Побудувавши будинок, захистившись його покрівлею від падаючої з неба води, слід подумати про захист від вологи самого будинку і його фундаменту. Стало бути, потрібно організувати безпечний для цих конструкцій відведення води.\nЄ три види систем, відвідних вологу опадів від будинку: зливова, дренажна, крівля. Відплив для даху – це система водовідведення, за допомогою якої волога опадів збирається з покрівлі, організовується її відведення в призначені для приймання місця. Він захищає покрівлю, вимощення, фундамент від передчасного зносу і руйнування.\nОскільки відлив має конкретне призначення, він має відповідати таким вимогам:\nМати підвищену міцність,\nМати здатність чинити опір навантаження не деформуючись,\nБути не схильним до корозії.\nНа прилавках сучасного ринку представлені готові відливи із пластиків і металів.\nпластикові системи виготовляються з атмосферостійкого пластика – пластизола, поліестеру, ПВХ, ін. Переваги пластикових відливів:\nПривабливий вигляд, що не старіючий від часу,\nБезшумність (дуже важлива якість),\nСтійкість до УФ випромінювання,\nСтійкість до вологи, хімічних сполук,\nШироку кольорову лінійку,\nТривалу експлуатацію (термін до 50 років),\nШирокий діапазон витримує температур -50 +50 градусів Цельсія,\nГотові вироби мають різні стильові рішення.\nмінус: не виключена повністю ймовірність, що система лопне при замерзанні води.\nметалеві відливи мають загальні гідності – довговічність, міцність, стійкість до хімічних речовин, витримують великі плюсові / мінусові температури, легко монтуються. Недоліки – більш високі ціни, гучність. По виду металів бувають:\nАлюмінієві – досить привабливі, так як технології їх виготовлення дають гладку (до досконалості) поверхню, наділяють здатністю зберігати новенький вигляд всі роки служби. Метал захищений двостороннім лаковим покриттям від корозії. Колірна гамма створюється за рахунок кольору лаку. Товщина виробів від 0.8 мм до 1 мм. Переваги алюмінієвого відливання: один з легких серед металевих відливів;\nМідні виготовляються з оксидированной міді, що робить їх корозійностійким. До основних переваг відносяться також дуже привабливий вигляд, міцність, довговічність. Основний недолік – висока ціна;\nСталеві, з цинковим або полімерним покриттям. Товщина не більше міліметра. Оцинковані вироби можуть мати лакове барвник покриття, що підвищує водостійкість. Покриття поліестеру дає багату кольорову гаму, істотно знижує рівень шуму.\nДвома основними елементами відливу є:\nЖолоб (лоток), що збирає воду, що стікає з покрівлі.\nВодостоки, за допомогою яких зібрана вода відводиться до основи будинку.\nжолоби – відкриті зверху канали, що прикріплюються під звисом покрівлі. Бувають напівкруглої, прямокутної, трикутної форми (застосовуються рідко). Містять прямолінійні і кутові елементи.\nВодостоки (труби) також збірні конструкції прямокутного (рідко застосовуються) або циліндричного перетину. Їх елементи бувають прямолінійні і гнуті (коліна).\nзаглушки не допускають слив і підтікання води по торцях жолобів. По монтажу заглушки бувають трьох модифікацій – універсальні, право- і лівосторонні.\nворонки встановлюються під жолобами, їх призначення – прийняти і перенаправити воду в труби.\nрешітка ліствоуловітелем захищає систему від попадання в систему відливу крупного сміття, перешкоджаючи її засмічення.\nтрійники – деталі, що вимагаються для поділу водного потоку.\nколіно зливу – кінцева частина водостоку, напрямна виливаються воду в сторону від фундаменту (в приймальню порожнину ливневки).\nмуфти – деталі для з’єднання.\nхомути використовуються для кріплення водостоку до стіни, що перешкоджають його вертикальному зсуву.\nкронштейни – кріплення.\nобводи застосовуються, якщо водостічної трубою знадобиться обігнути яку-небудь перешкоду.\nПерш за все потрібно придбати необхідні частини відливу. Їх кількість потрібно розрахувати заздалегідь. Підрахувати метраж лотка відливу можна додавши до довжини периметра споруди приблизно 10-15%, які підуть внахлест в стиках і підрізування деталей.\nПри виборі жолоба звертають увагу на наявні в продажу кронштейни. Для уподобаного жолоби потрібні відповідні кріплення (ідеально – рідні), а також воронки і інші деталі.\nЯкщо оздоблювальні матеріали покрівлі ще не укладені, то використовують кронштейни з довгими власниками, які кріплять на крокви, з невеликим поглибленням в дошці (роблять неглибокі виїмки, щоб поверхня власників була врівень з верхом крокв або дошки, покладеної на них). Якщо покрівля покладена повністю, то вибираються кріплення з короткими власниками або компактні.\nІнструмент для згинання власників кронштейнів,\nНожовка по металу,\nВолосінь або будівельний шнур,\nВиконуючи нехитрі правила, можна правильно з першого разу встановити відлив.\nНайголовніше – встановити лоток з правильним ухилом. Мінімальний ухил становить не менше 3-5 мм на кожен погонний метр (по СНиП встановлено не менше 1-2 мм на 1 пм).\nЩоб прикріпити жолоб з потрібним ухилом, використовують простий спосіб – спочатку прикріплюють крайні кронштейни з розрахованим перевищенням одного з них. Потім натягують волосінь або мотузку і по ній прикріплюють інші кронштейни.\nЗазвичай водостічні труби розташовують поряд з кутами будівлі.\nЯкщо жолоб прямолінійний, і його температурному подовженню ніщо не заважає, а довжина його – до 12 м, то досить зробити одну водостічну трубу.\nЯкщо при тих же умовах подовження лотка обмежена, то в кінці його ухилу встановлюється компенсує воронка.\nЯкщо звис покрівлі має довжину від 12 м, встановлюються 2 воронки, з відстанню не більше 24 м. І також встановлюється компенсатор.\nЗа умови оперізування жолобом покрівлі по периметру, встановлюються два компенсатора і дві компенсуючих воронки в спареному стані.\nКонструкція і форма лотка підбирається в залежності від кількості опадів.\nВідплив повинен бути змонтований відразу після перекриття даху, щоб якомога раніше захистити фундамент будинку від дощової води. Після укладання на покрівлі шару гідроізоляції закриється також доступ до мауерлату. В результаті прикріпити безпосередньо до нього кріплення вже не вдасться.\nДеталі монтажу можна подивитися на представлених фото, щоб було зрозуміліше, як правильно поставити металеву систему водовідливу.\nДля установки і кріплення лотка використовувати слід кріплення, що входять в комплектацію відливу. Залежно від конкретних умов вони прикручуються до крокв, лобової дошки або дошці покрівлі. (Якщо покрівля без схилу або має зовсім маленький звис, допускається прикручувати їх безпосередньо до стіни).\nПри установці кронштейнів важливо зробити так, щоб в найвищій точці положення лотка його зовнішній край був мінімум на три сантиметри нижче, ніж площину покрівельного покриття. Тому установку кріплень слід починати з цього краю покрівлі.\nВідстанню між кронштейнами впливають на жорсткість лотка, тому крок установки приймається 50-70 см. Кріплення, встановлені на кутах, зайвими не бувають.\nКрай покрівлі повинен був над поздовжньою віссю жолоба, або на відстані 1/2 ширини лотка. В іншому випадку зливові води будуть вихлюпуватися за його межі.\nВідстань між стіною будівлі і стінками лотка 5-8 см., Щоб не відволожуються і не пліснявіла стіна.\nПри установці і кріпленні лоткові деталей використовують гумову прокладку 1-2 мм для запобігання барвистого або лакового шару деталей.\nВодостоки встановлюються з урахуванням відводу води в ливневки. Тому їх розміщують навпроти зливового приймача. Відстань від землі до низу водостоку 15-30 см.\nВиконання робіт за односхилої даху\nКрок 1. Перш за все, потрібно розмітка осі воронки. Якщо місце розташування приймального отвори ливневки вже є, то вісь водостоку (в ідеалі) розташовується прямо навпроти його центру. В іншому випадку, місце розташування труби знаходиться від краю будівлі в 20-30 см (див. Крок 6.) За допомогою вертикального рівня намічається вісь водостоку. Відстань від воронки до найближчого до неї кронштейна не повинно бути менше 5 і більше 15 см. Від крайнього кронштейна до кінця карнизної або лобової дошки – мінімум 5 см.\nКрок 2. Установка деталей кріплення. Тут вся увага – дотримання ухилу. Першими встановлюються крайні кронштейни. Прикрутивши один, другий встановлюють з різницею по висоті, що дорівнює добутку величини ухилу на відстань між кронштейнами. Наприклад, при відстані 8 м і ухилі 0.005 (це 0.5 см / 1 пм) маємо різницю 4 см. Прикручувати другий кронштейн з урахуванням цієї різниці. Між кріпленнями натягується волосінь, по якій проводиться установка всіх проміжних кріплень з потрібним кроком. Необхідно в місцях стикування літаків встановити по два кріплення так, щоб одне з них підтримувало один жолоб, друге – інший. Також по кронштейну ставиться по обидва боки воронки (не далі 15 см від її краю).\nКрок 3. Підготовка до встановлення воронки. Кількість воронок розраховується заздалегідь. Для цього визначається площа проекції поверхні даху (ділянки), з якої буде стікати в лоток дощова вода. Одна зливна труба може прийняти опади з площі не більше 120 кв.м або з довжини ската не більше 12 м (кількість відсотків приймається за мінімальним параметру). На лотку відзначається місце для установки воронки. Після цього ножівкою вирізається V-образне отвір діаметром до 11 сантиметрів. Краї отвору за допомогою кліщів трохи відгинаються назовні. Після цього на жолоб (в замок) одягається воронка і кріпиться до нього з іншого боку фіксаторами. На торці цього лотка встановлюється заглушка. Стик перед установкою промащується герметиком з силіконом (прозорим).\nКрок 4. Монтаж елементів зливу починають з установки першого елемента з лійкою. Далі збирається жолоб. Почавши встановлювати елементи лотка з нижньої точки, стежать за тим, щоб край кожної наступної лягав поверх попереднього. Вода, що тече вниз, не повинна заходити під край вишележащего елемента. Головне тут – правильно розташовувати (не перегортаючи) лоткові елементи і стежити за правильним виконанням стиків.\nКрок 5. Знизу на воронку монтуються обводи.\nКрок 6. Встановлюється по вертикальному рівню водостічна труба. Якщо місце приймального приямку зливової каналізації ще не визначено, то надходять зазвичай так: по вертикальному рівню на відстані від кута будівлі – 20-30 сантиметрів чертится вертикаль, на якій встановлюються хомути для прикріплення труб. Крок установки хомутів – 1 м. Хомут, призначений для кріплення низу труби, встановлюється і кріпиться на висоті 30 сантиметрів. Вгорі труба може мати кілька елементів, що відхиляють її хід. Це потрібно, щоб точно підвести верх труби під воронку. Для цього використовуються кутові елементи – обводи. Важлива деталь. Чим плавніше зміна ходу труби, тим менше ймовірність затримки в ній сміття. Тому бажано використовувати обводи з 45-ти градусним кутом.\nКрок 7. На покрівлю подалі від воронки і від системи шлангом подається вода або виливається відро води. Якщо вода не потрапила повз зливу і не протекла крізь стики, значить все зроблено правильно.\nЯкщо дах покривається бітумною черепицею, обов’язкова установка крапельника (слёзніка). Капельник виводиться в жолоб, щоб краплі, відскакуючи від нього, не потрапляли під покрівельний матеріал.\nВиготовлення відливу для даху своїми руками з пластикових деталей для каналізації\nМожна не купувати готовий відлив, а зробити його своїми руками. Для цього використовуються найрізноманітніші матеріали: металеві та пластикові труби, листовий метал і навіть пластикові пляшки.\nРинок надає широкий асортимент пластикових виробів для каналізації, що дозволяє зробити з них відливи будь-яких форм і розмірів. Кріпляться деталі за допомогою звичайних хомутів і кронштейнів. Основна перевага таких відливів – мала собівартість. Деталі підбирають на підставі пропускної здатності відливів. Найчастіше використовуються труби ПХВ – «рижики» діаметром 110 мм (для виготовлення жолобів краще підбирати довгі елементи), діаметром 50 мм (для водостоків), трійники (для воронки).\nСпочатку робиться креслення конструкції і підбираються необхідні деталі. Потім виготовляють елементи жолоба шляхом поздовжнього розпилювання труб (місця розпилів зашліфовиваются). Елементи між собою з’єднуються на клей або з використанням з’єднувачів. Кріплять відлив під покрівлею аналогічно описаному вище за допомогою покупних або саморобних кронштейнів. З пластикових сіток згортають циліндри діаметром трохи менше лоткового, фіксують їх дротом або хомутами і укладають в відливи для захисту від попадання сміття.\nВідливи для даху, конструкція, правильний монтаж, виготовлення своїми руками Ссылка на основную публикацию


Безкамерний надувний шезлонг-лежак RipStop 2.0 (камуфляж) купить в Украине, Киеве - по выгодной цене с доставкой | HappyOne\nБезкамерний надувний шезлонг-лежак RipStop 2.0 (камуфляж)\nНемає в наявностіБезкамерний надувний шезлонг-лежак RipStop 2.0 (камуфляж)\nОтримайте цю позицію безкоштовно при покупці «Безкамерний надувний шезлонг-лежак RipStop 2.0 (камуфляж)»\nНадувний гамак (шезланг) - означає відпочинок, тому що дозволяє сидіти і лежати де б ви не були. Купити надувний лежак - значить отримати саме той рівень комфорту, про який вже не замислюєшся.\nRipStop 2.0 - це новий безкамерний водонепроникний надувний шезлонг українського виробництва. Це зручний надувний диван або шезлонг для двох, який можна надути за лічені секунди за допомогою унікальної техніки наповнення повітрям. RipStop 2.0 великий і зручний, коли ви його використовуєте. З нього також легко спустити повітря і зберігати в маленькій сумочці, так що ви можете взяти його куди завгодно! RipStop 2.0 є ідеальним компаньйоном для всіх заходів на свіжому повітрі, таких як подорожі, фестивалі, пляж, парк та багато іншого.\nRip-Stop2.0 виконаний з міцної тканини поліестер RipStop PU10000 c воздуходержащим внутрішнім TPU покриттям самої тканини, що гарантує вам використання надувного шезлонга знову і знову. У ранніх моделях надувних шезлонгів як воздуходержащего шару використовувався поліетиленовий рукав, що позначалося на вазі лежака меншому часу утримання повітря. У моделі RipStop 2.0 всі шви і строчки герметизовані на спеціальному обладнанні. Повітря утримується самою тканиною.\nЛегко наповнюється повітрям за 1 помах.\nНадміцний (витримує до 200 кг)\nПоставляється в сумці для перенесення.\nВ комплекті мішечок для обтяжувача (якір для вітряної погоди або пляжу)\nПісля використання, зберігайте в приміщенні в сухому стані і бажано в маленькій сумці для перенесення.\nВага лежака: 900 г\nРозміри у надутому вигляді: 190 х 90 х 60 см\nРозмір у переносній сумці: 35 х 15 х 10 см\nУтримує повітря 12+ годин\nМатеріал: RipStop PU10000 WR\nмішечок для обтяжувача (для вітряної погоди або пляжу)\nМатеріал Поліестер RipStop PU10000 WR


Замовити есе або купити твір з публіцистики онлайн - недорого\nНаписання есе з публіцистики на замовлення\nСайт Student Help - найкраще місце, щоб купити есе з публіцистики студенту в Києві або в інших містах України!\nЯк замовити есе з публіцистики\nЧому есе з публіцистики замовляють у нас\nВже через невеликий термін ви знайдете виконавця, який візьметься за вашу роботу, якщо вам необхідно купити есе з публіцистики. При цьому, швидше за все, ви будете вибирати відразу з декількох авторів.\nСкільки коштує есе з публіцистики\nОстанні виконані есе з публіцистики\nРецензія на будь який балет\nЕсе та твори з публіцистики на замовлення - як і де замовити?\nНаші виконавці пишуть чудові есе з публіцистики на замовлення, за які студенти отримують лише позитивні оцінки. Будь-який предмет, будь-яка тема - все це під силу авторам нашого сайту. Купити твір можна онлайн - вам навіть не доведеться виходити з дому чи телефонувати автору. Розмістити замовлення дуже просто:\nЧому варто замовити твір або есе з публіцистики у нас


Підвищення цін у травні в житлових комплексах Києва - 3m2 - Онлайн-журнал про новобудови Києва та області\nГоловна сторінка » Підвищення цін у травні в житлових комплексах Києва\nПідвищення цін у травні в житлових комплексах Києва\nУ травні багато компаній оголосили про підвищення цін.\nПІДВИЩЕННЯ ЦІН В ЖК ЗАБУДОВНИКА BUDCAPITAL\nКомпанія BudCapital, яка будує\nЖК Star Cityвід, ЖК Вежа на Ломоносова\nЖК Manhattan city, ЖК Новопечерська Вежа\nз 15.05.2021 підвищує ціни в своїх ЖК. Повідомляється, що покупці, які придбали нерухомість на умовах розстрочки, можуть внести кошти за несплачені квадратні метри за поточною вартістю до 14.05.2021 року.\nПІДВИЩЕННЯ ЦІН В ЖК CREATOR CITY\nЗ 01.05.2021 діють нові ціни на квартири і паркомісця житловому комплексі Creator City від компанії «Креатор-Буд», розташований в Шевченківському районі.\nПІДВИЩЕННЯ ЦІН В ЖК ЗАБУДОВНИКА «КИЇВМІСЬКБУД»\nХолдингова компанія «Київміськбуд» анонсує підвищення базової вартості квадратних метрів в своїх житлових комплексах. Подорожчання відбудеться з 15 травня 2021 року.\nПокупці, які придбали нерухомість на умовах розстрочки, можуть внести кошти за невиплачені квадратні метри за поточною вартістю до 14.05.2021 року.\nПІДВИЩЕННЯ ЦІН В ЖК EDELWEISS HOUSE\nЗ 15 травня в ЖК Edelweiss House підвищення вартості квадратного метра житлової нерухомості в зв’язку з виходом на фінальний етап будівництва.\nКонсультації можна отримати у відділі продажів на Звіринецькою, 72\nЗ недобуду на проспекті Перемоги вивезуть сміття та обмежать доступ\nЗ території недобудованого житлового комплексу по проспекту Перемоги, 115, мають вивезти сміття та обмежити доступ сторонніх людей. Відповідне рішення було ухвалене під час виїзної наради …


Посуд для індукційної варильної панелі: яка потрібна і чому\nGidVkuhne.ru » Техніка для кухні » Яка посуд для індукційної варильної панелі підходить і чому\nКаструлі та сотейники, воки і качатниці, сковорідки і казанки - весь цей арсенал милий серцю господині потрібно буде ретельно проінспектувати, якщо в кухні з'явилася нова помічниця - плита, що працює за принципом електромагнітної індукції або попросту індукційна варильна панель.Вероятнее все, не вся наявна в будинку посуд підійде для приготування їжі на цьому приладі. Чим же відрізняється посуд для індукційної варильної панелі від посуду для інших плит?\nЯку купити посуд для індукційної варильної панелі\nЯка підійде посуд для індукційної варильної панелі, купити і не шкодувати, що придбали не ту допоможуть наші поради.\nнаявність феромагнітних властивостей;\nтовщина дна від 2 мм і більше;\nдіаметр дна, що покриває не менше 2/3 площі основного джерела нагрівання. Важливо, якщо на вручений панелі присутній розмітка конфорок.\nЯк бачите, перевірити наявну посуд на «профпридатність» нескладно, для цього знадобляться лише магніт, лінійка і трохи вільного часу.\nПереважні матеріали: чавун і нержавійка, так, і деякі сплави, покриті емаллю, також підійдуть. Однак емальований посуд для індукційної варильної панелі повинна мати ідеально рівне дно, але навіть за цієї умови вона через товщину дна не найкращий варіант.\nПлюси і мінуси різних видів посуду для індукційної варильної панелі\nЩоб зрозуміти який посуд потрібна для індукційної варильної панелі, уявімо інформацію в табличній формі:\nНержавейка Чавун Емальований посуд\nДовговічність + + -\nМіцність + - -\nЕкологічність - + +\nСхильність до окислення - + -\nВірогідність пригорання їжі Середня Мінімум Висока\nА ось каструльки-казанки та іже з ними, які зроблені з алюмінію без шару феромагнітного металу в дні, кераміки, міді, вогнетривкого скла, для індукційної плитки, на жаль, не підходять. Так, наприклад, багато інтернет-магазини (не завжди компетентні і продавці в звичайних магазинах) вказують некоректну інформацію, вказуючи, наприклад, в характеристиках керамічної сковороди, що вона підходить для всіх типів нагріву. Так, фактично це так, але про те, що антипригарне покриття втратить свої корисні властивості буквально за рік, чомусь багато замовчують. Тому керамічний посуд для індукційної варильної панелі підходить, але прослужить не довго.\nОднак і посудом, не призначеної для індукційної варильної панелі, можна користуватися, якщо придбати спеціальний сталевий диск, який кладеться на конфорку, а вже зверху «неправильна» посуд.\nПосуд для індукційної варильної панелі: рекомендації виробника\nБагато виробників, враховуючи наявність попиту, пропонують споживачам окрему лінійку асортименту, яка призначена саме для плит даного типу.\nСпеціальний посуд для індукційного нагріву характеризується багатошаровою структурою днища (від 3-х шарів і більше). Зовнішній шар виконаний з нержавіючої сталі або термостійкої емалі, внутрішній - найчастіше з алюмінію, додатково покритого антипригарними матеріалами.\nМає посуд для індукційної варильної панелі і спеціальний значок - горизонтальну спіраль (зазвичай штампується на дні).\nНайбільш популярними брендами, які виготовляють посуд для індукційної варильної панелі, є:\nНе упустили перспективний сегмент ринку і всюдисущі китайці:\nСеред вітчизняних виробників:\nЦіна посуду даного типу дорожче в 2-3 рази, ніж ціна на стандартну. Так, наприклад, ціна на середню за якісними характеристиками і недовговічну каструлю (обсягом 1,5-2 літра) можна за $ 15-20, а хороші раз в 5 більше, наприклад, сковорода обійдеться в $ 100.\nНа кухні повинне бути досить гарною посуду. Це не тільки чашки, миски, салатниці, але і та, в якій…...


Обіг нафтогазової документації може відбуватися далеко не тільки між компаніями, які зайняті в цій галузі. Хоча, безумовно, до них вона має безпосереднє відношення. Проте такий матеріал часто цікавить інвесторів, аудиторів, журналістів, які проводять незалежне розслідування, та інших осіб.\nОднак нерідко дані надають іноземною мовою. Періодично буває і так, що складені в Росії звітності та інші документи потрібно перекласти для іноземних партнерів. Зрозуміло, це складне завдання через специфічність тематики. Однак в нашому штаті працюють фахівці, які дуже добре з нею знайомі. Вони розуміють, як саме правильно використовувати відповідні терміни, що конкретно буде доречно вживати в тих чи інших випадках.\nВ якій формі може бути виконано нафтогазовий переклад?\nНайчастіше мова йде про документації. Однак дані можуть подаватися в різному вигляді. А саме:\nслужбові розписки, записки та інше;\nбізнес-план щодо конкретної компанії;\nвисновок, складений аудиторами за підсумками проведеної перевірки;\nдоговори, а також додатки до них;\nсудові позови й документація, яка зазвичай додається як письмовий доказ;\nпротоколи, складені представниками влади, як правило;\nжурнали, в яких фіксуються ті чи інші події;\nінструкції, включаючи посадові, а також за видами робіт;\nстандарти, які безпосередньо мають відношення до даної сфери;\nдипломні та курсові роботи, інше.\nЯк бачите, різновидів матеріалу об’єктивно дуже багато. Але незалежно від специфіки того чи іншого перекладу, ми впораємося з таким завданням. При цьому ми будемо брати до уваги вимоги, які пред’являються до самої роботи, до її оформлення та до стандартів підготовки.\nДо того ж необхідно враховувати також різницю у відношенні доречності стилю. Неважко здогадатися, що при оформленні звітності, при написанні курсової та при підготовці матеріалів для публікації в особистий блог фахівця підхід повинен бути різним. Ми це також враховуємо. Після нас матеріал можна використовувати відразу. Тобто не потрібно довго правити, розбиратися в тому, що малося на увазі. Всі посилання і вказівки ми зберігаємо.


На Донеччині в аварії загинуло троє людей, серед них – дитина | ВолиньPost\n20 травень, 12:32\n19 травня на автодорозі Добропілля-Лиман поблизу станції «Брусіно» у ДТП загинула родина з 5-річною дитиною.\nПро це УНН повідомляє з посиланням на прес-службу поліції Донецької області.\n«Вчора, 19 травня, близько 10 вечора на автодорозі Добропілля-Лиман поблизу станції «Брусіно» автомобіль Infiniti в якому знаходилися мешканці Донецька, виїхав на узбіччя та перекинувся. Внаслідок аварії 42-річний водій та 40-річна пасажирка загинули на місці. Їх дітей, 10-річну дівчинку та 5-річного хлопчика було доставлено до лікарні. Сьогодні вранці від отриманих травм останній помер», —\nЗа життя іншої дитини борються медики.\nЗа попередніми даними автомобіль виїхав в кювет та перекинувся.\nВідомості за даним фактом внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кваліфікацією: ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України (Порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами).\nУ Житомирі – триденна жалоба за 9 загиблими в моторошній аварії\n22 вересень, 20:49\n22 вересень, 13:44


«Рятуючи» внука-заробітчанина, рівнянка віддала шахраям майже 17 тисяч гривень - «Волинь» — незалежна громадсько–політична газета\nЩоб ви, падлюки, подавилися тими грошима!\nКримінал 03.09.2020, 19:47\nЗловмисники набрехали бабусі, що її нащадок потрапив у дорожньо-транспортну пригоду і потребує грошей на лікування\nУже за звичною схемою про необхідність медичної допомоги юнакові після ДТП на «гачок» шахраїв спіймалася цими днями 77-літня мешканка міста Рівне. Поліцейські, повідомляє відділ комунікації відомства, встановили, що близько 15-ї години на стаціонарний телефон пенсіонерки зателефонував нібито її внук, який працює за кордоном. Він повідомив, що потрапив у дорожню аварію і йому потрібна дороговартісна операція. Затим голос у слухавці змінився і чоловік, який представився лікарем, підтвердив, що на лікування необхідні значні кошти. А забере їх та купить усі потрібні медикаменти знайома, яка зараз знаходиться в Україні.\nЖінці, яка незабаром з’явилася на порозі квартири, господиня віддала 4500 гривень та свою пенсійну картку, з якої у подальшому було знято спочатку 8 200 гривень, а потім — іще чотири. Відтак зловмисники привласнили 16 700 грн.\nЖінці, яка незабаром з’явилася на порозі квартири, господиня віддала 4500 гривень та свою пенсійну картку, з якої у подальшому було знято спочатку 8 200 гривень, а потім — іще чотири. Відтак зловмисники привласнили 16 700 грн. Коли пенсіонерка зателефонувала до дочки, котра теж перебуває за межами України, то з’ясувалося, що ніякої автопригоди не було, і з її внуком усе гаразд.\nПоліцейські наразі встановлюють осіб, причетних до скоєного злочину. Правоохоронці застерігають громадян від такої необачності: перш ніж перерахувати чи віддати кошти, рятуючи когось із родичів, треба зателефонувати самому «потерпілому». Інакше плакали, як кажуть, ваші заощадження.\nЛюдина і суспільство 02.12.2020, 07:44\nЕкономіка 02.12.2020, 07:34


Уперше українська компанія створила новорічне візуальне шоу для найвищого хмарочоса світу Бурдж-Халіфа | Vector\nУперше українська компанія створила новорічне візуальне шоу для найвищого хмарочоса світу Бурдж-Халіфа\nУперше в історії українська компанія зробила контент для новорічного шоу на найвищій будівлі у світі, Бурдж-Халіфа в Дубаї, повідомили нам у компанії.\nУкраїнська команда розробила святкове візуальне шоу «Напередодні чудес» (Eve of Wonder) для найвищого хмарочоса та найдорожчого рекламного носія у світі — Бурдж-Халіфа. Проєкт для найбільшого LED-екрана у світі команда Magic Innovations розробила менш ніж за 2 місяці.\n8-хвилинне шоу налічувало понад 200 унікальних сцен із зображенням абстракцій, механізмів, зворотнього відліку, привітань із новим роком на різних мовах, прапорів та інших ефектів. Усього було створено 1 кілометр відео завдовжки на 828-метровий медіафасад будівлі.


Облаштування зони відпочинку біля ставка в центрі села Ліпляве Черкаської області | Кращі практики\n1.7 Повна поштова адреса ОМС: Центральна,2 село Ліпляве, Канівський район\nВідсутність в громаді необхідної для здорового та комфортного відпочинку на свіжому повітрі інфраструктури. За участі в конкурсі мікро-грантів в рамках проекту «ЧАС ДІЯТИ: ПРОВЕДЕННЯ КОНКУРСУ ІНІЦІАТИВ з метою розвитку сільських територій через партнерство місцевої влади, громади та бізнесу» в 2018 році який реалізується БО «БФ «УРОЖАЙ-ГРОМАДІ» за підтримки ТОВ «НВФ «УРОЖАЙ», Ліплявська ОТГ виграла проект «Облаштування зони відпочинку в центрі села Ліпляве, біля ставка», в якому передбачалося прокладення пішохідної доріжки, встановлення альтанки та лавок для відпочинку. При плануванні реалізації даного проекту виникла ідея в проведенні освітлення території зони відпочинку.\nМета проекту – Покращення екологічного стану та інвестиційної привабливості території громади шляхом облаштування зони відпочинку та парку біля ставка сільської ради Ліплявської ОТГ.\nОсновними завданнями проекту є: облаштовання зони відпочинку для проведення культурного та здорового дозвілля жителів громади, створення платформи для сімейного відпочинку, спілкування та згуртування громадян, формування екологічної культури населення. Мешканці громади матимуть змогу комфортно проводити вільний час. Даний проект є першим кроком для створення більш комфортного відпочинку жителів громади.\nЗовнішнє освітлення села є важливою та невід’ємною складовою інфраструктури Ліплявської ОТГ. Правильно спроектоване освітлення площ і вулиць – це комфорт і безпека людей в темний час доби. З цією метою реалізовано проект по освітленню зони відпочинку та прилеглої до неї території, а саме вулиці Гайдара.\nПідвищено інвестиційну привабливість громади. Створено необхідну для здорового, комфортного та безпечного відпочинку на свіжому повітрі інфраструктуру. Реалізація проекту сприяє формуванню екологічної культури населення Ліплявської ОТГ, дає можливість організації та згуртування населення громади, жителі громади мають змогу комфортно проводити вільний час.\nЗавдяки реалізації проекту в центрі села Ліпляве з’явиться 300 кв.м, облаштованоії, привабливої, охайної, упорядкованої зони відпочинку та дозвілля для всіх 2015 мешканців села та гостей. Облаштування зони здорового відпочинку, сподівається влада громади, зробить життя людей більш комфортнішим та безпечним.\nЗгідно першого проекту-переможця, проведення лінії електроосвітлення не передбачалося, тому для виконання непередбачених робіт потрібно було додаткове фінансування. Адміністрація громади звернулася за допомогою до діючого на території громади підприємства, ПрАТ «Миронівська птахофабрика» Агроіндустріального холдингу МХП, які невідмовили та допомогли у вирішенні питання.\nЗагальна вартість проекту «Облаштування зони відпочинку в центрі села Ліпляве, біля ставка» становить 202609 грн., в тому числі:\nпроведення освітлення зони відпочинку становить 87609грн., з них кошти громади – 12609грн., та кошти ПрАТ «Миронівська птахофабрика» – 75000грн.;\nоблаштування та благоустрій території зони відпочинку становить 115000 грн., з них кошти громади – 65000грн., та кошти БО БФ «Урожай громаді – 50000грн.


Минув тиждень, вона ставала все більш блідою, але так само посміхалася, так само жартувала. Він відвіз її в аеропорт, а за місяць знайшов у лікapні – Особлива\nВін пішов здавати кров: раз, другий, третій … А що ще він міг зробити? Підняв на ноги всіх професорів, і всі сумно хитали головами … Вона вмиpaла. Жодного разу не відкривши очі. Лікар казав, що вона в свідомості, все чує. Він говорив з нею. Розповідав про те, що вона поправиться, і як вони будуть жити. Разом. Адже без неї він не зможе.\nЛікар сказав, що кpов уже не допомагає … Вона не встигає справлятися з ростом paкових клiітин … Цих мікроскопічних xижaків, які вкрали його щастя.\n– Немає сенсу продовжувати її агoнiю. Ви не рятуєте її, а піддаєте зайвим мyкам. Мopфін уже не допомагає, він дуже слабкий.\n– У нашому відділенні немає поняття справедливості … Є один препарат, його передали вчора … Він ще не досліджувався на людях, і дозволу до його застосування немає. Вчені ледь вивели нову формулу. Тільки з дозволу родичів, і тільки в тому випадку, коли людина дійсно приpeченa. Це може її моментально вбuтu. Але може стати соломинкою. Все або нічого.


У Вінниці іноземці на світанку зчинили стрілянину • Портал АНТИКОР\nУ Вінниці іноземці на світанку зчинили стрілянину\nЧоловіки були п’яні, озброєні та із «запасом» наркотиків.\nСтрілянину близько 5 години ранку сьогодні, 21 травня, почули патрульні поліцейські по вулиці Пирогова. Біля розважального закладу «Феріде» вони побачили двох п’яних чоловіків, повідомили в прес-службі управління поліції. Ті, вгледівши «копів», зачинилися в «Мерседесі», а потім намагалися втекти, пошкодивши автомобіль патрульних.\nПоліцейським вдалося затримати двох молодиків, які виявились громадянами іноземної держави. Зі згоди затриманих правоохоронці оглянули їхню іномарку. В салоні автівки було виявлено два пістолети: «Форт 17», дозвіл на носіння якого належить третій особі, та пістолет, за зовнішніми ознаками схожий на стартовий. У багажнику «копи» виявили пристрій для куріння наркотичних речовин з нашаруванням невідомої речовини. Також із місця події було вилучено шість гільз, які встигли розстріляти затримані. На щастя, вони гатили у повітря, відтак ніхто не постраждав і до поліції із заявами ніхто не звертався.\nНаразі відкрито два кримінальних провадження: за незаконне поводження зі зброєю та за наркотики. Обидва правопорушення караються позбавленням волі на строк до 7-ми років. Автомобіль «гярячих» хлопців доправлено на арештмайданчик. А вилучена зброя та пристрій для куріння направлені на експертизи. Причини та обставини інциденту з’ясує досудове слідство.\nТеги статьи: СтрельбаВинница\n22 мая 2016 г., 16:55 Просмотров: 909


Шутько Людмила | Жінка-УКРАЇНКА\nЛютий 3, 2020 - 10:09 — perohanych\nЗа поданням президента Міжнародної літературно-мистецької Академії України Сергія Дзюби, цьогорічну нагороду – почесну міжнародну медаль Франческо Петрарки (Італія) отримали: відомий поет, правозахисник, мужній соратник Василя Стуса, генерал-отаман Чорноморського козацького війська Українського Козацтва Дмитро Шупта, знаний поет Іван Рябухін, котрого називають «Айвазовським у віршах» (Україна, м. Одеса), а також – дитяча письменниця з сонячної Італії – Людмила Шутько, авторка шести яскравих, популярних і чарівних книжок, виданих італійською та українською мовами.\nВсі вони стали переможцями Міжнародного літературно-мистецького фестивалю (Італія – Німеччина – Україна). Такі яскраві поетичні фестивалі проводяться щороку, а організатор чудового дійства – Міжнародна Академія «ЛIК» (Німеччина), яка об’єднує діячів літератури, мистецтв та комунікацій із різних держав. Її очолює поет, прозаїк і мистецтвознавець Олена Ананьєва.\nЖовтень 26, 2015 - 19:45 — perohanych\nУ чернігівській бібліотеці імені Олександра Довженка свою книгу «Гуртожиток у лісі» презентувала сеньйора з Італії Людмила Шутько.\nСвято вийшло чудове, зворушливе та яскраве, від душі. Вів його Сергій Дзюба – президент Міжнародної літературно-мистецької Академії України, письменник і журналіст, котрий урочисто вручив пані Людмилі престижну нагороду – Міжнародну літературну премію імені Григорія Сковороди «Сад божественних пісень». Письменниця з Італії відзначена за книжку для дітей «Гуртожиток у лісі» (українською мовою), численні публікації в українських виданнях, а також пропаганду української літератури за кордоном.\nНа півночі України, у місті Чернігові, жив собі хлопчик Марко. Ріс допитливим та кмітливим. Матуся його була ще молода й навчалася в медичному коледжі, бо дуже хотіла стати лікарем.\nМарко залишався вдома зі старенькою нянею, котра, стомившись, хутко засинала й гучно хропіла. Хлопчик, як і всі дітлахи, був непосидючим: зазирав повсюди й витягав усі речі, які міг дістати. Не обходилося без того, аби щось не звалити додолу – скажімо, будильник чи програвач. І якщо вже вдавалося відкрити шухляду, то брав та кидав на підлогу все, що потрапляло під руку – будь-який одяг чи взуття! Отож Марко влаштовував такий гармидер, що не раз був покараний за це.\nТа понад усе на світі хлопчикові подобалося мріяти. Він прагнув швидше вирости, стати дорослим і бути лісником, щоб жити серед рослин і тварин, розмовляти з ними.\nА ще, як будь-якій нормальній дитині, Маркові дуже хотілося мати песика, бавитися з ним і весело проводити час.


Вівторок, 27 Квітня, 2021 в Кримінал\nПравоохоронці встановили, що зловмисник неодноразово засвідчував російським ЗМІ свої наміри щодо зміни адміністративно-територіального устрою нашої держави. Він пропонував незаконне відновлення не передбаченої Конституцією України так званої адміністративно-територіальної одиниці – «Республіка Підкарпатська Русь», інформує СБ України.\nДля реалізації своїх намірів фігурант почав шукати допомогу у проведенні підривної діяльності проти України серед організацій Російської Федерації.\nЗокрема, на початку 2014 він звернувся до президента РФ з проханням провести миротворчу операцію для «відновлення дорадянського статусу Республіки Підкарпатська Русь» і визнати її державність. За даним фактом слідчі Служби безпеки України розпочали кримінальне провадження.\nСеред оприлюдненого листування експомічника Президента РФ Владислава Суркова знайдено план забезпечення федерального статусу Закарпаття, ідентичний тому, який слідчі СБУ вилучили під час обшуків, пов’язаних із сепаратистськими рухами в області.\nЗадокументовано, що влітку 2014 року, перебуваючи в РФ, зловмисник розробив низку документів, в яких виклав кроки з підготовки підґрунтя для силового захоплення влади на Закарпатті.\nЗгідно з вилученими у ході обшуків «документами» зловмисник розробив схему залякування представників влади, захоплення адміністративних будівель та комунікацій в Мукачеві, Ужгороді, Хусті.\nТакож він планував створення «тимчасового уряду», блокування чотирьох автомобільних і двох залізничних перевалів, захоплення аеропорту.\nПопередній записУ Іршаві пройшов благодійний марафон\nНаступний записУкраїна на 81-му місці у світовому рейтингу COVID-вакцинації


Рецепти страв в блендері: песто, полуничне морозиво, ґаспачо, печиво та мигдалеве молоко | Поради | ЛІГА.Life\n08.04.2021, 12:30 • 5 хвилин\nБлендер – один із головних помічників на кухні кожної господині та господаря. Він дозволяє приготувати вишукану страву за декілька хвилин.\nПропонуємо додати до своєї кулінарної книги ще декілька незвичайних рецептів страв, які готуються у блендері.\n1/2 склянки фісташок;\n2 листя свіжого базиліка;\nДодайте в блендер або кухонний комбайн фісташки, листя свіжого базиліка, половинку зубчика часнику та оливкову олію.\nЗбийте усі інгредієнти на високій швидкості, поки все добре не змішається.\nПодавайте страву з пастою або овочами.\nПолуничне морозиво з базиліком\nЧас приготування: 3 хвилини (у блендері)+2 години заморожування.\n280 г замороженої полуниці;\n5 листків свіжого базиліку.\nУ блендері з’єднайте всі інгредієнти і збийте до однорідності.\nПерелийте суміш у миску та поставте у морозилку приблизно на 30 хвилин.\nДобре перемішайте морозиво, розбивши заморожені шматочки.\nПоставте морозиво назад у морозилку ще на 30 хвилин.\nПовторюйте цей процес близько 2 годин або поки морозиво не стане повністю твердим.\n1 1/4 склянки вареного нуту;\n1 1/4 склянки замороженої кукурудзи;\n4 ст. ложки кінзи;\nУ блендері з’єднайте сік лайма, огірок, цибулю, часник, томатний сік, помідор, перець і сіль. Збивайте на високій швидкості, поки добре не перемішаєте усі інгредієнти і не отримаєте густу консистенцію.\nПерекладіть суміш в миску і додайте туди нут та кукурудзу. Перемішайте.\nПодавайте суп, поклавши зверху кінзу та авокадо.\nПечиво без випікання\n1/4 склянки подрібненого волоського горіха;\n1/4 склянки несоленого насіння соняшника;\n1 ст. ложка кокосової стружки.\nДодайте всі інгредієнти в блендер і перемішуйте на низькій швидкості, поки шматочки не почнуть розбиватися, а потім збільшуйте швидкість до високої, доки суміш не стане густим тістом.\nПокладіть суміш на дно формочок для кексів і поставте в холодильник принаймні на 45 хвилин, поки тісто не застигне.\n1 ст. ложка кленового сиропу або меду;\nЗамочіть мигдаль на ніч.\nВисушіть мигдаль і помістіть у блендер з водою. Збивайте на високому рівні до повного змішування.\nНад середньою мискою вилийте суміш через друшляк або тканину з тонкою сіткою, проціджуючи рідину від залишків горіхової суміші.\nПерелийте рідину назад у блендер. Додайте кленовий сироп, ванілін та корицю. Змішуйте на слабкій швидкості приблизно протягом 10 секунд.\nВи також можете приготувати в блендері смузі, заправки для салатів та соуси для страв. Рецепти ви можете знайти за посиланням:\nЗОЖ здоровий спосіб життя блендер Їжа страви\nІдеї меню на весь день: фрітата, сендвічі, турецька піца, курка з грейпфрутом, зефір 07.03.2021Від куркуми до часнику. Які спеції мають протизапальні властивості – дослідження 15.02.2021Рецепти сніданків. Готуємо кесаділью 15.02.2021


(Буклет). – Галич: інформаційно-видавничий відділ Національного заповідника «Давній Галич», 2018. – 24 с.\nУ буклеті розповідається про історію Галицької караїмської громади, особливості релігії, яку сповідує цей нечисленний народ, подано три версії появи караїмів на наших теренах. Зокрема, перша письмова згадка про караїмську спільноту в Галичі датується 1578 роком. Видання містить багато унікальних світлин, у тому числі знімки газанів – караїмських священнослужителів, духовних лідерів народу, інших видатних представників караїмської громади, а також фотографії пам'яток, одягу, предметів побуту караїмської культури, копії документів, які зберігаються в музеї. Простежено родовід найбільш шанованих караїмів-галичан, описано етапи будівництва та інтер’єр зруйнованої за часів СРСР караїмської культової споруди – кенаси, зокрема найбільшої уваги заслуговує різьблений вівтар-гехал, що знаходиться зараз у божниці в Євпаторії на окупованій території Криму.\nВолодимир Дідух. ГАЛИЧ\n(Буклет-путівник). - Галич: інформаційно-видавничий відділ Національного заповідника «Давній Галич», 2018. - 24 с. Видання друге, доповнене.\nБуклет «Галич» із серії «Історичні міста України» знайомить читачів зі славним містом, що розкинулося на берегах Дністра, колишньою столицею Галицько-Волинської держави, де гартувався і міцнів український дух, звідки бере початок наша державність. Початком подорожі до сивочолого града є пам'ятний знак «Меч і Рало», що височить на Крилоській горі. В буклеті розповідається про найважливіші пам'ятки, які знаходяться на території Давнього Галича, зокрема про храм Святого Пантелеймона, фундамент Успенського собору, церкву Різдва Христового, Галицький замок, Галичину могилу, Княжу криницю тощо. Видання проілюстроване цікавими сучасними фотографіями пам'яток, а також старими світлинами і гравюрами.\nВолодимир Дідух. ГАЛИЧ ДАВНІЙ І СУЧАСНИЙ\n(Фотоальбом). – Галич: інформаційно-видавничий відділ Національного заповідника "Давній Галич", 2018. - 120 с. Видання виправлене і доповнене.\nВидання розповідає про Галич – першу столицю могутньої Галицько-Волинської держави, один з найбільших політичних, адміністративних центрів Східної Європи XII-ХІІІ ст., його розквіт та занепад, про унікальні пам’ятки культури і мистецтва, що знаходяться на території Національного заповідника «Давній Галич». Читач знайде також цікаві факти про історію появи караїмської спільноти в Галичі, про період Галицької митрополії, про життя населення в часи Австрійської держави. Видання розраховане на поціновувачів історії та культури.\nІван Драбчук. ВИШНЕВА ЗАМЕТІЛЬ\n(Літературно-художнє видання). – Галич: інформаційно-видавничий відділ Національного заповідника «Давній Галич»; Івано-Франківськ, видавництво «Ярина», 2018. –120 с.\nУ новій книзі віршів поета і вчителя Івана Драбчука змальована краса рідного краю, оспівана любов до малої бать¬ківщини. Чимало творів розкривають щирі людські почуття, глибоку віру в Бога, пошук сенсу життя людини через призму ліричного героя. Читач знайде у збірці поезії для душі, які не просто торкнуться її, але й залишаться у ній жити.\nІван Драбчук. ЗОРЯ «ПРОСВІТИ» НАД ГАЛИЧЕМ\n(Історико-краєзнавче видання) – Галич: інформаційно-видавничий відділ Національного заповідника «Давній Галич»; Івано-Франківськ, видавництво «Ярина», 2018. – 152 с.\nУ книзі розкриваються сто¬рінки історії «Просвіти» міста Галича. На основі архівних і до¬кументальних джерел показана широка панорама просвітніх заходів, які відбувалися впродовж першої половини XX століття у давньому місті над Дністром. Діяльність товариств, що діяли під егідою «Просвіти» («Сільський Господар», «Рідна Школа», «Союз Українок» та інші), зображена через призму діячів, які були активними у громадському житті міста. Автор поставив собі за мету на основі подій минулого про¬будити активність сучасних галичан, нащадків своїх попередників. Книга розрахована на небайдужих до минулого читачів.\nЛюбов Бойко. З БЕРЕГІВ МОГО СЕРЦЯ\n(Художнє видання). – Галич: інформаційно-видавничий відділ Національного заповідника «Давній Галич»; Івано-Франківськ, видавництво «Ярина», 2018. –100 с.\nУ новій книзі Любові Бойко вміщені вірші, опубліковані в різ¬ний час у поетичній збірці «Пелюстки», літературних збірниках «Нащадки Митуси», «Бурштинове намисто», «Муза не мовчить». Твори розкривають внутрішній світ ліричної героїні, передають найсокровенніші почуття жіни, ставлення сучасної людини до непростих подій сьогодення. Як ілюстрації використані аватарки із зображенням серця з відкритих джерел інтернету.\nЛюбов Бойко. ГАЛИЦЬКИЙ ЧАСОПИС\n(Краєзнавче видання). – Галич: інформаційно-видавничий відділ Національного заповідника «Давній Галич»; Івано-Франківськ, видавництво «Ярина», 2018. – 200 с.\nУ книжці зібрані замітки, розміщені на сайті Національного заповідника «Давній Галич», інших інтернет-ресурсах, а також статті, опубліковані в газеті «Га¬лицьке слово», інших друкованих ЗМІ, за період 2012-2017 рр. Матеріали розпові¬дають про зустрічі галичан із цікавими людьми та про події, свідком і учасником яких була автор. Зокрема, багато уваги приділено діяльності Галицького літературно-мистецького об'єднання «Нащадки Митуси», якому виповнилося 20 років. Подано також перелік більше сотні видань, які редагувала Л. Я. Бойко.\n(Наукове видання). - Галич: інформаційно-видавничий відділ Національного заповідника «Давній Галич»; Івано-Франківськ, видавництво «Місто-НВ», 2018. – 108 с.\nУ збірнику опубліковано доповіді та повідомлення науковців, надіслані для участі в науковій конференції «Авраамічні релігії в Україні у визнанні плюралізму і толерантності як чинників української ідентичності» (до 1030-ої річниці Хрещен¬ня Руси-України, 1120-ої річниці від першої письмової згадки про Галич, 100-річчя від заснування Національної Академії наук України). У публікаціях простежено витоки української релігійної і культурної ідентичності, проаналізовано виклики сучасності, які мають вплив на релігійну духовність нашого народу. Спираючись на архівні матеріали, науковці розширюють свої і наші знання про постаті новітньої історії, зокрема про ієромонаха Андрія Абрагамовича, караїма-студита в УГКЦ, дядька двох повстанців; рід Левицьких, з якого вийшло 170 священнослужителів Української церкви.\n(Наукове видання). - Галич: інформаційно-видавничий відділ Національного заповідника «Давній Галич»; Івано-Франківськ, видавництво «Місто-НВ», 2018. – 364 с.\nУ збірнику опубліковано доповіді та повідомлення учасників науково-практичної конференції «Галич і Галицька земля», яка відбулася в Національному заповіднику «Давній Галич» 25 жовтня 2018 року. Зокрема, допитливий читач довідається багато цікавого про галицьких володарів, галицьке лицарство, більше дізнається про життя в середньовічному Галичі періоду маґдебурзького права, прочитає про причини занепаду давньої столиці, ознайомиться з новими дослідженнями в царині збереження культурної спадщини тощо.\n28 бер. 2011 Hits:11572\n02 квіт. 2011 Hits:8549


Сучасний вокзал у Ковелі - Ковель media\nГоловна / Блоги / Андрій Миронюк / Сучасний вокзал у Ковелі\nСучасний вокзал у Ковелі\n21 березня 1944 року нальотом авіації червоної армії був розбомблений ковельський залізничний вокзал, який колись побудували за проектом Олександра Вербицького.\nА вже за кілька місяців Ковель зайняли солдати РККА.\nАле попри те, що увесь ковельський залізничний вузол дуже сильно постраждав в ході бойових дій, залізничні колії швидко відновлювалися і дуже активно використовувалися. Так як залізнична артерія Ковеля була необхідною для повноцінного постачання техніки та боєприпасів, для подальшого просування на Берлін.\nФронт покинув терени Ковеля, у місті поступово почало відновлюватися буденне життя. Розбиралися руїни, відбудовувалася інфраструктура… Дійшло і до відновлення залізничного вокзалу.\nПроектом нового вокзалу зайнявся Євген Овксентійович Лимар. Будівництво розпочалося у 1949 році, а відкриття відбулося вже в 1951-му.\nУ багатьох аспектах сучасний вокзал повторює дизайн Вербицького, але як дуже спрощену версію. Але про це, я розповім вже в іншій публікації, тому слідкуйте за Kowel.Vintage, щоб не пропустити.\nРадянська повістка дає про себе знати, про що свідчить надпис на пагорбі «Слава КПСС». Але варто віддати належне – польську традицію гарно-укультуреної та «зеленої» привокзальної площі, зберегли і за радянської влади. Але, як ми можемо сьогодні спостерігати, потім щось пішло не так…\nФото зроблено у 1970-х роках.\nВантажна рампа царських часів у Ковелі\nЗасновник Kowel.Vintage: Чому саме історія?\nKowelVintageАндрій МиронюкВокзалЄвген ЛимарЗалізничний вокзалІсторіямкрн. ВокзалОлександр ВербицькийПривокзальна площа


Fujitsu Siemens Pocket LOOX 610 – КПК, який вміє багато | Техноблог\n« Огляд відеокамери GoPro Hero 4. Молодший брат стежить за тобою\nAlcatel OT 757 – першийтествкраїні »\nFujitsu Siemens Computers не є новачком на ринку КПК. Першим продуктом спільної творчості Fujitsu і Siemens став випущений кілька років тому комп’ютер Pocket LOOX 600. Модель, що має як вагомі плюси (один з перших КПК з процесором XScale і вбудованим модулем Bluetooth), так і мінуси (недосконалий дисплей).Новий LOOX 610, оснащений процесором Intel XScale PXA 255, покликаний підтримати репутацію лінійки LOOX як багатофункціонального пристрою.\nВзагалі-то кажучи, доступні два варіанти цього КПК, що відрізняються тільки двома характеристиками – наявністю вбудованого Wi-Fi модуля і розміром оперативної пам’яті. Так, молодша модель LOOX 610 BT оснащена тільки вбудованим модулем Bluetooth і несе на борту 64 Мб оперативної пам’яті. Що ж стосується старшої моделі LOOX 610 BT / WLAN, то вона оснащена по максимуму – вбудований модуль Wi-Fi і 128 Мб оперативної пам’яті. Мабуть, це і є всі відмінності (хіба що маса молодшої моделі на 5 г менше).\nНа перший погляд новий пристрій від Fujitsu Siemens Computers не дивує дизайном (такий собі фірмовий стиль на любителя), але в будь-якому випадку комп’ютер відразу ж виділяється з натовпу. Зате його функціональність і продуктивність можуть задовольнити самого вибагливого користувача. Адже погодьтеся, що це, в першу чергу, робочий інструмент, а не модний аксесуар, і важливіше користь, а не краса. Корпус КПК зроблений з пластику, але сріблястий колір надає йому «металевий» вид. Фізичні розміри 78 х 147 х 19 мм роблять LOOX 610 одним з найбільших сучасних Pocket PC на ринку, до того ж маса його становить 205 г. Загалом, кишеньковий комп’ютер для «великої кишені».\nПередня панель типова для лінійки LOOX, сюрпризів немає. Правда, дисплей здається дещо менше, але це тільки по відношенню до загальних габаритами пристрою. Фізично розміри дисплея цілком прийнятні і складають 72 х 54 мм. Можливо, це пояснюється ще темною рамкою навколо дисплея (дивна примха дизайнерів).\nНад дисплеєм розташовані вмикач харчування і два світлодіодних індикатора. Призначення їх цілком традиційно: лівий блакитного кольору відображає роботу Bluetooth-модуля, правий синього кольору повідомляє про різні системні події. Під дисплеєм звичний набір чотирьох клавіш швидкого виклику додатків і маніпулятор з чотирма напрямками (дивно, але п’ята позиція, рівнозначна OK, відсутній). Маніпулятор дуже чуйний, складається враження, що він більше орієнтований на ігри. Решта клавіші також мають досить м’який хід, тому якщо ви носите комп’ютер в кишені, то краще заблокувати клавіші в режимі очікування.\nПравда, дві речі (якщо не брати до уваги кілька незвичайного розташування клавіш) досить унікальні. По-перше, на кожну клавішу можна призначити дві функції (відповідно, короткий і тривале натискання). Іншою цікавою особливістю є спікер, отвори для якого виконані у формі шестикутної зірки, і розташований він чомусь дуже близько до лівого краю (якби це був мікрофон, то тоді це було б зрозуміло).\nНа задній панелі немає нічого цікавого, тільки за змінною батареєю розташований маленький важіль для жорсткого перезавантаження.\nЯкщо говорити про органи управління, то найбільше їх кількість розташована на лівій стороні комп’ютера.Крім кнопки «м’якого перезавантаження» і віконця інфрачервоного порту тут також розташовані три функціональних кнопки. Верхня кнопка активізує спеціальне меню (так звана «кнопка швидкого доступу»), дві інших використовуються для переміщення по меню. Верхня кнопка до того ж підтверджує вибір. Багатьом, напевно, використання двох незалежних кнопок здасться менш зручним навігаційним інструментом по відношенню до коліщатка прокрутки, але останнім в LOOX 610 відсутня.\nЗверху ми бачимо стандартний 3,5-мм стереороз’єм для навушників і слоти розширення – SD / MMC і Compact Flash Type I / II. У LOOX 610 збережені всі кращі традиції попередника, і в першу чергу це стосується двох слотів розширення. Правда, слот SD / MMC не сумісний зі SDIO, що є нетиповим для Pocket PC high-end рівня.Але для цих цілей можна задіяти слот CF, наприклад, сюди відмінно підійдуть модулі GPRS і WLAN, які є в арсеналі Fujitsu Siemens Computers. До речі, для вилучення відповідних карт використовується різний механізм, виймаючи SD-карту, досить на неї легенько натиснути, а для вилучення CF-карту, потрібно невелика кнопка.Також на верхній частині в правому кутку розташувалися невелика Wi-Fi антена і місце для стилуса.\nНа правій стороні розташований лише роз’єм для підзарядки, а внизу – інтерфейсний роз’єм (найбільш логічно використовувати його для підключення зовнішньої клавіатури) і мікрофон.\nТехнічні параметри LOOX 610 прекрасні. Серцем комп’ютера є 400-мегагерцовим процесор Intel PXA255 XScale. Немає необхідності його представляти, останнім часом він є незмінною складовою практично всіх Pocket PC. Для любителів економити є можливість зміни тактової частоти процесора, можливі три режими – турбо, стандартний і енергозберігаючий. Для перших двох можна встановити автоматичний вибір оптимального режиму. Цікаво, що можна використовувати енергозберігаючий режим без особливої втрати продуктивності (наприклад, в такому режимі можна одночасно слухати MP3-музику і грати).\nУ версії комп’ютера з двома модулями бездротового зв’язку встановлено 128 Мб оперативної пам’яті, з якої користувачеві доступно 119 Мб. Операційна система знаходиться в 64 Мб Flash ROM, з яких 28 Мб задіяно під сховище критичних файлів, так зване LOOXstore. Навіть при виснаженні акумулятора знаходяться там дані зберігаються. BlueTooth Only-модель оперативної пам’яті має в два рази менше.\nВикористовуваний дисплей, якщо можна так висловитися, стандартний для платформи Pocket PC (дозвіл 240 х 320 пікселів, 65536 кольорів), але для компанії це великий крок вперед в порівнянні з попередньою моделлю LOOX 600. трансфлектівний матриця з LED-підсвіткою чимось нагадує аналогічну в HP iPAQ h4150, і навіть краще її (немає характерної жовтизни). До речі, підсвічування можна і взагалі відключити. Вельми незвично присутність на дисплеї в установках (Settings) двох іконок, перша з яких запускає аплет для автоматичного відключення підсвічування, а друга дає можливість регулювати яскравість (вісім рівнів). Параметри чутливого до дотику шару (чутливість, точність і швидкість відгуку) налаштовуються стандартним чином за допомогою аплету ClearType.\nLOOX 610 вигідно відрізняється своїми Можливостей аудіо, без жодних обмежень можна встановити будь-який програмний MP3-плеєр. Правда, при відтворенні краще використовувати навушники, оскільки вбудований спікер звучить традиційно неважливо для всіх КПК. Хороший комп’ютер і в ролі диктофона, по крайней мере, голос, записаний з двох метрів, звучить дуже чітко і виразно. Диктофонного клавіші, як такої немає, але цю функцію можна призначити будь-який клавіші (благо, кожна з них має по дві різних функції).\nЗ точки зору комунікаційних здібностей LOOX 610 задовольнить найвибагливішого користувача. Основний спосіб обміну – через USB. Причому кабель можна підключити безпосередньо до комп’ютера або до кредл.Якщо USB вам не підходить з якихось причин, то можна докупити звичайний COM-кабель, правда, його можна підключити тільки до кредл. Досить швидкий і інфрачервоний порт (Fast IrDA), що дозволяє досягти високих швидкостей обміну (теоретично до 4 Мбіт / с). Так, наприклад, копіювання 1-мегабайтного файлу з ноутбука на LOOX 610 відбувається за 6 секунд. Але ось зворотне копіювання здійснюється в 2-3 рази повільніше.\nДля включення бездротових передавачів WLAN і Bluetooth спеціальні кнопки не передбачені, вони активізуються програмним шляхом за допомогою утиліти FSC Connect2Air, яка за замовчуванням призначена однією з чотирьох клавіш швидкого виклику. До речі, LOOX 610 не може працювати з двома бездротовими модулями одночасно, якщо ви спробуєте активізувати їх обидва, то один з них (включений першим) відключається. Не думаємо, що це великий недолік, більшості користувачів це ні до чого.\nЩо стосується батареї, то тут компанія не поскупилася, замінної літієво-іонної батареї ємністю 1500 мАг цілком достатньо для безперебійної роботи КПК протягом 10-12 годин. Повністю заряджена батарея може тримати пристрій в режимі очікування протягом майже двох тижнів. Практичні випробування показали, що повної зарядки вистачає на п’ять з половиною годин за умови максимальної швидкості процесора і підсвічуванні на повну яскравість. Вельми зручна 10-ти рівнева індикація стану батареї. А якщо і такий ємності вам недостатньо, то можна використовувати опциональную XL-батарею ємністю 3000 мАг, в цьому випадку час автономної роботи подвоїться.\nЯк і більшість останніх Pocket PC, LOOX 610 оснащений чудовим програмним забезпеченням. Центральне місце тут займає Windows Mobile 2003 Premium Edition. Є також багато бонусних програм (у вигляді аплетів або окремих додатків). Так, наприклад, FSCSpeedMenu дає хороші можливості для управління комп’ютером однією рукою (використовуються тільки кнопки, розташовані на лівій стороні), FSC Backup – утиліта для резервування системних і робочих даних і т.д.\nВаш комп’ютер постачається 2 компакт-диска, перший з них містить безліч додатків від Microsoft (Outlook, ActiveSync, Windows Media Player і ін.), Другий – електронна документація і кілька додатків. Найцікавіші з них, це BSQUARE Java Virtual Machine (можна запускати Java-додатки або переглядати безпосередньо веб-контент з Java), Message Master Mobile Client (клієнт для використання SMS, MMS і GPRS) і F-Secure FileCrypto (захист даних). Ще одна цікава утиліта Nyditot Virtual Display призначена для збільшення стандартного дозволу 240 х 320 пікселів. Правда, збільшення виходить віртуальне, на дисплеї відображається тільки частина збільшеного зображення (її можна прокручувати), фізично воно той же (розмір пікселя незмінний 0,22 міліметра). Вельми зручно, наприклад, для перегляду фотографій.\nКілька слів про комплектацію, в яку входять власне комп’ютер, батарея, кредл, USB-кабель для синхронізації, блок живлення з двома різними кабелями (для Європи і Великобританії), чохол з кліпсою, запасний стилус, керівництво користувача і 2 вже згадуваних компакт-диска .\nКредл виконаний з пластика, і хоча він не такий привабливий, зате дуже практичний, дві прогумованих смужки на нижній частині і пристойна маса роблять його дуже стійким. До речі, в нього можна вставляти і комп’ютер з XL-батареєю, для цього необхідно лише пересунути слайдер. Цікаво, що кабель відокремлюємий, його можна підключити як до кредл, так і до комп’ютера, що дуже зручно, хоча і незвично. Звідси висновок: батарею можна заряджати двома способами, через кредл або безпосередньо (для цього на правій стороні пристрою є відповідний роз’єм).\nЧохол цілком зручний і захищає комп’ютер від всіх примх долі, в ньому є навіть невелика кишенька, для карти пам’яті, наприклад. Запасний стилус в точності повторює основний, він тонкий і витончений, являє собою комбінацію легкого металу і пластика.\nНа закінчення можна констатувати, що компанія Fujitsu Siemens Computers обрала вірний шлях для розвитку напрямку LOOX, врахувавши помилки попередньої моделі. Основними перевагами Pocket LOOX 610 є широкі комунікаційні можливості, відмінна розширюваність і пристойний обсяг пам’яті. Зауважимо, що цей КПК не є пристроєм для кожного, це більше доля професійних користувачів, які, напевно будуть задоволені гарною продуктивністю і широким набором функцій.\nРосія – середня ціна [травень 2004] 16 000 рублів (щоб отримати ціну у гривнях – потрібно поділити на 2,3).\nSiemens SL65 – в пошуках іміджу\nОгляд смартфона Nokia 8: ще одна знаменита «вісімка»\nIRiver iFP-990 – класика не іржавіє


Всього пару місяців тому лижі, санки і фігурні ковзани були атрибутами веселих прогулянок, а любительки підтягнутих форм і відмінного здоров'я часто відвідували спортзали. Але зараз, коли сонячна погода так і манить прогуляти тренування, кількість клієнток в різних фітнес-центрах явно знизиться. А як же стрункість тіла - запитаєте ви. Хіба в літній час наші м'язи не вимагають певних навантажень? Безумовно, вимагають! Але робити це можна на свіжому повітрі! Отже, набуваємо ролики!\nПерше, у чому варто розібратися - це як вибрати роликові ковзани. Не так це просто, як може здатися на перший погляд. Пам'ятайте, що ролики - це все-таки спортивний і технологічний інвентар, в якому важлива кожна деталь. На ринку подібний товар представлений в широкому асортименті. Давайте проведемо короткий огляд актуальних на сьогоднішній день компаній.\nВідомий виробник не тільки шин, але і роликових ковзанів. Придбати можна тільки нерозпродані залишки, оскільки в 2010 було припинено випуск товару.\nЩе одна модель, знята з виробництва. Якість дивовижне, так що, якщо попадеться випадково непродана пара - сміливо приміряйте.\nЗаслуга цієї компанії в розробці абсолютно нової технології "Soft Boot" ( м'який черевик). Нововведення стало основою для всіх варіантів роликових ковзанів.\nПродукт з'явився на ринку не так давно, але вже встиг зарекомендувати себе і завоювати симпатії.\nТворець inline-роликів. Це моделі з колесами, розташованими в лінію. Хороший варіант придбання.\nНімецька якість завжди гідно поваги. У Росії компанія вийшла на ринок в 2004 році, з тих пір вважається однією з лідируючих.\nСвого часу виробник довго утримував пальму першості, але здав свої позиції на сьогоднішній день. Хоча, якщо ви задалися питанням: як вибрати гарні ролики, то зустрівши продукцію цієї фірми і підібравши розмір, придбайте саме її - не пошкодуєте.\nЗасновником компанії є Себастьян Лафарг - знаменитий слаломист. Якість відмінна, але ціна кусається. Та й підібрати коник по нозі не завжди вдається. Також враховуйте, що це не підходящий вибір для початківців "катальщіков".\nВизначившись з фірмою-виробником, приступаємо до вибору самого черевика. На що ж слід звернути увагу, щоб покупка не виявилася марною?\nВи напевно помічали, що одні моделі мають великі колеса, інші-маленькі. Як правильно вибрати ролики, якщо в наявності обидва варіанти? Низька рама і маленькі колеса підійдуть для тих, хто захоплюється екстремальним спортом. Чудово підійдуть для стрибків по парапетів, ковзання по перилах і всього іншого. Як недолік можна назвати відсутність вентиляції в черевику. Кататися по нерівному покриттю буде незручно через малу висоту коліс. Не варто їх вибирати, якщо толково їздити ви поки ще не вмієте.\nЯк зробити вибір, орієнтуючись на кількість коліс? Для чого потрібні п'ятиколісний варіанти? Це спортивні моделі для ковзанярів, які досить добре володіють технікою швидкісної їзди. Вони мають малу маневреністю через конструкції рами, а в черевиках відсутня бічна підтримка ніг. Оскільки ми початківці їздці, про "пятіколеске" можна забути.\nЯкі роликові ковзани вибрати серед усього розмаїття - питання не просте. У продажу є навіть моделі для літнього хокею. Розраховані вони на спортсменів з добре тренованим гомілковостопним суглобом. Ех, знову задля новачків!\nА ось моделі сімейства фітнес - це точно наш "размерчік"! Тут з приводу вибору коліс є кілька рекомендацій. Існує маркування: цифри і букви. Так позначаються діаметр і жорсткість відповідно. Чим більше колесо, тим вище швидкість можна розвинути, але в такому випадку менше відчувається нерівність дороги. Найбільші діаметри характерні для бігових моделей. Чим вище жорсткість, тим гірше зчеплення з покриттям, особливо на поворотах.\nВисокі показники жорсткості вибирають досвідчені ролери.\nЯк вибрати ролики для дитини або для початківця дорослого по жорсткості і діаметру коліс? Для тих, хто робить перші "катки" найкращий вибір діаметра 76-80 мм, а жорсткості-78А-80А. Врахуйте, що м'які колеса швидко стираються. При інтенсивному і щоденному катанні це може статися вже через два місяці.\nВибираючи хороші ролики, не втрачайте з уваги таку дрібну деталь, як підшипники. Їх не видно покупцеві, але відіграють важливу роль.\nШвидкість і легкість їзди залежить від якості "кульок";\nКлас точності - 3, 5, 7 (у простолюдді) - якість полірування деталей. Чим вище номер, тим легше вам буде рухатися. Найбільш поширені -5 і 7;\nМарки деталей - Nautilus, Black Hole, SKF, Twin Cam;\nДешеві ролики - погані підшипники;\nНовий стандарт ILQ , де використовується 6 деталей, а не 7;\nКовзани для початківців комплектуються (практично всі) - ABEC-5;\nВибираючи ролики, пам'ятайте, що підшипники - витратний матеріал. Після закінчення терміну експлуатації їх можна замінити, точно так само як самі колеса.\nРами для роликів бувають з металу або з пластика. Металеві - з магнієвих або алюмінієвих сплавів - вимагають додатково амортизації черевика, оскільки вібрують при їзді по нерівному покриттю. Їх частіше використовують для моделей, розрахованих на швидкісну їзду. Але якщо метал неякісний, то зігнути деталь можна навіть руками. Деформація - найчастіша причина поломки рами.\nПластикові рами (композитні), виконуються зі скловолокна, нейлону, карбону. При великих навантаженнях можуть тріснути. Крім того, рами можуть бути знімними і незнімними. Перший варіант зручний тим, що можна чистити черевики, але його недолік - самораскручіваніе гвинтів. За цим слід стежити. До речі, саме такий варіант підійде початківцям спортсменам і дітям.\nЯкі види черевик є у продажу? Давайте розглянемо їх детально.\nЩе недавно така конструкція була найпоширенішою - м'який чобіток, вставлений в пластикову оболонку. Так званий класичний варіант. Непогана вентиляція, якісна бічна підтримка ступні, ударостійкість зовнішній частині коника, можливість чищення м'якою вставки. Все це притаманне роликам з жорстким черевиком. Мінуси: громіздкість і певна тяжкість, можливий тиск пластика на ногу.\nМ'який черевик - SOFT-BOOT\nЦе незнімна конструкція з бічною підтримкою у вигляді внутрішніх елементів жорсткості, виконаних з пластику. Вони легкі, комфортні і чудово вентилюються. Але через особливості будівлі ніг, бічна підтримка може виявитися недостатньою, та й чистити тканину черевика буде досить проблематично. Але для початківців ролерів - це ідеальний варіант.\nНарешті ми підійшли до питання, як вибрати ролики відповідного розміру. Ну що ж, давайте приміряти.\nНаші ніжки мають властивість розпарювати на спеці. Це слід врахувати при виборі розміру роликових ковзанів;\nПальчики ні в якому разі не повинні упиратися в шкарпетку чобітка;\nШнурувати черевик слід щільно, але без зайвого тиску на ступню;\nНадівши черевики, встаньте на одну ногу і всією масою тіла постарайтеся завалити ролик на бік. Чим більше опір, тим краще буде маневреність. Якщо ж "завал" виявився досить глибоким, знімайте ковзани і підбирайте інші моделі;\nРоликовий коник не повинен бути ні малий, ні великий, все має бути в пору;\nНе поспішайте! Хвилин 15 походіть, згинайте ноги, нахиляйтеся, сідайте, а краще (якщо є така можливість) прокотіться по магазину;\nМіряйте різні моделі і марки, щоб вибрати колодку, яка буде зручна саме для ваших ніг.\nСимптоми, що говорять, що обраний розмір роликів малий: тиск на ноги, оніміння ступень, судоми. Якщо ж свобода ступні і п'яти сильно відчутна, а більш щільно зашнурувати не вдається - ковзани великі.\nІ в тому і в іншому випадку продовжуйте шукати свою пару. Приємного вам катання!


Щоб зробити ідеально чистими рушники в домашніх умовах, однією тільки машинного прання недостатньо. Часто доводиться вдаватися до попереднього замочування і кип’ятіння. Стійкі плями слід обробляти окремо перед пранням. Серед доступних підручних засобів найефективнішими для виведення плям на кухонному текстилі вважаються сода, шампунь для волосся, засіб для миття посуду, аміак, господарське мило, марганцівка, кухонна сіль, оцет, лимонна кислота, гірчиця і перекис водню.\nМетоди видалення плям\nІснує кілька ефективних способів відіпрати бруд на кухонному рушнику в домашніх умовах:\n1. Якщо жирна пляма свіже, на нього потрібно швидко налити засіб для миття посуду і потримати кілька хвилин. Потім запрати рушник.\n2. Застарілі плями від жиру так просто не зійдуть, тому текстиль необхідно замочити в спеціальному розчині. Він готується в такий спосіб. У таз наливається 3 літри теплої води. Туди ж додається ложка кошти для миття посуду і 3 столових ложки соди. Все потрібно добре перемішати і замочити річ в отриманому розчині (краще на ніч). Вранці його можна буде випрати в машині.\n3. Плями від фруктів добре видаляє шампунь для волосся. Його наливають на забруднену ділянку і не змивають близько п’яти хвилин.\n4. Забруднення від чаю або кави допоможе видалити аміак. Якщо плями давні, до нього додається лимонна кислота або перекис водню.\n5. З сильними забрудненнями добре справляється господарське мило. Мило потрібно натерти і розмішати в металевій ємності з водою. Туди ж відправити жменю кальцинованої соди і опустити в рідину забруднене кухонний текстиль. Кип’ятити його потрібно хвилин 20-30. Кількість мила і води залежить від того, скільки рушників потрібно прокип’ятити.\n6. Випрати текстиль так, щоб після господарського мила не залишилося неприємного запаху, можна за допомогою марганцівки. Для цього необхідно намочити виріб, гарненько намилити і укласти в розчин марганцівки (перманганату калію). Він повинен бути блідо-рожевим, щоб тканина не забарвилася.\n7. Куховарська сіль ефективно виводить з тканини в’їдаються плями. Потрібно замочити рушник в сольовому розчині на 4-5 годин і випрати звичайним способом. Г Отова засіб наступним чином: на один літр води береться столова ложка солі. Якщо цієї кількості не вистачає для замочування, пропорції потрібно збільшити. Сіль не тільки позбавляє тканину від плям, але і видаляє неприємні кухонні запахи.\n8. Універсальний засіб для виведення плям — столовий 9% оцет. Він здатний впоратися з будь-яким забрудненням. Також оцет ефективний при видаленні жовтизни з залежалих речей і відбілювання. Використовувати цей засіб краще при замочуванні. Потрібно розбавити оцет у воді і укласти в неї рушники.\nВсі перераховані кошти не містять шкідливих хімічних сполук, тому не є небезпечними для дітей та алергіків.\nЩоб уникнути сильних забруднень, міняти кухонний текстиль потрібно через день.\nЦе дієвий спосіб привести в порядок брудні рушники і позбавити їх від плям. Така прання добре відбілює тканину і виводить плями.\nДля виведення жирних плям підходить наступний метод:\n1. Взяти по півсклянки відбілювача (краще порошкового), прального порошку і рослинного масла.\n2. Всі інгредієнти розчинити в теплій воді. Кип’ятити 5-7 хвилин, після залишити білизна в ємності до повного охолодження.\nВідбілити пожовклий текстиль можна за допомогою силікатного клею:\n1. У ємність з гарячою водою (3 літри) додають велику ложку клею і стільки ж порошку.\n2. Все ретельно перемішує так, щоб не було грудок.\n3. У розчин кладуть рушники і кип’ятять протягом півгодини.\n4. Перед закладанням в машину тканину ретельно прополіскують.\nДля відбілювання сильно забруднених рушників використовується наступний спосіб:\n1. У металеву ємність, наповнену водою, треба додати по 1/2 склянки відбілювача і прального порошку і розмішати.\n2. Рушники потрібно виварити протягом 20-30 хвилин на сильному вогні. Тканина знову стане білою, і плями зникнуть.\nНедолік такого способу полягає в тому, що тканина швидко стоншується і зношується.\nДля якісного видалення плям обов’язково застосовується попереднє замочування. Можна використовувати різні рецепти засобів для замочування:\n1. Гірчиця допоможе не тільки відбілити тканину, але і усуне неприємні запахи. Сухий порошок розчиняється в воді, і білизна замочується на три години. Потім рушники ополіскуються і стираються звичайним способом.\n2. Звільнити від плям допоможе замочування з соняшниковою олією. Для цього буде потрібно розвести в гарячій воді (10 л) 100 г порошку, 50 г відбілювача і півсклянки олії. Потім треба занурити рушники в воду і залишити на ніч. Вранці, не обполіскуючи, випрати в звичайному режимі.\n3. Білий текстиль замочується в теплій воді з розчиненими в ній порошком і содою. Всі компоненти беруться в кількості 100 г.\nЩоб довше зберегти чистоту кухонних рушників, їх краще не використовувати в якості прихваток.


На землю у Шубкові вже три фірми полюють. Людина і суспільство - Новини Рівного та області — Рівне Вечірнє\nНа землю у Шубкові вже три фірми полюють\nШість років мешканці села Шубків і кількох сусідніх, що розташовані неподалік Рівного, намагаються приватизувати землю місцевого сільгосппідприємства, на якому колись працювали. Поки що безрезультатно. Бо селяни відмовляються при приватизації акцій підприємства платити ПДВ, а Кабмін, попри звернення, не хоче скасувати цю норму. Натомість є уже щонайменше три фірми, готові сплатити ПДВ, за умови, що отримають від них землю в оренду. Звісно ж, недорого.\nПід час зборів, які відбулися у вересні, селяни вирішили: чекатимуть рішення Кабміну до кінця жовтня\nВалентина Осіпчук, голова Шубківської сільради:\n— ПДВ — це лише шлях, щоб роздерибанити землю. Поки що віддати землю в оренду офіційно люди не можуть, бо її потрібно приватизувати. Проте фірма "Грін Плант", яка нібито має польського власника і яка невідомо де зареєстрована у нашому селі, дає людям договори на підпис і платить по тисячі гривень нібито за акції, які вона отримає від людей. Той договір насправді — кабала. Людям заплатили копійки і є ймовірність, що нічого вони більше не отримають, ще й землю в них заберуть.\nОлексій Левицький, заступник начальника регіонального відділення Фонду державного майна у Рівненській області:\n— Отримати акції та землі державного сільгосппідприємства мають понад 270 осіб. Акції віддадуть людям безкоштовно, але закон вимагає сплатити за роздержавлення ПДВ — 20% від статутного фонду. Це 1,7 млн. грн., або по 6 тис. грн. на кожного пайовика. А у декого по кілька часток може бути, де пенсіонери такі гроші знайдуть? Зрештою, в усіх інших селах ПДВ ніхто не платив, отримуючи землю та майно колишніх підприємств. Будемо сподіватися, що Кабін за рекомендацією Міністерства АПК скасує це ПДВ. Щодо оренди, то вирішувати мають люди, кому віддавати землю, але лише після її приватизації.\nПопередня стаття Найдохідніші нелегальні бізнеси, включаючи бурштиновий\nНаступна стаття Усі хабарники — на волі


18:57 22 Грудня 2017\nЗавтра очікується мокрий сніг з дощем та сильним вітром.\nЛьвівський гідрометцентр попереджає про погіршення погодних умов. Згідно з повідомленням, 23 грудня на дорогах Львова збережеться ожеледиця, а пориви вітру місцями сягатимуть 15-20 м/с. Окрім того, в місті очікується мокрий сніг, вдень – з дощем.\n24-25 грудня пориви західного вітру сягатимуть 17-22 м/с. Температура повітря в ці дні становитиме 2-7° тепла, вночі 24 грудня – від 1° морозу до 4° тепла, на окремих ділянках доріг ожеледиця. Окрім того, львів’ян попереджають про руйнування снігового покриву.\nТЕГИ: Львів, сніг, прогноз погоди, дощ, вітер, ожеледиця, гідрометцентр\nДо 15 градусів морозу. На Львівщину йде похолодання\nУкраїнську антарктичну станцію «Академік Вернадський» засипало кількаметровим шаром снігу. Фото


Губернская неделя: Новий підручник "Медіаосвіта"\nНовий підручник "Медіаосвіта"\nВ Будинку Кіно Академія Української преси спільно з партнерами - Інститутом інноваційних технологій і змісту освіти МОНмолодьспорту України, Інститутом журналістики КНУ імені Тараса Шевченка та Інститутом соціальної та політичної психології НАПН України презентувала підручник «Медіаосвіта та медіаграмотність», який є першим в Україні підручником, розробленим для забезпечення відповідного курсу у вищих навчальних закладах та в системі післядипломної підготовки вчителів. Автори підручника, провідні українські та зарубіжні науковці, об’єднали найактуальніші світові розробки в галузі підготовки студентів в сфері медіаосвіти, медіаграмотності та медіакультури.\nЩо таке медіаосвіта? В Рекомендаціях ЮНЕСКО (Освіта для медіа в цифрову еру. Відень: ЮНЕСКО, 1999) медіаосвіта визначена «як частина основних прав громадян на свободу висловлювання і права на інформацію, як один з вагомих інструментів підтримки демократії».\nМедіаосвіта – це навчання теорії та практичним умінням для опанування сучасних мас-медіа. Медіаосвіта – один з усталених і апробованих способів формування попиту на якісний журналістський контент. Медіаграмотність є похідною та результатом медіаосвіти, це здатність адекватно сприймати та інтерпретувати медіатексти. На нашу думку, суспільство потребує цих навичок саме тепер, коли спостерігається новий виток сильного політичного та корпоративного контролю над основними медіаресурсами.\nНа сьогодні медіаосвіта вже близько двох десятиліть як впроваджена в сталих демократичних суспільствах: переважно медіаосвіта є частиною шкільних програм, окремим предметом або інтегрована в предмети, які передбачають вивчення рідної мови. З початку 2000-х рр. вона існує як частина вищої та середньої освіти в країнах – нових членах ЄС.\nМедіаосвіта в Україні. В Україні з 2010 року розпочато застосування «Концепції впровадження медіаосвіти Україні» (погоджена Постановою Президії Національної академії педагогічних наук України). Головна ідея концепції - сприяння становленню ефективної системи медіаосвіти в Україні з метою забезпечення загальної підготовки дітей та молоді до безпечної та ефективної взаємодії з сучасною медіасистемою. Концепція включає:експериментальний етап (2010-2013), поступове укорінення медіаосвіти та стандартизацію вимог до медіаосвіти (2014 – 2016), подальший розвиток медіаосвіти та завершення масового запровадження (2017-2020).\nЗ 2011 року розпочалось:\n- викладання медіаосвіти (як у формі спецкурсів, так і в імплементованому вигляді) в обласних інститутах післядипломної педагогічної освіти (на основі Начального плану предмету «Медіаосвіта», підготовленого АУП та Інститутом інноваційних технологій та змісту освіти за підтримки Програми ЗМІ МФВ);\n- викладання курсу за вибором «Медіакультура» у рамках всеукраїнського експерименту з впровадження медіаосвіти в середню загальнообов’язкову шкільну освіту;\n- обласні експерименти з впровадження медіаосвіти;\n- постійно діючі творчі групи вчителів та викладачів, які впроваджують медіаосвіту;\n- створені перші програми, посібники та підручники з медіаосвіти та медіакультури.\nПідготовка та написання посібника стало можливим завдяки підтримці Міжнародного фонду «Відродження».\nКонтактна особа: Оксана Волошенюк, Виконавчий директор АУП\nтел: 067 5049802\nелектронна пошта: іnfo@aup.com.ua\nЕлектронна версія посібника: http://www.aup.com.ua/uploads/momg.pdf\nАУП висловлює подяку Національній спілці кінематографістів України за сприяння у проведенні презентації\nВіталій Замніус – Директор програми ЗМІ МФВ\nВіктор Мележик – завідувач сектора Інституту інноваційних технологій і змісту освіти МОНмолодьспорту України, доц., к.т.н.\nВалерій Іванов, президент Академії Української Преси, проф., д.ф.н., редактор-упорядник підручника\nОксана Волошенюк – виконавчий директор АУП, редактор-упорядник підручника\nЛюбов Найдьонова – заступник директора Інституту соціальної та політичної психології НАПН України, к.п.н., співавтор підручника.\nМітки: информация, книга, медиа, образование


Радянський Київ | Отдых, туризм в Александрии\n29.07.2013. | Автор: doctype\nОлексій Радинський активіст Центру візуальної культури, редактор української версії журналу “Політична критика”\n«Київ радянський» — маршрут-постулат. Бо Київ, яким ми його маємо і знаємо, — насамперед радянське місто. Префікс «пост» тримається біля цього слова так само невпевнено, як самопальні пострадянські добудови на дахах і фасадах будівель із попередньої ери.\nЦей постулат не є ані прорадянським, ані ностальгічним. Якщо, звісна річ, не враховувати «прогресивної ностальгії» за стрункими й строгими формами архітектурного модернізму, що прийшов до Києва у постхрущов — ські десятиліття. Ті модерністські форми\n— літаюча тарілка Інституту інформації, хмарочос бібліотеки Вернадського, фасадний ритм палацу «Україна», езотеричні лінії парку Пам’яті, кубатура «білих корпусів» університету Шевченка — протягом кількох декад вкрили собою пасторальні пагорби вчорашніх міських околиць, досі всіяних «приватними секторами» з хатами-мазанками та прилеглими пасовиськами.\nНа початку 1960-х Київ, що однією ногою стояв у домодерному рустикальному болоті, ступив на бетонний ґрунт модернізму. На щастя для болота, підвела якість бетону.\nПраці пізньорадянських архітекторів Києва тепер сприймаються крізь фільтр потворного сіро-зеленого матеріалу, яким було вкрито їхні фасади за умов економної економіки. Провінційний пострадянський діснейленд, що прийшов їм на зміну, лише відтінює монументальні брили київського «інтернаціонального стилю». Боротьба бетону з болотом триває.\n(Застереження. Вибір пунктів маршруту в жодному випадку не претендує на вичерпність чи репрезентативність. Він продиктований виключно особистими вподобаннями та шляхами пересування).\nПалац «Україна» та околиці\nЇхати до радянського Києва слід на метро. Доїхавши до станції Палац «Україна», уважно подивіться на рекламний монітор під стелею вагона. Це єдиний шанс побачити палац «Україна» таким, яким він є насправді — під поверхнею гігантського банера, розтягнутого на всю довжину його фасаду. Призначення цього банера не лише економічне: затуляючи палацовий фасад, що ритмічно пульсує чорним склом і жовтим металом, банер насамперед приховує те, що палац нині використовується не за призначенням.\nНаціональний палац мистецтв «Україна» у його первинному вигляді — це щось на кшталт вивернутого фортепіано, що виставило свої нутрощі напоказ. У добу електронного звуку нескладно уявити музику, яка застигла б у такій архітектурі. Якби музична утопія здійснилася, за цим фасадом мали б відбуватися масові сеанси атональної музики, або принаймні фестивалі мінімал-техно. Афіші палацу «Україна» натомість рясніють виступами фольклорних колективів та недобитків світової естради. Інтер’єр палацу, що колись неодноразово перетворювався на знімальний павільйон для науково-фантастичних фільмів, було безнадійно спаплюжено під час грандіозної реконструкції в 1990-х — тож заходити всередину немає жодного сенсу, як, зрештою, і наближатися до цієї споруди за наявного стану речей.\nОтже, надивившись на рекламний монітор у вагоні метро, розглянемо краще саму станцію, чиї червоні пілони можна було б легко прийняти за твори абстрактних експресіоністів (якби ті працювали в техніці мозаїки й дотримувались комуністичних поглядів). Круглі металеві люстри також наче прилетіли сюди з американських 1950-х, нажаханих радянськими літаючими тарілками (насправді люстри перевішали сюди з київського музею Леніна). Мозаїка наприкінці платформи мала б називатися «Привіт Борису Гройсу»: соцреалістична фігура чер- воноармійця вписана в оточення з абстрактних супрема — тистських форм — чим не ілюстрація тези про органічний зв’язок аванґарду та соцреалізму?\nДостеменно невідомо, чи на створення й розташування цієї мозаїки вплинув той факт, що за кілька сотень метрів від неї — місце народження Казимира Малевича, засновника супрематизму. Нині на цьому місці — «монумент Малевича» (1): найбільша у світі супрематистська скульптура, каркас гігантського довгобуду, що своєю структурою нав’язливо нагадує скромненький портал офіційної «алеї Малевича», розташованої навпроти. Зусібіч милуючись пам’ятним знаком Малевичу, поволі наближаємось до наступного пункту програми.\nВсупереч намірам його авторів, це місце відоме у Києві як крематорій (2) на Байковій горі. Отримавши замовлення на проект міського крематорію, київські художники Рибачук і Мельниченко прагнули зробити все, щоб крематорію — у звичному значенні слова — у Києві не з’явилося. Була середина 1960-х, у Києві щойно дозволено говорити вголос про Бабин Яр і про те, що сталося там з тілами розстріляних нацистами перед здачею Києва. Чимало архітектурних майстерень навідріз відмовилися будувати споруду, де спалювали б людей. Рибачук і Мельниченко, які щойно завершили нереалізований проект монументу в Бабиному Яру, запропонували вихід.\nКомплекс київського крематорію не мав бути схожим на жодну земну споруду, ніщо не мало нагадувати про його функціональне призначення. У результаті парк Пам’яті є чи не єдиним на світі місцем, де архітектура межує з психотерапією. Усе в цьому комплексі — від нарізування терас до звивистих форм залів кремації — спроектовано, аби зменшити стрес для тих, хто прийшов попрощатись із близькими. Звідси й ідея парку Пам’яті, а також «храму неба» (на такій назві залів кремації наполягають їхні автори). Існує легенда, що проект такої авангардистської споруди у Києві було затверджено лише тому, що міські чиновники побачили у ній відповідник знаменитій Сіднейській опері (насправді обидва об’єкти\nПроектувалися одночасно й незалежно один від одного).\nДо проекту парку було включено монументальну Стіну пам’яті — кільканадцятиметрову рельєфну поверхню, яку Рибачук і Мельниченко створювали протягом 13 років. Тимчасовий лібералізм київської бюрократії невдовзі перетворився на свою протилежність. На початку 1982 року, після численних скарг на невідповідність цього проекту нормам соцреалізму, майже завершений об’єкт завдовжки понад двісті метрів було вкрито шаром бетону. Художників звинуватили в тому, що замість Стіни пам’яті вони вирішили відтворити свій проект, не реалізований в Бабиному Яру. Шар бетону, що вкриває людські фігури Стіни пам’яті, і є найкращим (хоч і несвідомим) пам’ятником жертвам терору.\n«Білі корпуси» університету Шевченка та околиці\nНаближаючись до «білих корпусів» університету Шевченка, варто затриматися на розі вулиць Васильківської та Ломоносова, де на тильній стіні Інституту онкології розташовано одне з найпослідовніших втілень радянського наукового світогляду. Як видно з на диво добре збереженої мозаїки, цей світогляд успішно сполучав новітні технології з елементами магічного мислення. На цій мозаїці група лікарів, схожих у своїх білих шатах на східних мудреців (чи на «ізраїльських онкологів» із сучасної реклами), випускають із рук сліпучий промінь, за допомогою якого нищать потойбічну потвору (аби ні в кого не лишалося сумнівів щодо її назви, потвору оснащено кліщами).\nЦе не єдиний взірець наочно-наукової мозаїки в околицях університетського містечка. На фасаді Інституту ядерних досліджень (3), приміром, без застережень зображено, як двоє дебелих робітників розщеплюють атом за допомогою чималеньких металевих щипців. Інститут кібернетики зустрічає відвідувачів більш таємничою мозаїкою, котру можна вважати піонерським втіленням віртуальної реальності в радянській культурі: ромбоподібне обличчя людиноробота вписано у різнобарвний фрактал, з якого бризкають зооморфні інформаційні потоки. Саме Інститут кібернетики спричинив появу на навколишніх Теремках житла для майбутніх лю — динороботів: тут виник житловий комплекс, чиє планування навряд чи вдасться пояснити з земної точки зору, натомість із неба, себто у плані, ця група будівель являє собою майже довершену молекулярну структуру.\nОколиці «білих корпусів» (4), як і сама територія університетського кампусу, — виразний приклад застосування архітектури як засобу психологічного програмування. Чого варті бодай університетські будівлі, чиї рубані кубічні форми, здається, самі по собі мають сприяти розвитку абстрактного мислення. Або рельєфи на фасаді механіко-математичного факультету, котрі своєю фігуративною потворністю повинні відбивати у представників точних наук будь-який інтерес до гуманітарної творчості. Розвиткові уявлень про устрій суспільства сприяє студентська їдальня, поділена на цивільний та військовий блоки, причому до першого не потрапиш, не зазирнувши — з розташованого над ним проходу — до другого.\nНад хмарочосом бібліотеки Вернадського заходять на посадку літаки, що прямують до аеропорту «Жуляни», викликаючи нездорову ейфорію в охоплених самовбивчими настроями дисертантів та інших мешканців читальних залів із ілюмінаторами, розташованими на стелях. Відриваючись від нудного чтива, дисертант задирає голову та бачить, як до стрункої вежі книгосховища наближається літак компанії Wizz Аіг і дірявить її наскрізь. Будівля, повна паперу по вінця, миттєво спалахує. В читальному залі зчиняється гамір, усіх охоплює паніка, і лише щасливий дисертант непорушно споглядає крізь ілюмінатор у стелі, як бібліотека поверх за поверхом повільно осідає на землю, поширюючи хмари паперу та пилу.\nНаціональна бібліотека ім. В. І. Вернадського —\nІдеальна модель вітчизняної науки, тож не дивно, що в багатьох причетних до неї вона викликає найбільш агресивні фантазії. Зовні вона виглядає суворою, недоступною, самодостатньою. Щось на кшталт моноліту, якому вклоняються первісні люди в «Космічній одіссеї 2001». Та щойно потрапляєш усередину, як помічаєш абсурдну невідповідність цього фасаду його реальному змісту. В ніздрі б’є різкий та затхлий сморід речовини, яку використовують для презервації книжок. Перше, що ти бачиш, — несосвітенне панно площею в триста квадратних метрів, у центрі якого — охоплений нестерпною тугою чоловік, мабуть, дисертант, що забагато часу провів у цих стінах. Панно, згідно з офіційними джерелами, присвячене «головному призначенню науки — захисту життя на землі».\nАле з життям, зображеним на цьому творі, як і з тим, що відбувається в прикрашеній ним будівлі, хочеться покінчити якнайшвидше. А ти ж щойно зайшов до бібліотеки. Дизайн її середовища — від згаданого запаху до кольорів килимових доріжок, пальмоподібних декоративних рослин у «кутку відпочинку» і смаку салату в місцевій їдальні\n— підібрано таким чином, щоб кожен відвідувач мав нагоду відчути повну й беззастережну невідворотність власного розчинення у безособовій махині під назвою «вітчизняна наука». Ти відстоюєш чергу, отримуєш стопку книжок, прямуєш до читальної зали і починаєш рахувати літаки над головою.\nЯкщо уважно подивитися на карту Києва, нескладно помітити, де справжній — ідейний та функціональний\n— центр міста. Центр перебуває там, де перетинаються більшість міських магістралей, звідки можна (за умови порожніх вулиць) за лічені хвилини дістатися практично\nБудь-якої точки. Центр Києва міститься на Либідській площі, яка досі офіційно називається площею Дзержин — ського.\nРозташування на площі з такою назвою Інституту інформації (6), хай навіть науково-технічної та економічної, не могло не спричинити появу цілої серії міських легенд. Найпоказовіша з них стосується серпня 1991 року, коли загадкову споруду на площі Дзержинського начебто оточили озброєні війська і щось із неї довго вивозили, у східному, звісно ж, напрямку. Предмет іншої легенди — холодокомбінат, розташований поряд з інститутом, чиєю справжньою функцією мало б бути «охолоджування реактора», який начебто міститься в інституті в самісінькому центрі міста.\nВигляд конференц-залу Інституту інформації, тієї самої «літаючої тарілки», лише додавав цій історії конспі — рологічного флеру. Згідно з раціоналістичними тлумаченнями, форма цього конференц-залу продиктована витонченими акустичними вимогами (її автор, архітектор Флоріан Юр’єв, більш відомий як майстер скрипкових справ). Насправді ж «космічні» аналоги цієї конструкції можна побачити в найнесподіваніших точках колишнього СРСР У такий спосіб архітектура реалізувала пізньора — дянський ідеологічний проект: перенесення уваги мас із абстрактної «розбудови комунізму» на більш практичні, буденні справи, як-от «підкорення космосу». Підкорення, як і комунізму, не відбулося, але тепер «літаючі тарілки» та інші космічні аксесуари прикрашають вулиці наших міст. Це дає змогу сподіватись на майбутнє продовження бодай одного з незавершених проектів.\nКатегория: Інший Київ


На вебінарі обговоримо актуальність STEM-освіти та необхідність популяризації STEM-дисциплін серед учнів. Розглянемо STEM, STEAM, STREAM як інструмент розвитку ключових навичок XXI століття. Обговоримо можливості колаборації та впровадження STEM в освітній процес через участь у міжнародних проектах. З’ясуємо переваги та можливості, що дає участь у відкритому європейському проекті "Science on Stage".\nSTEM-освіта як світовий освітній тренд.\nЩо таке STEM, STEAM, STREAM.\nПроектна діяльність як інструмент розвитку ключових компетентностей.\nScience on Stage - європейська платформа для STEM-викладачів.\nОчікувані результати: Учасники вебінару дізнаються про STEM-, STEAM- та STREAM-напрямки в освіті, визначать можливості колаборації та впровадження STEM в освітній процес через участь у міжнародних проектах, а також отримають поради щодо організації проектної діяльності школярів.\nдля заступників директорів, директорів ЗНЗ та коледжів, вчителів початкової ланки, фізики, хімії, математики, інформатики, мистецьких дисциплін.


“ Ті, хто не встиг, то мають змогу доздавати ялинки ще у стаціонарному пункті прийому" - Андрій Галушка (ФОТО) - 032.ua\n“ Ті, хто не встиг, то мають змогу доздавати ялинки ще у стаціонарному пункті прийому" - Андрій Галушка (ФОТО)\n20:59, 5 лютого 2017 р.\nПитання зі сміттям у Львові вже фактично вирішилось, як постала інша проблема – утилізація ялинок. Хоч на календарі вже майже середина лютого, але люди і надалі продовжують викидати ялинки просто біля смітників.\nВ той час як сміття забирають і вивозять, то ялинки залишаються на тому ж місці, утворюючи все більшу і більшу гору хвойних.\nЩо з цим робити і як можна з користю використати хвойні, кореспондент 032.ua запитав у начальника управління екології та ландшафтного планування Львівської міськради, Андрій Галушки.\n“ Ті, хто не встиг, то мають змогу доздавати ялинки ще у стаціонарному пункті прийому, що на вулиці Замарстинівській, 167а, там є одна з виробничих баз “Зеленого Львова”. Ми прийматимемо там ялинки, як мінімум до кінця зими” - зазначив він.\nУ Львівському палаці мистецтв триває виставка відомої львівської письменниці Лідії Йолтуховської-Скоропис\nСаакашвілі у Львові ходив на каву з Садовим та Гацьком


Sagmeister & Walsh запустили “Sorry, I Have No Filter” – інтернет-магазин товарів, які продаються, щоб зібрати гроші для неприбуткової феміністичної ініціативи Ladies, Wine & Design.\nЩоб оцінити дух, достатньо поглянути на логотип сайту:\nАсортимент включає плакати, футболки, куртки, подушки, шкарпетки, головні убори, наклейки, футляри для телефонів та ін.\nСайт запустила організатор усього дійства дизайнер Джессіка Волш за підтримки жіночої дизайнерської команди.\nОрганізація Ladies, Wine & Design була заснована два роки тому, натхненна особистими переживаннями Джессіки Волш через онлайн тролінг. З’ясувавши, що більшість негативу, ненависті та сексизму, спрямованих на неї, йде від жінок, вона прагнула створити майданчик, за допомогою якого креативні жінки будуть підтримувати й захищати інших творчих жінок у галузі.\n“Залежно від країни, в якій ви живете, лише 5-12% творчих директорів або керівників компанії є жінками, – каже Джессіка. – Наша ініціатива – наставництво та розвиток творчих жінок за допомогою вільних глобальних подій, таких як переговори, вечірки тощо.\nНаша мета полягає в тому, щоб за допомогою LWD залучити жінок до створення позитивних стосунків, щоб ми могли піднімати одна одну, ділитися ресурсами та натхненням і допомагати одна одній іти вперед”.\nПлатформа LWD веде діяльність по всьому світу і має представництва, зібрані за допомогою спеціальних мереж, у 180 країнах.\nПроект має позитивну ціль та дуже позитивний і неформальний дизайн, який повністю відповідає неймінгу та духу організації. Рекомендуємо зазирнути на сайт, він викличе у вас посмішку, навіть якщо ви не жінка 😉\nайдентика веб дизайн колір інспірація UX Amazon Китай Трамп Kickstarter авто гаджети логотип UI/UX AR Microsoft кар'єра Nike Pantone sketch типографія НБУ McDonald's Android IKEA Facebook iPhone X product design Adobe Apple шрифт iPhone Photoshop Росія брендинг VR Instagram UI Google Samsung iOS редизайн ребрендинг лого Tesla США