річних зборів, то рішення про виплату дивідендів буде вважатися не прийнятим, а в цій ситуації ВАТ за законом не має права здійснювати платежі. По суті, це означає, що навіть коли СД виносить рекомендацію не платити дивідендів взагалі, то таке рішення є остаточним.\nЩедрість за розрахунком\nСлід, однак, враховувати, що в раду директорів компанії входять представники найбільших акціонерів (мажоритаріїв). Тому власники контрольного або більшого пакету гарантовано візьмуть то рішення щодо виплати дивідендів, яке вважають оптимальним для себе. Наскільки воно буде відповідати інтересам міноритаріїв, залежить від стратегії ключових акціонерів і підконтрольного їм менеджменту. У компаніях з консервативною дивідендною політикою приватним акціонерам залишається чекати того щасливого моменту, коли основні власники вирішать вивести прибуток на свої рахунки, а заодно і поділяться нею з приватними власниками невеликих пакетів.\nІ все ж більшість великих російських компаній дотримуються "заохочувальної" дивідендної політики. Пов'язано це не стільки з дотриманням прав акціонерів, скільки з необхідністю утримання існуючих та залучення нових інвесторів.\nЩедрі і регулярно сплачуються дивіденди, якщо вони поєднуються з високим потенціалом курсового зростання акцій, безумовно, додають емітенту привабливості в очах всього пулу потенційних інвесторів, і в їх числі інституціональних. Останні – інвестиційні та пенсійні фонди, страхові компанії, банки – нерідко залишаються в акціях роками і в тривалому очікуванні зростання вартості паперів приділяють прихильну увагу доходу побічного – дивідендами. Якщо припустити, що на ринку є два папери, що володіють приблизно однаковим потенціалом зростання вартості, то перевага буде швидше віддано акціями емітента, який зарекомендував себе як сумлінний платник дивідендів. Адекватні виплати можна розглядати як спосіб додаткової матеріальної мотивації покупця і підтримки його лояльності.\nА рекорди щедрості російські фірми ставлять, коли компанія напередодні зміни власника. Тут відразу згадуються дивіденди, виплачені "Сибнефтью" перед продажем 75% акцій компанії "Газпрому". За 2004 рік фірма, підконтрольна Роману Абрамовичу, виплатила близько 2330000000 доларів, які перевищили (!) Чистий прибуток компанії. Так губернатор Чукотки зафіксував максимальний передпродажний дохід від активу. Міноритарні акціонери також не залишилися у програші і отримали свою частку.\nЗ останніх рекордів (і знову його ставлять нафтовики) значимо рішення "Башнефть" про виплату 3340000000 рублів у вигляді дивідендів за перші шість місяців нинішнього року. Для власників звичайних акцій дохід склав близько 7% від вкладеної суми.\nЩедрість компанії в даному випадку може пояснюватися не підготовкою до продажу, а тим, що держава має намір найближчим часом повернути собі фірму, донедавна контролювали сином президента Башкирії Уралом Рахімовим. Ймовірно, напередодні "націоналізації" власники бізнесу вирішили вивести з компанії грошові кошти.\nСуперечка про те, чи корисні для котирувань компанії регулярні дивідендні виплати або ж вони не роблять впливу на ціну акцій, почався ще наприкінці 50-х років минулого століття і не закінчено дотепер. Відповідно до теорії Модільяні-Міллера (обидва – нобелівські лауреати), дивідендна політика ніяк не впливає на ціну акцій. А якщо вірити теорії Гордона-Лінтнер, то виплата дивідендів ("синиця в руках" для інвесторів) позитивно відбивається на котируваннях.\nПри цьому слід врахувати ще й ставки податків і згадати приклад з Microsoft, яка стала виплачувати дивіденди після зниження податкового тягаря для акціонерів і краху доткомів у 2000 році. Тоді її акції звалилися з 60 до 20 доларів.\nЖадоба і привілеї\nВтім, практика показує, що значна частина російських приватних інвесторів міркують так: курсова прибутковість – це, звичайно, непогано, але дивідендів хотілося б отримувати побільше. Жадібність бере гору над скільки завгодно раціональними розрахунками, і це нормальна ситуація.\nЗнайти приватних інвесторів, які були б повністю задоволені дивідендними виплатами, – утопія.\nМожна згадати хоча б невдоволення міноритаріїв "Роснєфті" обсягом дивідендів: акціонери в серпні нинішнього року направили керівництву компанії відкритий лист, в якому нарікали на те, що отримали від придбаних акцій лише піввідсотка доходу. Навіть банківський депозит, вказували вони, гарантує більший дохід. При цьому нафтова компанія виділила на дивіденди 19,5% свого чистого прибутку за 2006 рік, що за російськими мірками є прикладом вельми поважного ставлення до акціонерів. При нинішньому рівні боргів у "Роснєфті" дивідендів могло б не бути взагалі.\nГарантований дохід зазвичай приносять привілейовані акції, але їх не дуже багато: вони є в трохи більше 20 російських емітентів. При цьому в російському законі не обумовлено, який саме обсяг чистого прибутку отримують власники "префів" в якості компенсації за відсутність права голосу при вирішенні переважної більшості питань, пов'язаних з діяльністю компанії. Мінімальний дохід по "префам" повинен бути фіксованим і визначається в статуті. Цим вимогою закон обмежується, надаючи компаніям свободу подальших дій. У деяких емітентів фіксована планка дохідності за привілейованими акціями знаходиться на рівні 10% від чистого прибутку, наприклад у "Транснафти". А в статуті Ощадбанку прописані ті ж мінімальні 10%, але вже від номінальної вартості привілейованої акції, яка становить зараз 3 рубля. За підсумками роботи банку за 2006 рік власники "префів" отримали 9,3 рубля на акцію, "обичкі" – 385,5 рубля. Якщо подивитися на вартість акцій при відсіченні реєстру акціонерів, то вийде, що "префи" принесли власнику 0,62% від вкладених коштів, "обичка" – 0,39%. І це здебільшого закономірність: власники "префів" отримують дохід більше.\nАле в сучасних умовах підприємства, що виходять на IPO або проводять реструктуризацію бізнесу (наприклад, енергетичні компанії), не вводять привілейовані акції. Таким чином, наявність "префів" у нинішніх умовах можна вважати певним рудиментом, що дістався від часів приватизації.\nВарто відзначити, що в російській практиці зустрічаються випадки, коли привілейовані акції позбавляються своїх переваг. Найбільш показова історія багаторічної боротьби привілейованих міноритаріїв "Сургутнефтегаза" з менеджментом компанії. У статуті підприємства записано, що по "префам" щорічно виплачуються дивіденди в розмірі 10% від чистого прибутку. Однак тільки за 1999-2001 роки компанія, за підрахунками одного з незадоволених акціонерів (шведського фонду Prosperity Capital Management), недоплатила власникам "префів" близько 450 млн доларів. Пояснювалося це тим, що для цілей бухгалтерського обліку і для розрахунку дивідендів "Сургут" застосовував різні поняття чистого прибутку. Для бухобліку діяло класичне визначення: прибуток мінус податкові платежі, а при розрахунку дивідендів компанія скорочувала чистий прибуток ще й на величину капітальних вкладень. Так, за підсумками 1999 року прибуток "Сургута" після оподаткування склав більше 30 млрд рублів. Власники привілейованих акцій претендували на 3 млрд, але після застосування фірмового стандарту отримали тільки 660 млн рублів. Фокус полягав у тому, що чіткого визначення чистого прибутку для виплати дивідендів у російському акціонерному законодавстві не було до 2004 року, і весь цей час компанія могла трактувати це поняття зручним для себе способом, формально не порушуючи жодних норм. Незадоволені міноритарії намагалися вибити гроші з підприємства іншим способом: вони наполягали на те, щоб "Сургут" погасив (анулював) 62% своїх голосуючих акцій, оскільки "за поняттями" ці папери, контрольовані "дочками" нафтової компанії, були казначейськими. Казначейські акції – це певний нонсенс, коли підприємство володіє своїми власними акціями, фактично самим собою. Згідно з російським законодавством такі акції, якщо емітент володіє ними більше року, повинні бути погашені. Жоден російський суд, включаючи Вищий арбітражний, не прийняв сторону міноритаріїв: в законі казначейськими визнаються тільки акції, що перебувають на балансі "материнської" компанії, а про "доньок" не сказано ні слова.\nСлід, утім, зазначити, що таке ставлення "Сургута" до акціонерів знайшло відображення у вартості акцій компанії. Якщо з 2001 року по теперішній час ціна акцій "Лукойлу" виросла з 270 до 2120 рублів (в 7,8 рази), то звичайні акції "Сургута" – з 5,8 до 28,9 рубля (у п'ять разів) і фактично показують динаміку дещо гірше акцій компаній нафтогазового сектора.\nВтім, компанії все-таки виплачують дивіденди, і цей факт дає можливість розглядати покупку акцій як підставу бути рантьє: жити на відсотки від вкладених коштів. Однак низька дивідендна прибутковість 2% і навіть 6% від вкладеної суми цього зробити не дозволяють. Для того щоб вважати себе рантьє, необхідно придбати акції, дивідендні виплати за якими в майбутньому можна порівняти з їх поточною вартістю.\nЯкщо згадати минуле, то в 2001 році акцію "Газпрому" можна було купити за 10 рублів, а дивіденди за цей рік склали 44 копійки (5% від вкладених коштів). За 2006 рік компанія виплатила 2,54 рубля, за минулий час (сім років) сума виплат досягла 6,76 рубля. Це означає, що через пару років інвестор повністю поверне вкладене і стане отримувати чистий прибуток. Це нагадує покупку нерухомості з наступною здачею її в оренду, але на ринку цінних паперів зовсім інші ризики.\nАкції "Газпрому" за цей же період подорожчали в 30 разів – до 300 рублів. Екстраполювати в майбутнє цю тенденцію з паперами "Газпрому" вже не стоїть, але пошукати дешеві акції серед другого-третього ешелонів з потенціалом зростання і прицілом на майбутні дивіденди має сенс.\nІнвесторам, які незадоволені саме дивідендами, можна порадити цілком ринковий спосіб матеріалізувати претензії – продати акції. У західних країнах з більшою історією ринку цінних паперів вважається, що в разі можливого порушення прав дрібних акціонерів "голосування ногами" (втеча з паперів несумлінного емітента) є найдієвішим способом покарати менеджмент за скупість. Це ефективніше, ніж витрачати роки на "виховання" компанії. Якщо просвітницько-судова діяльність і відповідні витрати не приносять дрібним акціонерам бажаних дивідендів, то не логічніше змінити об'єкт інвестицій?\nУникнути можливих розчарувань допоможе попередній (почасти психологічний) тест на сумісність моделей поведінки емітента та інвестора. Публічні компанії, як видається, діляться на дві великі групи. Перша – назвемо її "мрія далекоглядного спекулянта" – це ті, менеджмент яких однозначно сфокусований на капіталізації підприємства і не балує акціонерів виплатами. Друга – умовно "мрія рантьє" – відрізняється стратегією, прийнятною для інвесторів, які розраховують на помірний, але зате регулярний дохід.\nОцінити, хто є хто, можна досить простим способом. Подивіться, яка була дивідендна політика цікавить вас емітента протягом останніх років. Звичайно, стабільні виплати в минулому не гарантують подальших доходів, але за відсутності форс-мажору шанси на отримання аналогічних дивідендів у майбутньому стають вище. Крім того, в діловий обіг входить практика створення окремих документів, які так і називаються – дивідендна політика. У них закріплюється відсоток чистого прибутку, який емітент планує направляти на виплату дивідендів. Є позитивна статистика по емітенту, а дивідендна політика формалізована – перед нами "мрія рантьє". Якщо ж статистика по дивідендах невтішна, відповідної політики на майбутнє немає, але компанія все одно демонструє стійкі темпи зростання біржових котирувань – маємо справу з "мрією далекоглядного спекулянта".\nНарешті, визначившись з тим, до якого типу гравця належить сам інвестор – рантьє або спекулянт, – буде простіше вибрати компанію з відповідною моделлю фінансової поведінки.


Однією з важливих частин кожного дачної ділянки є густий, смарагдовий газон. Про шовковистому, яскравому газоні мріє будь-який садівник. Зелене килимове покриття здатне підкреслити не тільки красу території, але і створити унікальний мікроклімат. Звідси виникає питання: яка трава краще для газону на дачі?\nДля того щоб газон прослужив багато років, необхідно з особливою уважністю підійти до придбання насіння, тим самим виходячи їх функцій призначення та виконання зеленого покриття. Так само, при купівлі насіння, не варто забувати про кліматичні умови вашої місцевості, характеристики грунту, рівня грунтових вод, штучне освітлення ділянки і частоту догляду. Дотримання методів посадки і систематичне залицяння за газоном, забезпечить дачу красивим, смарагдовим покриттям.\nНайкращі різновиди трав, для газону\nОзнайомившись з характеристиками і видами газонної трави, неважко буде вибрати найбільш підходящий сорт і визначитися: яка трава краще для газону на дачі?\nМятніков луговий - ідеально підходить для родючого грунту. З легкістю переносить заморозки, посуху і не витоптується. Може протриматися на присадибній ділянці до п`ятнадцяти років.\nЯкщо на ділянці переважають сухі, піщані і бідні ґрунти, то костриця овеча, це - то рослина, яке ідеально підійде і приживеться. Газон з цих трав буде красивим і густим, єдине правило - своєчасні підгодівлі. Дана газонна трава легко викошувати, що не витоптується, прекрасно росте в тіні. Ідеально поєднується з овсяницею червоною, тривалість життя 5 - 6 років.\nДля помірно вологого грунту підійде костриця лучна. Найчастіше її використовують в поєднаннях з сумішами, так як вона швидко витоптується, відрізняється не тривалістю життя і довгим періодом розвитку.\nРайграс віддає перевагу важкого грунтовому складу. Зростає як в тіньових ділянках, так і в сонячних. Стрімко зростає, утворює густий, рівномірний покрив, сходить через один місяць після висівання насіння. Зберігає природну забарвлення до самих заморозків. Тривалість життя не більше п`яти років.\nКонюшина біла, ця трава розрахована на любителя. Це пов`язано з тим, що вона не має єдиного зеленого покриття і відрізняється дрібними листочками. До того ж не приживається в тіні, тому місце для посадки доведеться ретельно підбирати.\nЧим засіяти газон?\nТравосуміші для газону\nДобриво для газону: особливості підгодівлі і вибір засобів\nВибір трави для газону\nП`ятірка найактуальніших рад по догляду за газоном\nРозкажіть про квітковий газон бризки сонця!\nНа скільки років вистачить багаторічний газон, який не потребує стрижки?\nЧи можлива посадка газону, в осінній період?


Останній вихідний дзвінок «кохана». Це вона. Ліля розплакалася, вона раптом зрозуміла що до сих пір любить чоловіка. Що все це банальні емоції і їх розлучення – це помилка – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / Останній вихідний дзвінок «кохана». Це вона. Ліля розплакалася, вона раптом зрозуміла що до сих пір любить чоловіка. Що все це банальні емоції і їх розлучення – це помилка\nОстанній вихідний дзвінок «кохана». Це вона. Ліля розплакалася, вона раптом зрозуміла що до сих пір любить чоловіка. Що все це банальні емоції і їх розлучення – це помилка\nЛіля і Вадим одружилися молодими, обом навіть 20 не було. Зате любоввв. Одружилися. Молоді-зелені. За матеріалами\nБатьки виділили молодим кімнату в гуртожитку, самі взяли квартиру в кредит і з’їхали. Молоді практично відразу зіткнулися з побутовими проблемами. Почалися свaрки. З кожним разом конфлікти ставали все сильніше. Бuвcя посуд, летіли прилади, рвався одяг. Так і прожили молоді 2 роки. Але незабаром Ліля не витримала і подала на розлучення.\nВадим цю новину сприйняв як шанс помиритися з дружиною, але дівчина відразу дала зрозуміти, що нічого не вийде, та й будучи на 5-му місяці вaгiтності, вона познайомилася з іншим чоловіком, якого факт вaгiтнoсті його подруги не збентежив, чого в житті не буває, а ось любов це рідкість. А він щиро вважав, що полюбив Лілю.\nУже в 3 роки Ліля віддала дочку в дитячий сад. Звідти її періодично на вихідні забирав батько. Так і жили. І ось одного разу Вадим не забрав доньку з саду і їй вже о восьмій вечора зателефонувала завідуюча. Ліля вкрилася холодним потом «як же так, дитина одна?!»Вона понеслася в дитячий сад і, забравши дитину, зателефонувала колишньому чоловікові. Слухавку ніхто не взяв. Вона зла ходила по квартирі. Цивільного чоловіка теж вдома не було, затримувався.\nЧерез годину їй подзвонили. Колишній чоловік. Вона взяла слухавку і відразу стала пред’являти претензії. Після того як вона закінчила, на тій стороні трубки спокійний чоловічий голос повідомив їй, що колишній чоловік потрапив в aваpію і зараз лежить в кoмі. Ліля відчула як їй стало погано, полилися сльози. Вона думала їй давно на нього наплювати. Але виявилося нi. Вона неспокійно метушилася. Коли прийшов співмешканець, вона залишила дитину з ним і поїхала «у справах». У лікарні їй віддали його речі, серед яких був і телефон, а там …\nЧитайте також:МИНУЛО 2 ТИЖНІ. КАТЯ З РУСЛАНОМ ВИРУШИЛИ ВІДВІДАТИ ДІТЕЙ СЕСТРИ І ЗАОДНО ПРИВІТАТИ ОДНОГО З НИХ З ДНЕМ НАPOДЖЕННЯ. ДВЕРІ ЇМ НІХТО НЕ ВІДКРИВ І ТОДІ ВОНИ ПІШЛИ ДО СУСІДКИ, ЩОБ ДІЗНАТИСЯ ДЕ ВСІ. ТА СУСІДКА РОЗПОВІЛА ЇМ ВСЮ ПРАВДУ, ЯКУ ВОНИ AЖ НIЯК НЕ ОЧIКУВАЛИ\nОстанній вихідний дзвінок «кохана». Це вона. Ліля розплакалася, вона раптом зрозуміла що до сих пір любить чоловіка. Що все це банальні емоції і їх розлучення – це помилка молодості. Вона тиждень доглядала за чоловіком, поки він не прийшов до тями. Вадим був дуже щасливий побачити Лілю поруч. І перше що він сказав «я цей вогник в очах твоїх бачив тоді … в день нашого весілля». Ліля поцілувала чоловіка. Вони більше не розлучалися. З співмешканцем вона розійшлася, та й при свaрці з’ясувалося, що жив він з нею тільки через житлоплощy.\nОсь так от буває в житті. Не було б щастя, та нещастя допомогло. Все-таки народні прислів’я … є в них істина.


Буш: Україні треба вдосконалити демократію\nУкраїнці гідні жити в Європейському Союзі, однак Україні необхідно вдосконалити свою демократію, вважає екс-президент США Джордж Буш-старший. Про це він заявив, виступаючи перед студентами Національного університету імені Шевченка у Києві, повідомляє «Громадське радіо».\n41-ий американський президент зазначив, що «вдосконалення демократiї є найкращим шляхом для всiх, i це треба зробити». «Метою має бути вдосконалення демократії i поліпшення життя простого українця», - сказав Буш. Чим прозорішою буде демократія, тим заможнішим буде український народ, вважає американський політик. Буш також висловив сподівання, що Україна стане членом ЄС.\nЗа словами Буша-старшого, цього року і Україну, і Америку «чекає активна битва ідей» на виборах. Він зазначив, що пересвідчився, «наскільки серйозно змінилася ситуація в Україні» відтоді, як він відвідав Київ у 1991 році.\nЕкс-президент США сказав, що економічні досягнення України та демократичні зрушення, що сталися за останні роки, прагнення України в ЄС, ВТО, НАТО та інші організації, можуть бути свідченням того, що вибори пройдуть вільно і демократично.\nБуш наголосив, що вибір України – це, передусім, те, яким чином проходитимуть вибори президента. «31 жовтня Україна має фантастичну можливість» довести свій демократичний вибір. «Саме цього я щиро бажаю», - зазначив екс-президент.\nЯкщо вибори в Україні будуть вільними, демократичними, прозорими, - це буде хорошим знаком у подальших відносинах між Україною і Америкою, зазначив Буш.


Ростислав Мартинюк: Марк Твен не говорив по-російськи | Інформаційний Акцент\nГоловна Блоги Ростислав Мартинюк: Марк Твен не говорив по-російськи\n22:35, 11 Лютий 2016р.\nМій гельсинський товариш Юрко Зуб закінчив перекладати есеї Вайнонена. У перервах між роботою він послухав «укрАінскоє радіо». На укрАінском язикє. Он бил поражон:\n«Отруйні зерна «русскава міра» (репліка).\nЯк то кажуть, накипіло. Сьогодні почув по радіо, як шанований мною Микола Вересень, спілкуючись українською з україномовним співрозмовником на теми релігії, вжив для ілюстрації цитату Марка Твена «Слухи о моей смерти несколько преувеличены». Саме так, російською. Нагадаю, що і сам Вересень, і його гість розмовляли українською.\nПлюс раніше я неодноразово чув, як україномовні люди цитують Франкліна Рузвельта ось так (з варіаціями): «Может быть, он и сукин сын, но это наш сукин сын». Хто не знає, може подумати — що і в Твена, і в Рузвельта велікій і маґучій був радним язиком. І вони вважали великою крамолою заговорити, наприклад, англійською.\nІ цікаво, що таке цитування часто чуєш від людей, яких годі запідозрити в симпатіях до русскава міра. Це вже стало ніби традицією – такоє фпєчатлєніє, що це в багатьох на автоматі виходить. І не тільки в людей старшого віку (це ще можна пояснити спадком Совєтського Союзу) — а й у молодих, які майже все свідоме життя прожили в нєзавісімай Украинє. Дивина та й годі.\nЯк чудово це все лягає в концепцію русскава міра, в якому украінскій язик має лише вспамаґательноє значєніє!\nВторинність української мови на підсвідомому рівні! Ну, я би ще зрозумів — якби то були такі афористичні цитати, які важко перекласти українською без істотних втрат. Але ж це не той випадок – обидві ці фрази можна вмить елементарно перекласти, було б бажання.\nТак ф чьом же дєло? Невже оці зерна малоросійщини і меншовартості настільки вкоренилися у підсвідомості? Невже теорії про недолугість і вторинність української мови мають аж настільки широкую целєвую аудіторію?\nУ цей самий ряд можна паставіть і те, як дехто полюбляє й досі казати й писати «Хельсінкі». Хоч правописна норма змінилася ще на початку 90-х на користь Гельсінкі (ще краще було б Гельсинкі, але то вже атдєльний разґавор).\nА скільки разів доводиться чути й читати: як виключення (замість як виняток), дякуючи чомусь (завдяки), не дивлячись на щось (незважаючи), учбовий (навчальний), договір (угода), кращий (у тих випадках, коли має бути — найкращий), користуватися популярністю (мати популярність), приймати участь (брати), підняти питання (порушити), зіштовхуватися з труднощами (стикатися), невід’ємна частина (невіддільна), наробки (напрацювання), залишає бажати кращого (аж ніяк не найкраще), чисельний склад (кількісний), протиріччя (суперечність), показання (свідчення)…\nУсього Інтернету не вистачить, штоби привєсті полний спісак.\nАле тут хоч можна знайти пояснення: люди просто свого часу недовчили українську. Натомість, добровільна відмова адекватних і освічених українців від українського цитування на користь російського – якийсь унікальний мазохізм, гідний пильної уваги фахівців.\nЦе приблизно те саме, що перепилювати гілку, на якій сидиш, і водночас розмальовувати її синьо-жовтими фарбами.\nТільки не кажіть мені, будьте ласкаві, — що зараз війна і взагалі є купа інших, значно важливіших проблем, а тому мовні питання не на часі. З таким мисленням вони ніколи не будуть на часі».\nЮрко Зуб — уже класик літературного перекладацького цеху. За 15 років самостійно створив цілу бібліотеку класичної фінської літератури українською мовою. Алексиси Ківі, Валтарі, Паасилінна, навіть Готакайнен. Завдяки своєрідній харизмі Юрка (цілком фінської — хто знає) фінська література збагатилася купою сюжетів про Україну.\nОсобливо цікавий Вайнонен, із есеями про Україну. У нього ми — країна без майбутнього й минулого. Живемо тут і тепер, як досконалі воїни та правдиві філософи. Те, що це — не так, знає покійний Марк Твен (слухі нє прєувєлічени) і живий Микола Вересень (наш сукін син).\nАле ви про це нікому не кажіть…\nРостислав Мартинюк: І знову внутрішній ворог страшніший за зовнішнього


Цитоплазма та клітинні органели – БУДОВА КЛІТИНИ | Довідник з біології\nЦитоплазма та клітинні органели – БУДОВА КЛІТИНИ\nЦитоплазма (від грец. cytos – клітина і plasma – виліплене, створене) – складова частина клітини, яка оточує ядро і знаходиться всередині клітинної оболонки (плазмолеми). У цитоплазмі відбуваються основні метаболічні процеси. Це пластична диференційована трифазна система, що складається з гіалоплазми, внутрішньоклітинних мембранних структур і вмісту мембранної системи.\nГіалоплазма (від грец. hуаlоs – скло) – прозорий\nрозчин органічних і неорганічних речовин у воді. Фізичний стан гіалоплазми впливає на швидкість перебігу біохімічних процесів: чим вона густіша, тим повільніше відбуваються хімічні реакції. Гіалоплазмі притаманний постійний рух. Гіалоплазма як внутрішнє середовище клітини об’єднує в єдину функціональну біологічну систему всі клітинні структури і забезпечує їхню взаємодію. У гіалоплазмі розміщені органели і включення.\nОрганели (органоїди) – це постійні клітинні мікроструктури, які мають специфічну будову та виконують життєво важливі функції. Розрізняють органели загального значення і спеціальні\nорганели. Органели загального значення містяться в усіх клітинах протягом усього їх життя або в певні його періоди: рибосоми, ендоплазматична сітка, мітохондрії, комплекс Гольджі, центросома, лізосоми, пероксисоми, пластиди (в рослинних клітинах). Спеціальні органели містяться лише в деяких видах високоспеціалізованих клітин: міофібрили – у м’язових, нейрофібрили – у нервових, тонофібрили – в епітелії шкіри, війки – в епітелії повітроносних шляхів, джгутики – у сперматозоїдах.\nОрганели поділяються на мембранні та немембранні. Серед мембранних розрізняють одномембранні органели (ендоплазматична сітка, комплекс Гольджі, лізосоми, вакуолі) та двомембранні, що мають зовнішню та внутрішню мембрану (пластиди і мітохондрії). Немембранні органели – це рибосоми, клітинний центр, органели руху.\nВключення – відкладення речовин, тимчасово виведених з метаболізму, або кінцевих продуктів метаболізму.\nЦИТОПЛАЗМА. КЛІТИННІ ВКЛЮЧЕННЯ РОЗДІЛ II. КЛІТИННИЙ РІВЕНЬ. ОРГАНІЗАЦІЇ ЖИТТЯ ТЕМА 2. ЦИТОПЛАЗМА КЛІТИН – будова і функції цитоплазми; – будова та функції одномембранних і двомембранних органел; – гіпотези походження еукаріотичних клітин та окремих їхніх органел; – значення двомембранних органел у синтезі речовин і перетворенні енергії в клітині, забезпеченні поза – ядерної спадковості. § 19. ЦИТОПЛАЗМА. КЛІТИННІ ВКЛЮЧЕННЯ Пригадайте: […]...\nВи зараз читаєте: Цитоплазма та клітинні органели – БУДОВА КЛІТИНИ\nПідприємство як економічний суб’єкт »


Прокуратура Львівської області вжила заходів реагування щодо фактів масового отруєння в регіоні | Новини\nПрокуратура Львівської області вжила заходів реагування щодо фактів масового отруєння в регіоні\n10:28, 9 серпня 2012 р.\nЯк повідомили у прес-службі прокуратури Львівської області, у м. Львові в закладах громадського харчування отруїлось 5 громадян Італії, в с. Шегині Мостиського району в дитячому будинку сімейного типу – 16 осіб (в тому числі 8 дітей), у с. Заболотні Бродовського району під час святкування весілля – 43 особи (з них 6 – діти).\nВказане обумовлює посилення контролю за додержанням вимог законодавства щодо належного зберігання продуктів на ринках та в закладах громадського харчування.\nВідтак, прокуратура Львівської області на підставі ст. 121 Конституції України скерувала листи головному державному санітарному лікарю Львівської області, в.о. начальника головного управління охорони здоров’я Львівської ОДА, начальнику інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області та в.о. начальника ГУ МВС України у Львівській області.\nПрокуратура вимагає вжити невідкладних додаткових заходів для забезпечення згідно з вимогами законодавства належного санітарно-епідеміологічного фону в області та захисту населення від інфекційних хвороб.


Сьогодні на порядку денному має стояти законодавче закріплення правонаступництва Україною всіх історично зафіксованих державних утворень українців. Українці в минулому неодноразово мали власні державнi утворення на своїй територiї. Однак з часу останнього проголошення незалежностi України, Верховна Рада УРСР жодним чином не визначилася щодо правонаступництва Україною цих утворень – першим абзацом Акту 24 серпня 1991 року мотивацiєю проголошення незалежностi став “державний переворот в СРСР”, а не воля Українського Народу до власної держави, яка неодноразово була проявлена в iсторiї.\nВнаслідок законодавчо не встановленого правонаступництва минулих державних утворень українців лишаються нерозв’язаними питання:\n– політико-правової кваліфікації УРСР як колонії;\n– судової кваліфікації діяльності КПРС і колоніальної адміністрації як злочинної щодо українського народу;\n– нечинності актів власності на території України, що видані владами різних метрополій;\n– адаптації до чинної Конституції актів власності, що видані владами попередніх державних утворень українського народу;\n– не скасовані акти метрополії про експропріацію та колективізацію.\nВласне кажучи, лишаються юридично нерозв’язаними всі проблеми деколонізації України та державного самовизначення українців. Адже сукупність державних актів, що становили правову базу минулих державних утворень українців, складають таке поняття як історичне право.А історичне право має ключове значення для консолідації нації. В політико-правовому відношенні воно легітимізує національно-визвольну боротьбу, а по відновленні державності стає базою для подальшого формування правової системи. В ідеологічному відношенні усвідомлення історичного права свого народу, знання його засад і становить сутність національної свідомості. Це свідчить, що українці протягом історії усвідомлювали себе як політичну окремішність, і щоразу, піднявшись після національних катастроф, відновлювали й захищали своє право на державну незалежність.\n1. Важливим є кваліфікувати перехідний період – бо саме це зумовлює мету суспільних перетворень.\n2. Незалежність України була проголошена внаслідок розвалу імперії, з колишньої російської колонії. А отже, перехідний період в Україні має єдине тлумачення — постколоніальний.\n3. Найпершим покликанням держави, що виникла на території колонії, і суб’єктом якої став до того поневолений народ, є подолання наслідків окупації та колонізації.\n4. Робити це потрібно через заперечення колоніальних установлень, відродження національних цінностей та відновлення притаманних українцям соціальних регуляцій. Назва цьому – деколонізація території, державне самовизначення нації, подолання відчуження та встановлення державності згідно з ідеалами національно-визвольної боротьби українців


Поліцейські врятували прикарпатця від самогубства - Галицький Кореспондент\nГоловна » Новини » Поліцейські врятували прикарпатця від самогубства\nПовідомлення до поліції надійшло сьогодні, 3 грудня, близько 9 години ранку. До правоохоронців звернувся сільський голова Верхнього Березова, що на Косівщині. Розповів, що до нього зателефонувала мешканка села і сказала, що на території господарства виявила свого 87-річного чоловіка повішеним, повідомляє сектор комунікації поліції Івано-Франківщини\nПоліцейські оперативно прибули на місце події. Коли зайшли до приміщення сараю, то зрозуміли, що чоловік ще живий. Поліцейські обрізали мотузку і надали першу домедичну допомогу. Потім викликали медиків, які забрали чоловіка до реанімації.\nЧитайте також: Прикарпатцям автоматично перепризначать житлові субсидії\nКатегорії: Здоров'я, Новини, Офіційно, ПритрафункиПомічено: поліція, порятунок, Прикарпаття, Самогубство


У Раді знову розглянуть відставку Клімкіна та майбутнє України у ПАРЄ - 24 Канал\n27 червня 2019 , 20:11 - Читать новость на русском\nКомітет Ради 1 липня розгляне відставку Клімкіна та вихід делегації України з ПАРЄ / Колаж 24 Каналу\nКомітет Верховної Ради у закордонних справах на засіданні 1 липня розгляне призупинення участі постійної делегації України у ПАРЄ та відставку міністра закордонних справ Павла Клімкіна.\nГолова комітету Ганна Гопко оприлюднила порядок денний його засідання. Загалом у перший день липня члени комітету розглянуть 6 питань.\nПерші два питання будуть пов'язані з Парламентською асамблеєю Ради Європи. Депутати розглянуть постанови про:\nПризупинення участі постійної делегації Верховної Ради України у ПАРЄ в роботі Асамблеї, поки Росія не виконає низку умов щодо заручників, українських військових моряків та кримських татар.\nВідкликання запрошення для делегації ПАРЄ на дострокові парламентські вибори в Україні, які відбудуться 21 липня.\nЩо відомо про повернення Росії в ПАРЄ?25 червня ПАРЄ ухвалила резолюцію, яка передбачає зміну санкційного режиму та повернення Росії до роботи в організації без обмежень права голосу. За таке рішення проголосували 118 депутатів, проти – 62, утримались – 10.\nТакож парламентарії знову розглянуть проект постанови про звільнення Павла Клімкіна з посади міністра закордонних справ України та призначення на його місце Вадима Пристайка.\nЧому Клімкін не пішов у відставку? 6 червня Рада провалила відставку Павла Клімкіна з посади глави МЗС. Після цього очільник відомства вдруге попросив поставити на голосування питання його відставки. 11 червня відповідне подання за підписом президента Зеленського надійшло у парламент. Глава держави пропонує звільнити Клімкіна, а на його місце призначити Вадима Пристайка.\nОкрім того, комітет у закритому режимі розгляне питання забезпечення юридичного супроводу міжнародних судових позовів України проти РФ для захисту національних інтересів країни та перспектив виконання рішень міжнародних судових інстанцій надалі.\n"Про підготовку звернення Верховної Ради у зв’язку із відмовою Росії виконувати рішення Міжнародного трибуналу ООН і продовженням утримання в РФ українських військових, незаконно затриманих 25 листопада 2018 року, та інших політичних в’язнів", – зазначила Гопко.\nНовини України Верховна Рада Україна – Росія Новини політики МЗС України Павло Клімкін ПАРЄ Новини news Вадим Пристайко Ганна Гопко


Название работы: Розвиток комунікативних умінь і навичок педагогів\nОписание: Розвиток комунікативних умінь і навичок педагогів Протягом останніх років психологічні служби області набули більш високого професійного рівня. Це пояснюється великою потребою знань про закономірності та особливості розвитку дітей, необхідністю орга...\nПротягом останніх років психологічні служби області набули більш високого професійного рівня. Це пояснюється великою потребою знань про закономірності та особливості розвитку дітей, необхідністю організації чіткої системи вивчення психічного розвитку учнів, їхніх інтересів, здібностей, індивідуальних особливостей, професійних схильностей, що, в свою чергу, дасть мажливість забезпечувати індивідуальний підхід у навчанні і вихованні підростаючого покоління, створювати сприятливий психологічний клімат для розвитку творчого потенціалу дітей і педагогів.\nОсновною метою діяльності практичного психолога є не тільки психологічний супровід дитини, а й просвітницька робота з педагогічним колективом, яка забезпечує налагодження широкого конструктивного співробітництва у педагогічному колективі, отримання педагогами знань з психології, дефектології, орієнтування їхньої діяльності на гуманістичні принципи. Найбільш ефективними формами роботи є індивідуальні консультації (у випадку запиту з боку самого педагога), психолого-педагогічні консиліуми з чітким розподілом функцій і обов'язків усередині групи учасників і загальною відповідальністю за реалізацію прийнятих рішень, а також проведення тренінгів.\nЯк приклад, пропонуємо матеріали тренінгу “Розвиток комунікативних умінь і навичок педагогів”.\nВедучий. “Спілкування людей один з одним - надзвичайно складний і тонкий процес. Неефективність у спілкуванні може бути пов'язана з повною чи частковою відсутністю того чи іншого комунікативного уміння. Труднощі, які виникають при спілкуванні у конкретній ситуації, можуть бути викликані недостатнім самоконтролем, наприклад, через невміння справитися з перевантаженням, імпульсивністю, агресією і т.д. Кожний з нас вчиться володіти собою у ході всього свого життя, здобуваючи досвід, який часто будується на помилках і розчаруваннях. Чи можна навчитися спілкуванню, використовуючи для цього тільки свій реальний досвід? Так, і зробити це можна за допомогою гри. Гра - це модель життєвої ситуації, зокрема спілкування, у процесі якої людина здобуває певний досвід. Крім того, роблячи помилки в штучній ситуації спілкування, людина не почуває відповідальності, а у реальному житті вона - неминуча. Це дає можливість більше пробувати, шукати більш ефективні форми взаємодії один з одним і не боятися "поразки".\nБезсумнівним позитивним моментом ігрових вправ є можливість отримати оцінку своєї поведінки зі сторони, порівняти себе з оточуючими і скорегувати своє спілкування в наступних ситуаціях. Варто пам'ятати, що набагато легше помітити помилки, неточності в спілкуванні своїх близьких, співробітників, керівників, ніж свої власні.\nНа початку заняття ведучий може провести самооцінку комунікативних навичок і умінь кожного учасника. Ведучий малює на дошці (чи вивішує заздалегідь підготовлений малюнок) "сходи комунікативної майстерності". Лівий край - майстер комунікації, правий - рівень майстерності. Завдання - знайти своє місце на цих сходах і стати туди, у відповідності зі своїми власними міркуваннями. По завершенню роботи – учасники групи обговорюють вправу.\nУспішність заняття багато в чому залежить від мотивації навчання і ефективного спілкування. Вироблення мотивації може відбуватися з допомогою різних завдань, а саме: проведення рольової гри на професійно значиму тему, перегляду відеозапису групової дискусії з наступним обговоренням, програвання особистих проблем у ході тренінгу.\nПропонуються рольові ігри\nВправа. "ВІЗУАЛЬНЕ ВІДЧУТТЯ"\nМета: удосконалення перцептивных навичок сприйняття і представлення один одного.\nХід вправи. Усі сідають у коло. Ведучий просить, щоб кожний уважно подивився на обличчя інших учасників, і через 2-3 хвилини усі закривають очі і намагаються уявити собі обличчя інших учасників групи. Протягом 1-2 хвилин потрібно фіксувати в пам'яті обличчя, яке вдалося найкраще уявити (запам’ятати). Після виконання вправи група обговорює свої відчуття і повторює вправу. Завдання: кожний учасник групи намагається відтворити в пам'яті якомога більшу кількість облич учасників тренінгу.\nВправа. "ЧЕРЕЗ СКЛО"\nМета: формування взаєморозуміння партнерів по спілкуванню на невербальному рівні.\nХід вправи. Один з учасників пропонує текст, записуючи його на папір, але передає його ніби через скло, тобто мімікою і жестами. Учасники групи називають те, що вони зрозуміли. Ступінь збігу переданого і записаного тексту свідчить про уміння встановлювати контакт.\nМета: удосконалення взаєморозуміння партнерів по спілкуванню на невербальному рівні.\nХід вправи. Група об’єднується у "трійки". У кожній трійці розподіляються обов'язки. Один з учасників грає роль "глухого-і-німого": він нічого не чує, не може говорити, але в його розпорядженні - зір, жести, пантоміміка; другий учасник грає роль "глухого ": він може говорити і бачити; третій - "сліпого-і-німого": він здатний тільки чути і показувати. Усій трійці пропонується завдання, наприклад, домовитися про місце, час і мету зустрічі.\nНа вправу виділяється - 15 хвилин.\nХід вправи. Група об’єднується у пари. Один з учасників говорить фразу, що виражає його стан, настрій чи відчуття, інший задає йому питання, щоб уточнити і з'ясувати деталі. Наприклад, " Дивно, але я помітила за собою, що коли знаходжуся в такому стані, то колір мого одягу приблизно одинаковий". Вправа вважається виконаною, якщо у відповідь на запитання учасник одержує три позитивні відповіді - "так".\nВправа "ПЕРЕДАЧА РУХУ ПО КОЛУ"\nМета: удосконалення навичок координації і взаємодії на психомоторному рівні, розвиток уяви і емпатії.\nХід вправи. Усі сідають у коло. Один з учасників групи починає діяти з уявним предметом так, щоб його можна було продовжити. Сусід повторює його дію і продовжує вправу. У такий спосіб предмет обходить коло і повертається до першого гравця. Той називає переданий їм предмет і кожний з учасників називає, у свою чергу, що передавав саме він. Після обговорення вправа повторюється ще раз.\nВедучий пропонує учасникам об’єднатися по - двоє і визначитись, хто говорить, а хто слухає, тобто “оповідач” і “слухач”. Потім ведучий повідомляє, що завданням “слухачів” буде уважне вислуховування протягом 2-3 хв "дуже нудної розповіді". Потім ведучий відзиває убік майбутніх "оповідачів", ніби-то для того, щоб проінструктувати їх, як зробити розповідь "дуже нудною". Насправді дає пояснення (так, щоб "слухачі" не чули цього) про те, що суть не в нецікавій розповіді, а в тому, щоб “оповідач”, фіксував типові реакції “слухача”. Для цього оповідачу рекомендується після хвилинної розповіді зробити в зручний момент паузу і продовжити розповідь після одержання якої-небудь реакції “слухача” (кивання головою, жест, слова і т.д.). Якщо протягом 7-10 сек. виражена реакція відсутня, варто продовжити розповідь протягом ще однієї хвилини і знову зупинитись і запам'ятати наступну реакцію “слухача”. На цьому вправа припиняється.\nПісля проведення вправи усім учасникам групи розповідається дійсний зміст інструкції та мета вправи. Оповідачів просять тримати в пам'яті зміст реакції слухачів. Ведучий пропонує список найбільш типових прийомів слухання, називаючи їх і даючи необхідні пояснення.\n1. ГЛУХЕ МОВЧАННЯ\n2. УГУ-ПІДДАКУВАННЯ ("ага", "угу", "да-да", "ну", кивання підборіддям і т.п.).\n3. ЕХО - повторення останніх слів співрозмовника.\n4. ДЗЕРКАЛО - повторення останньої фрази зі зміною порядку слів.\n5. ПАРАФРАЗ - передача змісту висловлення партнера іншими словами.\n6. СПОНУКАННЯ – вигуки та інші вирази, що спонукують співрозмовника продовжити перервану мову ("Ну і...", "Ну і що далі ?", "Давай-давай" і т п.).\n7. УТОЧНЮЮЧІ ЗАПИТАННЯ -запитання типу "Що ти мав на увазі, коли говорив "эсхатологический"?.\n8. ДОДАТКОВІ ЗАПИТАННЯ - запитання типу "Навіщо?", які розширюють сферу спілкування; дуже часто такі запитання відволікають оповідача від головної думки розмови.\n9. ОЦІНКИ, ПОРАДИ\n10. ПРОДОВЖЕННЯ - коли слухаючий вклинюється в розмову і намагається завершити фразу, почату тим хто говорить, "підказує слова".\n11. ЕМОЦІЇ - "ух", "ах", "здорово", сміх, "ну-і-ну", "скорботна міна" і ін.\n12. НЕРЕЛЕВАНТНІ І ПСЕВДОРЕЛЕВАНТНІ ВИСЛОВЛЮВАННЯ - висловлювання, що не відносяться до справи, а стосуються розмови лише формально ("а в Гімалаях все інакше" і йде розповідь про Гімалаї, "до речі про музику... " і розповідається інформація про гонорари відомих музикантів).\nПісля інформаційного повідомлення ведучий пропонує "оповідачам" описати реакції “слухачів”, і дати їм класифікацію на основі запропонованої схеми. Ведучий разом з учасниками групи аналізує, які частіше використовувались реакції, які їхні позитивні і негативні сторони в ситуаціях спілкування. У ході обговорення ведучому доречно запропонувати схему слухання: "Підтримка - З'ясування - Коментування" і обговорити з учасниками групи появу тих чи інших реакцій на різних етапах слухання. Так, на етапі "Підтримки" найбільш доречними є такі реакції: “угу-поддакування”, “ехо”, “емоційний супровід”, на етапі "З'ясування" – “уточнюючі запитання” і “парафраз”, а “оцінки” і “поради” можна використовувати на етапі "Коментування".\nДля закріплення інформації можна використовувати наступні вправи.\nХід вправи: Учасники розділяються на дві команди. За допомогою жереба з’ясовується, яка команда буде займати одну із позицій якого-небудь проблемного питання, наприклад: прихильники і противники "засмаги", "паління", "роздільного харчування" і т.д.\nАргументи на користь тієї чи іншої точки зору члени команд висловлюють по черзі. Обов'язковою вимогою для учасників гри є підтримка міркувань суперників і з'ясування сутності аргументації. У процесі диспуту той із членів команди, чия черга висловлюватися наступним, повинен реагувати “угу-поддакуванням” і «ехом”, ставити “уточнюючі запитання”, якщо зміст аргументації недостатній, то у такому випадку можна використати “парафраз”. Аргументи на користь позиції своєї команди дозволяється висловлювати лише після того, як виступаючий тим чи іншим способом просигналізує, що його зрозуміли правильно (кивок головою, "так, саме це я і мав на увазі").\nВедучий стежить за виступами і за тим, щоб учасники диспуту підтримували висловлювання, використовуючи при цьому реакції відповідного такту. Можна давати пояснення типу, "Так, Ви мене зрозуміли правильно", при цьому повторивши слова співрозмовника, і переконатися в правильності розуміння висловленої думки. Ведучий намагається застерегти учасників диспуту від спроб продовжувати і розвивати думки співрозмовника, приписуючи йому не його слова.\nПо закінченню ведучий коментує хід вправи, звертаючи увагу на випадки, коли за допомогою “парафразу” вдалося домогтися уточнення позицій учасників "диспуту"\nВправа "СУПЕРЕЧКА ПРИ СВІДКУ"\nХід вправи: Учасники групи об’єднуються у трійки. Один із членів трійки бере на себе роль спостерігача-контролера. Його завдання - стежити за тим, щоб учасники суперечки здійснювали підтримку висловлювань партнерів, не пропускали другого такту ("З'ясування") і при “парафразі” використовували "інші слова", тобто він виконує ті ж функції, що ведучий у попереднім вправі. Два інших учасники трійки, попередньо вирішивши, яку з альтернативних позицій вони будуть займати, вступають у суперечку, на обрану ними тему, дотримуючись схеми ведення діалогу По ходу вправи учасники міняються ролями, тобто роль спостерігача-контролера по черзі виконують усі члени трійки.\nНа вправу приділятися 15 хвилин.\nПо закінченні учасники групи обговорюють вправу. Орієнтовні запитання для обговорення:\n• "З якими труднощами Ви зустрілися в ході розмови?";\n• " Чи були випадки, коли після “парафразу” відбувалося “уточнення” позиції?";\n• "Кому із учасників не вдалось зрозуміти іншого?»\nМета: формування навичок швидкого реагування при вступі в контакти, розвиток емпатії і рефлексії в процесі навчання.\nХід вправи. У вправі здійснюється серія зустрічей, причому кожного разу - з новою людиною. Завдання: легко ввійти в контакт, підтримати розмову і попрощатися.\nЧлени групи встають за принципом "каруселі", тобто обличчям один до одного й утворюють два кола: внутрішній нерухомий і зовнішній рухомий.\n• Перед вами людина, яку ви добре знаєте, але досить довгий час не бачили. Ви дуже раді цій зустрічі...\n• Перед вами незнайома людина. Познайомтеся з нею...\n• Перед вами маленька дитина, вона чогось злякалася. Підійдіть до неї і заспокойте її.\n• Після тривалої розлуки ви зустрічаєте коханого (кохану), ви дуже раді зустрічі...\nЧас на встановлення контакту і проведення бесіди 3-4 хвилини. Потім ведучий дає сигнал і учасники тренінгу переходять до наступного учасника.\nВправа "ОСТАННЯ ЗУСТРІЧ"\nХід вправи. Уявіть собі, що заняття вже закінчилися, і ви маєте розпрощатися. Але чи встигли ви сказати один одному те, що хотіли? Може бути, що ви забули поділитися з групою своїми переживаннями? Можливо, є людина, думку якої про себе ви хотіли б узнати? Чи хочете ви подякувати кому-небудь за щось? Зробіть це "тут і тепер".\nПід час підведення підсумків роботи групи ведучий присутній, але виступає в ролі спостерігача. Учасники групи визначають ті якості, які допомагають у спілкуванні. Якості називаються тільки ті, які визначилися у ході проведення тренінгу (не потрібно називати ті якості, які не можуть бути змінені, тобто природні, фізіологічні). Ці якості і будуть тим надбанням, що напрацював кожний учасник групи.\nТехнологія проведення тренінгу може варіюватись залежно від досвіду тренера (ведучого), а також від особливостей учасників групи (вікових, професійних, особистісних).


Як оформити стінгазету в класі |ЯкПросто\nСтінгазети допомагають відволіктися від напруженого навчання, переключити увагу на актуальні для колективу новини. Оформлення стінгазети має відповідати загальному настрою, пробуджувати цікавість до нового матеріалу, розкривати здібності редакційної колегії, прикрашати клас.\n- Ватман, альбом;\n- Фарби, олівці, фломастери;\n- Друковані журнали.\nВиміряйте розміри стенда для стінгазети, щоб зробити зменшений шаблон в потрібних пропорціях. За допомогою нього зручно моделювати варіанти оформлення. Шаблоном може бути навіть частина альбомного листа. Розділіть всю площу на смислові блоки — відповідно до числа рубрик стінгазети і кількістю місця під кожну.\nВізьміть у бібліотеці кілька хороших за зовнішнім виглядом журналів і виділіть з них варіанти оформлення. Звертайте увагу на сторінки, де є декілька матеріалів, а не одна стаття. Тоді можна уявити, що це шаблон стінгазети. Сліпо копіювати чуже оформлення не потрібно — це буде порушенням авторських прав. Але можна взяти цікаві ідеї і на їх основі придумати щось своє.\nСтворіть готові шаблони альтернативних варіантів оформлення. На відміну від шаблону, зробленого на першому етапі, тепер використовуйте олівці, фломастери, фарби, щоб одержати міні-стінгазети, на яких добре видно оформлення.\nВизначте стратегію оформлення стінгазети на найближчий рік. Якщо кожен номер оформляти однаково, це може здатися нудним. У той же час, нелегко постійно придумувати новий зовнішній вигляд. Тому виберіть з готових шаблонів базовий варіант, який можна швидко оновлювати за допомогою зміни колірної гами. Коли стратегія оформлення продумана на весь рік, можна зосередитися на смисловому зміст газети, а не ламати голову, якщо художник захворіє або виїде.\nЗалучіть виконавців, здатних реалізувати задумане — добре, якщо навантаження ляже не на одну людину. Можна скласти розклад випусків, щоб чергувати обов’язки. Узгодьте стратегію оформлення, щоб не було образ і розбіжностей.\nВикористовуйте в оформленні аплікації з природних матеріалів — листя, квітів і т.д. Тоді кожен номер буде неповторний.


Essence New - Стримана елегантність | GROHE\nКласичний стиль життя в невимушеному прочитанні. Ті, кому приносять задоволення лаконічні, прості і візуально привабливі предмети дизайну, знайдуть в змішувачах GROHE Essence естетику без претензій. Ця серія відрізняється гармонійним і сучасним декоративним рішенням, а також створює можливості для реалізації винахідливих інтер'єрних задумів і прогресивних технологій в оснащенні . Оазис насолоди життям. Мінімалістичний дизайн колекції Essence реалізований із застосуванням сучасних технологій і при цьому неймовірно тішить погляд. Ще ні в одній колекції GROHE не поєднуються одночасно стільки передових досягнень, включаючи GROHE AquaGuide і GROHE SilkMove.\nЗмішувач для раковини на 3 отвори L-розміру\nGROHFlexx kitchen гнучкий шланг для змішувача на мийку\nЗнову і знову серія Essence подає приклад оригінального застосування циліндричної форми. Винахідлива гра з формою присутня у всіх моделях серії - від розкішних душів до сяючих змішувачів, які випускаються в різних розмірах - від S до XL.


12 лист. 2016 р., 12:39\nОскільки сезон наближається до свого фіналу, команди частину вільних практик виділять для тестування концепцій 2017 року.\nMercedes є лідером цієї тенденції, намагаючись максимально витратити час на тренуваннях задля випробовування новий ідей та поліпшення W08, перш ніж ця модель навіть з’явиться на трасі.\nКоманда має можливості для поліпшення W07, але обмежилась лише роботою над налаштуваннями для Гран Прі Бразилії й Абу-Дабі, з невеличкою доробкою деяких частин боліду.\nНа вільних практиках протягом останніх етапів час був розподілений між пристосуванням до особливостей автодромів, тонких налаштувань і дослідно-конструкторських робіт для боліду 2017 року.\nЗ огляду на високий рівень конкуренції, який очікується на початку наступного сезону, не дивно, що команди хочуть завчасно оцінити продуктивність ключових концепцій. Ці ранні тести викривають перспективні розробки перед суперниками, проте тут вступають в гру різні хитрощі –вузли можна тестувати у відкритому вигляді, або спробувати замаскувати те, що насправді випробовується.\nЛіхтар передньої підвіски Mercedes W06\nЦю тактику добре засвоїли в Mercedes – ми пам’ятаємо, як минулого року в Бразилії команда спробувала відвернути увагу від елементу нової гідравлічної підвіски, поєднавши його з грубою версією S-подібного повітропроводу. Цей фарс не залишився непоміченим, як можна побачити на малюнку вище.\nМи вже широко висвітлювали нову концепцію переднього антикрила Mercedes з головною площиною, відокремленою від торцевої пластини, що змінило структуру повітряного потоку, який виробляється зовнішньою секцією крила.\nОднак, як і у випадку з маскуванням підвіски на минулорічному Гран Прі Бразилії, цього року ми теж виявили, що команда знову намагається замилити очі суперникам, використовуючи новий передній гальмівний пристрій, який в Mercedes тестувався з Монци.\nЦей вузол складається з декількох нових компонентів: карбонових (або зі схожого матеріалу) прокладок , змонтованих по обидва боки головного гальмівного диску. Ці нові регулювальні прокладки мають власні отвори охолодження задля відводу тепла, яке може бути передане їм від гальм під час їх застосування.\nВнутрішня з цих двох регулювальних шайб була досить легко змонтована в стандартному корпусі гальм, але зовнішня прокладка потребувала нового концентричного корпусу з металевими кріплення .\nОбидві прокладки незалежно одна від одної охолоджуються повітряним потоком, який надходить з гальмівного повітропроводу, внутрішня також має власний патрубок з впускним отвором, тоді як зовнішня використовує відгалуження від каналу, який зазвичай слугує тільки для охолодження супорту [Див. сині стрілки, о вказують на напрямок повітряного потоку].\nНа даному етапі залишається незрозумілим, яку роль відіграють ці елементи. Можливо, ці прокладки слугують для моделювання збільшеної ширини диска, максимум якої наступного року становитиме 32 мм замість 28 мм зараз, щоб команда могла зрозуміти – який тепловий вплив збільшення габаритів справляє на гальма і шини. Або це – майданчик для перспективних досліджень команд, які будуть намагатися зменшити ширину диска й відповідно ротаційну масу.\nЯкщо вірне останнє припущення, використання таких прокладок призведе до нового витку «гонки озброєнь», коли всі команди будуть змушені гнатися за вигодою, через що їх витрати непомірно зростуть. Тому FIA може зробити крок на упередження й роз’яснити свою позицію щодо цього питання, запобігаючи новій війні технологій.


Коболєв прокоментував контракт з Нафтогазом | ASPI: Події в Україні та в світі, Останні новини України\nКоболєв прокоментував контракт з Нафтогазом\nГолова правління НАК Нафтогаз Андрій Коболєв повідомив, що зацікавлений у продовженні свого контракту.\nВтім Коболєв прагне зрозуміти, які будуть нові правила управління держкомпаніями.\nПро це він заявив в ефірі Україна24, повідомляє "Економічна правда".\n"Мені цікаво працювати далі, це дуже цікава робота, яка приносить, зокрема, багато задоволення, але важливо зрозуміти, якими будуть нові правила управління державними компаніями", - заявив голова НАК.\nТакож Коболєв прокоментував виплачений борг від Газпрому.\n"Ми чекаємо на дискусію з урядом щодо стратегії Нафтогазу, після цього буде прийняте рішення, яким чином ці гроші можна оптимально витратити. Поки вони знаходяться на наших рахунках", - резюмує Коболєв.\nРаніше Коболєв повідомив, що громадянам повернуть кошти за куплений за страховою ціною газ.


27 вересня, 19:00 , Talk'ова Лекції\nКурс Анни Владимирської "Щоденник одного генія". Геній Мікеланджело.\nОдин з найдивовижніших майстрів Високого Відродження в Італії і в світі. За масштабом своєї діяльності він був справжнім універсалом - геніальним скульптором, великим живописцем, архітектором, поетом, мислителем. Монументальність, пластичність і драматизм образів, захоплення людською красою з’явилися вже в ранніх творах майстра. Його творіння стверджують фізичну і духовну красу людини, його безмежні творчі можливості.\nВелика пристрасть володіла його творчістю, і він був страшний тому, що все підпорядковував своїй пристрасті, не милуючи ні інших, ні себе. Він знав, чого хотів, і, як буває навіть у найкращих людей, твердо вважав, що тільки його воля гідна поваги: заповітна мета зрозуміла йому як нікому іншому.\nЛекція відбудеться в рамках авторського курсу Анни Владимирської «Щоденник одного генія». Ми дізнаємося про геніїв, які створили не тільки щось нове, а й тих, без яких неможливо уявити собі культуру і життя XXI століття.\nВже записалися: 16 Записатися


🚙 Питання що часто задаються - Ісландія ПОМІЧНИК ІЗ ПРОКАТУ АВТОМОБІЛІВ\nПрокат автомобілів Ісландія Питання що часто задаються\nСкільки років мені потрібно орендувати автомобіль у Ісландія\nДля того, щоб взяти напрокат автомобіль в Ісландія, ви повинні мати принаймні 21 рік, а для деяких постачальників вам виповнилося 23 роки. За більшості обставин водії, які не досягли 25 років, зобов'язані сплачувати додаткову доплату за молодого водія, який може коштувати більше 20,00 EUR на день, крім узгодженої ціни оренди. Детальні відомості див. У наших умовах оренди.\nЧи піду я прокат автомобіля в аеропорту в Ісландія?\nБільшість наших постачальників автомобілів на оренду автомобілів Ісландія надають пікапи та виїзди на столах аеропорту, але деякі пропонують забрати поза аеропортом, але мають безкоштовний трансфер в аеропорту, щоб привезти вас до свого пункту прокату автомобілів. Також є кілька офісів у центрі міста, що дозволяє вибрати найбільш зручне місце для вашого готелю. Коли ви орендуєте автомобіль Ісландія за допомогою icelandcar, ми чітко показуємо, чи є місце прокату в аеропорту на прокатній станції чи це пікап на маршрутці.\nЯкий тип автомобіля найкраще відпочивати в Ісландія?\nВибираючи прокат автомобіля в Ісландія, важливо враховувати ваші потреби подорожі та визначити транспортний засіб відповідного розміру, який вам знадобиться для розміщення вашої вечірки під час подорожі. Якщо ви плануєте провести більшу частину свого часу у Валетті, компактний або середній розмір транспортного засобу може бути найбільш підходящим. Якщо ваша поїздка - це сімейний відпочинок, а багаж може викликати занепокоєння, подумайте про те, як взяти напрокат 7-місний або фургон.\nЧи можу я взяти напрокат автомобіль у Ісландія з тимчасовим посвідченням водіння?


“Усе, чим володієш, має вміщатися в одній або двох валізах” - Ukrainian people\nГоловна Business and motivation “Усе, чим володієш, має вміщатися в одній або двох валізах”\n“Усе, чим володієш, має вміщатися в одній або двох валізах”\n20 цитат Доменік Лоро про користь мінімалізму\nЧим менше у тебе речей, тим вільніше ти себе відчуваєш. Мінімалізм – це, перш за все, наведення ладу: у будинку, в житті та у власній голові. Доменік Лоро, прихильниця японської філософії, знає, як створити затишний інтер’єр із повітря і світла, як доглядати за тілом без дорогої косметики, як зберігати позитивний настрій і відчувати себе багатою людиною незалежно від кількості грошей на рахунку.\nПропонуємо вам 20 мудрих цитат, які вчать задовольнятися малим.\nМи занадто багато витрачаємо на непотрібні речі і на короткострокові задоволення. Нас розоряють не добре продумані інвестиції, а дрібниці, про які завтра ми навіть не пам’ятатимемо.\nЕкономити треба не для того, щоб більше витрачати, а щоб менше працювати.\nУсе, чим володіє людина, має вміщатися в одній або двох валізах: добре продуманий гардероб, несесер, альбом улюблених фотографій, дві-три особисті речі. Все інше, що є в твоєму будинку (постільна білизна, посуд, телевізор, меблі), не слід сприймати як особисті речі.\nБагато речей – зайві, але ми розуміємо це в той момент, коли втрачаємо їх. Ми користувалися ними тільки тому, що вони у нас були, а не тому, що вони нам потрібні. Багато речей ми купуємо тільки тому, що бачимо, що вони є в інших.\nКомфорт – це ціле мистецтво, без якого будь-які прикраси марні. Справжня розкіш – розкладена природно, і ти майже не помічаєш її. Це хороші крісла із запахом шкіри, кашеміровий плед, кришталеві келихи, біла лляна скатертина, прості білі порцелянові тарілки, що зберігають тепло, цупкі серветки із єгипетської бавовни, кімната, де немає дрібничок, зате є камін, що зігріває взимку, скромний букет квітів, сезонні овочі зі свого городу.\nДостаток і гроші не приносять ні грації, ні елегантності. Вони руйнують душу й ув’язнюють. Коли у будинку нічого немає, крім кількох красивих і абсолютно необхідних речей, він стає тихою гаванню. Плекай його, прибирай його, живи у ньому, поважаючи його, – усе це дозволить йому захистити найголовніший скарб: тебе.\nНедостатньо мати невелику кількість красивих речей. Потрібно ще зробити так, аби між ними панувала гармонія, поєднувати їх в єдиному стилі таким чином, щоб створити ціле.\nБудь-яка річ, яка належить нам, повинна нагадувати про те, що крім неї нам більше нічого не потрібно і що саме її корисність робить її настільки цінною; без неї ми не змогли б нормально функціонувати.\nДвічі на місяць сідай за стіл і спокійно підводь бюджет за горнятком хорошої кави і з приємною музикою. Сплачуй рахунки так, ніби мова йде про ритуал, а не переконуй себе, що це тяжке ярмо. Усвідом, що ти контролюєш власне фінансове становище.\nМінімалізм передбачає життєву дисципліну і велику увагу до деталей. Постарайся позбутися якомога більшої кількості речей, не дай їм захопити тебе. І тоді тобі вже не доведеться думати про те, щоб чогось позбуватися. Ти будеш приймати рішення інстинктивно, твій стиль в одязі стане практичнішим, будинок – комфортнішим, а розпорядок дня – менш завантаженим. Ти будеш дивитися на життя прозорливо і розсудливо.\nКоли ми наводимо порядок навколо себе, ми наводимо порядок у собі. Кожен спустошений ящик із дрібничками, кожна успішна спроба організувати і спростити простір навколо себе дають нам впевненість у тому, що ми контролюємо щось у своєму житті.\nПообіцяй собі зберегти тільки те, що ти обожнюєш. Все інше не має сенсу. Володій малим, але нехай це мале буде кращим. Не задовольняйся просто хорошим кріслом – купи найкрасивіше, найлегше і найзручніше.\nВідмовся від усього, чим не можеш користуватися з легкістю. Попроси фахівця заховати усе – аж до найдрібніших електричних проводів – у плінтусі, під паркетом або в призначеному для цього коробі. Заміни крани, які погано закриваються, буркотливий злив в унітазі, занадто тісну душову кабіну, незручну дверну ручку – усі ці маленькі незручності, які постійно отруюють повсякденне життя.\nТринькати – значить вийти із ресторану з переповненим шлунком, відчуваючи втому і намагаючись вмістити у голові рахунок, який абсолютно не відповідає отриманому задоволенню. Тринькати – значить шкодувати про укладену угоду, купити дешевий светр, який сів після першого ж прання, або поганий матрац, від якого болить спина.\nСкладність не в тому, щоб позбутися зайвих речей, а в тому, щоб зрозуміти, що корисне, а що – ні. Непросто буває розлучитися із чимось, зате яке задоволення це приносить потім!\nРоби жорсткий вибір, і в результаті якість життя підвищиться. Перш за все, почни шукати те, що тобі підходить, що ти любиш найбільше (одяг, меблі, машину), і тільки потім думай про упаковку і етикетки.\nСклади докладний список усього, що тобі належить. Це допоможе відібрати усе непотрібне. За винятком декількох “зайвих речей” у твоєму гардеробі, все, чим ти володієш, має бути зведено до того мінімуму, який ти зможеш забрати самостійно.\nВіддай усе, чим ще можна користуватися – книги, одяг, посуд – у лікарні або будинки для людей похилого віку. Зробивши це, ти нічого не втратиш, навпаки, отримаєш багато задоволення і радості.\nПозбудься усього, що доводиться міняти щороку. Одяг повинен бути достатньо якісним, щоб його можна було носити і прати десятки разів, не втрачаючи форми і зберігаючи якість тканини у пристойному вигляді.\nЯкісна річ завжди буде прикрашати оточення своєю грацією та елегантністю. Чим старіша шкіра, тим м’якшою і блискучішою вона стає. Чим частіше ти носиш твідовий одяг, тим більше він “ламається”, стаючи зручним і приємним. Чим старіше дерево, тим більше воно віддає тепла очам і серцю. Зате синтетика з часом стає все страшнішою, викликаючи роздратування. Вибирай “живі” матеріали.\nDominique Loreau, The Art of Simplicity\nПолювання на простака. Економіка маніпуляцій і обману


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - ФРН. Кінець Меркель та перемога Путіна | Korrespondent.net\nЩе не зрозуміло чому Кремль та Путін не вмішувалися у німецькі вибори? Олаф Шольц із СДПН – це найкращий подарунок, на який лише міг сподіватися кремлівський хазяїн.\nНімеччина повинна бути тотально ізольована. Негайно та без затримок. Вона повинна була бути тотально ізольованою ще за часів канцлерства Шредера. Альянс Путіна та Меркель зробив ФРН абсолютно небезпечною. Після виборів 26 вересня 2021 року сталося те, що й повинно було статися – перемогли німецькі ліві та німецькі екстремісти та невігласи від «зелених». Кремль, Луб’янка та Путін перемогли геостратегічно.\nЩе не зрозуміло чому Кремль та Путін не вмішувалися у німецькі вибори? Вони вкрай брутально орудували у США, всіляко допомагаючи своєму другу та соратнику Байдену. А у ФРН ця кремлівська зграя не робила нічого. У Німеччині у Путіна всі свої, всі. Звичайно, священний союз із багаторічною подругою Меркель був незабутнім. Та майбутнє видається ще більш надихаючим та яскравим.\nФРН офіційно стала найбільш небезпечною ланкою в Європі та євроатлантичному просторі. В першу чергу, для самої Німеччини. Десь за півроку, ФРН почне лихоманити внутрішнє, що співпаде із потужною лихоманкою зовнішньою. Кремль готується саме до цього. Путіну все рівно було, хто прийде на заміну Меркель. Олаф Шольц із СДПН – це найкращий подарунок, на який лише міг сподіватися кремлівський хазяїн.\nМеркель виконала свою кремлівську місію. Єдина загроза в обличчі Фрідріха Мерца була усунена особисто Меркель, можливо, за допомоги Кремля. Так відкрився шлях до нинішнього стану в Німеччині. Союз Москви та Берліну став невідворотнім. Цього уникнути було неможливо.\nГеополітичний порядок та геостратегічний баланс в Європі повертається до нормальності. Олаф Шольц дуже, дуже схожий на Віллі Брандта. Саме Брандт, на початку 1970-х, оголосив про «східну політику» ФРН. Брежнєв був у захваті. Зараз нічого оголошувати не треба. Меркель зробила все, що просили та вимагали Кремль та Луб’янка. Зараз Кремлю потрібно лише зацементувати все це та рушити вперед, не повторюючи помилок, ані Брежнєва, ані Андропова.\nНАТО вже, фактично, не існує. Афганістан став останнім цвяхом для НАТО. Але, саме таке «мертве НАТО» й потрібно Кремлю. Причому, обов’язково із ФРН. Навіть, якщо Die Linke й увійде до Бундестагу, а можливо, що й до урядової коаліції, їх вимоги щодо виходу ФРН із НАТО будуть заблоковані. На жаль. Хоча це стратегічно вже нічого не змінює.\nПро ЄС сенсу вести мову взагалі немає. Кожний крок уряду Шольца буде вбивчим для проекту «Європейський Союз». І це також вже неможливо зупинити. І це дійсно добре. Єдине що погане, що ніхто, або майже ніхто, в Європі ніяк не зможе змусити себе почати планувати жити у світі без ЄС. Єдина – це Польща. І ц зрозуміло. Саме Німеччина завжди була смертельною небезпекою для Польщі. Так саме, як і Росія. Зараз цей страшний союз Москви та Берліну повернувся. Анджей Дуда недарма відмовився зустрічатися із Меркель під час її останньої поїздки до Варшави.\nЗараз невідомо скільки часу буде при владі уряд Шольца? Відомо, що цей уряд стане одним із найбільш руйнівних в історії Німеччини. В усіх вимірах. Відомо також, що ХДС увійшов до глибинної кризи, яку партія ніколи не знала і невідомо, що буде із партією далі? Головна комсомолка ГДР Ангела Меркель достойно виконала свою історичну місію. Що зрозуміло точно, так це те, що лише AfD отримала реальну перспективу.\nТа вирішальне та фундаментальне питання залишається: «Хто все ж таки буде ізолювати Німеччину?».


Потужна котельня для елітного житла | Новини компанiї :: Новини Термоінжиніринг\nТепер всі жителі двох 16-ти поверхових будинків, а також відвідувачі 3-х поверхової картинної галереї, розташованої на території даного житлового комплексу, можуть бути впевнені: у будь-яку погоду тут буде тепло і затишно. Максимальний комфорт їм забезпечить дахова котельня потужністю 2 мВт , основу якої складають відмінно зарекомендували себе котли Viessmann і система вентиляції - у ній враховані всі вимоги, пропоновані до об'єктів такого класу.\nЗвичайно, котельня буде не тільки опалювати всі приміщення житлового комплексу, а й відповідати за гаряче водопостачання. Вона спроектована таким чином, щоб гарантувати безперебійну та ефективну роботу всіх систем.\nФахівці компанії «Термоінжиніринг» швидко і професійно виконали монтаж , всі пуско-налагоджувальні роботи на об'єкті - для цього знадобилося кілька місяців. А після тестування готової котельні та вентиляції будівельна компанія - замовник прийняла їх в експлуатацію.\nВідмінно впоравшись з даним об'єктом, колектив «Термоінжиніринг» проявив всі свої найкращі якості, продемонстрував злагоджену роботу і вміння вирішувати завдання будь-якої складності. Тому компанія-забудовник запропонувала проектній групі «Термоінжиніринг» прокласти співпрацю і розробити проект котельні для іншого донецького новобудови - 24-х поверхового житлового будинку «Європейський на Набережній». За один місяць проект котельні для цього елітного будинку був готовий і прийнятий замовником. Вже цього року вона може з креслень і схем перетворитися на реальний об'єкт, який буде обігрівати мешканців багатоповерхового будинку і забезпечувати їх гарячою водою.


Петропавлівський район / Новини / Бійці АТО та волонтери готуються до бузкового балу, – Валентин Резніченко\nБійці АТО та волонтери готуються до бузкового балу, – Валентин Резніченко\nВесна, музика, танці – різдвяний бал «Мужність і грація» передає естафету балу весняному. Підготовку розпочали бійці АТО, їхні рідні й волонтери. 29 квітня мужні кавалери та тендітні дами поринуть в п’янкий аромат сотень квітів. Головною окрасою буде духмяний бузок. Хореографічний вечір влаштовують Центр допомоги учасникам АТО та команда Валентина Резніченка.\n«ДніпроОДА допомагає бійцям адаптуватися до мирного життя. Для них організовуємо освітні курси, спортивні змагання, пісенні фестивалі, танцювальні вечори. Для бійців та волонтерів влаштували перший в Україні різдвяний бал «Мужність та грація». Арт-терапія хлопцям та дівчатам прийшла до вподоби, вони вирішили не зупинятися на досягнутому і провести бал весняний. ДніпроОДА ініціативу підтримала. Танцювальний конкурс може перерости у щорічний фестиваль», – зазначив голова Дніпропетровської ОДА Валентин Резніченко.\nВесняний бал запланований на 29 квітня. Саме у цей час від зимової сплячки остаточно пробуджується природа і зацвітає бузок. «Головною прикрасою балу буде ця квітка, вона стане основним елементом дрес-коду. Бузковою гілочкою можна прикрасити зачіску, сукню чи костюм», – розказала координатор Центру допомоги учасникам АТО при ДніпроОДА Наталія Шуліка.\nЯкщо на різдвяному балу пари кружляли у вальсі, полонезі та танго, то на балу весняному АТОвці та волонтери обіцяють нові постановки. Наразі визначаються, чим саме вражатимуть наприкінці квітня. Уроки танців даватиме хореограф Ірина Лещенко.\n«Коли фінішував різдвяний бал, хлопці та дівчата одразу забажали продовження. Запропонували подальшу співпрацю – я не відмовила, – ділиться хореограф Ірина Лещенко. – Ми знайшли спільну мову, подружилися, мені цікаво працювати з ними».\nНеодмінно буде на весняному балу родина Кінахів. «Нам так сподобалося танцювати, що сумнівів не було – треба продовжувати, – посміхається учасник АТО Ігор Кінах. – Бал – місце, яке ідеально підходить для відпочинку та спілкування».\nУчасник АТО Сергій Копчик збирається приїхати на бал із Нікополя. «Ми з дружиною більше року займалися бальними танцями, але АТО перервала традицію. Коли дізналися, що ДніпроОДА організовує бал, зраділи. На жаль, на різдвяний потрапити не вдалося, а ось весняний не пропустимо. Будемо тренуватися вдома, до Дніпра приїдемо на фінал», – каже чоловік.\nБузковий бал «Мужність і грація» – за два місяці. Усі, хто бажає стати його учасником, можуть зареєструватися за посиланням.\nБійці АТО та волонтери готуються до бузкового балу


7-річна дівчинка з Кременчука потрапила до реанімацї після укусу гадюки / Новини Полтави / Телеканал «Центральний»\n7-річна дівчинка з Кременчука потрапила до реанімацї після укусу гадюки\nДитину врятували від важких наслідків завдяки оперативній допомозі.\n7-річна дівчинка в реанімації після укусу гадюки. Дитина гралася неподалік власного будинку і раптом відчула різкий біль у нозі. Лише потім розгледіла, як у траві віддаляється довге тіло змії. Школярку терміново доправили у лікарню. Машину з маленькою пацієнткою швидко, повз усі транспортні затори, із села до Кременчука провів екіпаж поліції.\nДругу добу Поліна у реанімації. Її стан уже стабільний і дівчинка може розповісти про свою зустріч із змією, йдеться у сюжеті ТСН.\n«Я йшла за паркан збирати квіти і побачила там змію, вона мене вкусила. Я дивилась в інший бік, коли мені вкусила, тоді я її побачила», - каже дівчинка.\nГадюка вкусила дитину за ногу. Маленька одразу побігла до батьків. Тато не розгубився і зміг надати першу допомогу. У лікарню Поліну із татом відвіз сусід. Вільний від авто коридор для машини із хворою дитиною організувала поліція.\n«Почув крики дитячі, вийшов з будинку. Була там куча людей, паніка. Схопив дитину, батька і швидко поїхали в лікарню. По дорозі там ще зустрів поліцію. Спасибі поліції за супровід, все було оперативно спрацьовано» , - розповідає чоловік.\nМедики констатують, що у критичній ситуації попри паніку дорослі діяли правильно. Навіть розшукали та сфотографували й саму змію - агресора, аби показати медикам, щоб ті знали із якою отрутою мають справу. Гадюка була невелика, відтак отрути було не багато і розповсюдитися організмом дитини вона не встигла. Уже завтра Поліну планують перевести з реанімації до дитячого відділення. Цього року в Кременчуці це перший випадок нападу змії на дитину і медики сподіваються, що останній.\n«Завжди насторожує, бо сироватки в Україні у нас немає від укусу гадюк. Це завжди насторожує. Але тут вона не потрібна», - каже лікар.\nВисока трава, хащі біля води - в таких місцях люблять ховатися гадюки. Зазвичай вони не нападають на людей, а навпаки - від них тікають. Проблема лише в тому, що вони глухі і відчувають тільки вібрації. Тому, коли заходите у високу траву, оглядайтеся довкола і тупотіть ногами.\n5 липня 2018, 13:20 513


Установка ванної своїми руками |\nЯк відомо, жодне житло не може вважатися повністю готовим до експлуатації, поки в ньому не будуть встановлені всі необхідні сантехнічні прилади. У першу чергу, це відноситься до ванної. Її прообрази відомі людству вже декілька десятків століть, протягом яких ці прилади виготовлялися з найрізноманітніших матеріалів, таких як сталь, бронза, камінь, скло або дерево. У наш час промисловість випускає в основному чавунні, сталеві і акрилові ванни.\nНайбільшою популярністю користуються чавунні ванни. Це пов’язано з їх міцністю, високою теплоємністю, а також тривалим терміном служби. Незважаючи на те, що такі ванни випускаються без значних змін вже багато років, вони широко затребувані покупцями і до цього дня.\nУстановка чавунної ванни не представляє особливої складності, і цілком під силу домашньому умільцю. Процес починають з підготовки поверхні підлоги, для чого заливають вирівнювальну стяжку. Після цього ванна чавунна заноситься в приміщення і кладеться на бік. Поки доступ до випуску вільний, можна виконати монтаж сифона, який приєднується до ванни через спеціальні кільця-прокладки.\nДля того, щоб ванна стояла стійко, необхідно забезпечити надійність її опор. Висоту кожної з опор регулюють регулювальним болтом або вбивання дерев’яних клинів. В останньому випадку клини забивають від центру ванни до її країв. Після цього ванну встановлюють з одного боку на опори, а з іншого – підкладають тимчасову перемичку, яку прибирають після остаточної установки всіх опор.\nВажливо, щоб ванна була встановлена строго горизонтально. Для виконання цієї вимоги перевіряють правильність монтажу за допомогою рівня або схилу в двох напрямках. Якщо ванна забезпечена регульованими опорами, достатньо змінити їх довжину, а під нерегульовані опори підкладають сталеві пластини необхідної товщини. Після всіх регулювань ванну присувають безпосередньо до стіни.\nПісля цього можна приступати до підключення сифона. На випуск каналізаційної труби надягають гумове кільце і вставляють в розтруб приймальної мережі. Крім того, особливістю монтажу ванн є наявність переливної труби, яка приєднується до випуску в каналізацію. Для герметизації стиків використовують силікон або ущільнювальну стрічку.\nДля запобігання ураження струмом ванну краще заземлити. Але цю операцію повинен виконати досвідчений спеціаліст – електрик.\nСходи своїми руками Камін своїми руками