polukr, Autor w serwisie Польсько-український портал\nГоловна / polukr\n30 Травень 2019\tІнтерв’ю, Новини 2,046\nУ них іноді є цікаві ідеї щодо геополітичного бачення, місця України у східноєвропейському контексті, який, з одного боку, мав би бути євроскептичним, а з іншого – забезпечував би Україні чіткі позиції. Але це, по-перше, надто складно, по-друге – ультраправі не вміють це артикулювати і якісно комунікувати з суспільством. А по-третє, суспільство, як і раніше, розуміє зовнішньополітичну проблематику як дихотомію між євроінтеграцією та продовженням перебування у російському культурному та економічному просторі.\n7 Травень 2019\tНовини, Статті 2,242\n18 Квітень 2019\tАналітика, Новини, Статті 2,363\nВеликий відрив Зеленського у першому турі і соціологічні опитуванням перед другим показують нам: вірогідність того, що наступним президентом України стане Володимир Зеленський – досить висока. Потенційний новий президент непрозоро формує свою команду при великому впливі великих олігархів. Він – некомпетентний у безпекових та економічних питаннях. Він – необізнаний та байдужий до української історії та культури та пов’язаний з Москвою та проросійськими силами.\nТа ми не є в унікальній ситуації. Ще два роки тому гриміла рейтингами Надія Савченко. Боєць волонтерських батальйонів, полонянка Кремля, чиє ім’я гучно звучало у Вашингтоні і Брюсселі. По поверенню- найпопулярніший політик України, вона закінчила контрабандою зброї з окупованих територій і змовою для знищення Верховної Ради. Віртуальна Надія і реальна Савченко виявилися різними людьми. Погляньмо на ці загрози детальніше. Що саме загрожує Українській державі, якщо Володимир Зеленський стане її Президентом?\nКороткотермінові загрози: демократія і реформи\n«Звертаюся до Петра Порошенко. Ви кличете мене на дебати. Ви мріяли, що я втечу, відморожусь, заховаюсь? Ні, я – це не Ви у 2014 році». Володимир Зеленський, звернення з закликом про дебати на стадіоні, 3 квітня 2019 року.\n«Новий» Зеленський – це міф. Людина, надійно включена в орбіту Коломойського та з серйозним досвідом роботи на Льовочкіна-Фірташа (шеф-редакторство на каналі «Інтер» у 2010-2012 роках), не є «новою». Майже десятиліття в ролі «головних гумористів країни», які збирали політичний бомонд у палаці «Україна», роки корпоративів для тих самих політиків і крупного бізнесу – не є «новим». Багатство, інвестоване в закордонну нерухомість курортів і пропущене крізь офшори, – теж не ознака «нового».\nВін і залишався б медіабізнесменом середнього рівня заможності, що заробив на російському ринку й олігархічних медіа, якби не пішов у політику. А тут його кінообраз живе окремим життям. Те, як Зеленського захищають від «Голобородька», вже тяжко назвати демократією. Віртуальна особистість, яка не має нічого спільного з реальною людиною, але яку підтримує дуже багато українців, потребуватиме зусиль для підтримання. І кампанія вже показує, як це буде: комунікація заготовленими роликами або через радників, уникання дискусій і прямих ефірів, тотальний контроль меседжу й ігнорування або дискредитація опонентів. Це дуже нагадує стиль кампанії раннього Путіна, створеного олігархічними медіа «з нічого».\nКоманда Зеленського – ще одна загадка. Ті, хто балотуються на президентську посаду, зазвичай, проходять довгий шлях і мають можливість напрацювати як програму, так і середовище. Відбір ключових політичних партнерів відбувається відкрито і досить конкурентно. Але зараз навколо Зеленського – самі репутаційні «нулі», без впізнаваності й підтримки. Відома теза про те, що партія є настільки демократичною, наскільки у ній існує внутрішньопартійна демократія. Чи «боротьба бульдогів під килимом» – правильний механізм відбору для майбутньої правлячої еліти, чи це тільки питання олігархічного консенсусу? Якщо так, то як довго цей консенсус Коломойського-Фірташа-Льовочкіна протримається?\nКрім того, як цей союз олігархів планує воювати з іншими (у першу чергу – з Ахметовим) і як це відіб’ється на конкуренції в українській політиці та в українських медіа? Чи згадає Коломойський свої рейдерські авантюри з Корбаном, і чи існує межа його авантюризму?\nЗеленський – недосвідчений у політиці. Йому бракує як адміністративних компетенцій, так і навиків переговорника високого рівня. Хто буде його джерелом сили? Яку якість матиме ця людина чи група людей? Це буде регент чи двір потенційного намісника? Сценарист-режисер актора на сцені Адміністрації Президента? Правління директорів, де він працюватиме на посаді речника з правом дорадчого голосу? Все водночас?\nОкреме велике питання – наступні парламентські вибори. «Команда Зе» не приховує свого бажання розігнати нинішній старий і непідконтрольний парламент і ввійти туди своєю поки що неіснуючою партією, яка лідирує в опитуваннях. Чи ламатимуть Раду зсередини, чи просто «орли Авакова» заблокують її ззовні? Нетерплячість має своє логічне пояснення: «медовий місяць» новообраного, без «своєї» Ради і прем’єра, може закінчитися швидше, ніж за шість місяців. Згадаймо популярність Надії Савченко – де вона сьогодні? Фракція «Слуги народу» зараз претендує на 70-80 депутатів, але у грудні-2019 з двома десятками депутатів виглядатиме кумедною. А за Конституцією, Україна – парламентсько-президентська держава…\nЯк переконсолідує свій політичний табір Порошенко? Як знайдуть себе у новій реальності Тимошенко, Ляшко, Садовий? Як зіграє троянський кінь Смешка? Наскільки вагомим буде представництво новорегіоналів Медведчука-Бойка (Льовочкіна-Фірташа)? Що критично важливо: на чий бік схиляться мажоритарники, які здебільшого представляють регіональних «баронів» (таких, як Балога чи брати Дубневичі), і магнати із «Сили народу»?\nЧи йдемо ми в «молдавський варіант» з паралізованим парламентом і відірваним президентом? Чи нас чекає «грузинський» варіант із контролем політикуму великим олігархом і маргіналізованою роздробленою опозицією, зі стагнацією у суспільному житті? Чи можливий порядок денний продовження реформ економіки, освіти, медицини?\nСередньотермінові загрози: національна безпека\n«Ну и конечно есть место и для здорового авантюризма. Вот я сейчас спонтанно подумал, сидя тут за столом, что следующий президент на волне популярности мог бы посетить оккупированные территории. Вот это был бы ход, это был бы сигнал!», – Сергій Лещенко, інтерв’ю «Новой Газете», 25 березня 2019 року.\nУкраїна воює з Росією. І в той же час може обрати Президентом людину, яка під час Майдану і на початку російської агресії комфортно жартувала з агресії, ведучи корпоративи в Москві і знімаючи відео на Красній площі. Яка ще кілька років вела бізнес у Росії й продовжує отримувати роялті з цього ринку.\nСеріал «Слуга народу» знятий про альтернативну Україну, яка не воює з Росією. Де не окуповано Крим і Донбас, немає тисяч загиблих і десятків тисяч поранених, немає півтора мільйона біженців, бандитів на «віджатих» автомобілях і підприємствах, немає релігійних утисків і національного приниження українців і кримських татар. Немає політичних убивств українських спецслужбовців і російських опозиціонерів, гібридної війни, інформаційної агресії, втручання у вибори і газової блокади – зате є сценарій розпаду України, МВФ, що хоче задушити Україну, і «велика сімка», котра прагне не випустити Україну з села у космос.\nБоротьба з корупцією є питанням національної безпеки з двох причин. По-перше, корупція руйнує конкуренцію і дає змогу паразитувати на державі, а відтак – висмоктує ресурси, призначені на розвиток і оборону. По-друге, вона руйнує справедливість, а це – питання легітимності держави для її громадян. Та навіть сценарій «Слуги народу» не передбачає арешту корупціонерів, а тільки їх співпрацю, з акуратною модерацією колишнього прем’єра.\nОдна із найважливіших речей для України – це дух її армії. Чи той, хто чотири рази ухилився від призову, здатний наказати людям іти на смерть?\nЩо буде з реформою сектора безпеки, з нашою потенційною інтеграцією в НАТО, якщо в оточенні Зеленського банально відсутні люди з цього сектора?Чи буде він зацікавлений у парламентському контролі над розвідкою? Прозорості в оборонній промисловості та в закупівлях у сфері оборони? Знятті конфлікту між Міністерством оборони і Генштабом? Збереженні ролі РНБО як центру підготовки стратегічних рішень, і НІСД як банку стратегічного мислення? Розвитку розробок власного ракетного озброєння і розбудови оборони нашого морського узбережжя?\nТяжко навіть думати про те, що може колективний Зеленський натворити з Кримом і Донбасом, з уже висловленими креативними ідеями його соратників про візит до Донецька (між іншим, чи голосуватиме Донбас на наступних парламентських виборах?). При всьому шаленому тиску щодо «стабілізації» та зняття санкцій – чи буде він здатний принаймні втримати ту нещасну конструкцію Мінських угод, чи піддасться бажанню «миру» за будь-яку ціну?\nЯка його чорноморська стратегія, як бути з Туреччиною, яка закуповує в Росії системи С-400? Питання про центральноазійську, кавказьку, балтійську чи балканську стратегії України – чи є кому їх поставити?\nЕкономіка – це теж національна безпека. Це здатність генерувати достатньо коштів, щоб утримати фронт, і щоб тилу було що їсти. Зовнішні позики під час війни – історичний стандарт: так було і дві тисячі років тому, і 100, і 50, і зараз. Війна «спалює» забагато ресурсу, тому, щоб вижити, треба позичати. Обрубати позики МВФ – це покінчити з нашою обороноздатністю, обвалити курс гривні, а враховуючи мільярди доларів зовнішнього боргу, які нам доведеться віддавати, – і потенційний дефолт. Як вплине на нашу економіку потенційний олігархічний перерозподіл?\nІ ще один тихий, але не менш тяжкий безпековий виклик: як Зеленський планує дати раду угорській атаці на питання національних меншин, що паралізує нам напрямок НАТО, і польській «історичній офензиві»?\nДовготермінові загрози: національна ідентичність\n«Ви серйозно, чи по-українському?». Пантелеймон Куліш, «Мина Мазайло», 1928\n«Все, що може роз’єднувати українців, – віра, мова, територія, якісь історичні лідери, – потрібно винести за дужки, принаймні доти, доки ми не закінчимо війну». Дмитро Разумков, політтехнолог і речник Зеленського, коментар сайту «Український Тиждень», 31 березня 2019.\nВолодимир Зеленський – людина російської культури. Він – дитина сучасного російського шоу-бізнесу, гумористичний стандарт якого він успішно нав’язав Україні.\nВін виграв не тільки телевізор, але й смартфон: уже ціле покоління виросло на жартах «95-го кварталу». Тому феномен його політичного успіху – культурний феномен. І цінності, які він транслює, – це системне висміювання української культури, ідентичності, історії. Чого варті лише «містер Голодомор» і «Томос – ето термос». Таке висміювання – важлива частина російської гібридної війни проти України: знецінення аборигенів, щоб їхні діти обирали для себе справжнє, сильне, конкурентне.\nА тепер даймо собі відповідь на запитання: чи відновить Зеленський прокат «Сватів» в Україні? А якщо «Сватам» можна, то чому «Ментам» – ні? А чому тоді забороняти гастролі російських музикантів? А чим завинив російський балет? А російський театр, який до війни збирав у нашій провінції касу?\nЗараз, коли квоти на українську музику і кіно вперше (можливо, за сотні років!) випускають нашу масову культуру з андерграунду, повернення старих правил «свободи культурного ринку» будуть ударом по новому, вже зрусифікованому поколінні. У перспективі наступні п’ять років, після 20-річчя русифікації в незалежній Україні, 70-річчя русифікації в СРСР і 300-річчя русифікації в Російській імперії, можуть стати критичними. Не дай Боже колись відновлювати свою мову з абсолютного нуля, як етнографічну ознаку, якою неможливо бути ні інженером, ні навіть добрим письменником.\nДекомунізація – також під ударом. Кому вони потрібні, оті Горішні Плавні? І невтямки їм, що це – як повертати кримськотатарські назви гірським селам Криму: закінчити безпам’ятство про попередній геноцид і заміну-асиміляцію корінного населення «радянськими людьми». А запит на рекомунізацію – є. І для цього банально треба передати право переназвання на місця, створити «двочитання» з чинними декомунізаційними законами. Чи буде побудовано другу чергу Меморіалу Голодомору? Чи вдягне він «георгіївську стрічку»? Що робитиме він із контроверсійною історією з меморіалом у Бабиному Яру, в яку залучені російські олігархи, а отже і Путін, якому потрібен монумент українського колабораціонізму з нацистами, а не пам’яті сотень тисяч закатованих євреїв, українців, поляків?\nНабагато складніше питання – глибша історична деколонізація, яка тільки розпочинається. Погляньте на Полтаву з її абсолютно російським трактуванням Полтавської битви. Дніпро, Одеса, Миколаїв, Херсон, Мелітополь – засновані зовсім не російськими царями, там культурний шар – на півтори тисячі років глибший. Теперішня влада упустила сторіччя новітньої української державності у 1918-1921 роках – очікуймо на ігнорування чи повернення суголосної сучасній російській агресії радянської концепції «громадянської війни»?\nЯк Зеленський, якому чужі і Майдан, і війна з Росією, буде впливати на відновлення пам’яті про ці два національні шоки? Чи буде побудовано Музей Революції Гідності?\nРосія воює з Україною у першу чергу за культуру, а не за територію: погляньмо, як системно викорчовується окупантом все українське в Криму і на Донбасі. Тому перша ж спроба «винести за дужки» буде капітуляцією на фронті ідентичності, здачею психологічного фронту.\nПіслямова: після Зеленського?\nКоли до влади у 1994-му приходив Кучма – на обрії завиднів новий союзний договір, двомовність і мало не союзна держава, а закінчилося все встановленням олігархії і висуненням Януковича. Коли у 2010-му переміг Янукович – Харківські угоди принесли Україні війну з втратою Криму і Донбасу. Що принесе нам некомпетентність і гуманітарна сліпота Зеленського, якщо він переможе? Як ми це подолаємо?\nНарод уже двічі – в 2004-му і 2013-му – повставав. І не тільки проти корупції, бандитизму і некомпетентності, але й проти російського реваншу. Та в умовах війни і слабкої держави новий протест може призвести до інтервенції і втрати державності. Тому маємо думати на перспективу, будувати сильні структури, здатні генерувати, брати й утримувати владу.\nНаціональне відродження і творення української держави триває. Час кожному задати собі питання – де наше місце у ньому? Що можемо ми зробити, щоб запобігти цим загрозам і сконсолідувати український табір, – сьогодні, в жовтні, наступного року, наступні 5 і 20 років? Як кувати майбутню українську перемогу?\n18 Березень 2019\tАналітика, Новини, Статті 1,422\n17 Січень 2019\tАналітика, Новини, Статті 2,302\nІснування незалежного і професійного суспільного мовника допомагає у становленні та розвитку громадянського суспільства і тим зміцнює демократичні устрої. Та завжди буде спокуса для влади використати суспільне для власної потреби, зокрема для пропаганди. А владна пропаганда може спричинити такі суспільні антагонізми, що загрожуватимуть демократичним стандартам. В Україні тема розвитку суспільного телебачення і того, яким воно повинно бути – дуже актуальна. Цікавлячись досвідом наших сусідів, у даному випадку йтиметься про Польщу, можна побачити, що надмірне втручання влади у діяльність суспільного мовника може стати причиною втрати популярності та довіри у суспільстві до незалежної журналістики.\nУ 2017 році у Польщі було проведено соціологічне опитування на замовлення некомерційної організації Press Club Polska «Довіра до інформацій в медіа». Це дослідження цікаве не тільки з огляду на тему «довіри до поданих інформацій в медіа», але й показує з яких саме медіа найчастіше мешканці Польщі отримують інформацію. На першому місці опинилося телебачення. Найбільшу аудиторію мають три мовники: комерційні Polsat і TVN та суспільний – TVP. Видання Business Insider Polska опублікувало матеріал, з якого зрозуміло, що протягом останніх трьох років найбільше своїх глядачів втратив саме суспільний мовник. Важко однозначно ствердити, що саме вплинуло на відтік глядачів суспільного. Але варто звернути увагу та описати зміни, які відбулись на суспільному та які можуть бути однією з причин зменшення популярності телеканалу серед глядачів у Польщі.\nДо 2015 року у Польщі уряд завжди формувала коаліція політичних партій, оскільки жодна з політичних партій не отримувала абсолютної парламентської більшості. Формування коаліційних урядів змушувало до більших компромісів та унеможливлювало однопартійний контроль над урядом. Суттєві зміни відбулись після осінніх парламентських виборів у 2015 року, на яких перемогу здобула партія правих консерваторів Закону і Справедливості (ЗіС). У парламенті ЗіС отримали парламентську більшість, а тому уряд сформували без допомоги інших партій. Маючи повноту влади у парламенті, окрім конституційної більшості, ЗіС одразу почала впроваджувати зміни у країні, у тому числі й щодо роботи суспільного телебачення. Початок мало чим відрізнявся від тих коригувань (наприклад, зміна керівників медіа та редакцій, окремих журналістів), які свого часу впроваджували інші політичні партії та утворені ними коаліції, отримавши владу. Подальші ж зміни, які були впроваджені вже на законодавчому рівні, почали викликати серйозне занепокоєння в медіа критиків та журналістів і стосувались вони майбутнього незалежності суспільного мовника.\nПаралельно із персональними змінами, нова правляча партія одразу заявила, що хоче суспільні медіа (TVP, Польське Радіо та Польську Агенцію Прасову) перетворити на національні, тобто державні.\nПершим кроком у цьому напрямку стало прийняття у кінці грудня 2015 року нових норми до закону «Про радіофонію та телебачення», яким також регулюється робота TVP. Відповідно до впроваджених змін, звільнення та призначення членів керівництва суспільних медіа належать виключно до компетенції міністра державної скарбниці, а не до Національної Ради Радіофонії та Телебачення як було раніше. Тобто, тепер відповідне міністерство, підпорядковане прем’єрові, а не члени Національної Ради, до якої входили представники від Сейму, Сенату та президента РП, матиме вплив на те, хто керуватиме суспільним мовником. Це перший крок до підконтрольності та залежності суспільних медіа від уряду. Подальші зміни (перетворення суспільного на державне медіа), як заповідають політики партії влади, можуть допровадити до цілковитої залежності та закріпити повний контроль уряду над суспільним мовником.\nДискурс суспільних медіа помітно почав мінятись одразу після звільнень попередніх керівників та журналістів. За роки демократичної Польщі суспільний мовник постійно розвивався та розширював свої можливості, завойовуючи польського глядача. З’явилась низка цікавих і пізнавальних телевізійних проектів. Рейтинги каналу росли. Варто підкреслити, що кожна нова влада намагалась використовувати медіа (змінюючи керівників редакцій, своєю більшою присутністю в ефірі, ніж опонентів), однак певний баланс думок воно зуміло зберегти.\nПомітні зміни відбулись під кінець 2015 року, а вже наступного 2016 року про це частіше почали говорити експерти від медіа. Небезпечні тенденції полягали на перетворенні суспільного на виключного пропагандиста влади. Також небезпечного характеру набрала мова на телебаченні – антагоністична, агресивна. Критика влади, навіть тоді, коли вона є абсолютно доцільною, на суспільному відсутня.\nЯкщо проаналізувати новинні програми на TVP та інформаційного каналу TVPinfo, можна виділити кілька основних наративів. Одним з них є наратив про «Польщу, яка встає з колін, завдяки приходу до влади правлячої партії ЗіС». Небезпека цього наративу у тому, що він надзвичайно сильно поглиблює поділи польського суспільства та суттєво викривлює дійсність. Попередні успіхи коаліційних урядів Польщі або ж ігноруються, або ж навіть є спроба показати їх як «зраду інтересів Польщі». Інформація про владу подається виключно в позитивному ключі. У глядача може скластись враження, що до 2015 року Польща перебувала у руїні, політики намагались продати інтерес держави за власні вигоди, а про суспільство ніхто не дбав. Якщо ж успіхи були, то їх приносили політики, з правлячої сьогодні партії. Міжнародні ситуації, які є незручними для діючого уряду, наприклад, одноосібне голосування Польщі проти кандидатури Дональда Туска на голову Європейської Ради (у той момент коли всі інші країни одноголосно його підтримали), подається як успіх Польщі, який має стратегічний характер.\nВідсутність критичної оцінки дій влади на міжнародній арені свідчить про перетворення суспільного мовника на типового пропагандиста.\nНаступним популярним наративом на суспільному є історичний – «Минуле Польщі було героїчне чи трагічне, але не злочинне». Найбільше уваги приділяється часам другої світової війни та відносинам поляків з українцями і євреями, рідше білорусами та литовцями. Представлення поляків тільки як жертв чи переможців, замовчування, а іноді й заперечення злочинних дій, наприклад операції Вісла проти українців, чи погроми євреїв в Єдвабному, злочини Бурого проти білорусів – саме такий акцент останнім часом роблять журналісти та редактори суспільного мовника. Враховуючи складність історичного минулого та існуючі на цю тему ґрунтовні історичні праці, спроба «переписування історії» суспільним мовником може бути загрозливою для демократичного суспільства і сприяти шовіністичним та націоналістичним проявам у державі.\nТема мігрантів на суспільному представляється наративом «Загрози для Польщі і польськості, які несуть мігранти, насамперед мусульмани». Суспільне переважно намагається подати мігранта-мусульманина, як загрозу для поляків. Розбій, тероризм, бандитизм та насильство – саме ці визначення найчастіше представляються мовником у новинних чи публіцистичних програмах, де йде мова про мігрантів-мусульман. Іншого переказу, однак, має тема «мігрантів з України». Українців представляють здебільшого позитивним образом мігранта, який приймає польські реалії та не становить загрози для безпеки Польщі, а навпаки, допомагає в її розвитку.\nОкремої уваги заслуговує сама мова, яка використовується журналістами суспільного. Надмірна емоційність, заміна фактів судженнями, протиставлення і поділ суспільства за політичними преференціями, цензурування та агресія – поглиблюють поділ у суспільстві і знижують довіру до достовірності поданої інформацій. Наприклад, матеріали суспільного TVP про біженців, в яких подано зманіпульовані дані та в образливій манері показано іммігрантів, набули розголосу у різних медіа.\nНадмірний пропагандистський характер суспільних медіа впливає на дискурс комерційних телеканалів, зокрема опозиційного телебачення TVN.\nНаприклад, глядач стикається з надмірною і часом необгрунтованою критикою влади на комерційному каналі опозиції, а це також не дозволяє отримати об’єктивну інформацію. Намагається тримати баланс інший комерційний канал Polsat, якому за рейтингом Press Сlub Polska глядачі довіряють найбільше.\nЦензурування суспільного мовника та перетворення його на пропагандиста влади поглиблює антагонізми та сприяє згортанню демократичних процесів у суспільстві. Якщо діюча влада змінить кардинально законодавство щодо суспільного та перетворить його на державне, то вона має усвідомлювати, що в разі наступної поразки на виборах, їхні опоненти отримають вже готову “зброю” для своєї пропаганди. Мета суспільного має бути більшою, ніж інструмент впливів влади, суспільне має стати механізмом незалежної та професійної журналістики, яка контролюватиме владу, не даючи їй скотитись до авторитаризму.\n17 Січень 2019\tАналітика, Новини, Статті 1,764\n16 Січень 2019\tАналітика, Коментарі, Новини 1,320\n10 Січень 2019\tАналітика, Коментарі, Новини 1,356\n2 Січень 2019\tКоментарі, Новини 1,406\nПрогнози – це завжди складно. Надто ж коли стратегічне середовище нестабільне і швидко змінюється. Ще важче давати прогнози на рік подвійних виборів у країні, яка п’ятий рік протистоїть могутньому сусідові, що анексував її території. У країні, яка й досі має відчутні проблеми з самоідентифікацією на міжнародній арені та ніяк не позбудеться низки комплексів, пов’язаних з історичним розвитком і складом населення, економікою, впливами зовнішніх акторів тощо. Куди поверне історичний шлях України в 2019 році? Чи повернеться мир у домівки донеччан і луганчан?\nВідповідь на друге запитання однозначна й очевидна – точно ні. Краще не буде – буде гірше. На Донбасі слід очікувати загострення ситуації на лінії зіткнення. Росія намагатиметься використати спровоковану нею ж ескалацію для внутрішньої дестабілізації України, для сіяння паніки серед електорату східних регіонів держави, щоб уплинути таким чином на перебіг виборів. Причому загострення може мати кілька фаз – навесні та восени (під президентські та парламентські вибори відповідно). Географічно це може бути як Світлодарська дуга, так і північ Луганської області. Менш імовірне загострення на південному (Докучаєвськ, Маріуполь) напрямку – тут Україна створила надійні укріплення плюс ландшафт (степ, рівнини) не надто сприятливий для наступу.\nКрім того, висока ймовірність дестабілізації Приазов’я, зокрема в Бердянську та Мелітополі. Приводом можуть стати як традиційні травневі святкування, так і штучно створений привід (наприклад, на релігійному ґрунті, або «народний» протест проти відкриття української військової бази в Бердянську). У цьому регіоні зберігаються стійкі проросійські впливи, які Москва готова використовувати.\nРосія не залишить спроб анексувати Азовське море, посилюючи тут свою військову присутність, перекидаючи нові кораблі через Дон. Ймовірно, буде посилена так звана «Азовська флотилія ДНР» у Новоазовську – Москва продовжуватиме активно використовувати своє проксі-утворення, уникаючи прямих дій та відповідальності за них. Можливі провокації на морі проти суховантажів третіх держав, що заходять в українські порти Приазов’я. Мета цих дій зрозуміла – дискредитувати Україну й критично обмежити економічну діяльність українських портів.\nПеріод виборчих перегонів ідеально підходить для влаштування провокацій та інцидентів, що матимуть на меті залякування населення, підрив довіри до владних інституцій та правоохоронних органів. Немає певності, що українські спецслужби реально здатні попередити негативний сценарій розвитку подій. Цій невпевненості сприяє відтермінована реформа СБУ. Силові структури, поліція та національна гвардія, незважаючи на якісні зміни, не здатні в повному обсязі завадити планам Кремля з дестабілізації України.\nДестабілізація – ключовий інструмент впливу. Навряд чи за нинішніх суспільних настроїв буде можливий реванш лівих проросійських сил. Проте й радикалізація українського суспільства, його поляризація – гарний результат деструктивних зусиль Москви та недолугих дій влади, що лише підіграє загальному результатові. Сьогодні, за три місяці до президентських виборів, вже можна спостерігати яскраву градацію виборців, що розподілені на прибічників Президента (у народі – «порохоботи») та його супротивників (потенційний електорат Зеленського і Тимошенко). За цих умов демократи знову не матимуть шансів здобути квиток у владу – все вирішує антирейтинг Президента і його основної супротивниці Юлії Тимошенко. А також епатаж і особиста харизма популістів. Політика – це шоу. Українці вкотре мають запастися попкорном. Можливо, востаннє…\n2019 рік точно не буде нудним. Це рік, коли на стіл мають бути викладені останні політичні карти. Україна або остаточно відірветься від Росії, або Москва отримає ще один шанс на безкровне вирішення «української проблеми», закріпивши своїх агентів на Банковій та у Верховній Раді. Ці агенти можуть навіть виглядати патріотично, носити вишиванки і розмовляти англійською. Проте їхній статус компрадорів ці зовнішні ефекти не змінять. Також багато що залежить від наших ключових партнерів, передусім від США (які Дональд Трамп впевнено веде до ізоляціонізму). Для України критично важливо не залишитися на самоті зі своїми проблемами. Інакше єдиний мирний шлях – привести російських агентів до влади і тихо стати малоросійською провінцією. Інакше – війна! Хоча вона – вже офіційна, не гібридна – і так буде. Але для цього вже більше підходить високосний 2020-й.\nСторінка 1 з 15212345\t»\t102030...Останнє »


Що таке IF та VF шини? • Купити IF та VF шини на Transtire\nГоловнаВибір шинЩо таке IF та VF шини?\nЩо таке IF та VF шини?\tLeave a comment\nВибір шин, Поради 13.01.2020 27.05.2022 Евгения Игнатьева\nIF шини: Підвищена пружність. Покращує характеристики шин на 20% порівняно із стандартними шинами\nVF шини: Дуже висока пружність. Покращує характеристики шин на 40% порівняно зі стандартними шинами.\nВідмінності між шинами IF і VF.\nIF та VF – це категорії шин, які допоможуть підвищити ефективність сільського господарства за рахунок зменшення ущільнення та економії палива.\nIF, що означає “Increased Flexion” (“Підвищена пружність”), – це нова категорія радіальних шин, представлена, коли Michelin випустила шини Michelin Axiobib у 2006 році.\nШини, класифіковані як IF, мають більшу гнучкість у боковині, ніж стандартні радіальні шини – це означає, щоIF нестиме навантаження, які на 20% важче, ніж стандартні радіальні шини ідентичного розміру (при роботі з тим самим тиском у шинах). Як альтернатива, шини IF можуть витримувати те ж навантаження, що і стандартні шини, при внутрішньому тиску на 20% менше.\nЗгідно з ATG, «фермер може збільшити площу контакту шин із землею, допомагаючи тязі та економії палива, і зменшити шкідливі низхідні сили, які викликають ущільнення ґрунту, приблизно на стільки ж, наскільки знижений тиск накачування».\nVF, що означає “Very Increased Flexion” (“Дуже збільшена пружність” або “Дуже високе згинання”), були презентовані компанією Michelin в 2003 році, коли була представлена серія Michelin Xeobib.\nVF аналогічний діапазону IF, крім того, що він забезпечує підвищену продуктивність шин на 40% порівняно зі стандартними шинами, а не на 20%. Шини VF витримуватимуть на 40% більше навантаження при однаковому тиску, ніж стандартна радіальна шина, або витримуватимуть таке ж навантаження при зниженому тиску на 40%.\nЗниження тиску, необхідного для перенесення ваги, збільшує посадкову зону шини VF і, отже, збільшує тягу і, отже, економію палива. Це також зменшує ущільнення, що призводить до кращого зростання рослин та підвищення врожайності.\nНові досягнення шинної промисловості\nЗа останні кілька років шини IF і VF стали набагато популярнішими. Популярні розміри гребеня (наприклад, VF 380/85 R38 BKT Spargo для JCB 4220 Fastracs) та шини VF зі стандартними розмірами шин (наприклад, Michelin Axiobib 2 та Bridgestone VT-Tractor) зробили шини низького тиску більш прийнятним варіантом для фермерів. Таблиця загальних марок та моделей IF та VF показана нижче:\n← BKT створили шини для рекордно-швидкісного трактора\nЯк знизити ущільнення ґрунту та зменшити втрати врожаю? →


GEOnews - Привид Чорнобиля над Південним Бугом\nЗнову нищівно боремося з природою, по-хижацьки експлуатуємо її далеко не бездонні ресурси - вирубуємо діброви, створюємо штучні водоймища, осушуємо болота. І все, як часів тоталітарного режиму, з "турботою" про людей, задля задоволення їхніх нагальних потреб. Неначе історія розвитку і цивілізації в цілому, і "найпрогресивнішої" у світі країни на ім'я СРСР нічому не навчила.\nЗнову, наче чортик з табакерки, вигулькнула маячна ідея завершення будівництва Ташлицької ГАЕС (своєрідного сіамського близнюка Південноукраїнської АЕС) на Південному Бузі з усіма невідворотними наслідками для довкілля. Всупереч здоровому глузду, запереченням учених, рішучим протестам громадськості впродовж майже 20 років представники атомно-енергетичного лобі гнуть своє. Тихою сапою, не гребуючи нічим, не києм, так палицею ...\nОсь вже і голова Миколаївської облдержадміністрації Олександр Садиков в інтерв'ю одній із столичних газет захоплено розповідає про те, що на Ташлицькій ГАЕС відбулася значна подія: 800-тонний ротор опустили у статор турбіни. Таких операцій, уточнив він, на світі відбувається одна-дві на рік. Але оскільки це питання болюче, то його не надто афішують.\nОдне слово, ви, хлопці, мітингуйте-протестуйте, а "нам своє робить". Хоч головою бийтесь об землю, хоч волайте-репетуйте, але директивний об'єкт-довгобуд передостаннього з'їзду всесоюзної компартії, хоч через двадцять літ, та все одно стане до ладу на теренах незалежної України. Ой, як добре ж усім нам тоді буде!\nВиключно заради "об'єктивності" не оминув пан голова наслідків, що загрожують заповідникові "Гранітно-степове Побужжя" (останню публікацію з цього приводу на сторінках "Урядового кур'єра" вміщено 17 листопада 2005 р.) На думку керівника області, цитую дослівно, "після підняття води до позначки 14 метрів пороги нікуди не подінуться, просто вони стануть на 20 сантиметрів менші (?! Я. М.), але це в межах природного коливання води".\nЧи потрібні з цього приводу якісь коментарі, позаяк подібні лукаві пісеньки (якщо вважали за потрібне) свого часу наспівували апологети "великих будов комунізму"? Про користь спорудження зрошувальних систем, що сьогодні підтопили сотні сіл на півдні України, осушувальних на Поліссі, внаслідок чого маємо пересохлі колодязі у багатьох небідних на вологу селах Київщини, Чернігівщини, Рівненщини, Волині. Про цілковиту "нешкідливість" хімічних, металургійних чи свиновідгодівельних індустріальних комплексів (традиційно без очисних споруд!), шламових накопичувачів Кривбасу (20 млн тонн мінералізованих вод щороку, збагачених важкими металами та радіонуклідами), тощо.\nВраження таке, ніби нація втратила природний імунітет у вигляді історичної пам'яті. Наче й забула, приміром, що на ліквідацію наслідків катастрофи на ЧАЕС витрачено стократ більше коштів, ніж отриманих від виробленого нею струму, що збитки від затоплених "рукотворними морями" луків та чорноземів не сумірні з "дешевими" кіловатами та регульованим судноплавством на Дніпрі. Тому вкотре постає питання, чи не надто дорогою ціною, не навчені бодай на власних помилках, щоразу розплачується народ за авантюрні управлінські рішення?\nТепер от чухаємо потилиці: ти диви, як таке могло статися. Незбагненні речі кояться та й годі. З одного боку, країна зазнала незліченних та моральних збитків, а з другого -купка спритних ділків на цьому ділі ще й як розбагатіла, бо знайшла тут справді золоту жилу. Ні для кого ж не таємниця, що причетні до спорудження грандіозних об'єктів (як і ухвали рішень з цього приводу) мають доступ до великих грошей. І не лише у нас, а й по всьому світі.\nСумнозвісна Ташлицька ГАЕС зайве тому підтвердження, а загроза від введення її в експлуатацію, зважаючи, що будівництво вийшло на фінішну пряму, ще більш реальна, ніж 20 літ тому. Мова про місця, де Південний Буг, прямуючи до моря, прорізавши у гранітах на південній межі Українського кристалічного щита каньйон, сформував фантастичної краси пейзажі. Ця місцевість - Гранітно-степове Побужжя -збереглася до наших днів практично незайманою впродовж тисячоліть.\nТут унікальні свідоцтва геологічних катаклізмів, що відбувалися мільярди років тому, ще купаються у променях сонця сотні видів рослин і тварин, яких немає більше ніде в світі - релікти і ендеми. На території заповідника знайдено залишки поселень наших прадавніх пращурів, які мешкали десятки тисяч років тому. Зрештою, тут останні ще не затоплені козацькі могили Гардської паланки Запорозької Cічі. І все це комусь кортить, як у перебігу будівництва дніпровських водосховищ, знищити. У будь-якої нормальної людини, чиїм дітям, онукам, правнукам жити й творити на благословенній землі пращурів, виникає запитання: навіщо?\nФормально суть проблеми, хоч коріння її набагато глибше, полягає у конфлікті природоохоронних та "економічних" інтересів при вирішенні питання щодо реалізації Уточненого проекту спорудження Ташлицької ГАЕС. Згідно з ним передбачено додаткове заповнення Олександрівського водосховища. А це затоплення близько 870 га земель об'єкта природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку "Гранітно-степове Побужжя".\nЙдеться навіть не про сумнівну економічну ефективність проекту, позаяк будівництво, як мовилося, триває понад 20 років - не про фізично та морально зношене (радянського зразка 80-х років минулого століття) обладнання. Чи потрібні країні додаткові енергетичні потужності від Ташлицької ГАЕС, коли негативні наслідки від введення її в експлуатацію настільки очевидні?\nЄ ще один принциповий момент. Окрім історико-культурної цінності, територія "Гранітно-степового Побужжя" має цілком законне право недоторканності. Тим часом браві будівельники та ті, хто стоїть за ними, брутально порушують вимоги близько 20 нормативно-правових актів у сфері довкілля. Зокрема, Закони України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про природно-заповідний фонд України", "Про екологічну експертизу" та ін. У будь-якій іншій країні законослухняних громадян подібні "пустощі" збурили б суспільну думку, внаслідок чого, спіймані на неповазі до правових норм, зазнали б загального осуду і негайно збанкрутували б. В Україні, на жаль, їм наче з гуски вода ...\nЛюди добрі, що ж діється на нашій землі? Навіть у шалі передвиборчих перегонів, часто-густо брудних політичних ігор, мусять спрацьовувати рефлекси самозбереження нації від самогубства. Всі експерти, залучені до оцінки можливих наслідків реалізації Уточненого проекту спорудження Ташлицької ГАЕС (навіть ті, хто допускає можливість його реалізації), сходяться на тому, що затоплення частини земель регіонального ландшафтного парку "Гранітно-степове Побужжя" негативно вплине на місцеву флору та фауну, у складі якої 100 видів, занесених до Червоної книги України та інших природоохоронних реєстрів. А будівельникам як горохом об стінку.\nЩо ж ми маємо сьогодні? Без зайвого розголосу, тихою сапою станція не будується - активно добудовується. Заповнюються водосховища (на очах у прокуратури - без дозволів і погоджень, з ризиком для людей і природи). Ба більше, вже розпочала роботу комісія виробничого підприємства "Атоменергобуду" на предмет прийняття її в експлуатацію. Як і старих часів, "у робочому порядку" розглядаючи варіанти, що не проходили експертизи. Та чи не ризикують, бува, її члени, поставивши власні підписи під жаданим для декого Державним актом, мати у недалекому майбутньому серйозні проблеми з правоохоронними органами? Невже історія розслідування причин аварії на ЧАЕС нічому не навчила? Адже майбутні автографи членів комісії це серйозний доказ для прокурора - свідчення, якщо не їхнього особистого зиску, то принаймні професійної некомпетентності, громадянської безпринципності.\nЗвичайно, суспільна думка ніколи не змириться з кричущими проявами вандалізму над довкіллям, і хоч запал протестних акцій дещо не той, як 20 літ тому, все одно пороху в порохівницях маємо достатньо. Сотні небайдужих людей, представників різних політичних партій і течій, сьогодні пікетують службові приміщення тих, хто ігнорує думку громадськості. Їх можна побачити в столиці, Миколаєві, районних центрах області.\nТому, хоч ситуація стає дедалі критичнішою, ще маємо шанс схаменутися, відкинути подалі чемодан з відірваною ручкою (гадаю, алегорія усім зрозуміла) і не тверезу голову, нарешті, прийняти остаточне й безповоротне рішення. Ще раз змушений (вкотре за останні роки!) нагадати високоповажним посадовцям неспростовні найпринциповіші аргументи стосовно недоцільності введення в експлуатацію Ташлицької ГАЕС.\nВона небезпечна тим, що стоїть на фундаментальному геологічному розломі, з підвищеною сейсмікою неподалік від діючих блоків Південноукраїнської АЕС, і в разі, борони Боже, прориву дамби водосховища, скоєне на ЧАЕС виглядатиме квіточками; під час експлуатації станції виникає реальна загроза потрапляння зі ставка-охолоджувача до Південного Бугу відомих хімічних сполук води з усіма сумними наслідками для усього живого.\nТашлицька ГАЕС - суспільно злочинна, оскільки знищує сотні пам'яток культури, в тому числі трипільської, античної, скіфської, часів Київської Русі, Запорозької Січі. Її поява на світ призведе до втрати спортивного та оздоровчо-рекреаційного потенціалу країни, оскільки тут тренуються національні збірні з багатьох видів водного спорту. Зрештою, це улюблене місце відпочинку десятків тисяч скромного статку людей, які знайшли тут українську Швейцарію і поки що не мають фінансових можливостей милуватися подібною зарубіжною екзотикою.\nІ ще одна незбагненна річ для апологетів будівництва. Сьогоднішній світ рухається шляхом невеликих, мобільних пристроїв для маневрових цілей, розвиває нетрадиційну та комбіновану енергетику (Німеччина влітку жовта від плантацій ріпаку, Данію, Нідерланди, Швецію заполонили вітряки, Китай будує біогазові генератори, країни Середземномор'я забезпечують енергетичну незалежність сонячними електростанціями, Японія і США - газотурбінними пристроями та двигунами Стірлінга і т. д.), світ підвищує ККД агрегатів як у сфері виробництва електроенергії, так і споживання. І лиш ми з упертістю, вартою кращого застосування, зациклились на одному джерелі енергії.\nТому на часі ввести мову про пошук принципово іншого підходу до розв'язання пекучої енергетичної проблеми, адже суспільна мораль цивілізованої держави рішуче відкидає найобережніші спроби знищення крихітних куточків дикої природи, фактично невідновних ресурсів та унікальних природних комплексів і компонентів. Навіть задля вирішення животрепетних питань сьогодення.\nЯрослав МОВЧАН, директор департаменту Міністерства охорони навколишнього природного середовища України


Компанія братів Вайнштейнів продана за півмільярда доларів | weche\nВайнштейн голлівуд домагання\nПродюсерська компанія Weinstein Co., заснована братами Харві і Робертом Вайнштейнами, продана групі інвесторів\nЗа умовами угоди, нові власники візьмуть на себе борги Weinstein Co. в розмірі 225 мільйонів доларів і зобов'язуються вкласти в компанію 275 мільйонів доларів.\nГрупу інвесторів, які купили Weinstein Co., очолюють колишня керівник управління у справах малого бізнесу адміністрації президента США Марія Контрерас-Світ і мільярдер Рон Беркл.\nУгода, як зазначає The Wall Street Journal, до останнього моменту перебувала під питанням. Ще 25 лютого Weinstein Co. заявляла, що домовитися з інвесторами не вдалося, і компанія готова вдатися до банкрутства.\nУ жовтні в американських ЗМІ були опубліковані розслідування про систематичні домагання з боку Харві Вайнштейна до актрис і інших працюючих в кіноіндустрії жінкам. Вайнштейна публічно звинуватили в домаганнях кілька десятків жінок.\nХарві Вайнштейн був звільнений з заснованої ним компанії. Незабаром після цього було оголошено, що Weinstein Co. виставлена на продаж.\nWeinstein Co., заснована в 2005 році, випустила, зокрема, фільми "Король говорить!", "Артист" і "Джанго звільнений", "Читець", "Безславні виродки" і "Мерзенна вісімка", які були номіновані на "Оскар" і завоювали премії Кіноакадемії, в тому числі в головних категоріях.\nТрамп і Меркель висловили заклопотаність заявами Путіна про нову ядерну зброю\n1 березня в своєму посланні Путін розповів, що Росія розробила цілу серію нових озброєнь


У НААУ назвали наслідки непогашення адвокатами заборгованості зі сплати щорічних внесків | КДКА Київської області\nЗначна кількість адвокатів не сплатили щорічні внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування у повному обсязі. Це вважається невиконанням рішення органу адвокатського самоврядування та є дисциплінарним проступком.\nПро професійний обов‘язок кожного адвоката нагадали у Національній асоціації адвокатів України, передає «Закон і Бізнес».\nСтан сплати внесків на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування мають обговорити на найближчому засіданні Ради адвокатів України, що відбудеться 15-16 листопада.\nУ НААУ нагадали, що Верховний Суд підтвердив правомірність зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю за систематичну несплату адвокатського внеску (постанова від 9 серпня у справі № 1540/4358/18).\nВідтак, РАУ планує звернутися з поданням до КДКА регіонів у разі, якщо заборгованість адвокатів не буде усунена до 7 грудня 2019 року. Також адвокати, які систематично ухилялися від обов’язку сплати внесків будуть тимчасово позбавлені можливості реєструватися для участі в безкоштовних заходах з підвищення кваліфікації через сайт Центру акредитації ВША НААУ.\nЩорічні внески сплачуються на банківські рахунки органів адвокатського самоврядування двома платежами згідно наступного розподілу:\n– 70% від встановленого розміру щорічного внеску – на рахунок ради адвокатів регіону;\n– 30% від встановленого розміру щорічного – на рахунок НААУ.\nВідповідно до Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування щорічний внесок вважається сплаченим з моменту надходження коштів на банківські рахунки органів адвокатського самоврядування.\nShare the post "У НААУ назвали наслідки непогашення адвокатами заборгованості зі сплати щорічних внесків"


На Прикарпатті через брак коштів під загрозою закриття унікальний садочок для дітей з інвалідністю | Тернопіль Online\n14.12.2018 14.12.2018 244\nБатьки уже неодноразово ходили на прийом до мера і голови райради. Останні влаштували в кабінеті якусь клоунаду із взаємними образами і погрозами. А закінчилося все тим, що голова райради пообіцяв з необхідних чотирьох мільйонів виділити 600 тисяч.\nРешту ж запропонували батькам самотужки вибивати в області.\n“Нас запросила районна рада до обласної ради, бо тут буде вирішуватись наше питання, адже на рівні району добитись нічого не можемо. Фінансувати райрада погоджується лише 13 дітей з району, а решту, 24 дитини з міською пропискою, фінансувати не будуть. Це означає, що дітей розприділять по різних садках. Ми так не хочемо, адже діти почали розвиватися, і якщо зараз їх розприділити в інші садки, то їх розвиток припиниться. Крім того, це означає, що на наших дітях будуть вчитися, а це для нас неприпустимо”, – каже мама одного з дітей Ольга Ільків.\n“Ми хочемо, щоб заклад продовжив існування, але на це потрібно 4 мільйони гривень. В 2019 році ми вже бачимо, що маємо дефіцит по грошах, і знайти ще додаткові мільйони неможливо”, – наголосив Лаврів.\n“100% треба цю проблему вирішити. Поки буде комісія Департаменту освіти, владі і представникам батьківського комітету треба говорити. Через годину маєте подати пропозицію на комісію. Заклад має бути. Дайте узгоджений проект рішення”, – зазначив Гладій.\n“А фінансувати харчування та зарплату – це вже нецільове використання коштів. Виходить в районі 1,5 мільйона”, – відзначає заступник.\nдіти з інвалідністю, дитячий садок, нестача коштів\n23.03.2019 23.03.2019 189\n29.06.2019 29.06.2019 288\nМіський голова Чорткова Володимир Шматько дозволив собі черговий публічний випад …\n7.02.2019 7.02.2019 124\n12.04.2018 12.04.2018 257\nНеподалік села Будки Кременецького району не розминулося два автомобіля. За …\nТернопільські новини | "Тернопіль Online" © 2020 Загальний рейтинг 8 з 10. Всього 26021 переглядів Вгору ↑


Фінальні серії чеміпонату України з хокею відбудуться у Палаці спорту | Новини на Gazeta.ua\nФінальні серії чеміпонату України з хокею відбудуться у Палаці спорту\nСереда, 19 березня 2008 15:40\nФінальні матчі серії плей-офф чемпіонату України з хокею відбудуться у київському Палаці Спорту. Фіналісти, та претенденти на 3-є місце визначаться за результатами півфінальних поєдинків, які відбудуться 19, 22 та (в разі необхідності) 23 березня.\nХК "Харків" - "Сокіл" (Київ)\n"Компаньйон-УПБ" (Київ) - "Барс" (Бровари)\nРозклад матчів фінальної серії має наступний вигляд:\n29 березня (субота). Перші матчі.\n15.00 Матч за 3-є місце.\n18.30 Матч за 1-е місце\n30 березня (неділя). Другі матчі.\n13.00 Матч за 3-є місце.\n16.00 Матч за 1-е місце.\nСайт хокейних вболівальників "Гніздо"\nЗараз ви читаєте новину «Фінальні серії чеміпонату України з хокею відбудуться у Палаці спорту». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Введення в фундаментальний аналіз | Форекс\nВведення в фундаментальний аналіз\nНайбільш важливою і складною складовою валютного дилінгу є вміння проводити аналіз тенденцій зміни ринку, і, відповідно, передбачати, які саме фактори і яким чином впливають на курси валют. В русі цін закладені як можливості швидкого отримання прибутку, так і зворотне - можливості швидких і значних збитків. Тому правильне прогнозування рухів ринку, оцінка тих або інших подій, а також маніпуляція чутками і очікуваннями - необхідна складова частина роботи брокера чи дилера і запорука його успішної діяльності. Існує величезна кількість факторів, що впливають як на весь валютний ринок в цілому, так і на окремі валюти.\nІснують два основних способи аналізу ситуації на ринку - фундаментальний і технічний. Перший займається оцінкою ситуації з погляду політичної, економічної і фінансово-кредитної політики. Другий ґрунтується на методах графічного дослідження та аналізу, заснованого на математичних принципах.\nВ рамках фундаментального аналізу вивчаються різні повідомлення про валютно-фінансові події в світі, явища політичної та економічної життя як окремих країн, так і світового співтовариства в цілому, які можуть зробити вплив на розвиток валютного ринку, проводиться аналіз, до якої зміни в курсах валют вони можуть привести. Тут важливою виявляється інформація про роботу бірж і крупних компаній типу market-makers, облікові ставки центральних банків, економічний курс уряду, можливі зміни в політичному житті країни, а також всілякі чутки і очікування. Фундаментальний аналіз - одна з найскладніших частин - і в той же час, одна з ключових частин роботи на валютному ринку. Проводити фундаментальний аналіз набагато складніше, ніж який-небудь інший, оскільки одні і ті ж чинники надають в різних умовах неоднакове значення на ринок, або можуть з вирішальних стати абсолютно незначними. Необхідно знати взаємозв'язок і взаємний вплив двох різних валют, що відображають зв'язки між різними державами, історію розвитку валют, визначати сукупний результат тих або інших економічних заходів і встановлювати зв'язок між абсолютно незв'язаними на перший погляд подіями. Крім якихось початкових і найбільш формальних правил, тут найбільшою мірою вимагається досвід роботи на валютному ринку.\nФундаментальні фактори оцінюються, як правило, з двох позицій:\n• з точки зору впливу на офіційну облікову ставку;\n• з погляду стану національної економіки країни.\nФундаментальні фактори є ключовими макроекономічними показниками стану національної економіки, чинним в середньостроковій перспективі, що впливають на учасників валютного ринку і рівень валютного курсу. Агентство Reuters публікує спеціальну сторінку прогнозу основних економічних індикаторів розвинених країн: ECI/I. Зазвичай це дані макроекономічної статистики, що публікуються національними статистичними органами (у США - статистичні бюро при міністерствах, у Росії - Держкомстат Російської Федерації). Інформаційне агенпство Рейтер доставляє користувачам свіжі статистичні дані в момент їх опублікування (release of data). Відомий графік публікації статистичних даних різних країн: у який день і в скільки ті чи інші показники (figures) будуть офіційно оголошені, і миттєво передані в системі Рейтер, виникнувши на екрані рейтеровских моніторів по всьому світу.\nУ розбивці по днях тижня наводяться середньозважені прогнози економістів і дослідницьких центрів про очікувані показники національної статистики (колонка FORECAST). Даються час їх публікації, а також попередні значення показників (колонка REVS). Ці дані ретельно аналізуються дилерами і аналітичними відділами банків, і на їх основі виробляються сценарій поведінки валютного курсу і тактика арбітражних операцій.\nЗазвичай на світових валютних ринках, де 80 відсотків арбітражних операцій проводяться з американським доларом, найбільший вплив мають дані по економіці США, що призводить до підвищення або зниження курсу долара по відношенню до решти валют. Можна виділити два тимчасових аспекти впливу фундаментальних факторів на валютний курс:\n- довгостроковий вплив, тобто даний набір фундаментальних факторів визначає стан національної економіки, а отже, тренд зміни валютного курсу протягом місяців і років. Таке середньострокове прогнозування курсу використовується для відкриття стратегічних позицій. Наприклад, багаторічне негативне сальдо торгового балансу США з Японією є причиною постійного зниження курсу долара до японської ієни (з 250 у 1985 р. до 80 у 1995 р.). Для середньо - і довгострокового впливу враховуються статистичні індикатори за період більше місяця (квартал, рік).\n- короткострокове, тобто вплив опублікованого статистичного індикатора на курс валюти, що діє протягом кількох годин або деколи хвилин. Наприклад, публікація даних про зниження дефіциту торгового балансу США з Японією здатна привести до деякого зростання курсу долара до ієни протягом декількох годин (з 88.20 до 89.50). Короткострокове вплив на курс роблять індикатори за короткі періоди (тиждень або місяць).\nВалютні дилери приймають рішення про купівлю або продажу валюти після появи на екранах моніторів повідомлень про значення даного економічного індикатора, повинні миттєво відповісти на ряд питань, від правильного рішення яких залежить розмір прибутку або збитку.\nКурс за паритетом купівельної спроможності є ідеальним курсом обміну валют, розрахованим як середньозважене співвідношення цін для стандартного кошика промислових споживчих товарів і послуг двох країн. В ідеальній моделі формування курсу на основі тільки цін торгівлі двох країн один з одним реальний валютний курс був би рівний курсу по паритету купівельної спроможності.\nУ найпростішому вигляді, абстрагуючись від реальних обсягів торгівлі і часткою різних товарів у структурі споживання, формула знаходження курсу по паритету купівельної спроможності може виглядати наступним чином: де РiDEM і PiUSD - ціни відповідно в німецьких марках та доларах США на товари і послуги в Німеччині і США, що входять в стандартну кошик промислового і приватного споживання цих країн; Wi - частка цих товарів і послуг у структурі промислового та приватного споживання (ВНП чи національному доході); n - кількість товарів, включених у кошик. Чим більше вибірка, тим більше репрезентативний результат валютного курсу.\nМетод визначення і коректування курсу відповідно до паритету купівельної спроможності валют властивий системі фіксованих валютних курсів (золотий стандарт, Бреттонвудська система); в даний час використовується країнами Європейської валютної системи (курси європейських валют прив'язані один до одного і коректуються на основі купівельної спроможності). В СРСР до початку реформ в сфері валютного регулювання курс долара до рубля періодично визначався за методом паритету купівельної спроможності і потім щотижня коректувався в залежності від коливання курсів долара до інших валют.\nЗа розрахунками експертів, у червні 1994р. валютний курс долара до німецької марки за паритетом купівельної спроможності становив:\nспоживчих цін (consumer prices) 1.68\nза промисловими цінами (producer prices) 1.82\nпо вартості послуг (services prices) 2.05\nУ середньому 1.82\nУ дійсності курс долара до марки в червні 1994 р. перебував на рівні 1.65, то є багато нижче значення РРР.\nУ довгостроковому аспекті (кілька років) реальний валютний курс має тенденцію коливатися навколо значення паритету купівельної спроможності, однак сам паритет постійно перераховується у міру зміни рівня цін в порівнюваних країнах (наприклад, у 1990р. курс долара до німецької марки за паритетом купівельної спроможності дорівнював 2.13).\nТеорія паритету купівельної спроможності (ПКС) робить спробу звести воєдино економічні фактори, що пояснюють формування попиту і пропозиції валют та їх динаміку.\n- Одне з фундаментальних понять, що лежать в основі теорії ПКС - правило однієї ціни: товари коштують однаково - куплені безпосередньо на іноземну валюту або після конвертації. Інакше кажучи, для кожного товару справедливо наступне вираження:\nPi(t) = S(t) x P ' i(t)\nt - індекс часу;\ni - індекс товару;\nS(t) - поточний обмінний курс;\nPi(t) - ціна товару в національній валюті;\nP ' i(t) - ціна товару в іноземній валюті.\nУ такій постановці правила однієї ціни закладена гіпотеза нульових витрат обігу, відсутність торгових бар'єрів (як тарифних, так і нетарифних) і однорідність товарів. Правило однієї ціни справедливо тільки в тому випадку, якщо всі товари мають однакову вагу в обох країнах. Звідси випливає суворий висновок: якщо структури економік неоднакові, то теорія ППС невірна, навіть якщо правило однієї ціни справедливо.\nУ релятивістській версії теорії ПКС беруться не абсолютні рівні цін, а їх індекси. Тим самим, вимірюються не паритети купівельних спроможностей валют, а їх індекс:\nТаке формулювання теорії ПКС точніше, ніж її абсолютна версія. Тим не менше і вона недостатньо хороша, оскільки дає збої в тих випадках, коли структури виробництва і відносні ціни товарів у різних економіках змінюються. Тим не менш, на коротких проміжках часу теорія ППС могла б давати достаточноправдоподобные пояснення тенденцій змін обмінних курсів.\nТеорія ППС хороша ще тим, що вона дозволяє врахувати вплив інфляції. Нехай f - темп інфляції у національній економіці, а f` - темп інфляції у зарубіжній економіці. Тоді, за визначенням інфляції,\nВикористовуючи релятивістське визначення теорії ПКС, отримуємо:\nЗміст цього виразу полягає в тому, що ревальвація відбувається в тому випадку, коли національна інфляція сильніше, ніж зарубіжна.\nРозрахунки ППС широко практикуються для розробки національної економічної політики. Центральні банки покладаються на оцінки ППС при визначенні паритетів своїх валют. Особливе значення це має для управління реальним обмінним курсом (R):\nЯкщо спостерігається, R<1, то реальна купівельна спроможність національної валюти щодо іноземних товарів падає, а експортна конкурентоспроможність зростає і навпаки, R>1 означає, що національна валюта знецінюється швидше, ніж диференціал між внутрішньою та зарубіжної інфляцією.\nВаловий національний продукт - ВНП (Gross National Product - GNP)\nВаловий національний продукт є ключовим показником стану національної економіки і включає в себе в якості складових менш великі економічні індикатори. Формула ВНП виглядає наступним чином: GNP = C + I + G + X - M,\nде С - споживання (Consumption); I - інвестиції (Investments); G - державні витрати (Government Spendings); X - експорт (Export); M - імпорт (Import).\nСгществует пряма залежність між зміною показника ВНП і валютного курсу:\n^ВНП - ^КУРС ВАЛЮТИ\nЛогіка міркувань тут може бути наступна: зростання ВНП означає загальний гарний стан економіки, збільшення промислового виробництва, приплив закордонних інвестицій в економіку, зростання експорту. Збільшення зарубіжних інвестицій і експорту приводить до збільшення попиту на національну валюту з боку іноземців, що виражається в зростанні курсу. Продовжується протягом декількох років зростання ВНП призводить до "перегріву" економіки, посилення інфляційних тенденцій і, отже, до очікування підвищення процентних ставок (як основний антиінфляційної міри), що також збільшує попит на валюту.\nРівень реальних процентних ставок (Real Interest Rates)\nЦей фактор надзвичайно важливий, тому що визначає загальну прибутковість вкладень в економіку країни (відсоток по банківських депозитах, прибутковість по вкладеннях в облігації, рівень середньої норми прибутку тощо). Зміна процентних ставок і курсу валюти знаходиться в прямій залежності:\n^ПРОЦЕНТНІ СТАВКИ - ^ВАЛЮТНИЙ КУРС\nГоворячи про ставки, слід мати на увазі реальні процентні ставки, тобто номінальний відсоток за вирахуванням відсотка інфляції. При цьому якщо номінальні ставки зростають повільніше, ніж зростання інфляції і ВНП, курс валюти може навіть знижуватися. Так, наприклад, в США в 1994р. в умовах стабільного підйому економіки, приріст процентних ставок відставав від приросту ВНП та інфляції, - реальні відсоткові ставки мали тенденцію до зниження. Федеральна резервна система (центральний банк США) протягом року кілька разів підвищувала рівень облікової ставки, проте незначно, побоюючись різкими діями загальмувати процес економічного підйому (після спаду 1990р.). У підсумку курс долара до основних твердих валют знижувався протягом всього 1994р. (наприклад, USD/DEM впав з 1.76 у січні до 1.48 у жовтні 1994р.).\nПроводячи більш глибокий аналіз, необхідно відзначити, що у формуванні обмінного курсу двох валют головну роль грає різниця процентних ставок між двома країнами (процентний диференціал). Якщо в двох країнах приблизно однаковий рівень реальних процентних ставок, що характеризує однакову прибутковість вкладень в економіку будь-якої з країн, підвищення центральним банком однієї з країн рівня облікової ставки викликає зсув прибутковості на користь вкладень у даній валюті, що призводить до збільшення попиту на валюту і зростання її курсу.\nФактор зайнятості може розглядатися у вигляді двох величин: або рівня безробіття (тобто процентне відношення числа безробітних до загальної чисельності працездатного населення), або як зворотний йому показник чисельності працюючих.\nПоказник безробіття публікується зазвичай у відсотках: unemployment rate = 8.6%; при цьому існує обернена залежність зміни рівня безробіття і валютного курсу:\nv БЕЗРОБІТТЯ - ^ВАЛЮТНИЙ КУРС\nзгідно із сучасною економічною теорією не може бути досягнутий нульовий рівень безробіття (завжди існує сезонне, структурне, фрикційне безробіття). Тому макроекономічного стану повної зайнятості для індустріально розвинених країн відповідає рівень безробіття, рівний приблизно 6%.\nЗміна зайнятості (зокрема, в США) характеризує показник NFP - Non-Farm Payrolls, тобто чисельність зайнятих у несільськогосподарських галузях економіки. Приріст показника NFP характеризує зростання зайнятості і веде до зростання курсу долара.\nРівень інфляції, або знецінення національної грошової одиниці, що вимірюється в темпах зростання цін. Розрізняють два показники зміни рівня цін:\nPPI (Producer Price Index) - індекс зміни виробничих цін (на оптові партії промислових товарів). Даний показник, який обчислюється у відсотках до попереднього періоду, є первинною ознакою інфляції, так як виробничі ціни включаються в споживчі ціни;\nCPI (Consumer Price Index) - індекс споживчих цін - безпосередній показник рівня інфляції.\n^ ІНФЛЯЦІЯ - v ВАЛЮТНИЙ КУРС\nОдним з індикаторів, що впливають на стан інфляції, є обсяг грошової маси в обігу (money supply), які складаються з кількох грошових агрегатів, що розрізняються за ступенем ліквідності - від М1 (у Великобританії M0) до М4. Найбільшим інфляційним впливом володіє зростання агрегату М1 - готівка і залишки на поточних рахунках до запитання.\nІнфляція робить сильний вплив на зайнятість. У 1958 році англійський економіст А. Філіпс запропонував графічну модель інфляції попиту, що виражає такий вплив. Використовуючи у своїй роботі дані англійської статистики за 1861-рр. він побудував криву, що наочно показує зворотну залежність між зміною ставок заробітної плати і рівнем безробіття. По кривій А. Філіпс встановив, що збільшення безробіття в Англії понад 2.5-3% приводило до різкого уповільнення росту цін і заробітної плати. Філіпс зробив висновок, що уряд може використовувати збільшення інфляції для боротьби з безробіттям. Пізніше цей висновок теоретично аргументував економіст Р. Ліпскі.\nКрива Філліпса показує зворотний взаємозв'язок між темпами інфляції і нормою безробіття. Чим вище темп інфляції, тим нижчий рівень безробіття. Також була створена модифікація кривої Філіпса для розробок економічної політики. Цю роботу виконали американські економісти Р. Солоу та П. Самуельсон. Вони замінили в цій кривій ставки заробітної плати на темпи росту товарних цін, або інфляцію. За допомогою цієї кривої стало можливим розраховувати рівновагу між досить високими рівнями зайнятості та виробництва і певною стабільністю цін. Якщо уряд розглядає рівень безробіття в країні як надзвичайно високий, то для його пониження проводяться бюджетні і грошово-кредитні заходи стимулюють попит. Це призводить до розширення виробництва та створення нових робочих місць. Норма безробіття знижується, але одночасно темпи інфляції зростають. Такі маніпуляції можуть викликати "перегрів" економіки і як наслідок кризові явища.


Коли поліцейський має право стріляти: усі нюанси мовою закону й очима фахівця\n06.03.2016 | Силові структури, Законодавство | Автор: Web admin\nУ своїй роботі люди з новими поліційними жетонами керуються й новим законом про Національну поліцію. Як у ньому регламентовано використання правоохоронцями зброї? До чого нам, рядовим громадянам, слід бути готовими, коли лунає: "Стояти! Поліція!"\nПропонуємо до вашої уваги інтерв’ю з Олегом Мартиненко, правоохоронцем із 20-річним досвідом практичної роботи, заступником голови Експертної ради з питань дотримання прав людини при правоохоронному відомстві, учасником миротворчих місій у Боснії, Герцеговині та Косові, професора-кримінолога, доктора юридичних наук.\n– Чи правда, що закон про Національну поліцію, ухвалений торік, дає правоохоронцю більше прав для застосування вогнепальної зброї, ніж попередній закон про міліцію?\n– Загалом зміст відповідних статей не змінився, але у новому законі конкретніше прописано, за яких умов нові охоронці порядку мають право застосовувати спецзасоби та зброю. Стаття 46 містить аж 13 пунктів, що стосуються застосування зброї, а у попередньому законі відповідна стаття складалася тільки з 6 пунктів.\nКожен із пунктів, відповідно до яких правоохоронець уповноважений стріляти, прописаний окремо. Наприклад, працівник поліції вправі це робити для зупинки транспортного засобу шляхом його пошкодження, якщо водій своїми діями створює загрозу життю чи здоров'ю людей і (або) поліцейського.\nАбо ж є необхідність: відбиття нападу на поліцейського чи членів його сім’ї, у випадку загрози їхньому життю і здоров’ю; затримання особи, яку застали під час скоєння тяжкого або особливо тяжкого злочину і яка намагається втекти; затримання особи, яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також озброєної особи, яка погрожує застосуванням зброї та інших предметів, що загрожують життю і здоров’ю людей і (або) поліцейського.\n– Чи має право полiцейський стрiляти в людному мiсцi - скажiмо, на вулицi, де є перехожi, або переслiдуючи автомобiль умовного порушника, коли є ризик поранити iнших людей?\n– Полiцейському заборонено застосовувати вогнепальну зброю в мiсцях, де може бути завдано шкоди iншим особам, крiм випадкiв необхiдностi. Вiдтак стрiляти дозволено для зупинки транспортного засобу шляхом його пошкодження, якщо водiй своїми дiями створює загрозу життю чи здоров'ю людей або полiцейського. Тож пострiли законнi i на вулицi.\n– Чи правда, що полiцейський може спокiйно дiстати зброю, пересмикнути затвор i направити на людину, лише пiдозрюючи її у злочинi?\n– Так, пiд час затримання осiб, щодо яких у полiцейського виникла пiдозра у скоєннi тяжкого або особливо тяжкого злочину (у законi не конкретизовано, якого саме, а отже, це може бути i вбивство, i наркоторгiвля), а також пiд час перевiрки документiв у таких осiб полiцейський може привести в готовнiсть вогнепальну зброю i попередити людину про можливiсть її застосування. Спроба особи, яку затримує полiцейський iз вогнепальною зброєю в руках, наблизитися до нього, скоротивши вiдстань, або доторкнутися до зброї є пiдставою для застосування вогнепальної зброї полiцейським.\n– А в яких ще випадках полiцейський стрiлятиме без попередження?\n– Коли особа, затримана або заарештована за скоєння особливо тяжкого чи тяжкого злочину, втiкає iз застосуванням транспортного засобу. Пiд прицiлом - i озброєний нападник, що загрожує життю чи здоров'ю людей.\nАле звернiмо увагу. Полiцейський, за законом, уповноважений застосовувати вогнепальну зброю тiльки з метою заподiяння особi такої шкоди, яка є необхiдною i достатньою в конкретнiй обстановцi, для негайного вiдвернення чи припинення збройного нападу. Це означає: стрiляти, щоби зупинити, але не стрiляти, щоби вбити.\nI ще. У законi це не описано, але за внутрiшнiми полiцiйними iнструкцiями, що мiстяться в документах для службового використання, стрiляти бажано за межею мiста i не на ходу. Не можна цiлитися у пасажирiв, якщо завдання - зупинити авто i водiя-порушника. Це практика загальноєвропейська. Але, звiсно ж, як у кожнiй роботi, i в роботi полiцейського дiє людський фактор, i - знову ж таки негласно - полiцейському завжди залишають певну свободу дiй. Тож усе залежить i вiд його вмiння орiєнтуватися в ситуацiї.\n– Якщо вiд кулi полiцейського потерпiла невинна людина, як розслiдують цей iнцидент?\n– У кожному разi, коли пiд час затримання хтось загинув (не має значення: пiдозрюваний чи випадкова людина), проводять спецiальне розслiдування, i не лише полiцiйне, а й прокурорське. Керiвництво полiцiї, перш нiж буде закiнчено таке розслiдування, не має права робити жодних публiчних висновкiв щодо вчинку полiцейських, навiть якщо, на думку полiцiї, зброя була застосована правомiрно. Далi справу або закривають за реабiлiтацiйних обставин, або ж полiцейський ризикує опинитися за гратами за перевищення професiйних повноважень i навiть за вбивство.\n– Ви маєте практичний досвiд роботи в правоохоронних органах. Бачили зсередини цю кухню. Скажiть: скiльки часу потрiбно молодому правоохоронцевi, щоб навчитися влучно стрiляти по колесах авто чи по людинi, що тiкає, - так, щоб не вбити, а лише знешкодити?\n– Два роки - це час первинної професiйної адаптацiї i набуття навичок, зокрема й умiння влучно стрiляти. Воно прямо залежить вiд кiлькостi урокiв вогневої пiдготовки. Полiцейський має, як то кажуть, набити руку, щоб iз вiдстанi, у русi, влучити в колесо авто, i не у спину, груди чи голову, а в ногу втiкача. Звiсно, талант снайпера є не в кожного, але тих, хто не здатен професiйно влучити в цiль, до завдань не можна допускати!\nВiд 3 до 5 рокiв полiцейський перебуває у стадiї подальшої профадаптацiї. Вiд 5 до 7 - це вже професiонал. А далi починається перiод зворотної професiйної деформацiї. Ще десь до 15 рокiв це буде загалом нормальний "коп". Але пiсля 15 рокiв служби настає стадiя деформацiї незворотної, правоохоронець у кожному бачить злочинця. На Заходi людей iз таким стажем з оперативної роботи переводять на бiльш спокiйну.\n– З яким полiцейським небезпечнiше вступати в суперечку: з новачком чи професiйно деформованим? Вiд якого небезпечнiше втiкати?\n– Це однаково небезпечно. У першому разi можуть вiдiграти роль брак досвiду, хвилювання, панiка. У другому - названа вже профдеформацiя. I якщо пiдозрюваний робитиме нервовi рухи, кричатиме, сперечатиметься, вiн може\nспровокувати полiцейського на активнi дiї. Завжди слiд зважити, що не лише ви, а й вiн, полiцейський, також у стресi. Особливо небезпечно - втiкати. Це для полiцейського як сигнал: утiкає - отже, винен, вмикаються психологiчнi установки "наздогнати i знешкодити".\nТому порада проста: пiд час зустрiчi з працiвниками полiцiї намагайтеся поводитися якомога спокiйнiше, не сперечатися, не погрожувати - усе, що ви хочете йому сказати, скажiть краще не в екстремальнiй ситуацiї, а у вiддiленнi полiцiї. Зупиняють ваше авто - зупинiться. Це може зберегти вам життя.\nАвтор: Web admin9973,1 Переглядів: 2103 , Коментарів: 1 Джерело - 7 +\nПереглядів: 2103 Коментарів: 1


Переможці журналістського конкурсу «Честь професії-2018»\n18 Липень 2019, Київ 07:29\n16 Травень 2018, 07:25\n«Честь професії» – відеорепортаж із цьогорічної церемонії нагородження журналістів\n15 травня у Києві відбулась церемонія нагородження премією «Честь професії». Цього року медійники подали близько 600 робіт. У короткий список фіналістів конкурсу увійшли і матеріали журналістів Радіо Свобода: Євгена Солонини і Валерії Єгошиної.\nУ номінації «Найкраще подання складної теми» переможцем стала журналістка Мар'яна Вербовська, видання Zaxid.net – авторка чотирьох мультимедійних історій людей, які страждають від зміни клімату.\nНагороду в номінації «Найкращий матеріал з громадянською позицією» отримав журналіст «Громадського телебачення» Богдан Кутєпов за свій фільм «Генічеськ»: історія єдиного українського мінного тральщика».\nУ номінації «Надія журналістики» перемогу здобула Анна Калаур з розслідуванням для програми «Слідство.Інфо» «І словом, і тілом» про сексуальні домагання в одному з рівненських вишів.\nУ номінації «Найкраще подання резонансного матеріалу» нагороду отримала журналістка «24 каналу» Леся Іванова за матеріал для проекту «Наші гроші»: «Бронедрузі. Як команда Порошенка заробляє на оборонці».\nНайкращим репортажем 2018 року назвали «Чотири терабайти болю» журналіста Антона Семиженка, видання Insider. Матеріал про те, як волонтер – колишній будівельник із Луганщини зібрав цілу базу даних злочинів на Донбасі.\nУ спеціальній номінації «Зарядись проти корупції» перемогу здобула Марія Землянська з бюро журналістських розслідувань «Свідомо», з матеріалом «Справа честі».\nУ номінації «Конструктивна журналістика» перемогла серія матеріалів «Майбутнє Донбасу» Катерини Сергацкової, яка є керівником проекту Zaborona.com.\nДо шорт-листа фіналістів конкурсу «Честь професії-2018» у номінації «Найкраще подання резонансного матеріалу» увійшло розслідування програми «Схеми», спільного проекту Радіо Свобода і телеканалу UA:Перший, «Управління захисту власних інтересів» журналістки Валерії Єгошиної. У розслідуванні йдеться про те, що низка працівників Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ користуються дорогими автомобілями класу люкс, вартість яких може бути неспівмірною із заробітною платою державних службовців. Деякі із зафіксованих «Схемами» автомобілів офіційно належать не працівникам СБУ, а їхнім батькам, які мають невеликі офіційні доходи.\nДо короткого списку фіналістів конкурсу «Честь професії-2018» у номінації «Найкраще подання складної теми» увійшла серія з трьох публікацій «Токсичні» доходи України. Як уникають належної утилізації небезпечних відходів» журналіста Радіо Свобода Євгена Солонини.\nКонкурс честь професії проводиться з 2010 року. Організатори конкурсу «Честь професії» – Українська асоціація медіа-бізнесу та Незалежна асоціація телерадіомовців (НАМ) за підтримки проекту «У-медіа».\nРозслідування «Схем» про люксовий автопарк СБУ увійшло до шорт-листа конкурсу «Честь професії»


Зіроньки на Землі дивитися онлайн українською мовою безкоштовно\nKino4ua.net » Індійські фільми українською » Зіроньки на Землі\nДаршил Сафарі, Аамір Хан, Танай Чхеда, Тіска Чопра, Сашет Інженер, Віпін Шарма\nВосьмирічний хлопчик Ішан Авасті не такий, як інші діти. Йому важко дається те, що іншим дітям його віку дається легко. Світ не розуміє хлопчика, навіть рідні батьки його не розуміють. Коли Ішан втретє провалює шкільні іспити, батько, щоб покарати сина, відправляє його до школи-інтернату. Самотність спустошує дитину, Ішан докоряє себе за розлуку з батьками, але й їм не може пробачити. Одного дня в житті хлопчика з'являється вчитель малювання Рам Нікум – єдина людина, котра його розуміє. Рам ставить собі за мету змінити життя Ішана… ©Kino4ua Зіроньки на Землі 2007 дивитися онлайн українською мовою безкоштовно в хорошій якості!


Кемпінг в Монреалі і поруч - Forum.MonUa.ca\nСьогодні: 21 травня 2018, 22:26\nКемпінг в Монреалі і поруч\nПовідомлення ozi » 17 червня 2017, 19:11\nтаке питання. чи багато навколо Монреалю кемпінгів (зі зручностями чи без)\nце все в контексті хайкінгу і трекінгу. бо я так по карті подивився то небагато. і до тями на візьму які там умови і що тут взагалі за тенденції в цьому плані.\nтобто ідеш ти ідеш, або крутиш ти крутиш - і тут бачиш, що пора б вже відпочити. для цього є зелені маршрути, кемпінги, стоянки якісь, тощо. тут таке поширене? якщо взагалі десь в зеленій ділянці чи недалеко від дороги (звісно не біля чиєгось двору чи підприємства якогось) вліпити на ночівлю палатку - в поліцію не загребуть? які правила й тенденції в цьому плані (писані чи неписані, байдуже)?\nтакож цікаво чи є наприклад якийсь кемпінг біля Зоопарку в західній частині острову (якщо захочиш по Зоопарку два дні наприлад походить подивиться)?\nRe: Кемпінг в Монреалі і поруч\nПовідомлення Alex Geneve » 17 червня 2017, 19:18\nЄ офіційний сайт Вело Квебеку там є сторінка пошуку веломаршрутів з кемпінгами введіть місця де будете катати та маєте всю інфу по ним\nПовідомлення ozi » 17 червня 2017, 19:49\nа якщо просто палатку біля річки або дороги поставити - нічого не буде?\nПовідомлення Alex Geneve » 18 червня 2017, 08:08\nПереважно бомжі так роблять ну в цілому можливий такий варіант але треба вважати що з дебільшого більшість земель тут приватні і власник може бути не дуже вдоволений такими палаточками та й поліцаї можуть достібатися на тему "самобудови".Ту справа скоріш у "цивільності" такого відпочинку бо у кемпінгах є не тільки місця для палаток але й душові з туалетами .\nВостаннє редагувалось 18 червня 2017, 10:28 користувачем Alex Geneve, всього редагувалось 1 раз.\nПовідомлення smisha » 18 червня 2017, 09:03\nЦього року планували відкрити кемпінги на каналі ляшин.\nПовідомлення ozi » 18 червня 2017, 21:51\nAlex Geneve писав: Переважно бомжі так роблять ну в цілому можливий такий варіант але т.....\nта ладно, я так подивлюсь в Канаді туризм і все що з ним зв"язано набагато більше популярні, ніж в Україні.... просто цікавлять нюанси. в Україні наприклад якщо десь біля села або біля річки будь-де палатку вліпиш - то ніхто проти нічого не матиме (та хочеш - можеш хоч біля дороги ставить). цікаві місцеві нюанси\nв Україні в бомжів між іншим палаток нема\nПовідомлення Alex Geneve » 18 червня 2017, 23:22\nСаме так ,тут досить поширений туризм але він трохи відрізняється від українського.Уся туристична діяльність тут пов"язана з авто це закономірно враховуючи те що на громадському транспорті турист далеко не заїде.От-же якщо у вас авто та ще-й з житловим причепом то який сенс у палатці ? По друге тут існують певні\nобмеження що до встановлення тимчасових архітектурних форм а\nтим більше поблизу дороги.Що до приватної властності на певні ділянки то для прикладу у знайомих є шале приблизно 35-40 км від\nМонреалю на берегу озера вони є власниками цієї земельної ділянки разом з частиною берега і так увесь берег озера поділений між дев"ятьма властниками.От же якщо ви захочете там зробити кемпінг то звичайно власники це не схвалять.Якщо є припустимо ліс чи берег озера чи річки закинутий та занедбаний то він скоріш за все комусь належить виключення це державні чи муніціпальні парки чи резерви ну а там є лімітовані місця для кемпінгів.Це до речі також і в цілях безпеки туриста бо крім бомжів з палатками тут ще й грізлі зустрічаються та інша дичина яка залюбки поласує сплячим туристом.\nПовідомлення smisha » 18 червня 2017, 23:33\nВ Канаді розвинений організований туризм, туризм як сервіс (TaaS )\nПо дикому також напевно є охочі, але навіщо себе наражати на небезпеку, чи порушувати закон встановлюючи палатки на приватній землі? Вся флора є або у відомстві уряду, або приватною власністю, немає нічийного лісу.\nПовідомлення vip » 19 червня 2017, 08:44\nА чому ніхто ще не згадав українські оселі?\nНа північ, неподалік від містечка St. Theodore de Chertsey "Верховина" (СУМ), "Україна" (католики), Camp Ste-Sophie (церква Св.Софії).\nНа схід "Батурин" (Пласт).\nПовідомлення smisha » 19 червня 2017, 14:13\nСлушне зауваження. Може географічні координати з гугла скинете?\nДо речі, це сайти де можна зарезервувати кемпінги:\nПовідомлення Alex Diamantopulo » 26 червня 2017, 13:39\nЧому тут ніхто не згадав пр оукраїнські табори? SAVAKO???\nПовідомлення savako » 26 червня 2017, 21:36\nоселя батурин закрита для відвідувачів - тільки в гості до когось, та деякі збирання для своїх.\nоселя софія використовується для дитячих таборів. також туди запрошує всіх товариство зустріч на івана купала, день незалежності.\nоселя верховина - також для дитячого табору, а відкрита для всіх 1 тиждень вересня на волейбольний турнір та забаву.\nтобто, якщо мова йде про приватний заїзд - то це тільки оселя Україна - 46.170612, -74.041136, де можна і покупатися, і палатку поставити, і зіграти футбол, волейбол. дол 10 за стоянку та 20 за палатку на добу.\nПовідомлення ozi » 26 червня 2017, 22:39\nа що це значить "оселя"? це просто стилізована назва кемпінгового містечка? чи це типу чиясь приватна територія, яка іноді виконує роль кемпінгового містечка?\nПовідомлення savako » 27 червня 2017, 07:22\nПовідомлення lazar » 27 червня 2017, 20:19\nПробачте а в когось є телефон Оселі Україна?


Компанія Lemberg travel - Тури у Львів\nШкільні канікули у Львові\nЗапрошуємо Вас та Ваших діток цікаво провести час у місті Лева! На Вас чекають найяскравіші «родзинки» із життя «маленького Парижу» та найцікавіші легенди Львова! В програмі туру: незабутня екскурсія містом та "солодкий" майстер-клас від найкращих шоколадних майстрів.\n11:00 год. - пішохідна екскурсія Львовом.\nВподовж екскурсії Ви познайомитесь з архітектурним ансамблем площі Ринок, Вірменським кварталом, побачите оборонні споруди, зокрема Порохову вежу, міський та королівський арсенали, фрагменти оборонних стін, відвідаєте найцініші львівські храми: Вірменську церкву, Успенську церкву та каплицю трьох святителів, Латинську катедру, колишній костел Бернардинів, побачите інтер’єр колишнього костелу монахів Єзуїтів.\nТривалість екскурсії - 3 год.\n14:00 год. - обід в одній із ресторацій Львова.\nПісля обіду запрошуємо вас на "солодкий" майстер-клас із виготовлення шоколадних фігурок, що відбуватиметься в етнографічному музеї.\n- екскурсії по програмі (супровід екскурсовода);\n- виготовлення шоколадної фігурки (в подарунок як сувенір);\n- вхідні квитки у музеї;\n- доїзд до Львова (організовується та оплачується додатково при потребі).\nВартість туру - 190 грн.\nВартість 190 грн. з особи\nТривалість туру (години) 1 день\nПочаток (година) 11:00\nАвтобусна заміська екскурсія.\nЗапрошуємо Вас оглянути один з найкрасивіших водоспадів Українських Карпат - водоспад Шипіт, найбільше Карпатське озеро - озеро Синевир, яке овіяне безліччю легенд, зможуть спробувати унікальні мінеральні джерела - "Калечинська" та "Соймівська", відвідати реабілітаційний центр для ведмедів, скуштувати карпатських страв та напоїв і намилуватися гірськими пейзажами.\nНаціональний парк "Синевір" відноситься до найбільших і найпривабливіших природно-заповідних територій Закарпаття. Щоб побачити це диво природи, потрібно піднятися в гори - блакитне прозоре озеро сховалося серед гір.\nБлакитне око Закарпаття — так часто називають високогірне озеро Українських Карпат, його окрасу, одне з семи чудес України. Екскурсія національним парком “Синевир” — це можливість сповна насолодитись розкішшю та чарами гірської та водної стихій.\nОзеро Синевир розташоване на висоті 989 м над рівнем моря. Вся краса Українських Карпат сконцентрована в цьому місці. Насолодитись нею сповна можна під час мандрівки національним природним парком “Синевир”. Тут є безліч рідкісних рослин, скульптури Сині і Вира — символи нещасного кохання, історії якого Ви почуєте тут. Після гарного відпочинку та частування стравами місцевої кухні ми відвідаємо ще одне диво природи Українських Карпат — водоспад Шипіт та заповідник місцевого значення з однойменною назвою.\nПри підйомі на озеро можна замовити обід в одному з кафе, що розташовані поруч зі стоянкою для транспорту. Смачна гуцульська кухня, напої, настоянки на травах.\nВартість туру - 450 грн.\nВартість 450 грн.\nПочаток (година) 8:00 виїзд\nЛьвів - місто, в якому хочеться жити!\n14:00 год. - Поселення у хостел у центрі міста\n14:45 год. - Смачний обід в кафе\n16:00 год.-.Пішохідна екскрсія "Підземелля Львова"\nУнікальна та неповторна пішохідна екскурсія по старій частині міста.\nПориньте в часи середньовіччя та відвідайте унікальні музеї-підземелля,які зберегли свою історичну цінність до наших часів.В даній пішохідній екскурсії Ви відвідаєте 6 обєктів підземелля: Аптека-музей, Львівська копальня кави,підземелля Оперного театру,Костел Ордену Єзуїтів,Таємнича аптека(факультативно).\nА також між підземеллями - прогулянка по старовинній часнині міста. Ви відвідаєте собори, архітектурні памятки середньовічного Львова, камяниці та багато багато цікавого...\nНайбільші за розміром підземелля у Львові розташовані під Преображенською церквою . На місці храму колись був костел ордену тринітаріїв, підземелля якого датуються початком 18 ст. Орден займався викупом християн із неволі в ісламських країнах. За часів тринітаріїв тут робили поховання, які до сьогодні не збереглися. Під вівтарем Преображенської церкви є підземелля, які, як і сам храм датуються 19 ст.\nЩе одним цікавим об’єктом є підземелля монастиря бернардинів. Для огляду доступна лише невеличка частина – та, де розташований Музей ідей . Зараз у цих підземеллях діють два музеї: українського модерного мистецтва та гутного скла. Решта підземель або не вціліли, або нерозчищені.\nПідземелля костелу отців Єзуїтів – це рештки мурів княжих часів 13 ст. Підземелля складаються з трьох рівнів, частина з них засипана землею. Тут можна побачити залишки побутової кераміки 16 ст. і фрески 17 ст. Найцікавішою знахідкою цього підземелля є різьблений саркофаг 18 ст. архиєпископа Миколи Вижицького. У ньому видавлена бічна стінка, однак у саркофазі ніхто ніколи не був похований.\nЛьвівська кава народжується тут. Єдина в світі копальня кави, де на очах у відвідувачів каву видобувають з-під площі Ринок.\nТривалість екскурсії - 3 години\nНічліг у хостелі\n11:30 год.- Виселення з хостелу\n12:00 год.- Пішохідна екскурсія "Екстерє'ри та інтерє'ри Львова"\nБудинок Вчених,Оперний театр та Палац Потоцьких\nНеймовірна та захоплююча подорож в часи Австро-Угорщини... Князі,бургомістри,палаци...У цій мандрівці Ви побачите три найпрекрасніші архітектурні пам’ятки міста. Екстерєри та інтерєри манять своєю красотою.\nПалац був збудований у стилі бароко, епохи французького короля Луї XIV у 1880 році за проектом французького архітектора Луї Альфонса Рене Доверн'є (Луї д'Оверню, Людвіґа де Верні фр. Louis Dauvergne). Проект модифіковано львівськими архітекторами Юліаном Цибульським та Людвіком Балдвіном-Рамултом і реалізовано під їх керівництвом. Будівлю розміщено на місці невеликої садиби (старого палацу Потоцьких), яка належала роду Потоцьких, а саме Марії з Сангушків та її чоловіку Альфреду Потоцькому.\n«Будинок вчених» — колишнє Національне (аристократичне, шляхетське, дворянське, графське, народне, Герхарда) казино (до 1939), збудований фірмою «Фельнер і Гельмер» у 1897–1898 роках за проектом віденських архітекторів Фердинанда Фельнера і Германа Гельмера (автори проекту Одеського оперного театру).\n14:30 год. - Смачний обід в кафе\n15:30 год. - Вільний час\n- Проживання в хостелі\n- Обід в перший та другий день туру\n- Супровід гіда екскрсовода на час екскурсій\n-Вхідні квитки в туристичні об'єкти\n"Підземелля Львова"-35грн. з однієї людини\n"Екстер'єри та інтер'єри Львова"- 25грн.з однієї людини\nВартість 490 грн.з особи\nТривалість туру (години) 2 дні 1 ніч\nПочаток (година) 12:00\nЗакінчення (година) 15:30\nНа здибанку зі Львовом\n"На здибанку зі Львовом"\n11:00 год. - Автобусна екскурсія «Австрійський та Княжий Львів»\nВ цій захоплюючій екскурсії Ви побачите з вікна транспорту безліч цікавих памяток архітектури, почуєте неймовірні факти та історію.\nЦя чудова мандрівка вмістить в собі 3 виходи із автобуса це : церква Св. Юра, гора Високий Замок, де ви зможете роздивитись місто як на долоні та Личаківське кладовище-музей під відкритим небом.\n16:00 год. - Екскурсія "Підземелля Львова"\nЦе унікальна та неповторна пішохідна екскурсія по старій частині міста.\nВи поринете в часи середньовіччя та відвідаєте унікальні музеї-підземелля, які зберегли свою історичну цінність до наших часів, а саме: Аптеку - музей, підземелля Домініканського собору, Львівську копальню кави, підземелля Оперного театру, Костел Ордену Єзуїтів, Таємничу аптеку (факультативно).\nА також, окрім екскурсій підземеллями Вас чекає прогулянка по старовинній частині міста. Ви відвідаєте собори, архітектурні пам'ятки середньовічного Львова, кам'яниці та багато багато цікавого...\n13:00 год. - Екскурсія "Середньовічний Львів"\nНайцінніша частина нашого міста, внесена в список Юнеско.\nНа екскурсії по Львові ви побачите те, чого немає в жодному місті світу, відвідаєте низку історичних місць Львова, пройдетесь вуличками, по яких ходили імператори Австрії та королі Польщі, російський цар Петро I, та Микола II.\nПід час екскурсії ви побуваєте у чотирьох кварталах: католицькому – де проживали поляки, вірменському, русинському та єврейському. Ознайомитесь з їхніми традиціями та культурою, дізнаєтесь про історію та сьогодення. Побуваєте у серці нашого міста – площі Ринок, побачите дім міського магістрату та місце праці ката, старі фонтани з древньогрецькими богами, довідаєтесь таємниці площі Ринок та найцікавіші історії кохання, які відбувались з відомими людьми у нашому місті. Також під час екскурсії по Львову для підняття духовності та енергетики зайдете в найстарші храми України.\n15:00 - Обід в кафе\nВартість туру - 980 грн./ос.\nВартість 980 грн. з особи\nТривалість туру (години) 2 дні\nЗакінчення (година) 16:00\nВартість 1000 грн. з особи\nПочаток (година) 10:00\n14:00 год. - Поселення в готель\n15:00 год. - Обід в кафе\n19:00 - Екскурсія "Вечірня романтика Львова"\nУ цій екскурсії Ви відчуєте справжній аромат Львівської кави...почуєте історію та традиції кавування у Львові та чому саме Львів прийнято вважати кавово-шоколадною столицею України.\nПід час кавової екскурсії Ви дізнаєтесь: місця найвідоміших кнайп та кав’ярень кін. ХІХ - поч. ХХ ст., сучасні відомі кнайпи, кав’ярні та цукерні; Будинок найславетнішої у Львові кнайпи "Атляс"; Першу справжню кав’ярню міста – "Віденську"; Пасаж Андреоллі - місцезнаходження першої цукерні у Львові; Улюблену кав’ярню Івана Франка та Шолом Алейхем; Про життя львівської інтелігенції у кав’ярнях; Про унікальні випадки з життя Алексея Толстого, Станіслава Людкевича, Івана Франка та ін. знаменитостей, що сталися саме в кав’ярнях.\nВартість туру - 1700 грн./ос.\nТривалість туру (години) 3 дні\nПочаток (година) 14:00


На річці Гудзон будують футуристичній готель без шкоди для навколишнього середовища - ТУ Експерт\nУ США побудують будинок за марсіанськими технологіями\nОстаннє оновлення: 17.02.2020\nКомпанія AI Spacefactory будує футуристичний готель TERA на річці Гудзон в штаті Нью Йорк, США. Проект покликаний показати можливості екологічного будівництва без шкоди для навколишнього середовища.\nБудівля, що нагадує кокон або вулик, буде побудована за технологією 3D друку з біополімерного базальтового композиту. Матеріал для будівництва створюється з таких популярних сільськогосподарських культур як кукурудза і цукровий очерет. Дана технологія використовується НАСА для випробування можливостей будівництва будівель на Марсі. Екологічний матеріал на 50% міцніше бетону а 3D принтер дозволяє не використовувати великогабаритну техніку.\nДо слова сказати бетон на сьогоднішній день є найбільш популярним будівельним матеріалом у всьому світі. Для навколишнього середовища цей матеріал має вкрай негативний вплив, адже він є причиною 5% світових викидів вуглецю плюс до всього, тільки 20% бетону, вже існуючого можна переробити.\nУ компанії AI Spacefactory сподіваються, що подібні об'єкти нерухомості стануть масовим явищем і допоможуть позбутися від будівельного сміття, яке не підлягає вторинному використанню та переробці, на відміну від біополімерного базальтового композиту, який згодом може бути використаний в якості компосту - добрива для землі.\nПроект планують завершити до березня 2020 року, після чого готель відкриє свої двері і будь-який бажаючий зможе відвідати TERA і оцінити всі переваги таких будинків для життя і бізнесу. До речі забронювати готель можна вже зараз на офіційному сайті. За попередніми даними туристичний об'єкт буде працювати протягом року, після чого його демонтують, перероблять і роздрукують на новому місці.\nРаніше ТУ Експерт писав про аукціони зеленої енергії


Для початку необхідно приготувати настій з насіння льону. Для цього залийте 1 чайну ложку сухого насіння, половиною склянки окропу, накрийте кришкою, і залиште хвилин на 20.\nПотім процідіть, доведіть до кипіння вже готовий настій і залийте невеликою його кількістю 1 ст. ложку вівсяних пластівців так, щоб настій повністю покривав пластівці.\nЗалиште на якийсь час, щоб розбухнули пластівці, після чого ще теплу кашку (не гарячу) накладіть на обличчя. Через 15-20 хвилин вмивайтеся теплою водою.\nХороші домашні маски, поліпшуючі колір обличчя, можна зробити зі сметани, сиру, або ж кружечків свіжого огірка. Просто накладіть один з цих продуктів на обличчя на 20-25 хвилин.\nБажано звичайно використовувати домашній сир або сметану.\nТакож майте на увазі, що всі ці продукти дають легкий відбілюючий ефект.\nА от, якщо ви хочете надати своїй шкірі обличчя трохи смуглявості і здорового рум'янцю, накладіть на неї на 15 хвилин кашку з тертої моркви, або ж свіжу кавову гущу.\nА такі фрукти, як диня і кавун допомагають поліпшити колір обличчя не тільки при вживанні їх в їжу, але і при зовнішньому застосуванні. Досить наносити м'якоть дині або кавуна на обличчя на 15-20 хвилин через день протягом 25-30 днів, і ваша шкіра набуде більш здоровий і приємний колір.\nНаступна маска, поліпшує колір обличчя рекомендується для в'янучої, яка вже втратила свою свіжість шкіри:\nНатріть моркву на самій дрібній тертці. До 1 ст. ложці отриманої маси додайте 1 яєчний жовток і 1 ст. ложку свіжоприготованого і трохи теплого картопляного пюре (замість пюре можна взяти половину ст. ложки картопляного борошна). Все розмішайте і накладіть на обличчя. Через 15-20 хвилин вмивайтеся спершу теплою, а потім прохолодною водою.\nЩе більший результат дає змивання цієї маски теплим пивом.\nАбо ось ще рецепт схожою маски, яка поліпшує колір обличчя на основі пива:\nДля неї вам знадобиться чверть склянки ледве теплого світлого пива, 1 яєчний жовток, 1 ст. ложка картопляного борошна і стільки ж тертої моркви.\nРозмішайте всі інгредієнти і якщо раптом маска виходить занадто рідкою, додайте ще трохи борошна, або ж тертої морквяної маси. Нанесіть на обличчя на 15 хвилин і потім змийте також трохи теплим пивом, після чого вже сполосніть обличчя прохолодною водою.\nЩе одна проста маска, яка сприяє поліпшенню кольору обличчя і підходить для будь-якого типу шкіри:\nРетельно розімніть м'якоть стиглого персика або ж абрикосів, і розмішайте її з невеликою кількістю вівсяної муки, щоб вийшла не дуже рідка і не дуже густа маса. При сухій шкірі, можна ще додати 1 чайну ложку рослинної олії. Нанесіть отриману маску рясним шаром на обличчя, і змийте після закінчення 15-20 хвилин.\nХорошим народним засобом для поліпшення кольору шкіри обличчя, є протирання її вранці шматочками льоду, замороженими з відварів таких трав, або ж їх суміші, як ромашка, календула, шавлія, липа, м'ята, череда і деревій.\nАле будьте обережні, якщо ви страждаєте розширеними капілярами на обличчі (куперозом), то від таких процедур вам краще відмовитися.\nНародний рецепт, що допомагає поліпшити колір обличчя з пророщених зерен пшениці:\nПроростити зерна пшениці досить таки нескладно. Починати цю процедуру рекомендується вранці, або ж опівдні.\nВізьміть приблизно 3 ст. ложки зерна і гарненько промийте його під проточною водою. Після пересипте його в літрову банку і залийте водою (вода повинна повністю покривати зерна). Та й, до речі, воду бажано використовувати некип'ячену і відстояну. Візьміть трохи марганцівки (буквально на кінчику ножа), додайте в банку і добре розмішайте. Все що спливе на поверхню води необхідно дістати і викинути.\nПотім злийте цю воду і знову залийте зерна вже новою чистою некип'яченої і відстояною водою і залиште їх до вечора. Увечері знову злийте воду, ретельно промийте зерно, використовуючи сито і знову помістіть їх в ту ж банку і залиште до ранку. Водою на цей раз, заливати зерно не потрібно. Банку можна злегка прикрити кришкою, але не щільно.\nЗ ранку ще раз промийте зерно під проточною водою, і якщо побачите, що на ньому вже з'явилися паростки, помістіть його ще в банку на 2-3 години. Через цей час зерно вже буде повністю готове. Якщо ж раптом паростки НЕ проклюнулися, то ще раз промийте ввечері зерно, і помістіть в банку до наступного ранку.\nТепер власне рецепт приготування засобу для поліпшення кольору обличчя:\nЗалийте вже пророщені зерна 1 склянкою оливкової олії (можна прямо в тій же банці, в якій ви їх готували). Щільно закрийте банку і настоюйте близько 1 місяця. Після, протирайте цим маслом (проціджувати не потрібно) очищену шкіру обличчя 1-2 рази на день, вранці або ввечері.\nЦе засіб рекомендується для більш сухого типу шкіри обличчя. Якщо ви будете протирати ним обличчя на ніч, то можна не змивати його до ранку. Якщо ж вранці, то через 30 хвилин вмивайтеся теплою водою, або ж добре промакніть обличчя серветкою.\nДля того щоб поліпшити колір обличчя, замість пророщених зерен пшениці, можна також використовувати і сухі квітки календули. Рецепт приготування аналогічний попередньому. Просто залийте 3 ст. ложки календули 1 склянкою оливкової олії, і настоюйте в закритій ємності протягом 30-ти днів. Після протирайте щодня цим маслом обличчя.\nЗнову ж, це народний засіб підходить тільки для володарів більш сухої шкіри обличчя.\nРецепт народного і вітамінного засобу, який рекомендується пити замість чаю, і яке також впливає на поліпшення кольору обличчя:\nЗ'єднайте половину чайної ложки сухої заварки зеленого чаю з 1 чайною ложкою висушених ягід горобини, і з чайною ложкою сухих і подрібнених листів кропиви. Заваріть цей склад 1 склянкою окропу як звичайний чай, і пийте його щодня, хоча б по 2 склянки на день.