"Він хоче повернутися додому, в Росію". У Німеччині розповіли про бажання Навального - NYT - новости Украины, Політика - LIGA.net\n"Він хоче повернутися додому, в Росію". У Німеччині розповіли про бажання Навального - NYT\nРосійський опозиціонер Олексій Навальний у розмові з прокурором Німеччини заявив, що після одужання хоче повернутися назад до Росії, повідомляє The New York Times із посиланням на джерела в німецькій Службі безпеки.\nЗа словами прокурора, опозиціонер сказав, що не збирається залишатися в Німеччині. "Він хоче повернутися додому, до Росії і продовжити свою місію", - зазначив чиновник.\nКрім того, Навальний відмовився брати участь у спільному розслідуванні Росії і Німеччини в зв'язку з його отруєнням, йдеться в повідомленні.\nЗараз російський політик вже повністю знаходиться в свідомості: "Він усвідомлює свій стан і де він знаходиться", - підкреслив прокурор.\nВранці 20 серпня Олексію Навальному стало погано на борту літака. Борт екстрено приземлився в Омську і політика госпіталізували. У той же день він впав у кому. При цьому, російські медики заперечували, що це отруєння.\n22 серпня російського опозиціонера перевезли до німецької клініки, лікарі якої пізніше заявили, що Навальний був отруєний отрутою із групи "Новачок".\nЧитайте також: Навальному посилили охорону: є ризик нового нападу\nНавального відключили від ШВЛ, він здатний самостійно вставати з ліжка 14.09.2020Отруєння Навального. Міністри закордонних справ G7 висунули вимоги до Росії 09.09.2020Навального вивели з коми 07.09.2020


Меморіальний музей-садиба гончарської родини Пошивайлів • Національний музей-заповідник українського гончарства в Опішному\nНародився в Опішному в родині потомственного гончаря-посудника, кустаря-середняка Ничипора Тарасовича Пошивайла (кінець 1880-х – 1936) та гончарки Ганни Іванівни Пошивайло (Оначко) (початок 1890-х – 1964), батько якої був відомим опішненським цегельником. Дід Тарас (середина 1860-х – початок 1900-х) у останній чверті ХІХ століття виготовляв полив’яний посуд, а його дружина Килина (кінець 1860-х – 1930) ліпила дитячу іграшку. Представники родини займалися гончарством щонайменше з XVIII століття.Як згадував сам Гаврило Пошивайло, «вони займались тільки одним гончарством: робили, возили по ярмарках і базарах. І так було з покоління в покоління…».\nОснови гончарного ремесла перейняв від батька. Працювати за гончарним кругом почав дуже рано. Першими виробами були глиняний посуд для забави дітям («монетка») і, звичайно ж, свистунці. Працював як гончар-кустар (1922–1933, 1941–1943), гончарем артілі «Художній керамік» (1934–1941), гончарем промартілі «Художній керамік» (1946–1960); гончарем (1960–1965), творчим майстром (1965–1969, 1970–1971) Опішнянського заводу «Художній керамік», гончарем Опішнянського заводу «Керамік» (1971–1987). Виготовляв мальований посуд (горщики, глечики, тикви, вази, барила, куманці, миски, тарелі), зооморфний посуд (барани, леви, бики, птахи), ритуальні вироби (куришки, свічники), декоративну антропоморфну скульптуру на теми народного побуту (барині, вершники, сюжетні композиції), дитячі іграшки («монетки», «солов’ї», свистунці). Не було в гончарстві такого, чого б не зумів зробити Гаврило Пошивайло. І не просто зробити, а й вкласти в дивовижні глиняні творіння всю широчінь розкриленої душі, наснажити їх високими людськими почуттями. Уперше в українському гончарстві створив сюжетні композиції на теми гоголівських героїв, Сорочинського ярмарку. Коли Гаврило Пошивайло сідав за круг, час немовби зупинявся. А гончарював він і ліпив глиняну скульптуру, дитячу іграшку до останнього місяця 82 року життя.\nУміло застосовуючи власні прийоми формотворення й декорування, Гаврило і Явдоха Пошивайли залишалися вірними давнім опішненським традиціям, стверджуючи цим невичерпну енергію пракоренів. Вони підсвідомо відчували своє, українське, й щонайменше звертали увагу на запозичення з інших етнокультур. Це особливо відчувається в старосвітських формах посуду, декоративній скульптурі, бароковій мальовці. Довге життя мистців у повсякденні глини й творчості було подібним до житія святих. Вони обоє були великими праведниками. Усього було на їхньому життєвому шляху. Довелося пережити революції, більшовицькі економічні експерименти, голодомори, репресії, воєнні лихоліття. Були місяці без хліба й зарплати в гончарній артілі, але ніколи, ні за яких буденних негараздів, вони не нарікали на вибір долі й самопосвяту глині. Вони продемонстрували всім оточуючим взірець відданості гончарству, сповна віддали себе рідному народу, до останнього подиху не випускаючи з рук «святу землицю». Їх життя – величний акт самопожертви в ім’я одухотвореної глини. Не випадково Фонд міжнародних премій посмертно вшанував життєвий подвиг Гаврила Пошивайла спеціальною відзнакою «За життя, гідне людини» (1998). Якось Явдоха Данилівна зізналася: «Отак і живемо з гончарним кругом біля ліжка, бо бува і вночі приходить до тебе дивовижна думка. Тоді потихеньку встаєш, тягнешся до глини, починаєш спілкуватися з нею…». Щось містичне вбачається і в тому факті, що рівно через три роки, три місяці й три дні після смерті Гаврила душа Явдохи відлетіла на крилах любові до свого чоловіка, де вони вже навіки разом.\nГончарське подружжя знало про плинність усього сущого матеріального на землі, а тому прагнуло якомога довше зберегти в людській пам’яті спогади й уявлення про гончарні здобутки Опішного ХХ століття. Саме тому на початку 1970-х років вони створили перший в Україні приватний музей кераміки. Музей для Явдохи й Гаврила Пошивайлів був своєрідною філософською категорією буття, символом і способом збереження й примноження кращих набутків рідного рукомесництва. Музей – як генератор національного культу гончарства, музей – як резерват непорушних гончарних канонів, без яких немає українського гончарства – унікального явища світової культури. Родинний музей Пошивайлів ще за часів радянського тоталітаризму став осередком уславлення народного мистецтва, своєрідним форпостом українського духу. У провінційному містечку він відігравав таку ж патріотичну, україностверджуючу роль, як і знаменитий столичний музей Івана Макаровича Гончара в Києві. До нього йшли відвідувачі в пошуках пракоренів рідної культури, їхали іноземні делегації, щоби краще пізнати українську душу.\nПро творчість і мистецьку спадщину Гаврила і Явдохи Пошивайлів є чимало публікацій у науковій і популярній літературі, у періодичних виданнях, що належать перу відомих українських мистецтвознавців, керамологів, культурологів, журналістів. Відомості про мистців увійшли до узагальнюючих наукових і популярних видань про українську народну кераміку, видань з історії українського мистецтва: «Історія українського мистецтва» (1968), «Українське народне мистецтво. Кераміка і скло» (1974). Про майстрів знято кілька документальних фільмів, у тому числі «Круг» (1972), «Щоб не згасло горно» (1988), «Незабутні» (2009).\nНа Стіні гончарної слави України в Опішному встановлено Меморіальну дошку Гаврилові та Явдосі Пошивайлам роботи видатного українського скульптора, народного художника України, заслуженого діяча мистецтв України Василя Ярича (Львів, 2014).\nМеморіальна дошка Гаврилові та Явдосі Пошивайлам\nГаврило та Явдоха Пошивайли стійко дотримувалися традиційних форм та орнаментики, що простежується у формах посуду, декоративній скульптурі та бароковій мальовці. Це був один із найбільш відомих творчих тандемів української народної кераміки другої половини ХХ століття.\nМикола Гаврилович Пошивайло\nСин Гаврила та Явдохи Пошивайлів – Микола Гаврилович Пошивайло (27.05.1930, Опішне, Полтавщина – 25.10.2017, Опішне, Полтавщина) – гончар-посудник і мисочник, майстер художньої кераміки.\nЗ 10 років вчився гончарювати у свого батька. Упродовж 1960-х – 1990-х років працював творчим майстром, гончарем Опішнянського заводу «Художній керамік». Викладав уроки гончарства в Державній спеціалізованій художній школі-інтернаті «Колегіум мистецтв у Опішному» (1999–2004). За його безпосередньої участі діяла дитяча студія «Сонячний круг» (1980–2000). Працював на посаді художника Національного музею-заповідника українського гончарства в Опішному (2004–2017).\nТвори Миколи Пошивайла є класичними зразками сучасної народної кераміки. Домінуюче місце в його творчості посідали побутовий посуд та декоративна скульптура. Асортимент традиційного посуду дуже широкий: горщики, глечики, тиквасті глечики, тикви, ринки, зливушники, барила, миски. Працюючи над зооморфним посудом, він надавав великого значення пластиці тулубів (куляста форма), оздоблюючи їх ліпленим декором та ритуванням. Створював сюжетні композиції на теми народного побуту. У виготовленні дитячої глиняної іграшки, яку він створював у вигляді найрізноманітніших птахів, тварин, вершників, баринь, виявив себе прекрасним інтерпретатором давніх традицій глиняної пластики Опішного. Проте барині майстра різняться від баринь його батька. Вони мають вигляд дівчини-українки, що проявляється у відтворенні головного убору – традиційного вінка з квітів, довгих кіс, а також вишитої сорочки. Нижня частина скульптури має більш заокруглену форму, оздоблену мальовкою, що відтворює плахтову тканину. Відмінністю також є те, що Микола Пошивайло зображував баринь з музичними інструментами: бандурами, гармонями; образи веселих музик. Зображуючи вершників, увагу акцентував саме на козаках, оскільки їхні головні убори мають отвір для свистіння. Розмальовуючи одяг, відтворював козацький стрій: смушеву шапку, вишиту сорочку, широкі шаровари, пояс, чоботи. Микола Пошивайло відроджував традиційне опішненське мискарство, а саме декорування в техніці фляндрування. Техніка мальовки вражає багатством уяви. Різноманітність і неповторність кожного малюнка створюється за рахунок різних поєднань та комбінацій, які він вдало застосовував на своїх виробах. Його миски виконані на основі зразків кінця ХІХ – початку ХХ століття. При цьому автор утвердив у опішненському гончарстві свій власний творчий почерк, унаслідок чого його твори чітко вирізняються з-поміж інших.\nВироби Миколи Пошивайла експонувалися на обласних, республіканських, всесоюзних, міжнародних виставках у Бельгії, Болгарії, Канаді, Японії, Нідерландах, Норвегії, Польщі, США, Угорщині, Франції, Югославії, Великій Британії.\n1980 року відбулася перша персональна виставка родини Пошивайлів (Полтава). 2010 року була презентована виставка «РЕІнкарНАЦІЯ РОДУ, або ЕТНОбуття на ГОНчарному КРУЗІ» (Опішне), яка представила творчих доробок двох поколінь. 2015 року відбулася ювілейна виставка творчих робіт Миколи Пошивайла «85: патріарша мудрість творчого буття» (Опішне).\nЗаслужений майстер народної творчості України (1988), лауреат Літературно-мистецької премії імені Івана Нечуя-Левицького (1995), член Національної спілки художників України (1971) й Національної спілки майстрів народного мистецтва України (2002).\nНеодноразово був лауреатом престижних республіканських та всесоюзних художніх виставок, конкурсів, фестивалів і симпозіумів кераміки.\nДипломант Першого та Другого всесоюзних фестивалів самодіяльної художньої творчості трудящих (1976, 1987), Обласного фестивалю самодіяльного мистецтва (1972), Республіканського фестивалю самодіяльного мистецтва (1972), Всесоюзної виставки-конкурсу творів декоративно-прикладного мистецтва самодіяльних художників і майстрів народної творчості (1972), Всесоюзної виставки «Самодіяльні художники Батьківщини» (1977), огляду творчих досягнень творів самодіяльних художників та майстрів декоративно-прикладного мистецтва (1979).\nДипломант І Республіканського симпозіуму гончарства «Традиції та сучасність» (Опішне, 1989). Лауреат Другої премії Першого регіонального симпозіуму монументальної керамічної скульптури «Поезія гончарства на майданах і в парках України» за композицію «Козаки співають». Лауреат Першої премії Другого всеукраїнського симпозіуму монументальної керамічної скульптури «Поезія гончарства на майданах і в парках України» за скульптурний свічник «Козаки».\nВолодар Першої премії Всеукраїнського мистецького конкурсу «Мальований глечик» (Опішне, 1999); Другої премії І Національного конкурсу художньої кераміки (Опішне, 2000); Першої премії в номінації «Народна кераміка» ІІ Національного симпозіуму гончарства (Опішне, 2001); дипломант І Міжнародного фестивалю гончарів (Скопин, Російська Федерація, 2002); володар Першої премії в номінації «Народна кераміка» Національної виставки-конкурсу художньої кераміки «КерамПІК у Опішному!» (Опішне, 2009), лауреат спеціальних дипломів у номінації «Народна кераміка» Національної виставки-конкурсу художньої кераміки «КерамПІК у Опішному!»: «За кращу сюжетну композицію» (Опішне, 2009, 2010, 2011), «За канонічність» (Опішне, 2012).\nНагороджений почесними грамотами за вагомий внесок у розвиток українського гончарства, самовіддану плідну працю, високі творчі здобутки, популяризацію мистецтва, особистий внесок у розвиток народного мистецтва, сумлінну працю, професіоналізм, активну громадську позицію. Творчість майстра відзначена численними грамотами Міністерства культури України, обласного Управління культури.


Каюти фізиків були розташовані на четвертому ярусі. Воскреслий астронавт уже добре орієнтувався на «Еврідіці», вивчив план усього зорельота, такого не схожого на ті, в яких колись літав сам. Не розумів багатьох назв і призначення приладів кормового сегмента, безлюдного й одрізаного від решти корпусу потрійною перетинкою. Подібний до велетенської гусениці корабель уздовж і впоперек протинали тунелі — комунікаційна мережа під циліндричне розтягнутим містом. У м’язах воскреслого жила пам’ять про блукання тісними, овальними чи круглими, наче колодязі, коридорами, в яких доводилося пливти у стані невагомості, час від часу допомагаючи собі, ледь відштовхуючись од стін, стелі й підлоги, щоб зробити потрібний поворот.\nА в товарних ракетах до трюму можна було дістатись і простіше — шахтою кліматичної продувки. Досить було ввімкнути компресор, і ти вже нісся в шумі майже справжнього вітру, а ноги, що висіли у повітрі, видавалися непотрібним рудиментом, з яким не відомо що робити.\nВін майже шкодував, що немає невагомості, яку колись, бувало, так проклинав, коли треба було щось полагодити, бо закон Ньютона таки добре давався взнаки. Досить було вдарити молотком, не вхопившись добре за щось другою рукою,— й ти летів по рівнодіючій, кумедно перевертаючись у повітрі. Але смішно в таких випадках було лише тим, хто спостерігав за астронавтом збоку.\nЛіфти — точніше довгасті безколісні кабіни з овальними вікнами, настільки вигнутими, що все в них спотворювалося, безшумно рухались, показуючи номери Сегментів, і блимали вогниками на потрібній зупинці.\nПідлога в коридорі була водночас шорстка й пружна. За рогом коридора щойно зник пилосос, схожий на черепаху, а воскреслий астронавт простував уздовж ряду дверей, трохи вигнутих, як і стіна. Пороги були окуті міддю; мабуть, так заманулося земному дизайнерові. Якось інакше це годі було пояснити.\nСпинившись перед каютою Лаугера, астронавт умить втратив упевненість. Він ще й досі не зміг стати одним з членів екіпажу, їхня приязнь до нього, коли стрічались у кают-компанії, поспішність, із якою той чи той запрошували його до свого столу, здавалися перебільшеними. Ці люди немовби вдавали, що він і справді є одним із них і йому лише тимчасово не дають посади. Щоправда, Лаугер запевнив його, що він може працювати в нього, коли тільки схоче, але й ця обіцянка чомусь не додала певності, а лише насторожила. Зрештою, Лаугер був не абихто, а перший фізик. І не тільки на «Еврідіці». Астронавт ніколи не думав, що його можуть пойняти сумніви, як слід триматися з будь-ким…\nДвері не мали клямки, досить було торкнутися їх пучками пальців — і вони відчинилися так швидко, що він мало не сахнувся, як дикун од автомобіля. Велике приміщення вражало безладом. Серед стосів касет із плівками, платівок, паперів, атласів височів великий письмовий стіл з вигнутою стільницею. В середині цієї дуги містилося сидіння, що оберталося на всі боки. За столом на стіні чорніло прямокутне табло з мерехтливими світлячками іскор. Обабіч цієї миготливої таблиці висіли підсвічені фотографії спіральних туманностей, а далі громадилися прямовисні опуклі стовпоподібні циліндри, часто відкриті, заповнені перегородками з дисками процесорів. У лівому кутку стояв скісний чотиригранний апарат з підвішеним до нього стільчиком. Апарат той наскрізь прошивав склепіння, а зі щілини під бінокулярами швидкими стрибками змотувалася стрічка якоїсь діаграми, згортаючись на підлозі у сувій. Підлогу вкривав потертий перський килим із бляклим ієрогліфічним візерунком. Цей килим остаточно приголомшив астронавта.\nЦиліндр, подібний до колони, зненацька зник і за ним відкрився вхід до наступного приміщення. Там стояв Лаугер, вбраний у полотняні штани й светр, з давно не стриженою головою, й усміхався по-зліовницьки й водночас безневинно. Обличчя в нього було м’ясисте, як у передчасно постарілої дитини, і таке ж несхоже на обличчя творця високих абстре,кцій, як в Енштейна, коли той ще працював десь у конторі.\n— Добрий день… — мовив прибулий.\n— Заходь, колего, заходь. Ти вчасно прийшов: одним махом увійдеш і у фізику, й у метафізику… —Лаугер почснив: — У мене панотець Араго.\nАстронавт увійшов за Лаугером до другої каюти, меншої, з прибраним ліжком і кількома крісельцями навколо столу. За столом сидів домініканець і крізь лупу розглядав якісь плани, а може, комп’ютерну карту планети, бо аркуш той був покреслений численними лініями.\nАраго висунув ще одне крісло біля себе. Сіли всі втрьох.\n— Це Марк. Ви знаєте його, панотче? — спитав Лаугер і, не даючи йому відповісти, повів далі: — Я уявляю, скільки у вас клопотів, пане Марку. Важко говорити по щирості з машиною.


На межі Равського Розточчя та Малого Полісся | Україна Інкогніта\nГоловна > Блог > На межі Равського Розточчя та Малого Полісся\nОпубліковано Думич Володя 25 Жовтня, 2015\nНаш маршрут починається з центру Рави-Руської – площі Вічевої. Місто знаходиться за 36 км від районного центра міста Жовкви, за 60 км від обласного центра міста Львова.\nПерші відомості про існування міста відносяться до 1455 року. Вважається, що його тоді заснівав князь Белзький і Мазовецький, назвавши іменем свого Мазовецького володіння Рави. Друга частина назви походить від того, що галицькі землі в ті часи називалися руськими.\nЗ Вічевої площі шдях проходить по вулиці Коновальця. По правій стороні вулиці розташована церква Святого Юрія, якій майже 150 років. Церква є архітектурною пам’яткою ХІХ століття.\nВулицею Коновальця підходимо на північ до річки Рати. Річка є притокою ріки Західний Буг і належить до басейну Балтійського моря. Річка протікає по Ратенській низовині, яка є частиною Малого Полісся. Абсолютна висота низовини 200-250 метрів. Береги річки рівнинні, течія повільна, дно рівне. Біля річки роста лучна рослинність, типова для долини: костриця лучна, вівсюнець лучний, тимофіївка лучна, тонконіг лучний, а далі домішується осот прибережний, дрібно злакові, різнотравні угрупування.\nМандруючи берегом річки на захід бачимо ставкове господарство, яке складається з 5 ставків різного призначення. В ставках вирощують рибу: короп, білий амур, товстолобик та інші. Біля ставків росте осока, очерет, а також багато квіткових – це аїр жовтий, жовтець, незабудки голубі, наперстянка жовта, зозулин цвіт. Влітку на ставах можна купатися і гарно відпочити.\nДалі шлях веде на південний захід до села Борове приблизно 1,5 км лісовою місцевістю. У мішаному лісі росте сосна, береза, бук, дуб. Найбільше вільхи, багато глоду, шипшини, ожини. Унікальним природним об’єктом є триєдине джерело. Вода тут чиста, холодна і прозора. Дно з грубого піску і каміння-опоки. Добре видно як водоносний шар виходить на поверхню.\nВід джерела піднімаємося на пагорби Розточчя. Шлях проходить по лісовій місцевості. На відстані 2 км по дорозі є гора Лиса, 310 м над рівнем моря. На горі спостерігаємо відсолення гірських порід з прошарками черепашника, синьо-зеленими пісками і моренними каменями. Це свідчить про сліди льодовикового періоду і про те, що ця територія була дном моря.\nДальше рухаємося по Розточчю на схід приблизно 3 км лісовою місцевістю. Тут рослинність листяна, особливо переважає бук, граб, є дуби. У цьому лісі є два кладовища французьких і радянських військовополонених, які загинули під час Другої світової війни.\nСаме тут знаходиться найвища точка околиць Рави-Руської гора Вовковиця. Її висота 341 метр над рівнем моря. Вона має крутий схил і добре видно сліди діяльності текучих вод, рельєф сильно розчленований з яружно-балковою поверхнею. З гори добре видно місто Раву-Руську площею 1014 га, житловий масив та мальовничі ландшафти.\nЛіси Ратенської рівнини Малого Полісся розточанських пагорбів та витвори старовинної архітектури, сплелись у дивовижний вінок Равщини.\nРатуша у Раві-Руській\nКладовище французьких і радянських військовополонених\nНа горі Вовковиця


Як лікувати алкоголіка без його згоди — Турбо Новости\nПримусове лікування алкоголіків.\nПринудительное лечение алкоголиков в клинике. Алкоголізм часто вражає не тільки самого залежної людини, а й усіх, хто знаходиться поруч з ним. Складно уявити собі щось більш страшне, ніж спостереження за тим, як близька людина власноруч знищує власне життя. І, звичайно, кожен хоче допомогти алкоголіку побачити себе з боку і відмовитися від вживання спиртного. Кожен хоче повернути ту людину, яким був алкоголік раніше, до своєї залежності.\nПримусове лікування алкоголіків дуже часто сроиться на домислах і міфах. Одним з найпоширеніших способів лікування алкоголіків на дому є використання медичних препаратів без відома хворого. У хід йде що завгодно, від блокаторів засвоєння спирту до висушених трав і корінців з сумнівним дією.\nЕфективність такого лікування, звичайно ж, є сумнівною. Більш того, використання таких препаратів без лікарської консультації може стати причиною серйозних проблем зі здоров'ям алкоголіка. Не рідкісні й випадки летального результату через поєднання препаратів і спиртного.\nНазад Предыдущая запись: Як переконати алкоголіка лікуватися?\nДалее Следующая запись: Слідом за смартфонами, пральні машини Samsung можуть вибухати самі по собі\nПолезные советы огород и сад


Воробйов Володимир Анатолійович — Вікіпедія\nВоробйов Володимир Анатолійович\nНародився 2 листопада 1972(1972-11-02) (46 років)\nм. Череповець, СРСР\nЗріст 189 см\nВага 102 кг\nПроф. клуби Металург/Сєвєрсталь Череповець\nДрафт НХЛ 240-й загальний, 1992\nІгрова кар'єра 1992 — 2011\nУ Вікіпедії є статті про інших людей з прізвищем Воробйов.\nВолодимир Анатолійович Воробйов (рос. Владимир Анатольевич Воробьёв; 2 листопада 1972 у м. Череповець, СРСР) — російський хокеїст, лівий нападник. Майстер спорту міжнародного класу. Помічник головного тренера «Сєвєрсталь» (Череповець).\nВихованець хокейної школи «Металург»/«Сєвєрсталь» (Череповець). Виступав за «Металург» (Череповець), «Динамо» (Москва), «Нью-Йорк Рейнджерс», «Бінгемтон Рейнджерс» (АХЛ), «Гартфорд Вульф-Пек» (АХЛ), «Гамільтон Бульдогс» (АХЛ), «Едмонтон Ойлерс», «Лонг-Біч АйсДогс» (ІХЛ), «Ак Барс» (Казань), «Салават Юлаєв» (Уфа).\nВ чемпіонатах НХЛ — 33 матчі (9+7), у турнірах Кубка Стенлі — 1 матч (0+0). В чемпіонатах СРСР/Росії провів 479 матчів (117+150), у плей-оф — 75 матчів (14+33). У чемпіонатах КХЛ — 101 матч (7+38), у турнірах Кубка Гагаріна — 8 матчів (1+0).\nУ складі національної збірної Росії учасник чемпіонатів світу 1995 і 1996 (14 матчів, 0+4).\nЧемпіон МХЛ (1995), срібний призер (1994, 1996)\nЧемпіон Росії (2005, 2006, 2008), срібний призер (2007), бронзовий призер (2001, 2010)\nВолодар Кубка європейських чемпіонів (2006, 2007).\nПомічник головного тренера «Сєвєрсталь» (Череповець) (з 2011, КХЛ).\nПрофіль на сайті «Сєвєресталі» (Череповець) (рос.)\n«Сєвєрсталь» (Череповець) — поточний склад\n* Ванделль · 2 Єгоршев · 5 Стасенко · 8 Бердников · 9 Андерсен · 10 Бергфорс · 13 Лехтонен · 14 Казаковцев · 17 Нуртдінов · 22 Лааксо · 27 Гімбатов · 30 Григор'єв · 32 Монс · 36 Часлава · 37 Ковиршин · 38 Федосєєв · 40 Кетов C · 54 Попов · 55 Киселевич A · 60 Трянічев · 71 Столяров · 77 Казіонов · 81 Рязанцев · 83 Кошечкін · 87 Шипачов · 89 Бучневич · 90 Дєдунов · 96 Земченко · 97 Ємелєєв\nГоловний тренер: Назаров • Тренери: Калянін • Петров • Воробйов • Тренер воротарів: Карпін\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Воробйов_Володимир_Анатолійович&oldid=16428306\nХокеїсти «Нью-Йорк Рейнджерс»\nХокеїсти «Едмонтон Ойлерс»\nХокеїсти «Ак Барса»\nЗадрафтовані «Нью-Йорк Рейнджерс»\nРосійські хокейні тренери\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 12:00, 6 липня 2015.


Свобода релігійної совісті - Підручники онлайн\nГоловна Релігієзнавство Матеріали з навчального предмету "Релігієзнавство" Свобода релігійної совісті\nСвобода релігійної совісті\nСвобода релігії. Зміст поняття «свобода совісті» тісно пов´язаний із поняттям «свобода релігії». Інколи їх помилково ототожнюють. Справді, вони взаємопов´язані, але далеко не тотожні. Поняття «свобода совісті» значно ширше за змістом: воно відображає всю сферу духовного життя людини. Поняття «свобода релігії» є вужчим, оскільки охоплює свободу вибору і самоствердження особи тільки в системі релігії.\nСвобода релігії —- незалежне функціонування релігійних течій, рухів та їхніх інституцій, а також правові, суспільно-політичні, економічні можливості та гарантії для вільного релігійного самовизначення й самореалізації особистості.\nСвобода релігії — це передусім свобода вибору певної релігії, свобода віросповідання, відправлення релігійного культу. Вона охоплює правові, соціально-економічні, суспільно-політичні можливості, гарантії вільного релігійного самовизначення особи й вільного функціонування релігійних організацій та їх інститутів.\nСвобода віросповідання. Структурно поняття «свобода релігії» складається з двох основних елементів: свободи віросповідання і свободи церкви.\nСвобода віросповідання — свобода вибору особистістю релігійного світогляду, тобто її здатність до релігійного самовизначення, й самореалізація у вибраній релігійній сфері.\nЦе поняття характеризує внутрішню здатність людини до вільного релігійного самовизначення і правові можливості для його реалізації. Свобода віросповідання передбачає рівність перед законом як віруючих, так і різних релігійних напрямів і рухів, до яких вони належать. Індивідуальна релігійна свобода, тобто свобода віросповідання, неодмінно потребує можливості колективного сповідування релігії, здійснення культових дій, ритуалів, іншими словами, можливості для віруючого індивіда добровільно й на правовій основі об´єднуватися з одновірцями в релігійні спільноти. Як вільне утворення громадян-одновірців релігійна організація має свою внутрішню структуру, статут, що регламентує внутріцерковне життя (культові дії, норми поведінки віруючих тощо) та позацерковну діяльність (відносини з державними, світськими організаціями, соціальна допомогу тощо).\nСвобода церкви. Багатогранна діяльність релігійної організації вимагає і відповідного правового статусу. А такий статус обов´язково передбачає вирішення проблеми свободи церкви.\nСвобода церкви — ступінь автономності, незалежності внутрішнього устрою, структури управління певного релігійного об´єднання, його правовий статус і можливості виконання ним поставлених завдань.\nЗміст поняття «свобода церкви» включає як свободу утворення, управління, функціонування релігійних організацій, так і свободу їхньої фінансово-господарської діяльності, відносин із державними або світськими організаціями чи структурними підрозділами інших конфесій.\nСвобода в релігії. Надзвичайно важливим аспектом свободи совісті віруючої особистості є свобода в релігії.\nСвобода в релігії — міра свободи, яку допускає певна конфесія для своїх прибічників у віросповідній практиці, тлумаченні певних положень кодифікованого віровчення.\nСвобода в релігії виражає рівень можливостей для віруючого вільно реалізуватися в релігійному колективі в межах певних приписів і норм без будь-якого втручання не тільки одновірців, а й верхівки ієрархії священнослужителів.\nРелігійна толерантність. Свобода в релігії передбачає автономність суб´єктів релігійної комунікації, їх виваженість і неупередженість у ставленні до інших релігійних напрямів, культів, традицій тощо, тобто релігійну толерантність.\nРелігійна толерантність — такий характер взаємовідносин представників різних конфесій, який базується на принципах взаємоповаги та свідомої відмови від зверхності, ущемлення прав і приниження гідності один одного.\nРелігійна толерантність означає також визнання за окремими віруючими та віросповіданнями права на власне розуміння істини. Це своєрідний вияв рівня культури взаємин у сфері як міжконфесійних, так і внутріцерковних відносин, а отже, і вияв рівня їх гуманності. Засновники всіх світових релігій з повагою і співчуттям ставилися до кожної людини, що є найголовнішим аргументом на користь релігійної толерантності. Так, Будда проголошував: «Ненависті не зупинити ненавистю, ненависть можна зупинити тільки любов´ю». Ісус Христос наказував нам любити тих, хто ненавидить нас. А Мухаммед зазначав: «Воістину, ми вшанували кожну людську істоту». Тож релігійна толерантність ґрунтується на гідності кожної людської істоти як Божої дитини.\nУ християнському світі ідеал релігійної толерантності, свободи віросповідання пустив коріння ще на початку нової доби. Сам Ісус навчав загальної любові: «Любіть ворогів своїх, благословляйте тих, хто вас проклинає, творіть добро тим, хто ненавидить вас, і моліться за тих, хто вас переслідує» (Мт. 5:44). Щоправда, для християнства, особливо на його початковій стадії, було властиве не лише проповідування ідеалу свободи віри, а й релігійні переслідування. Неповага ранніх християн до інших релігій, їхня переконаність у тому, що лише вони знають єдиного правдивого Бога, що вони одні йдуть істинним шляхом до спасіння — усе це створювало потенційну можливість для релігійної нетерпимості.\nСередньовічна доктрина вчила, що нехристиян не можна навертати насильно. Божа благодать є даром, який слід приймати з власної волі. А тих, хто вже прийняв віру, а потім упав у єресь, варто силоміць змусити повернутися до істини. Адже єресь ототожнювалася зі зрадою, і карали за неї смертю. Це одне з багатьох свідчень того, що свобода і релігія не завжди були союзниками, що історія відносин між церквою і демократією складна і багата на конфлікти. Однак саме на християнському Заході зародилася ідея прав людини, тобто вчення про природні права.\nПриродне право — право ножної людини задовольняти свої потреби й боронити своє життя, яке випливає з її належності до людського роду зокрема й живого взагалі.\nХристиянство підготувало ґрунт для народження ідеї прав людини своїми думками про єдність людського роду, рівність його членів, неповторність і гідність кожної особи, яка потребує відповідальності та любові до ближнього. Отже, духовне самовизначення кожної людини у релігійній сфері вільне лише тоді, коли воно не спричинене зовнішніми силовими спонукальними діями, а підвладне тільки поклику її власної совісті. Свобода віросповідання передбачає також релігійну толерантність, що базується на ідеї природних прав індивіда.


Ці 22 фрази не варто говорити жінкам, які не хочуть заміж - vsyachyna.com\nYou Are Here:→Відносини→Весілля→Ці 22 фрази не варто говорити жінкам, які не хочуть заміж\nДалеко не кожна жінка хоче вийти заміж і зіграти велику весілля. Багатьох чоловіків і жінок влаштовують інші відносини, де немає офіційних зобов’язань, однак від цього ці відносини не стають менш реальними або важливими. Не всі люди це розуміють, тому часто запитують своїх подруг і родичів, які живуть в цивільному шлюбі, про багатьох різних речах. Ось ті речі, про які не варто говорити дамам, які не вважають шлюб обов’язковим атрибутом щасливого сімейного життя.\n1. Ти не хочеш, щоб твій чоловік зробив ваші відносини офіційними?\nЧому ти счітаеешь, що наші відносини неофіційні? Мій чоловік і я разом вже 10 років. У нас є спільний дім і спільне життя. Все офіційно, але просто шлюб – це не для нас. Давай тепер поговоримо про ваших офіційних відносинах з чоловіком. Почекай, чому ти робиш така особа? Ой, вибач, я занадто груба?\n2. Я б ніколи не змогла відчувати себе в безпеці у відносинах, не будучи в шлюбі\nТоді тобі потрібно обов’язково вийти заміж! Я ж насправді відчуваю себе більш захищеною, знаючи, що мій хлопець зі мною тільки тому, що він хоче бути зі мною, а не тому, що ми підписали якісь офіційні документи, і він поцілував мене перед нашими двоюрідними тіточками.\n3. Але хіба ти не хочеш, убезпечити твої стосунки?\nНаші відносини настільки безпечні, наскільки безпечні відносини тих пар, які перебувають у шлюбі. Наші одружені друзі вважають наші відносини такими ж, як і у них. Ми щасливі і любимо один одного і живемо в повній гармонії. Хіба не це індикатор того, що наші відносини дійсно міцні і що мені і йому нема чого боятися?\n4. Брак є величезною подією в твоєму житті\nНі. Шлюб є величезною подією в твоєму житті.\n5. Чому ти зневажливо ставишся до інституту шлюбу?\nУ мене немає ніяких проблем з браком, і я його поважаю, тому що він дуже багато що означає для деяких людей. Я щиро рада за моїх одружених друзів. Це здорово, що ти так потребуєш шлюбі, але я ось до цієї категорії не належу.\n6. Але якщо ви не берете, то ви не розраховуєте на довгострокові відносини?\nНаші 10-річні відносини пережили відносини численних друзів, які були одружені, відповідно: 11 місяців, 1 рік, 1 рік і 4 місяці, 2 роки, 4,5 років, 6 років і 8 років. Але деякі з наших друзів щасливо одружені, і я дуже рада за них. Виявляється, шлюб насправді не є надійним прогностичним фактором довгострокових і стабільних відносин. Якщо ти в це віриш, тоді, на жаль, я змушена тебе розчарувати.\n7. Так що, ти ненавидиш весілля?\nПросто той факт, що я не хочу весілля, не означає, що я ненавиджу весілля або не люблю на них ходити. Чесно кажучи, мене це навіть розважає.\n8. Хіба ти не мріяла про весілля, коли була маленькою дівчинкою?\nЯ багато про що мріяла, але весілля ніколи не була предметом моїх бажань.\n9. Хіба ти не хочеш вибрати собі весільну сукню?\nЯ люблю сукні, але це зовсім не означає, що мені потрібно знайти весільне вбрання. Чесно кажучи, я не впевнена, що виробники і продавці весільних суконь будуть в захваті від цього. Але подібна покупка не принесе нікому будь-якого задоволення. Тоді навіщо все це?\n10. Якщо у тебе не буде весілля, то не буде і особливого дня, де зберуться всі твої друзі і родичі\nСлабка Богу. Це було б справжнім кошмаром. Єдиний плюс всього цього: це торт і шампанське.\n11. Ти не хочеш виглядати як принцеса на своєму весіллі?\n12. Але як же подарунки!\nЯ думаю, що я зможу прожити нормально без десятка однакових блендерів або п’яти наборів посуду, яку я ніколи не буду використовувати. Також я сама можу купити собі рушники. Однак якщо ви раптом маєте бажання подарувати мені трикімнатну квартиру в центрі міста, тоді я з радістю приймаю ваше щедру пропозицію. Можу показати ті варіанти, які мені особисто подобаються найбільше.\n13. Ти завжди будеш називати його свої хлопцем?\nПерш за все він мій партнер. Однак мені здається, що форма звернення “хлопець” або “дівчина” звучить набагато ніжніше і сексуальніше, ніж чоловік або дружина. Я думаю, що якби я зустріла двох щасливих людей похилого віку, які живуть разом багато років і називають один одного “хлопець” і “дівчина”, це було б одним із самих чудових подій в моєму житті.\n14. Хіба твої батьки не хвилюються?\nВибір партнера для життя дуже важливий. Це одне з найбільш відповідальних рішень. Хіба твоє бажання вийти заміж було викликано тим, що ти хотіла порадувати своїх батьків? Тобі це допомогло?\n15. Хіба ти не хочеш, щоб він надів на твій палець обручку?\n16. Ти не хочеш, щоб він носив кільце, і інші жінки знали, що він зайнятий?\nНі, я йому довіряю. Крім того, одружені чоловіки можуть легко зняти своє кільце або ж змінити, не знімаючи кільця. Ти ніколи про це не чула?\n17. Але якщо ви одружені, то просто все кинути після великої сварки набагато складніше\nЯ думаю, що всі повинні переглянути свої відносини після великої сварки, незалежно від того, чи одружені вони чи ні. В цьому є сенс. Правда?\n18. Ви вже давно живете як чоловік і дружина, тоді чому це не зробити формально?\nТому що ми не хочемо цього робити. Це одна з принад дорослого життя: приймати ті рішення, які ти вважаєш правильними і важливими для себе. Всі повинні мати вибір, чи не так?\n19. Як же податкові пільги?\nЯ не впевнена, що ти сама вважати це аргументом на користь шлюбу.\n20. Ти не хочеш, щоб ваші відносини були офіційними в очах закону?\nМене насправді не хвилює, що закон думає про мої стосунки. Головне, щоб закон давав усім рівні права і свободи. В цьому суть закону, правда ж?\n21. Шлюб – це те, що роблять всі\nТи права, більшість людей одружуються. Так чому ж я повинна зробити те, що роблять всі люди? Я зробила свій власний вибір.\n22. Але шлюб – це щось дивовижне і романтичне!\nТак звісно! Нема нічого кращого! Але хіба що тільки щасливі, довгострокові відносини, які, як ти сподіваєшся, будуть тривати вічно з людиною, чия компанія тобі подобається найбільше в усьому світі. Або це те ж саме?\nНаступного разу, коли ви захочете запитати про чимось подібним свою подругу, яка проживає в цивільному шлюбу, подумайте краще. Можливо, вам не дуже люблять ці відповіді, які ви отримаєте. Не всі люди бачать речі однаково.


Економ-подорожі: 4 телеграм-канали і бот з бюджетними поїздками\n12:41 Минфин выступает за снижение НДС для сельхозпродукции\nВже скоро травневі і дуже хочеться провести тривалі вихідні в подорожі, але щоб це не дуже вдарило по бюджету? При грамотному плануванні реально знайти досить економні варіанти. В нагоді стануть телеграм-канали та боти.\nВсі знижки та акції від авіакомпаній та туристичних агенцій. До речі, тут є інформація і щодо перельотів Україною. Для прикладу: з Києва до Львова можна долетіти всього за 7,9 євро, а повернутися назад за 9,9 євро. Також вже є досить бюджетні варіанти для Великодня та травневих.\nПідписники: 128 059\nТут теж можна знайти бюджетні перельоти, а також знижки на автобуси та потяги, різноманітні акції від турагентств. Канал слідкує за авіаперевезеннями і в курортні міста, і за рейсами до Європи чи США. Бонусом є поради від досвідчених мандрівників.\nПідписники: 38 663\nТут можна знайти недорогі авіаквитки, рекомендації щодо дешевих перельотів, підбірки авіаперельотів тощо. Більшість варіантів вкладаються в бюджет до 100 євро. Також можна знайти корисні поради та лайфхаки для туристів.\nПідписників: 17 847\nЦе канал ведучої програми "Європа за копійки" на Новому каналі Марії Соболевої. Вона подорожує різними країнами, намагаючись витрачати на поїздки мінімум коштів. Тому на цьому каналі акцент зроблено не на знижках та акціях, а на лайфхаках як зекономити, спланувати поїздку та не потрапити в неприємну ситуацію.\nА цей бот виручить всіх, хто панічно боїться літати. Він допоможе знайти бюджетний квиток на автобус у будь-який куточок. Для цього програма моніторить квитки у 214 перевізників з 3199 маршрутів.


Крісло голови облради Рівненщини поділить суддя - Колона - Cайт громадської журналістики\nДепутат блоку БПП в київраді В’ячеслав Соболєв має російське громадянство?\nЯк осередки БПП фінансуються на Західній Україні?\nКрісло голови облради Рівненщини поділить суддя\nСкандал, який розгорнувся в Рівнеоблраді набуває все більших обертів. Крісло голови облради ні мирним, ні законним шляхом поділити не можуть.\nКрісло голови облради, за яке вчепилися двоє політичних опонентів – Володимир Ковальчук (РПЛ) та Олександр Корнійчук (БПП), – ніяк не поділять. Суддя Андрій Сало, який визнав відставку Ковальчука незаконною, але призначення Корнійчука новим головою ради – законним, тепер мусить розповісти обом сторонам, яким чином доведеться ділити крісло.\nНе виключено, що суддя, відомий своїми непопулярними рішеннями за часів Євромайдану, також має свій інтерес в цій справі, принаймні, таку інформацію поширювали деякі користувачі мережі Facebook.\nЗрештою, сьогодні на президії облради при обговоренні питання щодо легітимності її голови знову розгорнулася суперечка. Ковальчук, який вважає рішення судді повноправним та однозначним, так само однозначно хоче сісти в крісло голови. Але Корнійчук, якого обрали новим головою, – нікуди не подінеться, адже 45 із 64 депутатів його підтримали. Саме тому прихильники “нововладдя”, представники апарату Корнійчука, і звернулися до судді за роз’ясненнями, аби він розказав, як реалізувати рішення суду.\nЧи вдасться працівнику з другої спроби розставити всі точки над “і” в цій справі – питання вкрай заплутане, адже в будь-якому разі одна зі сторін перепалки залишиться незадоволеною остаточним результатом, не кажучи вже про мешканців області, в яких і без того вистачає нагальних проблем.\nА тим часом – на крісло голови облради претендують двоє, що рівносильно відсутності голови.\nМатеріали за темою:Андрій Сало, БПП, Володимир Ковальчук, Олександр Корнійчук, Рівненська обласна рада, РПЛ


«Самотні ковбої» макроекономічної критики, або Чому боротьба з інфляцією ─ не самоціль А багато оцінок і прогнозів економістів часто є безпідставними\nЄ така категорія критиків ─ вони завжди незадоволені наявним станом речей, що б не відбувалося на практиці в економіці і політиці. Але з їхніх промов неможливо зрозуміти ─ а що власне вони пропонують. Ці критики говорять настільки невизначено і розмито, що важко вловити, яка саме теорія чи економічна модель ними застосовується для оцінки тієї чи іншої економічної ситуації в країні.\nПри цьому «самотні ковбої» макроекономічної критики завжди дають зрозуміти, що от вони вже точно знають, що потрібно робити в даній ситуації, але в силу різних причин не можуть або переконати в цьому своїх опонентів, або просто їм не дають робити це якісь злії сили. Взагалі можна сказати, що будь-який економічний процес у будь-якій країні в будь-який час супроводжують такі ось критики, про яких французький політичний філософ Раймон Арон казав, що їх роль лише в тому, щоб коментувати історію, в той час, як цю історію роблять інші.\nЦі шановні панове, критикуючи, намагаються використовувати такі словосполучення як, наприклад, «ринки кращі, ніж держава, тому що ринки, як механізм прийняття рішень, краще відображають інформацію. Звичайно, так буває не завжди, є багато обмежень, але загалом усе йде саме так». Або фрази з серії ─ «макроекономічна стабілізація важлива, низька інфляція важлива, тепер потрібні структурні реформи. Тобто наш шлях вперед ─ це структурні реформи». Або приблизно так: «реальна альтернатива поглядам прихильників сприяння економічному зростанню ─ обмежити інфляцію, не залазити в кишеню через друкування грошей». На перший погляд фрази розумні ─ і в інтелектуальної читаючої публіки, яка не надто добре розбирається в перипетіях макроекономічної науки, складається враження про такого експерта як про глибокого фахівця.\nАле важливою особливістю економічної науки є плюралізм різних економічних шкіл ─ на кожну фундаментальну ідею від однієї економічної школи є інша фундаментальна контр-ідея, яка повністю спростовує першу.\nВчені-економісти за весь час існування економічної науки навчилися терпимо ставитися до своїх теоретичних опонентів і, навіть піддаючи їх теорії принизливій критиці, як мінімум, вважають за необхідне давати таким теоріям право на існування, хоча б з тієї простої причини, що вони поділяються досить великою кількістю вчених. Тому справжні експерти не використовують таких фраз, як «усі знають, що це не так» або «це всім давно відомо». Насправді на практиці все виглядає зовсім інакше: економічна наука ─ це «клаптикова ковдра» найрізноманітніших теоретичних шкіл і моделей, які часто знаходяться на протилежних позиціях.\nВажливою особливістю економічної науки є плюралізм різних економічних шкіл ─ на кожну фундаментальну ідею від однієї економічної школи є інша фундаментальна контр-ідея, яка повністю спростовує першу\nОсь, наприклад, ставлення до інфляції у кейнсіанців, монетаристів і прихильників «австрійської школи економіки» абсолютно різне. «Австрійці» проти будь-якого втручання державних органів у фінансові суспільні відносини, оскільки це втручання спотворює, згідно з ідеями Фрідріха Хайєка, природний рух цін на товари. А ціни на продукцію важливі підприємцям для прийняття рішень у своїй господарській діяльності. Високі ціни, при відсутності інфляції, сигналізують їм про те, що даний товарний ринок стає привабливим для вилучення підвищеного прибутку, і підприємці направляють туди свої капітали і трудові ресурси.\nІнфляція впливає на цей процес негативно, і підприємці вже не розуміють, чим викликане підвищення цін ─ підвищенням попиту на ці товари чи просто кількісним збільшенням грошової маси. Саме тому і тільки тому, а не в силу якихось інших міркувань, інфляція визнається «австрійцями» негативним явищем.\nАле в «австрійській» школі, у якої є багато вітчизняних прихильників, пріоритет стримування інфляції знаходиться над будь-якими іншими цілями. Також ідеться про критичну роль підприємців у цьому процесі. Щоб почути ці сигнали в економіці, підприємці повинні існувати в суспільстві в потрібній кількості. Але якщо їх немає в потрібній кількості, то кому тоді потрібна відсутність інфляції? Вже точно не простим трудящим, які не мають достатньої зарплати, щоб купити необхідну їм продукцію за неспотвореними інфляцією цінами, просто тому, що не можуть знайти роботу, оскільки багато підприємств у національній економіці або скоротили свій персонал, або зовсім закрилися, а зробили це тому, що не змогли знайти збуту своєї продукції на ринках в силу того, що на них просто немає грошей!\nЧому «полум'яні борці» з інфляцією не говорять нам про ці ефекти? Чому вони не кажуть про те, що автор ідеї держвидатків за часів криз лорд Джон Мейнард Кейнс є одним із найбільших економістів світу за всю історію, але ніяк не маргінальним лузером, і що його ідеї як і раніше ─ найпопулярніші і найпоширеніші в світі в середовищі економістів (як теоретиків, так і практиків)? Можливо, варто було нашим шановним критикам сказати і про це теж? Хоча б з поваги до спадщини світової економічної науки.\nБоротьба з інфляцією не може бути самоціллю. У кожній конкретній країні вона повинна пов'язуватися з можливостями суспільства самостійно запускати процеси відновлення економіки «знизу» і з можливостями держорганів «зверху» впливати на ці процеси, якщо такий вплив необхідний.\nЗ історії економіки ми знаємо, що вплив держорганів на економіку в країнах Заходу має мінімальний характер. І, навпаки, в країнах Сходу, коли цей вплив максимальний, то присутні значні досягнення в економіці. А Україна до країн Заходу не належить ні з точки зору соціокультурних особливостей, ні з точки зору релігії, ні з точки зору трудової етики (я про це багато писав і детально, не хочу повторюватися). Тому відповідальному експерту не припустимо весь час робити абстрактні рекомендації, жодним чином не прив'язані до конкретної країни і її виробничої культури! Такі рекомендації просто не будуть працювати!\nПро структурні реформи не говорить тільки лінивий, але от невдача ─ практично ніхто не розшифрував це поняття\nНад ідеєю про те, що ринки, як механізм прийняття рішень, краще відображають інформацію, що є суттю «гіпотези ефективного ринку», за яку Юджин Фама отримав Нобелівську премію за 2013 рік, ось уже кілька десятиліть буквально знущається найбагатший інвестор світу Уоррен Баффет, вважаючи її щонайменше смішною. Він каже, що його інвестиційний успіх, коли він протягом більш ніж 40 (!) років переграє ринки, є доказом хибності цієї гіпотези. Я не стверджую однозначно, що Баффет має рацію, а Фама помилявся, але сказати щось можна про це? Як і про те, що не всі теоретики і практики дотримуються ідеї, що ринки ─ найкращий спосіб відображення інформації. Так вважають далеко не всі. А в реальності зараз, швидше за все, меншість економістів у світі поділяє цю точку зору.\nПро структурні реформи не говорить тільки лінивий, але от невдача ─ практично ніхто не розшифрував це поняття. Що вони розуміють під ними? Структурні реформи для простих читачів ─ це певний таємничий процес магічної властивості, який, якщо він раптом станеться, то відразу все змінить в економіці України на краще. Насправді структурні реформи ─ це створення «зверху» (по-іншому в нас це не вийде) в рамках національної промислової політики нових секторів економіки, які відповідають четвертій промисловій революції: адитивного виробництва, альтернативної енергетики, штучного інтелекту та інших. Чому ж не сказати прямо, що ось це нам потрібно, а не ховатися за слова неясного простим читачам змісту...\nВеликий фізик Річард Фейнман писав, що ті, хто говорить складною мовою, насправді нічого не розуміють у тому, про що говорять. Будь-яка істина проста, красива й елегантна, будь-яку істину знавець має вміти пояснити восьмирічній дитині.\nЄ пропозиція в подальшому не ставитися серйозно до заяв економістів чи політиків, які не посилаються на конкретні праці або ідеї всесвітньо визнаних економістів. А також ─ стримано ставитися до тих, хто сформував свої погляди, але не вказує на контекст цих ідей, тобто, на те місце і вплив, які вони займають у сучасній світовій економічній науці та практиці. Тому що в такому випадку заяви подібних експертів просто не мають ніякого значення, оскільки вони не несуть ніякої важливої інформації для прийняття ефективних рішень в економіці, будучи по суті ненауковими, так як не показують нам альтернативні шляхи розвитку, які декларуються світовою економічною наукою. Подібне замовчування визнаних у світі економічних шкіл і економічних моделей, по суті, ставить під питання наявність у таких макроекономічних критиків дійсно високого професіоналізму.\nПозиція ж автора зараз полягає в тому, що ми не можемо замикатися в рамках ортодоксії тієї чи іншої однієї економічної моделі. Ми повинні сміливо формувати свою економічну політику з урахуванням всіх слабких і сильних сторін нашого суспільства, використовуючи всі теоретичні напрацювання економічних шкіл і практику щасливих економічних реформаторів світу. Монетарна школа не вичерпує всіх можливостей вітчизняної економічної політики. Кейнсіанство ─ це не лайка, це практична методологія виходу з кризи 2007-2009 років, успішно застосована держадміністрацією США і ФРС США. І це тільки найбільш хронологічно свіжий приклад.\nТому, шановні колеги, по-перше, дозвольте привітати вас із наступаючим Новим роком, щиро побажати добра і щастя. А по-друге, вношу пропозицію ─ давайте повернемося до дискусії про шкоду інфляції або користь економічного зростання, але цього разу з посиланнями на праці великих економістів і з докладною логічної аргументацією. Зрештою, не самі ж ви придумали, що інфляція шкідлива?


Урок » Середня освіта » Хто відкрив Камчатку і коли?\nКамчатка – східна околиця неосяжної Росії. Сьогодні цей півострів є туристичною перлиною нашої країни. Камчатка славиться величними вулканами, реліктовими лісами, термальними джерелами, найчистішими озерами, дивовижною долиною гейзерів, різноманітною флорою і фауною, практично не пошкоджене цивілізацією. Але ці благодатні і наділені суворою красою землі увійшли до складу російської держави порівняно недавно, трохи більше трьох століть тому. Це пояснюється не тільки дальністю Камчатки від столиці, але і її важкодоступністю. Витягнутий на 1200 кілометрів півострів з'єднаний з материком вузьким перешийком, з заходу його омиває Охотське море, зі сходу – Тихий океан, з півночі-сходу – крижані води Берингової моря. Російській людині знадобилося майже півстоліття, щоб почати серйозно освоювати півострів після його виявлення. Але хто відкрив Камчатку? Це питання досить цікавий і заслуговує докладного розповіді.\nЯк свідчать розкопки та дослідження, найдавніші людські сліди на Камчатці мають вік приблизно 14000 років. Неподалік від селища Козиревськ археологи знайшли стоянки людей з кострищами, залишками жител і кам'яних знарядь. В ті часи Берингової протоки ще не існувало, люди могли переміщатися між материками. На горах лежали льодовики, а тундра між ними кишіла стадами оленів, шерстистих носорогів і бізонів, кудлатих мамонтів. Мисливці в пошуках багатої здобичі поступово просувалися з півдня на північ. Фактично вони і були тими, хто перший відкрив Камчатку.\nПриблизно 10000 років тому льодовики стали інтенсивно танути. Америку та Азію розділив нездоланний для давніх людей протоку. Вода значно затопила береги Камчатки, перетворивши її в практично ізольований півострів. Осіли на ньому люди стали пращурами сучасних корінних народів, які проживали тут безвісно для решти світу до середини XVII століття, коли прийшли ті, хто відкрив територію Камчатки вдруге.\nДалекий Схід і велика частина Сибіру були освоєні з допомогою землепрохідців. Як правило, вони були запеклими козаками, сметливыми купцями і промисловикам. Їх манили незвідані землі, що лежать на схід від Російської Імперії. В пошуках удачі і за велінням держави ці суворі люди добровільно піддавали себе небезпек і позбавлень. Вони освоювали нові землі, підкорювали силою або обіцянками зустрінуті народи, несли з собою православ'я і влада государеву. Саме вони відкрили Камчатку. Хто саме це зробив? Вважається, що Михайло Стадухин зі своїм загоном був першим російським землепроходцем, який побував на півострові, це сталося в 1650 році. Слідом за ним на Камчатку приходили загони Івана Камчатова в 1658-1661 роках, а кілька років потому – козацький загін Івана Рубця. Ці люди першими, хто вивчав і відкрив Камчатку, вони навіть збирали ясак (подати хутром) з місцевих жителів.\nАле все-таки стихійні і недовгі походи не можна назвати повноцінним освоєнням півострова. Воно було попереду. І тут виникає питання: який мандрівник відкрив Камчатку по-справжньому, проторував шлях для тисяч російських людей, які згодом оселилися в цих землях і зробили їх остаточно російськими.\nЦе був Володимир Васильович Атласів. Його життя і смерть пов'язані з Камчаткою. Він народився у змішаній родині якутки і козака в 1661 році. Його служба почалася в Якутську в 1682 році. В чині десятника він збирав ясак в районах річок Колима, Амур, Анадир, Индигирка. У 1695 році дослужився до посади прикажчика (керівника) острога в Анадирі. В 1696 році послав на Камчатку розвідувальний загін під проводом Луки Морозко.\nА в 1697 році пішов на півострів сам, на чолі досить великого по тим часам загону з 60 юкагиров і 65 козаків. Причому влада не захотіли давати припаси і гроші для експедиції, Атласів витрачав власні кошти. Пройшовши перешийок, загін розділився на дві частини. Перша – під початком Атласова - рушила західного узбережжя Камчатки. Друга – на чолі з козаком Морозко - пішла по східному березі. Однак така тактика ледь не обернувся трагедією. Команда Володимира Васильовича зіткнулася з численними місцевими мисливцями, які не захотіли платити данину і напали чужинців: троє козаків було вбито, кілька поранені, в тому числі і Атласів. Два загони поспішно з'єдналися. У липні 1697 року експедиція поставила великий хрест на річці Камчатка. Він означав приналежність півострова з усіма його багатствами і людьми до Російської Імперії. Під час свого славного походу Атласів ретельно збирав відомості про Камчатці. Він описав живуть на ній народності, тварин і рослини, вперше згадав про мінеральних джерелах і вулканах, склав перші нормальні креслення місцевості. Словом, став тим, хто відкрив Камчатку і її потенційну цінність для центральної влади. Не дивно, що саме Володимир Васильович в 1701 році відправився в столицю для докладного доповіді про щойно приєднаних землях.\nОсвоєння Камчатки в XVIII столітті\nСлідом за експедицією Атласова почалося активне заселення півострова. Першими його російськими жителями стали козаки. В 1703 році загін Родіона Преснецова дійшов до Авачинській губи, де згодом з'явиться місто Петропавловськ. Протягом декількох років Камчатка була пройдена від півночі до півдня, до 1711 року на півострові було побудовано три повноцінних острога.\nОднак фактична відсутність центральної влади і крутий норов козаків став причиною беззаконня і гноблення корінних жителів. Освоєння нових земель перетворилося на грабіж і самоуправство. Козаки, справляли ясак, принижували мисливців і їх рідних, б'ючи їх, перетворюючи в рабів і вимагаючи непосильну данину. Щоб покінчити з безправ'ям, в 1707 році на півострів був посланий перевірений людина – Атласів, який з запалом взявся за складну справу. Він організував нормальний збір ясаку, приструнив лихі голови і справедливо карав злочину, чим нажив собі багато ворогів. У 1711 році один з конфліктів призвів до змови і вбивства Атласова козаками, які не хотіли більше терпіти його владу. Так закінчилася славна життя того, хто відкрив Камчатку для тисяч майбутніх переселенців, згодом опанували її території.\nАле заселення півострова людьми було сильно ускладнено його важкодоступністю. Суворий клімат, величезні відстані, тайга, гори, тундра ставали перепоною для людей. Потрібен був більш простий і безпечний шлях. По воді. Вперше морський шлях на Камчатку був прокладений у 1716 році, коли човен «Схід», вийшовши з Охотська, перетнула море і досягла камчатського берега. Потім була відома експедиція Берінга, яка, крім однойменної протоки, досліджувала східний берег Камчатки і досягла Авачинській губи. Потім послідували декілька експедицій. Завдяки їм зручні морські шляхи і далекий півострів були остаточно вивчені та нанесені на карти. Відтепер добиратися до нього стало значно легше не тільки переселенцям і служивим, але і вченим, які бажають вивчити Камчатку.\nПо суті, Степан Петрович Крашенинников є тим, хто відкрив Камчатку в 18 столітті для наукової спільноти і пересічних громадян. Народився в сім'ї солдатів в 1711 році Степан Петрович став авторитетним ученим і невтомним мандрівником. Свої дослідницькі праці він почав з сибірської експедиції під керівництвом Йоганна Гмеліна у 1735-1736 роках. Крашенинников побував на Байкалі, річки Єнісей, Томь, Олена. Набравшись досвіду, в 1737 році він зважився на самостійну експедицію на Камчатку, відправившись туди морем з Охотська. Однак недалеко від берегів півострова судно почало тонути. Команда ледь врятувалася, а мандрівник втратив значну частину спорядження. Але це не змогло погасити запал і спрагу знань молодого вченого. За неповних три роки, з весни 1738 до зими 1740 року, Степан Петрович буквально виходив і об'їздив Камчатку. Внутрішні маршрути по півострову склали понад 3000 кілометрів, вивчена берегова лінія – 1700 кілометрів. Крашенинников був воістину універсальним ученим, одночасно, проявляючи себе як зоолог і ботанік, етнограф та історик, як географ і лінгвіст. Він зібрав величезну кількість безцінної інформації про Камчатці.\nПідсумком експедиції цього дивного людини став монументальний наукову працю з невигадливою назвою «Опис землі Камчатки», який Степан Петрович закінчив у 1751 році. Шедевр і зразок етнографічного і географічного твори незабаром був переведений на чотири європейські мови. Він досі залишається затребуваним. Останнє російське перевидання праці було відносно недавно, в 1994 році.\nХто відкрив Євразію і коли?


Невролог Ірина Бортвінова: «Коронавірусна інфекція здатна змінити нормальне функціонування будь-якого органа» Невролог Ірина Бортвінова: «Коронавірусна інфекція здатна змінити нормальне функціонування будь-якого органа» - Тижневик "Номер один"\nОпубліковано: 2 Квітня 2021р. о 18:00 Переглядів: 5155\nУ листопаді 2020 року минув рік з того часу, коли виявили першого пацієнта з COVID-19, проте якщо на початку пандемії вважалося, що 80% людей переносять захворювання легко, то теперішні прогнози вже не такі оптимістичні. Адже згідно з проведеними дослідженнями, у 20% перехворілих на коронавірусну інфекцію розвивається так званий постковідний синдром (Long-Covid), який у даний час активно вивчається лікарями різних спеціальностей, оскільки маніфестує він патологією багатьох систем і органів. Детальніше про вплив коронавірусної інфекції на нервову систему та можливі ускладнення розповіла лікар-невролог другого неврологічного відділення Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні Ірина Бортвінова.\n«Коронавірусна інфекція здатна впливати на нервову систему через чотири потенційних механізми»\n– COVID-19 не обмежується інфекцією дихальних органів. Згідно з практичними дослідженнями, у значної кількості пацієнтів вірус уражає також і нервову систему. Крім того, із носоглотки він здатен проникати напряму до головного мозку, а це у свою чергу може спровокувати цілу низку ускладнень, змінивши нормальне функціонування будь-якого органа. Тобто банальна втрата нюху вказує на початок інфікування і подальше поширення вірусу організмом. Список можливих ускладнень величезний – від проблем із травною системою та тромбування судин до інсультів та енцефаліту. В зоні особливого ризику є пацієнти з захворюваннями нервової системи, серцево-судинної та ендокринною патологією, які доволі часто стають мішенями цього смертоносного вірусу, – розповідає лікар.\n– Ірино Борисівно, розкажіть детальніше про вплив вірусу на наш організм.\n– Наразі відомо, що коронавірусна інфекція здатна впливати на нервову систему через чотири потенційних механізми. Перший — безпосереднє пряме вірусне пошкодження нервової тканини, яке відбувається як при герпетичному енцефаліті, що викликає схильність до геморагій. COVID-19, навпаки, спричиняє тромбоз. Другий тип механізму є результатом надсильної імунної відповіді у вигляді «цитокінового шторму». Цитокіни можуть проникати крізь гематоенцефалічний бар’єр. Це пов’язується із гострою некротичною енцефалопатією. Третій механізм пошкодження нервової тканини є результатом опосередкованої дії імунної відповіді господаря після гострої інфекції. Прикладом такого типу непрямого пошкодження центральної нервової системи (ЦНС) є синдром Гієна — Барре. І, зрештою, останній механізм вірусного втручання є наслідком системного захворювання. Неврологами багатьох країн зазначено, що у тяжкохворих у відділеннях інтенсивної терапії розвиваються неврологічні симптоми, такі як енцефалопатія, аутоімунні енцефаліти, міопатія критичних станів та невропатії.\nЦе не якась унікальна, надприродна, суперсильна здатність нового коронавірусу. Аналогічну ситуацію в мозку можуть викликати ще й деякі інші віруси, зокрема грипу та кору, що також ведуть до неврологічних захворювань, хоч і досить рідко. Щоправда, у випадку з COVID-19 справа трохи складніша. Якщо вірус усе ж потрапив у мозок, подальше зараження практично неминуче: на поверхні мозкових клітин є той же мембранний рецептор АПФ2, через який вірус легко проникає всередину, викликаючи запалення. Цей же рецептор є і у клітин, що вистилають внутрішню поверхню кровоносних судин (ендотелії) – тому в тяжких випадках вірус проникає з дихальних органів у загальний кровотік. У результаті тромботичні ускладнення виникають майже у кожного третього хворого на коронавірусну пневмонію. З кров’ю вірус може потрапити вже у будь-які органи, в тому числі і в мозок.\nВіддалені ускладнення: нейрокогнітивні та нейропсихологічні стани.\n– Що відбувається з нервовою системою після хвороби?\n– Нейрони у великій кількості містять рецептори АПФ2, тому SARS-Cov2 здатний проникати в них і порушувати важливі внутрішньоклітинні процеси, такі як продукування енергії у мітохондріях та конформація білків. SARS-Cov2, як, зокрема, й інші коронавіруси, може лишатися всередині деяких нервових клітин, не завдаючи їм значної шкоди, або вести до порушення конформації та агрегації білків у пацієнтів, які вижили й одужали після гострої інфекції, і теоретично можуть призводити до дегенерації мозку впродовж наступних років. Виникають порушення когнітивної сфери (важкість при запам’ятовуванні і відтворенні інформації, утруднення адаптації у повсякденному житті, до звичайної роботи, яку елементарно виконували до захворювання), афективні і поведінкові розлади (епізоди немотивованої дратівливості, депресії, аж до ідей самогубства і втілення їх у життя). На сьогодні пандемія не зупинена і лікарі концентрують зусилля на лікуванні гострих загрозливих життю наслідків COVID‑19, таких як легенева емболія, порушення мозкового кровообігу, інфаркт міокарда, енцефаліт, ниркова недостатність, параліч, кома тощо. Однак існує висока імовірність того, що аутоімунні процеси, великі й малі інсульти, ушкодження ГЕБ та високий рівень запалення у мозковій речовині спричинять довготривалі нейропсихіатричні розлади. В усьому світі системи охорони здооров’я вже перевантажені напливом осіб із розладами вегетативної нервової системи, депресією, тривогою, інсомнією, психозами, когнітивними порушеннями. Коронавірусна інфекція спричиняє серію дрібних інсультів без відчутного неврологічного дефіциту, але це в подальшому веде до розладів адаптації, запам’ятовування. Ці незначні ураження мозку мають ефект накопичення, що інколи проявляється вже після виписки з лікарні порушеннями пам’яті, уваги, сповільненням обробки інформації й унеможливлення виконувати звичну роботу, тобто зменшується працездатність, ефективність на робочому місці. Тому таким пацієнтам доцільно звернутися до невролога для проведення нейрокогнітивного обстеження і лікування повторно через 6‑8 місяців після виписки з лікарні, якщо зберігаються скарги та відповідні порушення, і пройти реабілітацію.\n– Як можна допомогти пацієнтам?\n– У КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР ведеться прийом професорсько-викладацьким складом Тернопільського національного медичного університету та неврологами лікарні. Це дає можливість вчасно виявити людей із наслідками перенесеної коронавірусної інфекції, провести необхідні обстеження і надати допомогу, спрямовану на попередження прогресування нейрокогнітивних і нейропсихіатричних розладів внаслідок COVID‑19. Ведення реєстрів хворих, які перенесли коронавірусну інфекцію із неврологічними ускладненнями, допоможе встановити зв’язки з нейродегенеративними патологіями, як-от хвороба Паркінсона. Це цілком можливо, оскільки раніше було виявлено зв’язок між SARS-Cov1 і підвищеним ризиком розвитку хвороби Паркінсона та розсіяного склерозу.\nЧасто спостерігаються прояви когнітивного дисонансу, а саме втрата уваги, здатності до концентрації думок, виконання послідовних спрямованих дій у хворих із постковідним синдромом. Саме ці пацієнти проходять лікування у відділенні когнітивних розладів. Немов наперед передбачивши виникнення нейрокогнітивних і нейропсихіатричних розладів внаслідок COVID‑19, цей підрозділ було створено чотири роки тому на базі Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні. Оскільки деякі ефекти SARS-Cov2 проявляються через місяці або й роки після інфікування, важливо організувати подальше спостереження за реконвалесцентами. На базі КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР створено унікальні умови для лікування пацієнтів із наслідками коронавірусної хвороби. Адже лише в цьому медичному закладі злагоджено співпрацюють спеціалісти-невропатологи, психіатри, психологи та реабілітологи, що дозволяє виявляти і вчасно боротися з наслідками COVID-19. А завдяки сучасному, обладнаному високотехнічною апаратурою фізіотерапевтичному комплексу поєднується медикаментозне, психотерапевтичне та реабілітаційне лікування. Команда кваліфікованих спеціалістів Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні спрямовує всі свої знання, сили і можливості для забезпечення високоякісної медичної допомоги своїм пацієнтам.\nНа завершення Ірина Борисівна бажає бути усім здоровими або потрапити у відсоток тих щасливчиків, які перенесли інфікування безсимптомно та без віддалених ускладнень. Міцного всім здоров’я.\nАвтор: Іванка Біла Рубрика: Інтерв'ю, Актуально, Важливо, Здоров'я, Суспільство, газета онлайн\nМітки: COVID-19, інфекція, Ірина Бортвінова, вірус, ковід, мозок, нейрони\nГолова Чортківської РДА продав сільгосппродукцію власній дружині 4357\nЗавтра на Тернопільщині 106 населених пунктів будуть без світла 4337


Транспортний коридор домовилися створити країни ГУАМ » Слово і Діло\n12 грудня 2019, 23:06\nКраїни-члени Організації за демократію та економічний розвиток (Грузія, Україна, Азербайджан і Молдова, ГУАМ) на засіданні в Києві у четвер, 12 грудня, домовилися посилити співпрацю щодо зони вільної торгівлі (ЗВТ) і створення транспортного коридору.\nПро це на брифінгу заявив прем'єр-міністр України Олексій Гончарук, повідомляє Інтерфакс-Україна.\n«Ми домовилися, що будемо фокусуватися на поглибленні економічної співпраці. Є два пріоритетних напрямки. Перший - це зона вільної торгівлі; ми солідарні в тому, що між нашими країнами не повинно бути торговельних кордонів і бар'єрів, компанії країн повинні торгувати вільно», - сказав Гончарук.\nДругим великим проектом, який обговорювався представниками чотирьох країн, стало створення транспортного коридору, який потенційно може стати хорошим торговим шляхом. За словами Гончарука, це дозволить збільшити товарообіг, що проходить через країни ГУАМ.\nТакож сторони обговорили співпрацю і в інших економічних та політичних сферах, а також у сфері безпеки.\nУ свою чергу, прем'єр-міністр Грузії Георгій Гахар зазначив, що, крім питань економіки, сторони обговорювали питання територіальної цілісності держав-членів ГУАМ.\nПрем'єр-міністр Молдови Іон Кику підкреслив, що зона вільної торгівлі між країнами ГУАМ має намір збільшити товарообіг не тільки всередині організації, але і з третіми країнами.\n«Я думаю, що протягом наступного року ми зможемо завершити цей процес (створення ЗВТ між країнами-членами ГУАМ, - ред), і, як було відзначено, приступити до конкретних дій у цій частині», - заявив він.\nВіце-прем'єр Азербайджану Алі Ахмедов нагадав, що в 2020 році головування в ГУАМ переходить Азербайджану, у зв'язку з чим він висловив намір приділяти увагу розвитку взаємовигідного співробітництва та поглиблення політичного діалогу між країнами.\nНагадаємо, сьогодні в Києві стартував саміт ГУАМ, в якому беруть участь глави урядів держав-членів Організації за демократію та економічний розвиток.


Крім того, друга причина – Путін вчасно скористався суперечностями в поглядах на війну на сході України між США і ЄС. Як відомо, нещодавно канцлер Німеччини Ангела Меркель і президент Франції Еммануель Макрон заявили, що обидві сторони конфліктуне дотримуються взятих зобов'язань щодо відведення важкої техніки і припинення обстрілів.\nЯкщо парламент ухвалить закон про реінтеграцію, це означатиме, що відповідно до Женевських домовленостей Росія бере на себе всі зобов'язання щодо соціально-економічного забезпечення цих територій. Варто нагадати, що тільки "Газпром" незаконно постачає газ в ОРДЛО на $1,5 млрд. І "Газпром" наполягає на оплаті Україною цих рахунків. Зі свого боку Україна виділяє приблизно 60 млрд грн на пенсійне забезпечення і на постачання води і світла. Тобто у разі визнання РФ країною-агресором усі ці витрати ляжуть на російську економіку. А цього в Росії не можуть допустити.


Багато людей відчувають особливу трепетне ставлення до солодощів. Особливо ця любов очевидна до цукерок "Рафаелло".\nАле вся проблема полягає у високій ринковійціні. Крім цього, ніхто не дасть вам гарантії того, що цукерки з магазину не містять шкідливих консервантів або, як кажуть в народі, "Ешок". Тому існує альтернативний варіант приготування цих найніжніших солодощів. "Рафаелло" цукерки в домашніх умовах нічим не відрізняються від справжніх, при цьому вони не будуть містити шкідливі для організму речовини. Приготувавши "Рафаелло" своїми руками, ви піднімете настрій собі і своїм близьким. До речі сказати, одна цукерка "Рафаелло" важить приблизно 9 г і містить близько 57 ккал. Ця інформація буде корисна тим, хто сидить на дієті.\nЯкий же домашньої цукерки "Рафаелло" рецепт приготування? Про це далі.\nОтже, беремо ті ж продукти, які містяться всправжніх "Рафаеллках", виключаючи непотрібні добавки. Список інгредієнтів виглядає так: кокосова стружка, густі вершки (вершковий сир або вершкове масло) в однакових пропорціях. Ми візьмемо по 200 грамів. Не забудьте взяти банку згущеного молока, три столові ложки меду і додати сто грамів смаженого мигдалю. Також необхідно приготувати дві-три штуки чистих тарілочок або каструльок для перемішування.\nЦукерки "Рафаелло": рецепт, покрокове приготування:\nРозтопити на водяній бані вершкове масло. Потім ретельно перемішайте зі згущеним молоком.\nВ отриману масу поступово висипайте кокосову стружку. Підігрійте, постійно помішуючи, на водяній бані. Підігрівати приблизно три-чотири хвилини.\nЗніміть суміш з вогню і поставте в холод, наприклад, в холодильник. Там отримана маса повинна бути при низькій температурі не більше години.\nЗбийте вершки. Змішайте сир з медом і холодної кокосової масою. Всі отримані склади з'єднати в одній тарілці.\nТепер потрібно довго збивати і перемішувати продукти для того, щоб отримати добре в'язке тісто.\nВізьміть столовою ложкою або рукою отримане тісто, заховайте всередині нього горіх, сформуйте кульку.\nМиндально-кокосовий кулька умочіть в розсипчасту кокосову стружку і покладіть рівними рядами.\nЗалиште цукерки на холоді.\nЦе останній і найприємніший момент у приготуванні. Отримуйте задоволення від шедевра, зробленого власними руками.\nЦе був традиційний для цукерки "Рафаелло"рецепт приготування. Він допоможе вам зробити незвичайні і смачні цукерки. Також ви можете катати не тільки кульки, а й сотворять різні фігурки. Для такої справи прекрасно підійдуть спеціальні формочки для печива.\nПам'ятайте, в рекламі завжди звучали слова: "Не потрібно слів, подаруй Рафаелло!" Цукерки, приготовані своїми руками, також чудово підійдуть в якості подарунка рідним і близьким на будь-яке свято. Потрібно просто красиво зробити оформлення. У канцелярському магазині купите кольоровий фольги і обертайте кожну цукерку. А папір з різними візерунками і відтінками перетворить ваші цукерки в вишуканий подарунок.\nВсі цукерки красиво упакуйте в подарункову коробку. Як здорово буде, якщо гамма кольорів коробки і обгорткового паперу буде збігатися. Такий подарунок не залишить байдужим нікого!\nА вже якщо хлопець піднесе своїй дівчині такий презент, зроблений власними руками, то не сумнівайтеся, дівоче серце просто розтане.\nВиходячи з усього вищесказаного, можна зробитивисновок про те, що не такий страшний чорт, як його малюють. Тепер у вашій скарбничці смачних рецептів з'явиться блюдо під назвою цукерки «Рафаелло». Рецепт стане в нагоді вам не один раз, а цукерки прикрасять не один свято.\nЦукерки «Рафаелло» приготуємо будинку


Маркери для в'язання своїми руками: дешева альтернатива покупному варіанту!\nПоради для всіх » Своїми руками » Маркери для в'язання своїми руками: дешева альтернатива покупному варіанту!\n25 травня, 2018 0 171\nНеважливо, новачок ви в рукоділлі або справжній професіонал, адже вам все одно знадобляться маркери для в'язання. Своїми руками їх виготовити навіть простіше, ніж знайти в магазині, тому ми виберемо перший шлях, який не потребує зайвих зусиль. Зберемо всі підручні матеріали, виберемо відповідні, а потім додамо яскраві деталі, щоб в'язати було не тільки зручно, але й красиво!\nЯкщо ви зовсім недавно захопилися в'язанням, то для вас ми все ж пояснимо, навіщо ж потрібен цей невеликий брелок, більше нагадує прикраса. Так от, маркер для кругового в'язання, як він називається серед знавців в'язання, зазвичай використовується, щоб фіксувати певні надбавки, убавки або нові лави.\nЗ їх допомогою виріб виходить більш акуратним, схожим на покупне і виготовлене фабрично. А якщо і маркери для в'язання своїми руками можна виготовити, то варто переплачувати за їх пластиковий варіант?\nПерша ідея: яскраві намистини\nЯк зробити маркери для в'язання своїми руками, щоб вони були яскравими і зручними одночасно? Звичайно ж, використовувати підручні матеріали. Ми скористаємося цією порадою і зберемо всі необхідні компоненти будинку, тим самим зменшивши кількість накопичених запасів. Знадобиться:\nШнурок з заглушкою, начебто тих, які використовуються на брелоках, або будь-яка інша щільна мотузка.\nПроцес виготовлення настільки простий, що дані маркери можна зробити за п'ять хвилин:\nПідготуйте заздалегідь мотузку або шнур, зафіксувавши один з кінців, щоб намистини не злітали.\nЗ відкритого кінця нанизайте прикраси у вигляді бісерін, намистин та інших.\nПоставте другу скобу із зворотного боку маркера, її можна зробити із залізного кільця або використовувати гарячий клей. Ось і готові наші маркери для в'язання. Своїми руками зробити їх простіше простого.\nДруга ідея: канцелярія в хід\nЯкщо у вас зовсім немає часу для створення першого варіанту, то ми пропонуємо вам просто чудову альтернативу, результат якої не може не радувати око. Зробимо яскраві маркери з того, що є на кожному робочому столі.\nШпильки або скріпки: краще всього, якщо вони будуть великими, щоб не ускладнювати процес в'язання.\nФарба в балончику, акрилова фарба, лак для нігтів.\nА тепер втілимо ідею в життя:\nЗастеліть робочу поверхню непотрібної тканиною або папером і рівномірно розкладіть по ній всю вашу "канцелярію".\nРозпиліть зверху фарбу, якщо ви використовуєте балончик. Або фарбуйте скріпки вручну, акуратно притримуючи пінцетом. Не забудьте про зворотну сторону.\nЗалиште ваші маркери до повного висихання, після чого сміливо використовуйте їх при в'язанні. Як же здорово виглядають ці яскраві кольори!\nІдея третя: забавні колечка\nЩе один цікавий спосіб того, як виготовити маркери для в'язання своїми руками. Для цього доведеться знайти всі старі брелоки, підвіски від ключів. Потрібні:\nМеталеві кільця, які ні-ні, та знайдуться в якому-небудь кишені. Чим більше ви їх знайдете, тим більше маркерів отримаєте в результаті.\nЗнову-таки намистини, бісер, підвіски і різні дрібнички, які шкода викинути, але можна повісити.\nЯк ми їх будемо все це використовувати? Зараз ми вам розповімо:\nПеревірте металеві кільця на предмет іржі, щоб вони не псували пряжу в роботі.\nПісля того як даний здійснений відбір, підбираємо відповідні намистини за розміром і нанизуємо на кільця. Так, можливо, це не так просто зробити, так як доводиться відсувати одну спіраль від інших, але повірте, результат того вартий. Крім того, будьте обережні, щоб не погнути кільце.\nЯк тільки аксесуари знаходяться на правильному місці, ви можете відразу ж використовувати маркери в роботі.\nОсь ми і розповіли вам, як виготовити маркери для в'язання своїми руками. Майстер-клас простий. Подужати його можуть навіть маленькі діти, так що сміливо заохочуйте їх до цієї справи. Важливо нагадати, що маркери для в'язання (своїми руками зробити дуже просто) - це тільки перший крок до ідеального результату, адже величезну роль відіграє і практика.\nАле ми можемо все-таки порадити вам пару-трійку пристроїв для полегшення цього процесу:\nАвтоматичний лічильник рядів. Він працює за рахунок натискання, тим самим вважаючи їх кількість. Незамінний в тому випадку, якщо ви прерываетесь в процесі в'язання або в'яжете в дорозі, так і звичайної майстрині прилад б здорово спростив життя.\nНаконечники для спиць. Дуже корисна деталь, якщо ви носите в'язання з собою, так як вона виключає можливість зісковзування петель зі спиць. Дешево, але сердито.\nВелика шпилька для в'язання узорів, коли потрібно відкладати перед роботою або за нею велика кількість петель.\nТримач для клубка, який можна виготовити з звичайного відерця з кришкою і невеликим отвором. Дана альтернатива дуже зручна і легко впишеться в будь-який інтер'єр.\nНасправді це тільки мала частка того, що здорово допоможе вам у в'язанні, ну і ми вам допомогли, чим змогли, з саморобними маркерами.\nВ'язання спицями. Моделі для жінок. Популярність в'язання


Деякі продукти трохи важко знайти, і вам доведеться їх шукати, але всі варто перевірити і на це варто витратити гроші. Мене звуть Ендрю, і я почав цей блог у 2009 році, і я дуже активний у соціальних мережах. У мене є кілька інших блогів, а також у мене є кілька облікових записів соціальних медіа, за якими ви можете слідкувати, якщо хочете дізнатися про мене більше. Я також роблю подкаст, який роблю щотижня. Я хочу, щоб ви були в курсі моїх відгуків, щоб ви могли приймати правильні рішення, купуючи товари для здоров'я.\nМені подобається цей відгук про маску з чайного дерева COSRX Skinny Silk. Це вперше я використовував COSRX, і ця маска мені так допомогла! Він виготовлений з органічного масла чайного дерева, і це була приємна і проста маска. Я не прихильник використання цієї маски для обличчя щодня. Зазвичай я його просто використовую вночі, і мені здається, що моє обличчя сухе. Мені подобається використовувати листову маску, вона захищає мою шкіру від висихання. Мені подобається використовувати цю маску раз на тиждень, але її важко знайти! Інгредієнти в цій масці хороші і вони досить зволожуючі. Я обов'язково буду купувати цю маску ще раз.\nБудь-ласка, не відволікайте, якщо втрата ваги не працює. Щоб побачити результати, може знадобитися ...\nЯкщо ви купуєте деякі продукти від прищів хоча б один раз, ви напевно допомагаєте собі боротися з п...\nНайважливішим аспектом залишатися молодшим є вживання вітамінних добавок. Вітамінні добавки також ...\nБудь ласка, прочитайте етикетки продукту. Я хочу переконатися, що ви отримаєте те, за що платите, і...\nВи вже повинні були знайти їх у списку найбільш рекомендованих брендів. Перш ніж спробувати ці про...\nДеякі люди запитують мене, в чому різниця між деякими з цих продуктів, але я не хочу обговорювати ц...\nПерегляньте список товарів і натисніть на один із них, щоб отримати додаткові відомості про те, як ...\nБудь ласка, уважно погляньте на ці описи, і якщо ви не можете їх знайти, надішліть мені повідомленн...\nЯкщо ви хочете придбати конкретний товар, перейдіть на сторінку окремого виробника та прочитайте оп...\nЯ намагаюся дати тобі найкращу відповідь. Я широко досліджував продукти і вирішив використовувати д...\nЄ багато продуктів, які стверджують, що вбивають паразитів, але вони або неефективні, або шкідливі ...\nДля повного опису та пояснення кожного товару натисніть на назву товару. Ви також можете прочитати ...\nДуже важливо уважно читати упаковку та етикетки товару. Багато жінок бояться звернутися до лікаря з...\nЯ був би радий обговорити з будь-ким з вас, кому може знадобитися допомога. Навіщо мені потрібні п...\nЯ не лікар, а просто лікар, який працює з пацієнтами, щоб допомогти їм у їхньому здоров’ї. Якщо ви ...\nSize Plus, ймовірно, є одним з найбільш оптимальних способів націлювання на пеніс, але чому це? Пог...\nЯкщо ми довіряємо багатьом свідченням, які стають публічними в даний момент, багато ентузіастів Max...\nBlack Latte тільки розраховує як секретне повідомлення, але свідомість швидко зростає останнім часо...\nВи думаєте, Princess Hair дійсно робить. Принаймні, виникає припущення, наскільки можна побачити ба...\nМій девіз: ти знаєш, що? Ніхто не дбає про ваше здоров'я. Саме тому я роблю продукти для здоров’я. Нікому не потрібно говорити, що для тебе добре! Моя компанія продає мою продукцію, і єдина причина, по якій ми можемо їх продати, - це те, що я працюю в компанії, яка виробляє товари для здоров'я. І я не жартую! Я виготовляю продукти для здоров’я для людей, які хочуть отримати новітні продукти для підвищення продуктивності та хочуть забезпечити здорове життя. Всі мої продукти перевірені на відповідність законодавству США та ЄС. У мене немає відділу маркетингу, але я отримую відгуки безпосередньо від людей, до яких я продаю. У мене є команда людей, які допомагають мені з кожним продуктом, і я обов'язково ділюсь усім, що я роблю з ними. Я вже майже 8 років є незалежною бізнес-леді і маю великий досвід у світі охорони здоров'я. Насправді я заснував незалежну компанію, яка виробляє та продає добавки, дієти для схуднення, дієти для схуднення та інші продукти для здоров’я. Але ви не можете зробити бізнес із виготовлення продуктів для здоров'я! Я мама, дружина, дочка, і я маю все життя прожити.


4 правила на кухні, які має знати кожен - Радіо Максимум\nКухня має бути в порядку! / blogspot\nКухня є стратегічно важливим місцем у кожному домі, адже від її чистоти залежить ваше здоров'я.\nТому варто дотримуватись простих правил, щоб кухня не перетворювалась на місце, куди не хочеться йти і де їжа перетворюється на отруту. І це зовсім не жарти, адже лише у США кожного року фіксують майже 76 мільйонів (!) захворювань, які пов'язані з неохайністю на кухні.\nОсь елементарні правила-поради, які дозволять почутись безпечно та спокійно:\nПеред приготуванням їжі потрібно завжди мити руки. До того ж, гігієни рук потрібно дотримуватись і після того, як ви тримали овочі, рибу чи м'ясо, або ж готували різні страви.\nКухонні губки варто обробляти у мікрохвильовці 1 хвилину, щоб з них пішла пара. Так не буде зайвих мікробів, які неймовірно швидко розмножуються. До слова, губки краще міняти щотижня.\nТе ж стосується рушників та ганчірок, які варто прати щонайменше з перервою у день.\nРаз у тиждень потрібно обробляти кухонну мийку, а також труби. Для цього достатньо просто влити у майку будь-який дезінфікуючий засіб. Так залишки їжі не затримуватимуться у мийці, створюючи ідеальне середовище для бактерій.\nНе забувайте про чистоту! / nbcnews\nЧитайте також: Найсмачніша осіння консервація: запасаємося вітамінами


Ворміл ціна вороніж\n1.1 Please complete the security check to access voronezh.003ms.ru\n2 Таблетки і суспензія Ворміл для дітей і дорослих - як приймати для лікування профілактики гельмінтозів\n2.1 Як приймати Ворміл для профілактики\nPlease complete the security check to access voronezh.003ms.ru\nCloudflare Ray ID: 3c2c48d1e5ec26c6 • Your IP: 2a02: c207: 2008: Додати 7822 :: 1 • Performance & security by Cloudflare\nТаблетки і суспензія Ворміл для дітей і дорослих - як приймати для лікування профілактики гельмінтозів\nЗа статистичними дослідженнями ВООЗ паразитарні інфекції (гельмінтози) стоять на четвертому місці в списку найбільш поширених захворювань. У світі не знайдеться жодної людини, хто б повністю був упевнений в тому, що його організм чистий від глистів. Це небезпечно для здоров'я всіх, особливо дітей. Тому відгуки та рекомендації лікарів схиляються на користь препарату, який можна давати навіть маленькій дитині у вигляді суспензії, - це Ворміл - інструкція із застосування описує всі тонкощі.\nпровокується дефіцит вітамінів і важливих поживних елементів;\nлущиться шкіра і з'являється висип;\nуражаються судини і лімфовузли;\nтурбують запаморочення, безсоння, бувають епілептичні припадки;\nТаке порушення стану здоров'я - це серйозний привід потурбуватися про вигнання непрошених гостей. З сучасною фармакологією боятися паразитів не варто, зараз є багато засобів, які успішно можуть побороти паразитарну інфекцію. Одне з них - таблетки від глистів Ворміл, оригінальна назва Vormil, виробник Mili Healthcare (Індія). Препарат має широкий спектр дії завдяки діючій речовині альбендазолу (Albendazolum).\nВорміл подавляюще діє на метаболічні процеси гельмінтів, викликаючи їх загибель. Альбендазол активний відносно таких видів кишкових та інших паразитів:\nНематоди: Enterobius vermicularis (ентеробіоз), Triсhiurus triсhiura, Ascaris lumbricoides (аскаридоз), Necator americanus (некатороз), Cutaneous Larva Migrans Ancylostoma duodenale Strongiloides stercoralis (анкілостомоз або шкірні мігруючі личинки).\nНематозние черви: Capillaria hepatica, Capillaria philippiensis, Capillaria aerophila (капіляріозу).\nТрематоди: Clonorchis sinensis (клонорхозу), Opisthorhis viverrini.\nТканинні гельмінти: альвеолярний ехінококоз (Echinococcus multilocularis) і цистний ехінококоз (Echinococcus granulosus).\nЛичинки T. Solium - нейроцистицеркоз. Альбендазол призначають з іншими ліками.\nЛичинки Gnatostoma spinigerum - капіляріозу.\nАльбендазол при прийомі всередину всмоктується з шлунково-кишкового тракту лише на 5%. Якщо поєднувати прийом Вормілу з жирною їжею, то всмоктуваність речовини дещо збільшиться. Метаболізується діюча речовина в печінці, виводиться з жовчю і частково з сечею. Не слід вживати його довше призначеного лікарем курсу - є ймовірність виникнення побічних ефектів.\nПри необхідності лікування паразитарної інфекції необхідно враховувати протипоказання. Не можна приймати таблетки на основі альбендазолу дітям до двох років, вагітним і годуючим жінкам. При надмірній чутливості до компонентів засобу, що виражається у вигляді алергічних реакцій, слід припинити прийом ліків. Протипоказанням також є прегравідарна період, тобто кілька місяців перед планованою вагітністю. Якщо є сумніви з приводу вашого стану, то краще перед початком використання Вормілу зробити тест на вагітність.\nПрепарат Ворміл проводиться в таблетках для жування, у вигляді суспензії і порошку. Всі форми випуску мають в своєму складі 400 мг діючої речовини альбендазолу. Крім цього:\nЖувальні таблетки додатково включають: целюлозу микрокристаллическую, кукурудзяний крохмаль, очищений тальк, кремнію діоксид колоїдний, магнію стеарат, метілгидроксибензоат натрію, натрію крохмальгліколят, аспартам, натрію пропілгідроксибензоат, ароматизатор фруктів.\nСуспензія, крім згаданого альбендазола, включає: сахарозу, натрію кроскармелоза, натрію метилгідроксибензоат, гліцерин, натрію пропілгідроксибензоат, полісорбат 80, натрію бензоат, еритрозин, есенцію ягідну або фруктову, воду очищену.\nСуспензія (сироп) і порошок для розведення у воді застосовується для маленьких дітей, які ще не можуть розжувати таблетки.\nТаблетки застосовують для лікування багатьох видів гельмінтних інвазій:\nВорміл можна призначати і дорослим і дітям старше однорічного віку у вигляді сиропу. Дітям з двох років вже можна давати альбендазол в жувальних таблетках. За інструкцією ліки використовують і для профілактики два рази в рік триденним курсом по одній таблетці, тим самим попереджається розмноження «нахлібників». Особливо профілактичні заходи потрібно вживати в сім'ях, де є домашні вихованці. Дозування підбирається лікарем строго індивідуально, з огляду на, в якій формі призначається ліки.\nПрепарат Ворміл випускається у вигляді жувальних таблеток, тому вони приймаються шляхом розжовування:\nДорослим доза становить одна таблетка в день. Термін лікування не повинен перевищувати 3-5 днів, все залежить від тяжкості паразитарних інвазій.\nАналогічна дозування призначається при теніозной, стронгілоідозной, і гіменолепідозной инвазиях, але при необхідності лікування повторюється через три тижні.\nПри описторхозе, клонорхозі, трематодной інвазії діти від двох років і дорослі приймають вранці і ввечері по одній таблетці (лікування 3 дні).\nСистемну гельмінтних інвазію, цистний ехінококоз лікують альбендазолом в дозуваннях, розрахованих виходячи з маси тіла:\nПри цистному ехінококозі пацієнтам із вагою 60 кг і більше рекомендовано приймати по одній таблетці вранці і ввечері протягом чотирьох тижнів.\nПацієнтам легше 60 кг дозування встановлюється з розрахунку 15 мг на кілограм маси тіла, розділена на два прийоми, але вона не повинна перевищувати 800 мг на добу.\nЯкщо необхідно продовжити курс лікування, то слід зробити двотижневу перерву.\nПри шкірних мігруючих личинках препарат приймається 1 раз / день протягом 3-х днів.\nАльвеолярний ехінококоз лікують за три тривалих курсу Вормілу по 28 днів з 14-ти денний перервою.\nДобова доза ліків не повинна бути більше 800 мг.\nАналогічна дозування (1-2 рази на добу) призначається при нейроцистицеркозі, але терапія може тривати від 7 до 30 днів в залежності від досягнутого результату.\nКапіляріозу лікують 10 днів по 400 мг раз / добу, гнатостомозі - від 10 до 20 днів.\nВорміл для дітей випускається у формі готової суспензії і порошку для її приготування. Дітям дозволено давати альбендазол, починаючи з одного року. Курс лікування призначається лікарем і залежить від діагнозу. Один пакетик ліки в саше для розведення у воді містить 200 мг альбендазолу. Суспензію пропонують дитині під час їжі в таких дозах:\nДітям молодше 2-х років призначають 5 мл сиропу (еквівалент 200 мг).\nДітям старше двох років - 10 мл (400 мг) раз / добу.\nУ профілактичних цілях, керуючись інструкцією, слід приймати по одній таблетці Вормілу протягом трьох днів поспіль, потім через півроку повтор курсу. Однак, слід сказати, що медпрепарат має багато побічних ефектів і може повести себе непередбачувано, про що свідчать не тільки позитивні відгуки людей, які одного разу вирішили в аптеці купити Ворміл і довірити йому своє здоров'я. Були випадки, що навіть на дорослих альбендазол надавав негативний вплив.\nМожливо, варто вибрати більш щадні антигельмінтні засоби, розглянути аналоги препарату з аналогічною дією, але різним активним компонентом - Вермокс, Зентелу. Існують ефективні трав'яні протиглистні збори, до складу яких входять шавлія, пижмо, полин, сухоцвіт, кора дуба, деревій, репешок, м'ята, календула, листя берези.\nЯкщо не хочеться одне лікувати, а інше калічити, сто разів подумайте, а чи варто здоров'я таких жертв, адже є дуже ефективні натуропатичні кошти, які можна замовити в будь-якому спеціалізованому інтернет-магазині з доставкою поштою. Вони не тільки здатні вигнати паразитів, але і зміцнити імунітет, підтримати печінку, очистити організм від токсинів. Може бути, це буде не настільки дешево, але зате без хімії.\nЛюди вже давно звикли перед покупкою шукати інформацію про той чи інший товар в інтернеті. Це ж стосується і медикаментів. Перш за все, покупця цікавить ціна на препарат, його аналоги, можливі акції, знижки, розпродажі на шукане ліки, що цілком зрозуміло - кожен хоче заощадити і купити недорого. Якщо вас цікавить, скільки коштує Ворміл в аптеках Москви, то слід повідомити, що даний препарат зараз можна відшукати тільки в залишках, ціна в межах 250-265 рублів.\nЯкщо в продажу в аптеках ви не знайшли це засіб, подивіться порівняльну таблицю цін на його аналоги на основі альбендазолу (Альдазол, Медізол, Немозол, Фармокс, Зентелу) і з аналогічною дією, але з іншим активною речовиною (вормін, Вермокс):\nВартість в СПб\nХоча кажуть, що Ворміл допомагає і добре діє, але у мене був негативний досвід. Я розумію, що все індивідуально, але факт залишається фактом. У нас вдома є собака, і ми вирішили для профілактики пропити Ворміл. Решта членів сім'ї не відчули нічого поганого, але у мене почалася жахлива молочниця. Тому треба враховувати всі наслідки.\nМи вирішили і постановили сходити до лікаря, щоб для профілактики прогнати паразитів, тому що у нашого ніжно-улюбленого зацілували котика виявилися глисти. Щодо Вормілу сумнівалися, боялися, але лікар переконав нас в користь справи. Не треба боятися цього страшного Вормілу, але лікуєтеся після відвідин лікаря. Потім бажано попити біфідобактерії.\nУ мого трирічного синочка раптом почала свербіти попка, він плакав і погано спав. Педіатр виявив гострики і призначив пропити 5 днів Ворміл. Треба щоб дитина як цукерку розсмоктував таблетки. Через два тижні ми ще пропили Ворміл 5 днів. Важливо давати малюкові багато пити, лікар сказала, що це обов'язкова умова. Ми позбулися цієї гидоти, аналізи в нормі.


Головна Твори Твір на тему Біля Кара-Дагу (твір-опис)\nЯ вважаю, що найкрасивіше місце в Криму — біля Кара-Дагу. Море там синє-синє і дивовижно прозоре. Я пірнала тільки з розплющеними очима, дивилась на таємничі водорості, на швидкі рухи різнокольорових рибок…\nБули ми й на Біостанції. Там є величезний дельфінарій з дельфінами та морськими котиками. Це правда, що дельфіни розуміють людей і самі розмовляють. Дельфін Малюк, котрого ми особливо полюбили, завжди виконував наші прохання: обертався у воді, підстрибував, хапав на льоту рибу. Іноді щось довго нам «розповідав». Якщо був чимось незадоволений, плив від нас геть і не з’являвся, хоча ми й ласкаво його підзивали. А пливучи від нас, обов’язково оббризкував нас водою з ніг до голови.\nУ Тихій бухті побудоване містечко у ковбойському стилі. Де ковбої, там і коні. Нам часто дозволяли їздити верхи. Гадки не мала, що коні — таке диво! Це незвичайно красиве видовище, коли кінь купається! Мені ще й до сьогодні це іноді сниться.\nА яке щастя сидіти на березі та слухати море! Дивитись, як темнішає профіль Кара-Дагу, як повільно згасають фарби моря.\nНаступного року я обов’язково знову поїду до Коктебеля.\nПерше кохання. Твір міркування з елементами розповіді