БІОЕТИЧНІ ПРОБЛЕМИ ЕВТАНАЗІЇ ТА СУЇЦИДУ ЗА СПРИЯННІ ЛІКАРЯ 6 часть\n.ь. = Ф а>\nос X X са т >.\nю о е о\nсо Сі к X X то т >. о а> а. а>\nз: а. о с; <\n-і х.їЕ .5 д цо о £ і- СО со т с: ф ШІ\n— ш т\nБіомедична етика стосунків\nміж лікарем і пацієнтом\n"Сила лікаря — у його серці"\nБІОЕТИЧНІ ОСНОВИ ПРОФЕСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ЛІКАРЯ\nУ біоетичних основах професійної діяльності лікаря можна виділити кілька принципів: "не нашкодь", "роби добро", принцип поваги автономії пацієнта, принцип справедливості. Похідними перерахованих принципів є принципи конфіденційності, правдивості та інформованої згоди.\nПринципи сучасної біоетики виникли задовго до періоду її становлення: деякі з них пов'язані зі школою Гіппократа (IV в. до н. е.) і містяться в знаменитій Клятві Гіппократа. Клятва Гіппократа складається з двох розділів: присвята і кодекс поведінки (Додаток 1).\nУ присвяті лікар клянеться Аполлоном, Асклепієм, Гігією і Панакією й усіма богами і богинями, беручи їх у свідки, виконувати чесно, відповідно до своїх сил і розуміння присягу і письмове зобов'язання. У цьому ж розділі містяться зобов'язання шанування свого вчителя і поваги корпоративних інтересів.\nДруга частина Клятви Гіппократа містить власне етичний кодекс, що регулює професійну діяльність лікаря у сферах дієтетики, фармакотерапії і хірургії. Клятва включає ряд заборон, зокрема заборона абортів і евтаназії. У традиціях Гіппократа було зроблено акцент на спеціальні знання, навчання і досвід медичного працівника, які слід безпосередньо застосувати в процесі лікування. Відповідно до такого підходу лікар дає розпорядження і сумлінний пацієнт додержується цих розпоряджень, оскільки знає, що фахівець із глибокими знаннями і досвідом працює щонайкраще в його інтересах. Відповідно до традицій Гіппократа лікар обіцяє: "Я спрямую режим хворих на їхню вигоду згідно з моїми силами і моїм розумінням, утримуючись від заподіяння всілякої шкоди і несправедливості". Мовою сучасної біоетики застосування методу "до вигоди" хворого становить принцип допомоги і сприяння. Помірність "від заподіяння всілякої шкоди і несправедливості" відповідає сучасному принципові "незаподіяння шкоди". Узяті разом принципи допомоги і сприяння та незаподіяння шкоди в сучасній біоетиці розглядають як принципи максимуму: не просто "роби добро" і "не нашкодь", але створюй найбільше добра і доможися найменшої шкоди.\nПротягом тривалого часу лікарі використовували текст Клятви Гіппократа як узагальнену моральну мудрість. Деякі сучасні професійні етичні кодекси дотримуються традицій Гіппократа принаймні у тому сенсі, що підкреслюють обов'язок лікаря надавати допомогу і сприяння хворому і не шкодити йому. Найбільш яскравим прикладом є відома Женевська декларація (1948), так звана Клятва Гіппократа XX ст., яка в редакції 1983 р. наведена в Додатку 2. Женевська декларація була прийнята Всесвітньою медичною асоціацією після другої світової війни як реакція співдружності національних медичних асоціацій на медичні експерименти в нацистських концентраційних таборах. Декларація написана сучасною мовою, з тексту вилучені згадування про древніх богів, заборони на аборт і хірургічні обмеження. Однак вона містить ключове положення традиції Гіппократа: "Здоров'я мого пацієнта буде моєю найпершою винагородою". У 1949 р. III Генеральною Асамблеєю Всесвітньої Медичної Асоціації був прийнятий Міжнародний кодекс медичної етики, текст якого в редакції 1983 р. наведений у Додатку 3.\nЦікаво, що в половині вищих медичних навчальних закладів США і Канади випускники проголошують одну з версій Клятви Гіппократа, в одному — Клятва проголошується в оригіналі. У традиціях Гіппократа складена і сучасна "Урочиста присяга лікаря Росії". Текст клятви випускників вищих медичних закладів України наведений у Додатку 4.\nТрадиції Гіппократа, що виявляють принципи допомоги і сприяння, а також незаподіяння шкоди, у період становлення біоетики посідали домінуюче положення і зберігають свій вплив у сучасних умовах.\nПринцип "не нашкодь" є найдавнішим у медичній етиці. У латинському формулюванні він виглядає так: ргітит поп посеге, що переводиться як "насамперед не нашкодь", причому слова "насамперед" можуть бути витлумачені й у тому сенсі, що цей принцип є найбільш важливим у діяльності лікаря. Нерідко в принципі "не нашкодь" вбачають сутність лікарської етики Гіппократа. Будь- який лікар, напевно, погодиться з твердженням В. Ламберта, що "є хворі, яким не можна допомогти, але немає таких, яким не можна нашкодити". Адже відомо, що іноді лікування може бути більш тяжким, ніж хвороба. Ідеться про побічні дії лікарських засобів, негативні ефекти при одночасному застосуванні великої кількості препаратів, про невідповідність між прогнозованою користю і можливим ризиком від медичного втручання.\nЗ етичної та юридичної точок зору неприпустимими є:\n1 — шкода, спричинена бездіяльністю, ненаданням допомоги тому, хто її потребує; «\n2 — шкода, спричинена несумлінністю, злим або корисливим наміром;\n3 — шкода, спричинена неправильними, нерозрахованими або некваліфікованими діями.\nПринцип "роби добро" є доповненням і продовженням попередніх. Принцип "роби добро" — це не заборона, на відміну від першого, а норма, що вимагає позитивних дій. Його зміст передається іноді за допомогою таких слів, як благодіяння, добродійність, милосердя, філантропія.\nПринцип "роби добро" припускає не просто уникнення шкоди, але й активні дії з його запобігання і виправлення. При цьому мається на увазі не тільки та шкода, що вільно або мимоволі заподіяна лікарем, а будь-яка шкода, яку лікар може попередити або виправити, чи це біль, страждання, недієздатність, зрештою, смерть пацієнта. Існують складності в розумінні обґрунтуванні принципу "роби добро". Так, у крайній формі 'цей принцип можна тлумачити як обов'язкову самопожертву. Дехто, наприклад, діючи відповідно до цього принципу, міг би вважати себе зобов'язаним запропонувати для пересадки будь- кому, навіть незнайомій людині, свою нирку, а то й обидві нирки, інакше кажучи, віддати власне життя. Але, мабуть, було б нерозумно і, більше того, аморально вимагати від людини такого ступеня самопожертви. Тому іноді принцип "роби добро" треба розуміти як моральний ідеал, а не моральне зобов'язання: хоча слідування йому і заслуговує на схвалення, але разом з тим не можна вважати аморальним і засуджувати того, хто відмовляється робити добро іншому.\nЗагалом, важко уявити окремого лікаря, а тим більше всю систему охорони здоров'я і медицини, яка б обмежувалася лише завданням незаподіяння шкоди пацієнтам. У такому випадку в суспільства просто не було б підстав підтримувати цю систему. Тому метою всієї охорони здоров'я є не просто незаподіяння шкоди, а забезпечення блага пацієнтів, а значить, усіх людей і суспільства в цілому. Коли, наприклад, винайшли методи запобігання таким хворобам, як віспа або чума, цілком природним було здійснення позитивних дій, тобто прийняття спеціальних програм профілактики цих тяжких захворювань, здійснюваних у національних масштабах. Навпаки, не вживати цих заходів було б морально безвідповідальним. Добро, що повинні переслідувати лікарі й інші медичні професіонали, — це забезпечення здоров'я пацієнтів. Завдання охорони здоров'я — запобігти втраті здоров'я, якщо це можливо, відновити втрачене здоров'я пацієнта, якщо є розумна надія на його лікування. У деяких випадках доводиться вдовольнятися й меншим, наприклад, тим, щоб призупинити прогресуючий розвиток хвороби або — у випадку паліативної медицини — полегшити біль і страждання умираючих.\nУ традиціях Гіппократа принципи "роби добро" і "не нашкодь" реалізуються в руслі лікарського патерналізму. Протягом історично тривалого часу він був виправданий, однак, починаючи з 60-х років XX століття, опинився під вогнем різнобічної критики через зміни характеру стосунків між лікарем і пацієнтом. По-перше, порушилася особистісна взаємодія через ускладнення медицини, поглиблення медичних знань і вдосконалення медичних технологій. По-друге, збільшення числа ятрогенних захворювань під час здійснення медичних втручань породив сумнів у непогрішності знань і дій лікаря. По-третє, у суспільстві виникла підозра, що багато лікарів утягуються в практику, що порушує інтереси пацієнтів в ім'я інтересів медичних працівників, фармацевтичних фірм, страхових компаній і медичних програм держави.\nЗміна відношення до лікарів у постіндустріальному суспільстві призвела до дискусій, які були спрямовані проти надмірного патерналізму традиційних кодексів медичної етики. Багато авторів стали на бік моральної опозиції професійним кодексам, які підтримують патерналістські судження в медичній практиці. Наприклад, викликала сумнів етичність неправди в ім'я блага пацієнта як практики, що порушує право хворого на автономію. Не тільки хворі, а й медичні працівники, органи влади, філософи, медичні соціологи ставлять під сумнів право лікарів приймати медичні рішення від імені пацієнтів. Таку спрямованість дискусії зумовили антипатерналістські настрої в суспільстві, що підтримувалися рухами за цивільні права, проти війни у В'єтнамі, за права жінок. Під питання ставився пріоритет лікарів у визначенні того, що становить шкоду або користь для хворого. Критики етики Гіппократа відзначали, що в Клятві Гіппократа відсутні положення про дачу пацієнтом інформованої згоди на лікування. Вони звертали увагу на те, що можливе виникнення конфлікту між принципом "роби добро" та іншими моральними зобов'язаннями, у тому числі повагою автономії пацієнта. І, нарешті, виклик традиціям Гіппократа виникає тоді, коли є конфлікт між інтересами пацієнта й інтересами оточуючих. Клятва Гіппократа, принаймні у своїй оригінальній формі, зосереджена винятково на конкретному пацієнту і не враховує інтереси інших громадян суспільства в галузях дослідницької медицини, організації охорони здоров'я та соціальної справедливості.\nУ результаті перерахованих викликів виникли клятви, медичні етичні кодекси, що не засновані на традиціях Гіппократа, а іноді базуються на непрофесійних етичних системах. Найважливішим з таких документів є "Конвенція із захисту прав та гідності людини у зв'язку з використанням досягнень біології та медицини: Конвенція про права людини і біомедицини" (Рада Європи, 1997) (Додаток 5).\nРозроблення і впровадження нових етичних підходів відбувалися в умовах, коли наприкінці 60-х років XX століття новітні досягнення медико-біологічної науки і практики створили принципово нові клінічні ситуації. Не завжди штучна вентиляція легень та інші технології з підтримання життя мали благополучне завершення їхнього застосування. Навіть коли використання таких втручань, як нирковий діаліз або серцево-легенева реанімація, давали блискучі безпосередні результати, віддалені наслідки залишалися невизначеними. Виникла атмосфера деякого інформаційного протистояння, випадів і обвинувачень стосовно медицини, медико-біологічної науки, лікарів і дослідників. У результаті як пацієнти, так і медичні працівники стали почувати себе менш комфортно, ніж раніше, коли лікарям дозволяли самим вирішувати, чи використовувати те чи інше медичне втручання. У громадськості виникли певні "сигнали тривоги", відчуття ризику новітніх медико-біологічних технологій і негативних наслідків їхнього застосування, про які лікарі і вчені не знали (або не хотіли знати) та яких не могли уникнути. Зріс рівень медичної свідомості й інформованості людей про стан їхнього здоров'я і характер проведеної терапії. У результаті вони перестали автоматично сприймати поради фахівців і частіше стали прагнути до одержання альтернативної точки зору, а також вимагати детальнішої інформації про можливості й особливості запропонованого їм лікування.\nУ 60 —70-х роках XX століття об'єктом судових розглядів стала практика отримання інформованої згоди на проведення медичних втручань, а також на участь людини у проведенні медичних досліджень. Незважаючи на думку деяких лікарів про те, що повне розкриття всієї медичної інформації й одержання інформованої згоди несумісні з кваліфікованою клінічною практикою, юридично переважила вимога про необхідність надання пацієнтові інформації про будь-який факт, що може бути матеріалом для прийняття свідомого рішення.\nСтвердження і поширення концепції інформованої згоди було частково пов'язане з усе більш помітною роллю в біоетичному аналізі принципу автономії пацієнта. Цей принцип передбачав повагу до вибору, який робить компетентний пацієнт. Іншими словами, люди повинні бути самокерованими і самовизначатися, коли це для них можливо. У цьому зв'язку медичні професіонали не повинні протидіяти тому, що хоче компетентний пацієнт, навіть якщо це становить для пацієнта небезпеку, і навіть якщо повага автономії пацієнта призводить до недотримання етичних принципів сприяння і допомоги або ненанесення шкоди. Тобто в конфлікті з іншими принципами біоетики автономія одержала перевагу. Таке центральне положення принципу автономії в ранній період розвитку біоетики значною мірою зміцнилося на підставі дебатів з етичних проблем клінічних іспитів і принципової важливості одержання добровільної згоди випробуваної людини. До того ж, увага до проблеми вибору пацієнтом методів терапії підтримувалася занепокоєнням суспільства щодо патерналізму лікарів у стосунках із хворими. Тільки автономна особистість може дати вільний вибір, і тільки там, де є такий вибір, можна говорити про відповідальність та свідомо застосовувати певні етичні категорії. Дію можна вважати автономною лише в тому випадку, якщо той, хто її здійснює, діє:\nа) навмисно, тобто відповідно до деякого власного плану;\nб) з розумінням того, що саме він робить;\nв) без таких зовнішніх впливів, що визначали б хід і результат дії.\nВідповідно до першої умови дія, що носить чисто автоматичний характер, яку ми здійснюємо не замислюючись, хоча б і розуміли її зміст, не буде вважатися автономною. Друга й третя умови в кожному конкретному випадку можуть реалізовуватися в різному ступені. Якщо лікар пропонує пацієнтові будь-яку серйозну хірургічну операцію, то пацієнтові зовсім не обов'язково мати всі ті спеціальні знання, якими володіє лікар. Для того щоб зробити автономний вибір йому загалом достатньо розуміти лише суть справи, а аж ніяк не всі ті деталі, що включає дана ситуація. Пацієнт надалі може звернутися за порадою до когось із своїх близьких, і їхня думка, безумовно, буде впливати на його вибір. Але якщо він сприймає ці думки не як наказ, а як додаткову інформацію для ухвалення рішення, то його остаточний вибір буде автономним. Насамкінець, він може погодитися або не погодитися з пропозицією, прийняти або не прийняти задум лікаря. У тому випадку, коли він погоджується, він, по суті, авторизує намір лікаря, тобто робить його своїм власним рішенням. Тим самим задовольняється і перша умова автономного вибору. Цілком можливо, що, роблячи свій вибір, пацієнт буде керуватися насамперед авторитетом лікаря. Але й у цій ситуації вибір, який зробить пацієнт, буде його власним і, виходить, автономним рішенням. Принцип поваги автономії спирається на уявлення про те, що людська особистість само- цінна незалежно від будь-яких привхідних обставин. Принцип автономії стверджує право особистості на невтручання в її плани і вчинки і, відповідно, обов'язок інших не обмежувати автономні дії. З цього, звичайно, не випливає, що оточуючі ніколи не правомірні перешкоджати автономним діям. За таких умов істотним є те, що в кожному випадку обмеження автономії повинно спеціально обґрунтовуватися іншими принципами. Річ не в тім, що цей принцип ніколи і ні за жодних умов не повинен порушуватися. Важливо, щоб лікар усвідомлював, чому він змушений обмежувати автономію пацієнта. І якщо в певній конкретній ситуації вимоги принципу поваги автономії пацієнта вступають у протиріччя з вимогами будь-якого іншого принципу, наприклад, принципу "не нашкодь", то виникає необхідність порушити один з них. Типовий приклад такої ситуації — це інформування безнадійно хворого пацієнта про його діагноз. Саме повідомлення правдивої інформації в цьому випадку може нанести йому непоправної шкоди, підірвати його психічні та моральні сили. Тому, якщо пацієнт сам не запитує про те, на що він хворий, лікар може й не повідомляти йому діагноз, хоча така дія суперечить принципу поваги автономії пацієнта. Необхідно зазначити, що законодавство багатьох країн надає пацієнтові право знати про свій діагноз, хоча при цьому зазвичай додається, що інформація має бути повідомлена "у делікатній формі".\nСлід зазначити, що дія принципу поваги автономії природним образом обмежується відносно тих, хто не може діяти автономно — дітей до 15 років, пацієнтів із психічними захворюваннями, тих, хто знаходиться в стані алкогольного або наркотичного сп'яніння, та ін. При цьому істотно, що обмеження автономії виправдується іншим принципом — "роби добро", тобто дій з метою захисту такої людини від шкоди, яку він може сам собі заподіяти.\nУ результаті зміцнення і розширення принципу автономії пацієнта в 60 — 70-х роках XX століття роль лікаря істотно змінилася. Він став діяти деякою мірою "як слуга", якого пацієнт запрошує, коли вважає це за необхідне. Усе більшою мірою лікарі, як і інші професіонали, нібито знаходяться "під рукою" у розпорядженні своїх пацієнтів. Відповідно до такого підходу стосунки між пацієнтами і медичними працівниками стали немовби аналогом контрактної моделі, що існує в інших галузях, наприклад в юриспруденції або бізнесі. Подібно до юриста або бухгалтера лікарі надають своїм клієнтам інформацію, яка необхідна їм для того, щоб зробити інформований вибір лікування. У своїх граничних проявах таку модель іноді називають "науковою", "інженерною" або "інформаційною", за якої відповідальність медичного працівника полягає швидше в простій гарантії, що пацієнт одержав повну інформацію про те, що з точки зору лікаря є найкращим для хворого. У цих умовах інформована згода на лікування стає вирішальним тестом в оцінці етичності ведення хворого.\nНа сьогодні стала очевидною необхідність проведення коригування центрального положення принципу автономії пацієнта в біоетиці, що зумовлено цілою низкою обставин.\nПо-перше, автономія пацієнта і його здатність приймати рішення можуть бути обмежені самим захворюванням. Хвора людина пригнічена, стурбована і її судження іноді суттєво відрізняються від характерних для неї в стані здоров'я.\nПо-друге, іноді обов'язок поважати автономію пацієнта може призвести до порушення власної автономії медичного працівника, коли йому пропонується діяти всупереч своїм людським або професійним цінностям.\nПо-третє, забезпечення автономії пацієнта в окремих випадках може суперечити відповідальності лікаря щодо охорони здоров'я суспільства в цілому. Наприклад, відома ефективність сучасної вакцинації щодо зниження ризику інфекційної захворюваності. Однак пацієнт може заявити, що його не цікавить небезпека захворювання інших людей, або думати, що ризик захворювання вже досяг мінімального рівня, оскільки достатня кількість осіб пройшли вакцинацію. У такій ситуації етично правомочне подолання принципу автономії пацієнта шляхом проведення програм обов'язкової імунізації.\nЩе однією слабкою стороною моделі автономії пацієнта є неправильність вихідного положення, що індивід є незалежним і самодостатнім у прийнятті рішень. У реальності кожна людина існує в мережі персональних і соціальних стосунків, що (особливо внутрішньородинні) впливають на характер прийнятих остаточних рішень.\nІ, зрештою, на жаль, принцип автономії пацієнта не пропонує стимулів для економії або справедливого розподілу обмежених ресурсів охорони здоров'я. З цієї причини принцип автономії не завжди працює на макрорівні, коли засобів не вистачає на виконання всього того, що побажає автономний пацієнт, особливо коли він бажає, щоб було зроблено "усе можливе", і\nУ світлі наведених обмежень етики, орієнтованої на принцип автономії пацієнта, в охороні здоров'я одержад розуміння і підтримку альтернативний принцип — принцип соціальної справедливості. У його основі закладено вимогу соціальної справедливості в розподілі обмежених ресурсів охорони здоров'я таким чином, щоб як переваги, так і економічні навантаження були справедливо розподілені між різними шарами суспільства. Цікаво, що проблема соціальної справедливості зіграла велику роль у зародженні і розвитку біоетики.\nТак, у 70-х роках XX століття виникли дискусії у зв'язку із запровадженням у клінічну практику новітньої за тих часів технології штучного діалізу.\nШирокий розголос одержали етичні протиріччя в одній з лікарень Сієтла (США), де гостро встало практичне питання: кого з пацієнтів підключити до апарата і таким чином подовжити йому життя, а кому призначено вмерти, так і не дочекавшись своєї черги. Принцип соціальної справедливості не завжди спрямований на негайне благодіяння для пацієнта (як це передбачає 'принцип допомоги і сприяння) і не завжди передбачає збіг характеру медичної допомоги з автономним вибором пацієнта (на відміну від принципу автономії). Скоріше, принцип соціальної справедливості підкреслює, що в медичних професіоналів є відповідальність як перед суспільством у цілому, так і перед кожним індивідуумом — пацієнтом.\nУ руслі загального принципу соціальної справедливості стало можливим розроблення пов'язаних з ним етичних принципів для керування розподілом обмеженими ресурсами. Ці принципи передбачають такі етичні критерії, як рівність, потреба, здатність, зусилля, соціальна користь та ін. Основою розподілу ресурсів охорони здоров'я звичайно вважається стандарт потреби. За цим стандартом можна оцінити потреби пацієнтів у лікуванні на базі ймовірності і якості результатів проведення терапії. Терапія насамперед буде призначена тим пацієнтам, у яких шанси на успіх виявляться найбільшими.\nПринцип справедливості, як він розуміється в біоетиці, можна сформулювати приблизно так: кожен повинен одержувати те, що йому належить. Термін "кожен" у даному контексті стосується або окремої людини, або групи осіб, виділених за тим або іншим критерієм. Принцип справедливості, подібно до кожного з розглянутих раніше принципів, має не абсолютну, а лише відносну силу — він діє ргіша £асіе. Якщо, приміром, у ситуації з пересадкою донорського органа виявиться, що пацієнт, який займає більш далеке місце у листі чекання, перебуває в критичній ситуації, то моральним є поступитися зобов'язаннями, що випливають із принципу справедливості, і керуватися принципом "не нашкодь". Утім, відмовлення від дотримання черги в цьому випадку можна інтерпретувати таким чином, що принцип справедливості все-таки застосовується, однак на базі іншого критерію — критерію потреби, виходячи зі ступеня її гостроти. Принцип справедливості означає обов'язковість надання і рівно- доступність медичної допомоги. Кожне співтовариство встановлює правила і порядок надання медичної допомоги відповідно до своїх можливостей.\nОбговорення проблеми справедливості вимагає прийняття рішень про макро- і мікророзподіл. Проблема макророзподілу товарів і послуг вирішується на рівні держави, стає сферою соціальної політики і безпосередньо пов'язана з економічними проблемами. Вони містять у собі фінансування профілактичних і лікувальних програм різних рівнів, а також інших форм оздоровчої діяльності. Однак для медичних працівників більш актуальними є проблеми мікророзподілу обмежених ресурсів охорони здоров'я. У цих ситуаціях, що виникають щодня в роботі лікаря або медичної сестри, медичні показання повинні служити єдино вірним критерієм розподілу дефіцитних ліків і медичних послуг. З моральної точки зору неприпустимо, коли вибір визначається соціальним статусом пацієнта, його зв'язками і рівнем матеріального благополуччя.\nХоча принцип соціальної справедливості успішно застосований до етичних дискусій про політику охорони здоров'я, його використання в клінічній практиці й у відношенні лікар — пацієнт іноді має труднощі. Проблема полягає в тому, що освіта і досвід лікаря первинно орієнтовані на пацієнта. Лікарі прагнуть зробити для пацієнта все від них залежне, а пацієнти очікують, що лікар діятиме щонайкраще в їхніх інтересах. Критики принципу соціальної справедливості стверджують, що лікар не може бути слугою двох панів — пацієнта і суспільства, і якщо показане лікування, вартість якого дуже висока, лікар повинен зробити все можливе, щоб надати його хворому.\nІншим запереченням проти принципу соціальної справедливості є твердження, що пов'язані з ним етичні критерії, на основі яких відбувається розподіл ресурсів охорони здоров'я, важко застосовувати в реальній клінічній практиці. Насамперед "стандарт потреби" у розподілі ресурсів передбачає, що значення "потреби" відносно постійне. Однак термін "потреби" є невизна- ченим і потреби реального пацієнта визначаються конкретними обставинами.\nТаким чином, наведені принципи допомоги і сприяння, не- НСІЬіЄ шкоди, автономії пацієнта і соціальної справедливості в сучасній біомедичній етиці визнані центральними. Рішення етичних проблем у сучасній охороні здоров'я здійснюється з урахуванням змісту основних принципів біоетики, однак методологічні підходи або моделі можуть бути різними.\nХарактеристика стосунків між лікарем і пацієнтом була б не повною без обговорення низки конфліктів інтересів, що відноситься до професійної діяльності лікаря. Медична традиція протягом тривалого часу визнавала найбільш важливою метою медицини сприяння і підтримку здоров'я пацієнта. Сучасне формулювання цієї мети доповнюється фразою "у рамках поваги автономії пацієнта". Традиційно визнається більш специфічна мета медицини, що включає збереження життя, звільнення від болю і страждань, відновлення фізичної і психічної функції, турботу про вмираючого та ін. Поряд з існуванням розбіжностей щодо того, яка специфічна мета може бути включена в стратегію сприяння і 'підтримки здоров'я пацієнта, є інші мотивації і стимули, що конкурують з концентрацією уваги лікаря винятково на проблемах благополуччя пацієнта. Такі конкуруючі мотивації створюють конфлікт інтересів лікаря, що виявляється такими варіантами.\n1. Конфлікт між інтересом забезпечити благополуччя пацієнта й інтересом лікаря в збереженні власного здоров'я. Чи має лікар зобов'язання, що випливають з його професійної ролі, надавати медичну допомогу у випадках, коли це пов'язано з ризиком для власного здоров'я, наприклад, з ризиком інфікування?\n2. Конфлікт між інтересом забезпечити благополуччя пацієнта і фінансовим інтересом лікаря. Етичне питання полягає в тому, чи можлива легітимна конкуренція між професійним і фінансовим інтересами.\n3. Конфлікт між інтересом пацієнта в благополуччі і фінансовими інтересами суспільства. На додаток до традиційних очікувань, що лікар служить пацієнту для задоволення його медичних потреб, останніми десятиліттями з'явилася надія, що лікар принаймні повинен служити суспільній потребі у збереженні медичних витрат, тобто діяти як "подвійний агент". Однак чи може обслуговування такої соціальної потреби становити легітимну мету в межах медичної практики?\n4. Конфлікт між інтересом пацієнта в благополуччі і фінансовими інтересами страхувальників — приватних компаній або суспільних програм? Чи може фінансове благополуччя страхувальника легітимно конкурувати за значущістю з благополуччям пацієнта? Чи є лікар "агентом" страхувальника, а не тільки пацієнта? Якщо страхувальником є приватна компанія, то очевидна роль лікаря як агента власників акцій, чия основна мета — збільшення прибутку.\nСтосунки між лікарем і пацієнтом можуть мати особливості, пов'язані з їх різною культурною ідентифікацією. Лікар і хворий можуть виявитися громадянами різних країн, розмовляти на різних мовах, належати до різних культур (або субкультур у межах однієї країни). У силу цих причин у лікаря і пацієнта можуть бути розбіжності в культурному розумінні прийнятної етичної практики і дуже значні розбіжності у світогляді, зокрема з питань про те, чи керується всесвіт законами з причинно-на- слідковими зв'язками, або можливе існування і дія духу і магії.\nЛікар і пацієнт з різними культурними поглядами можуть мати серйозні розбіжності в етичних проблемах. Наприклад, вони можуть не погоджуватися з питанням про те, хто має легітимну владу в прийнятті рішень. Предметом розбіжності можуть стати проблема правдивості в медичній практиці, роль родини в ухваленні рішення про ведення первинного хворого, прийнятне лікування дитини.\nЛікар і хворий у зв'язку з належністю до різних культур можуть мати розбіжності у практичних і метафізичних питаннях, що впливають на проведення лікування. Наприклад, хворий може вірити, що обговорення можливих ускладнень терапії і несприятливих наслідків захворювання збільшують імовірність їхнього виникнення. Представники деяких культур можуть відстоювати необхідність ритуальних дій, що спричинюють значний біль, з метою вигнання з організму дитини злих духів. З погляду західної культури, лікар розглядає такі вірування, як ірраціональні і потенційно небезпечні, хоча з етичної точки зору повага культурних особливостей і традицій є важливим компонентом правильних стосунків між лікарем і пацієнтом.


Прем’єри Ferretti Group на Cannes Yachting Festival\nГоловна Новини Прем’єри Ferretti Group на Cannes Yachting Festival\nСхоже, що пандемія йде на спад або дала невеликий перепочинок, тому яхтові шоу можуть поступово повертатися в офлайн-формат. Ferretti Group підтвердила проведення свого щорічного заходу Private Preview в Яхт-клубі Монако, а також вона візьме участь в 43-му Каннському яхтовому фестивалі, що пройде з 7 по 12 вересня 2021 року на Лазурному березі. Кілька моделей будуть представлені вперше – це Riva 68 ‘Diable і 76’ Perseo Super, Pershing 6X і Wally WHY200. Також всі бажаючі зможуть побачити Ferretti Yachts 1000, офіційна прем’єра якої відбулася кількома місяцями раніше на Venice Boat Show в Італії. Стиль, інноваційні технології та комфорт – всім цим ви зможете насолодитися на борту яхт Ferretti Yachts, Pershing, Riva і Wally.\nЦе діамант в лінійці відкритих яхт, що поєднує в собі динаміку, інновації та комфорт. У новій 20-метрової моделі Riva 68 ‘Diable втілені дизайнерські інновації і одночасно любов до традицій і деталей, які сьогодні є візитною карткою бренду. Однією з пам’ятних особливостей став новий хардтоп з елегантним дизайном, в якому всі технічні компоненти приховані від сторонніх очей. Він захищає центральну частину палуби: обідню зону, кухню і пост управління. Не менш вражаючою стала рухома конструкція в хардтопі, яку можна відкрити з декількох сторін для максимального комфорту під час прогулянки. Riva 68 ‘Diable буде оснащуватися двома MAN V12 по 1550 к.с. в стандартній версії або парою двигунів по 1650 к.с. в якості опції.\nНижня палуба має класичне планування. Майстер-каюта розташована в найширшій частині палуби, по лівому борту – сьют з двома односпальними ліжками і VIP-каюта в носовій частині. У кожній каюті є власна ванна кімната, а також вони обертаються навколо загального універсального простору з кухнею і невеликим лаунжем.\nЦе інноваційна спадкоємиця однойменної моделі, яка заслужила високі оцінки з точки зору дизайну, естетики та ергономіки. Riva 76 ‘Perseo Super має довжину 23.25 метра і ширину палуби 5.75 метра. Скління корпусу і надбудови площею понад 40 м2 роблять профіль ще більш обтічним і підкреслюють спортивну спрямованість яхти. Деталі з червоного дерева і полірованої нержавіючої сталі, які не тільки мають практичну функцію, а й служать прикрасою екстер’єру, – данина споконвічним традиціям Riva.\nОсобливістю екстер’єру став скляний дах з відкриваємою секцією, що дозволяє наповнювати лаунж світлом і свіжим повітрям. У кокпіті обідня зона при необхідності може легко перетворитися в просторий майданчик для засмаги завдяки механізму столу, який опускається на телескопічних направляючих.\nУ стандартному плануванні нижня палуба Riva 76 ‘Perseo Super розрахована на розміщення 6 гостей в трьох каютах з власними ванними кімнатами, тут же є окрема кухня. У цьому ж компонуванні передбачений і салон, проте замість нього можна розташувати четверту каюту.\nСерія Generation X поповнилася ще однією моделлю, яка відображає саму сміливу сторону бренду, а саме – швидкість. Pershing 6X зможе розвивати максимальні 48 вузлів з двома MAN V12 по 1550 к.с.\nПри довжині 18.94 метра і 4.8 метра в ширину Pershing 6X об’єднує всі передові технології верфі в компактному форм-факторі. Модель відразу приковує до себе погляд завдяки аеродинамічному профілю і великому склінню, яке наповнює нижню палубу природним світлом. Також на борту з’явився просторий санпад на кормі, стіл з карбону і тика в обідній зоні і шезлонг з похилою спинкою. Перший корпус Pershing 6X має планування з трьома гостьовими каютами – майстер-апартаментами, VIP в носовій частині і гостьовим сьют по правому борту.\nFY 1000 довжиною майже 30 метрів – не тільки флагман верфі, а й перше судно Ferretti Yachts з формою корпусу як у водомістських яхт. Для його споруди використовувалися композитні матеріали, а надбудова і хардтоп повністю виконані з карбону. Верф істотно змінила підхід до планування на борту за допомогою безпрецедентних дизайнерських рішень і настроїв інтер’єру.\nВ основі FY 1000 полягає ідея неперевершеного комфорту як на відкритому повітрі, так і в інтер’єрі. Останній, до всього іншого, може бути виконаний в абсолютно різному настрої. У класичному дизайні внутрішніх приміщень використовуються м’які, збалансовані колірні тони і легкі контрасти, а при сучасній кольоровій схемі зустрічаються більш сміливі відтінки.\nFY 1000 отримає пару двигунів MTU 16V 2000 M86L по 2217 к.с. в стандартній версії, а опціональна моторизація передбачає два двигуна по 2638 к.с.\nWally націлився на сегмент компактних суперяхт, представивши модель WHY200 довжиною 27 метрів. Дизайнери змогли дивним чином забезпечити гостям більше 200 м2 внутрішніх просторів і 144 м2 відкритих майданчиків. На нижній палубі – в залежності від обраного планування – можна розмістити три або чотири двомісні каюти для гостей.\nНова WHY200 виділяється не тільки своєю ергономікою, але і в першу чергу, своїми технічними характеристиками. Це перша гібридна яхта Wally, оптимізована для морських переходів і в водомістському, і одночасно в напівводомістському стилі. Простіше кажучи, вона може бути як швидкохідною яхтою, так і рухатися з економною витратою палива. Завдяки унікальному корпусу і силовій установці останнього покоління швидкість WHY200 становить 23 вузла.


Семінар на заводі вікон "Екіпаж" у Хмельницькому — Alenor\nНа базі заводу вікон «Екіпаж» у Хмельницькому 18 березня відбувся семінар з ізоляції монтажних швів світлопрозорих конструкцій згідно з ДСТУ. Участь у заході прийняв експерт компанії НОРМАІЗОЛ, сертифікований енергоаудитор і керівник напрямку віконних стрічок Вадим Мосейчук.\nНа обговорення були винесені такі теми, як ізоляція швів відповідно до ДСТУ Б В.2.6-79:2009 («Шви з’єднувальні місць примикань віконних блоків до конструкцій стін»), взаємозв’язок цих стандартів із нормами ДБН В.2.6-31:2016 («Теплова ізоляція будівель»), аспекти енергоефективного монтажу вікон, фізика процесів усередині шва. Учасники розглянули питання законодавчого регулювання тришарового, «теплого» монтажу вікон в Україні, торкнулися європейських нормативів.\nПрезентація асортименту віконних стрічок Alenor й Аленор Технології Тепле Вікно завершилася практичними заняттями по розрахунку необхідної ширини стрічок, правильній підготовці віконного отвору та безпосередньому монтажу матеріалів. Для демонстрації використовували зразок вікна, щоб наочно показати всі деталі процесу.\nУчасть у семінарі приймали дилери й партнери заводу «Екіпаж». Дякуємо організаторам та учасникам за час, проведений з користю!


«Рух» розпочав сезон з домашньої поразки (ВІДЕО) - Винники Plus\nУ суботу, 21 липня, на стадіоні ім. Богдана Маркевича у Винниках відбувся матч першого туру Чемпіонату України з футболу серед команд Першої ліги, у якому винниківський «Рух» приймав СК «Дніпро-1» і зазнав поразки з рахунком 1:3.\n«Рух»: Ільющенков (кап.), Бусько (Заставний, 80), Дуць, В.Білий, Писко, Чепелюк, Б.Баранець (Копина, 65), Г.Баранець (Хомченко, 70), Грисьо (Козак, 53), Буй, Батальський (Зубар, 63). Головний тренер: Андрій Кікоть\n«Дніпро-1»: Юрчук, Чеботаєв, Лопирьонок, Логінов, Польовий, Кравченко (кап.), Сніжко (Загальський, 61), Когут (Щедрий, 68), Чичиков (Кожушко, 90+4), Назаренко (Башлай, 90+2), Куліш. Головний тренер: Дмитро Михайленко\nПопередження: Чепелюк, 34; Б.Баранець, 55; Заставний, 86


Модель Белла Хадід підкорює Рим у капелюсі українського виробництва | Новини на Gazeta.ua\nБелла Хадід підкорює Рим у капелюсі українського виробництва\nСереда, 24 травня 2017 17:36\nАмериканська супермодель Белла Хадід одягнула головний убір від українського дизайнера. Знімки виставила на власній сторінці в соцмережі Instagram. Позує на фоні природи в шкіряному кашкеті та топі на тонких бретельках з макіяжем смокі-айз.\nБелла Хадід у капелюсі Руслана Багінського\nТакож додала відео. У кадрі сексуально похвилює стегнами. Одягнена у куртку з деніму, джинси та кашкет.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Український дизайнер створив колекцію еврейських капелюхів та кашкетів\nПід фото Хадід зазначила, що прилетіла до Риму на зйомку.\nАвтором капелюху є дизайнер зі Львова - Руслан Багінський.\nЗіркою 70-го Каннського кінофестивалю стала Белла Хадід. Вразила відвертим вбраням. Сексуальна сукня підвела її і не змогла приховати спіднє моделі.\nЗараз ви читаєте новину «Белла Хадід підкорює Рим у капелюсі українського виробництва». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


У Харкові почали будувати сцену для гурту Queen - Korrespondent.net\nУ Харкові почали будувати сцену для гурту Queen\n8 вересня 2008, 10:02\nОрганізатори концерту вже побудували на головній площі Харкова місто, у якому вже готові офіси для команди, яка готує концерт Lіfe must go on!.\nНа даний момент, завершується будівництво приватних апартаментів для артистів. Загальна територія Queen Cіty перевищує 40 000 кв. м., загальна площа сервісних приміщень і офісів – понад 550 кв. м., повідомляють у Фонді Олени Франчук.\n"Усе буде, як у справжньому місті - електрика, вода, телефонний зв'язок і Інтернет. І навіть своя їдальня, у якій одночасно може обідати 150 осіб. Усього в підготовці концерту бере участь понад 400 українських і іноземних фахівців", - зазначають організатори.\nНагадаємо, що 12 вересня з ініціативи фонду Антиснід Олени Франчук у Харкові відбудеться концерт гурту Queen.\nКонцерт у Харкові стане єдиним благодійним концертом серед їхнього європейського турне цього року . Вхід на концерт - безкоштовний, однак передбачається спорудити VIP- трибуну, квитки в яку надійдуть у продаж по орієнтовній вартості $2,5 тис.


Куди піти у Києві на День Незалежності 2019 - афіша 24 серпня - Люкс FM\n24.08.2019, 08:33 860\nНезабаром на всіх нас очікують великі серпневі вихідні на честь Дня Незалежності України, який ми святкуємо щороку 24 серпня. Куди піти в ці святкові дні в Києві, дізнайся разом з Люкс ФМ.\nВ цьому році в столиці День Незалежності відзначатимуть в новому форматі та цілих три дні: з 24 по 26 серпня. Люкс ФМ пропонує дізнатися, куди сходити погуляти і чим зайнятися, щоб відпочинок приніс бажане задоволення.\nДивіться також: Афіша подій на вересень 2019: куди піти в Києві\nАфіша подій на День Незалежності 2019:\nЦе офіційний марш, який організовує керівництво держави. Під час заходу відбудеться загальнонаціональна хвилина мовчання, після якої пролунають сто ударів церковного дзвона – на честь загиблих Героїв Небесної Сотні. Президент України, а також рідні та близькі полеглих захисників України та ветерани АТО покладуть квіти на місці загибелі Героїв Небесної Сотні. Також під час заходу на головній площі країни відбудеться музично-хореографічний флешмоб.\nЦей урочитсий захід проводять ветеранські спілки, волонтери та сім`ї загиблих українських військових. Участь у Марші Захисників підтвердили понад 7 тисяч ветеранів з усієї України. Колона рушить рівно в 9:00 і о 10:20 прибуде до Майдану, де почне рівномірно займати його площу для проведення фінальної частини заходу. О 12:00 відбудеться завершення офіційної частини маршу.\nВиставка квітів до Дня незалежності Спортивна гордість України\nДе: Співоче поле Початок:24 серпня, 10.00. Вхід вільний\nНа Співочому полі відкриється традиційна виставка квітів до Дня незалежності, яка буде присвячена топ-спортсменам, які прославили Україну на весь світ і є гордістю нації. Головними героями квіткових інсталяцій стануть видатні українські спортсмени, серед яких: брати Клички, Ольга Харлан, Яна Клочкова, Лілія Подкопаєва, Андрій Шевченко, Сергій Бубка, Валерій Лобановський, Оксана Баюл.\nДивіться також:Гороскоп на серпень 2019 для всіх знаків зодіаку\nПочаток: 24 серпня, 8:00. Вартість: 450 грн\nЗабіг у вишиванках - яскравий патріотичний і сімейне свято, свято єдності. До участі в забігу на дистанції 100 м допускаються всі бажаючі від двох років, які не мають протипоказань за станом здоров'я для участі в даному забігу. Медична довідка не обов'язкова.\nТанці з зірками, Прямий ефір\nДе: Київ, Національний комплекс «Експоцентр України». Початок: 25 серпня 2019 р, 19:30. Вхід: від 1000 грн до 3500грн\nСтань частиною легендарного шоу - проведи вечір серед зірок! Вже 25 серпня стартує новий сезон улюбленого телепроекту "Танці з зірками". Цього року на зірковий паркет вийде телеведучий Володимир Остапчук, співачка MARUV, TAYANNA, акторка Олена Кравець, співак Поліграф Шарікоff, DZIDZIO та багато інших.\nафіша відпочинок люксовий відпочинок свято день незалежності Lifestyle Life\nВчора, 13:20 7243\nВчора, 12:17 2460


Хронологія перебігу війни на Сході України. Квітень 2014 - Колона - Cайт громадської журналістики\nХронологія перебігу війни на Сході України. Квітень 2014\nПісля зміни влади в Україні та анексії Росією Криму, на Сході України розпочалась неоголошена війна проти Українського народу. Підготовка до якої тривала багато років.\nЗ часів Незалежності в Україні працювало багато представників російських спецслужб. Вони займали ключові посади в країні та на місцевих Рівнях, але революція їх виявила. З квітня в Україні тривають військові дії на Сході країни, це спонукало до відродження та побудови реальної Української армії.\nСайт громадської журналістики “КОЛОНА”, розпочинає проект “Хронологія перебігу війни на Сході України”. Ми напишемо про події, які були і залишаться в новітній історії не тільки України.\nПоява «зелених чоловічків» у Слов’янську та Краматорську. ЗМІ повідомляють про появу “зелеих чоловічків” із Криму на Сході України.\nВ.о. президента України Олександр Турчинов заявив 13 квітня 2014 р., що для того, щоб зупинити розгул тероризму, організованого російськими спецслужбами у східних регіонах України, Рада нацбезпеки та оборони розпочинає широкомасштабну антитерористичну операцію(АТО) із залученням Збройних Сил України.\nЗа підсумками чотиристоронніх переговорів у Женеві(США, ЄС, Україна і Росія) 17 квітня було прийнято заяву, яку публікує прес-служба українського уряду.\n“За результатами зустрічі в Женеві щодо ситуації в Україні було досягнуто домовленості щодо конкретних кроків, які мають на меті деэскалацию напруженості і відновлення безпеки всіх громадян.\nВсі сторони зобов’язалися утримуватися від будь-яких форм насильства, залякування або провокаційних дій. Учасники зустрічі рішуче засудили і відкинули всі прояви екстремізму, расизму та релігійної нетерпимості, включаючи прояви антисемітизму.\nВсі незаконні збройні формування повинні бути роззброєні; всі незаконно захоплені будівлі повинні бути повернуті законним власникам; всі незаконно захоплені вулиці, площі та інші громадські місця в українських містах повинні бути звільнені.\nВсім учасникам протестів і тим, хто звільнить будівлі та інші громадські місця і добровільно складе зброю, буде гарантована амністія, за винятком тих, хто буде визнаний винним в скоєнні тяжких злочинів.\nБуло домовлено, що Спеціальна моніторингова місія ОБСЄ буде відігравати провідну роль у сприянні української влади і місцевим громадам негайної реалізації цих заходів, спрямованих на деэскалацию ситуації вже в найближчі дні там, де це необхідно максимально. США, ЄС і Росія зобов’язуються підтримати цю місію, в тому числі, шляхом надання спостерігачів.\nАнонсований конституційний процес буде всеосяжним, прозорою і відповідальною. Він буде включати негайний початок широкого національного діалогу, який буде враховувати інтереси всіх регіонів і політичних утворень України, а також дозволить врахувати громадську думку і запропоновані зміни.\nУчасники зустрічі підкреслили важливість економічної і фінансової стабільності в Україні і висловили готовність обговорити додаткову підтримку імплементації вищезазначених кроків”.\nМатеріали за темою:Хронологія перебігу війни на Сході України


Мирослав Маринович: Якщо лише скинути цю владу, а не змінити систему і не змінитися самим – результат буде невтішний — Тексти.org.ua\nМирослав Маринович, віце-ректор Українського католицького університету у Львові, член-засновник Української Гельсинської групи, у своїй промові до учасників Національного круглого столу. який відбувся на початку квітня, гостро розкритикував діючу владу та закликав суспільство до самоорганізації.\nНижче приведено скорочений варіант його промови.\nГоловна причина негараздів прихована в нас самих, в духовній кризі, яка роз’їдає наше суспільство. Першоджерело суспільних негараздів – не матеріальна, а духовна убогість! Єднання суспільства навколо духовних ідеалів, громадська самоорганізація та взаємна підтримка – найкращий захист в умовах політичних та економічних криз.\nХай же перелічені тези будуть тими дороговказами, від яких ми не сміємо відступити.\nПроте загрози, що йдуть від влади, є лише частиною загальної небезпеки. Нинішня влада – це екстракт тієї отрути, яка накопичилася в нашому суспільному організмі.\nЯкщо лише скинути цю владу, а не змінити систему і не змінитися самим – результат буде невтішний. Назавтра система породить нового дракона, а суспільні міазми, ніби піт, виділятимуться з наших пор знову.\nТак крок за кроком ми маємо «виліпити» ціннісну матрицю, на якій можна буде формувати новий і здоровий лад. Почнімо ту роботу, яку має довершити все наше суспільство. Бо нова матриця національного життя не має постати внаслідок політичної кон’юнктури чи тиску з боку окремої політичної сили. Має бути почутий голос усіх сегментів суспільства, а головне – має бути почуто голос Бога, який так чітко увиразнив перед нами хибність нашого дотеперішнього шляху.


Надзвичайні апартаменти з однією спальнею та диваном-ліжком.\nГостьові апартаменти цілком, господар – Carl And Kathleen\nЦей чарівний люкс розташований у затишному елітному житловому комплексі Sendero Canyon у Пентіктоні. Долина Оканаган відома своїми захоплюючими пейзажами, озерами, походами, велосипедними прогулянками, виноробнями, ресторанами та лижними схилами.\nПриватне та стильно обладнане помешкання з розкішною головною спальнею та диваном-ліжком у зоні відпочинку. Помешкання розташоване в центрі міста та в 10 хвилинах їзди від озера Скаха, озера Оканаган або центру міста.\nЛюкс має окремий вхід, а також я залежу від доступу до двору. Простора спальня з килимовим покриттям із 100% бавовняним ліжком queen-size, з гардеробом та зовнішнім вікном. У ванній кімнаті є ванна/душ, 2 раковини та туалет. Вітальня велика та простора з 2 диванами на 3 місця та журнальним столиком. Один із диванів перетворюється на дуже зручне ліжко queen-size. Кухонний острів на 3 місця, а кухня повністю обладнана усім необхідним.\nТелевізор із 35-дюймовим екраном та Netflix, стандартне кабельне ТБ\nПоруч із озером Скаха та Оканаган, незліченними походами та прогулянками, найкращими виноробнями Канади, чудовими ресторанами, у 30 хвилинах від лижного пагорба Апекс і в 2 годин від гори Біг-Біл.\nГосподар: Carl And Kathleen\nEnjoying the adventure and lifestyle of The Okanagan Valley!\nМи живемо в помешканні, прилеглому до апартаментів, і з нами завжди можна зв 'язатися за допомогою мобільного телефону або стуку в двері.\nCarl And Kathleen – супергосподар\nСтраховий депозит – якщо ви пошкодите помешкання, вам прийдеться заплатити до $195


НОВОКАХОВСЬКА БІБЛІОТЕКА ДЛЯ ДІТЕЙ: березня 2016\nТиждень читання в міській бібліотеці для дітей\nЦього року Тиждень дитячого читання у нас розпочався ще до офіційних канікул, які було перенесено з 27 по 1 квітня. 23 березня в читальній залі старшого відділу відкрила свої двері незвичайна «Бібліоцукерня: вітамінки настрою», до якої завітали учні 4(9)-Б класу гімназії, щоб «продегустувати» нові книжки, якими поповнився бібліотечний фонд.\n24 квітня бібліотечні волонтери з черговим візитом побували у дитячому садочку «Казка». В цей день, який ми назвали : «Література – як мікстура: бібліотерапевтичні посиденьки», в садочку було особливо весело та гамірно: спочатку малеча слухала українське слово, а потім усі разом гралися в ігри.\nДякуємо за такі «посиденьки» волонтерам Кирилові Єзерському та Даниловій Юлії – учням Новокаховської гімназії.\n26 квітня волонтери нашої бібліотеки, молоді педагоги, які навчають дітей у гуртку «Умілі руки: український оберіг» Павлушенко Наталія та Лепська Ольга провели майстер-клас із виготовлення ляльки-мотанки на виставці декоративно-прикладного та ужиткового мистецтва, що проходила у картинній галереї в рамках звітного концерту творчих колективів міста «Велична і свята, моя ти Україно!»\n29 березня читачі, які завітали до читальної зали для 5-9 класів, мали можливість познайомитись та пограти у гру «50-ти зірковий ігроленд», подаровану бібліотеці за участь в обласному інтелектуальному турнірі «Ігри патріотів Херсонщини».\n«Піддалися» нашим гравцям не всі питання, але досвід та запропоновані завдання, маємо надію, їм згодяться у подальшому навчанні.\nДля маленьких читачів молодшого відділу цього ж дня проходив день лялькового театру.\nСвої артистичні таланти продемонстрували активні члени клубу «Книгочитограйка» Юля Марковець та Соня Зубенко, яким допомагали маленькі сестрички. Дівчатка влаштували казкове дійство по незвичній казці письменника-класика української літератури Івана Франка: « Був собі дід Андрушка, а в нього — баба Марушка, а в баби — донечка Мінка, а в дочки — собачка Хвінка, а в собачки — товаришка, киця Варварка, а в киці — вихованка, мишка Сіроманка…» Усім нам знайома - казка про Ріпку.\nДітям-глядачам так сподобалось чарівне дійство, що після його закінчення кожен захотів побувати актором. А бібліотекарі тільки допомагали. Можливо серед наших маленьких читачів росте нова зірка українського лялькового театру.\nКанікули закінчуються та не закінчується побачення з книгою та бібліотекою. До нових зустрічей!\nМайстер клас: українські обереги «Велична і свята, моя ти Україно!» Під такою назвою 26 березня в місті Нова Каховка відбувся великий звітний концерт творчих колективів. В цей же день , в картинній галереї виставляли свої роботи та проводили майстер-класи народні умільці, майстри і майстрині декоративно-прикладного та ужиткового мистецтва. Були серед них і волонтери міської бібліотеки для дітей, молоді педагоги, які з листопада 2015 року займаються безкоштовно з малими читачами у гуртку «Умілі руки: український оберіг» - Ольга Лепська та Наталія Павлушенко.\nДівчата влаштували майстер-клас із виготовлення ляльки-мотанки, яку вони вже навчили робити і юних новокаховчан. Дякуємо за співпрацю, доброту та творчість!\n23 березня в читальній залі старшого відділу відкрила свої двері незвичайна бібліоцукерня, яку ми так і назвали «Бібліоцукерня: вітамінки настрою».\nЗавітали до нас у гості учні дев’ятого класу гімназії, щоб «продегустувати» нові книжки, якими поповнився бібліотечний фонд. Загалом, це був «український» день, бо ми знайомили своїх читачів із літературою про Україну та українців, але «смакувала» молодь й сучасні книжки про ровесників, де й «про те саме, й про проблеми» (саме так запитували у нас дівчатка про такі книжки). А кожна книжка викликає певний настрій. Про свою країну та її видатних синів слухали діти з повагою та гордістю; розповідь про незвичайні куточки України викликала захоплення та цікавість; вірші Ліни Костенко читали з ніжністю, слухаючи задумливо та, замислившись про щось своє.\nОбговорюючи прочитане, ми ставили дітям запитання, за відповідь на які вони забирали собі цукерку, прикріплену до книжки, що містила відповідь. І хоч уже дев’ятикласники, та настрій панував веселий, як у малечі. Адже і про корисне слухали, й смаколики отримали.\nА після заходу наші юні гості завітали до сектору абонементу, щоб взяти книжки про сучасних підлітків. Ось такою видалась наша бібліотечна «Бібліоцукерня».\nБібліошоу: «Веселий ерудит»\n(До року англійської мови в Україні)\nЗ ранку у дитячій бібліотеці було дуже весело. Перевірити свої знання і позмагатися між собою прийшли учні 4-В класу гімназії. А допомагали нам сьогодні волонтери зі старшого відділу.\nГімназисти поділились на дві команди: «Дружну сімейку» і «Сонячних промінчиків». Четверокласники вважають себе дорослими, тому і запитання були, як для дорослих.\nНаші розумники змагалися у таких категоріях: «Тварини», «Мистецтво», «Музика», «Народні загадки», «Мультфільми», «Літературні герої». Особливою категорією була: « Літературні герої Великобританії». Присвячена вона року англійської мови в Україні. І тут тільки Чеширський Кіт показав командам свого язика. Це було єдине запитання з цієї категорії, на яке ми не отримали вірної відповіді. А за кожну вірну відповідь діти отримували смайлика.\nУ кінці нашого турніру вони були пораховані. З мінімальним відривом 28:29 перемогла «Дружна сімейка.» Але пригоди Чеширського Кота на цьому сьогодні не скінчились. Всі книги про пригоди Аліси переїхали на місячний строк у портфелі наших читачів.\nЛялька-оберіг на Масляну.\nОсь і відгуляло наше місто Масляну. Читачі дитячої бібліотеки, що займаються у гуртку «Український оберіг», також були на тому святі, а тому зібралися на заняття 20 квітня. В цей день вони вчилися виготовляти ляльку-мотанку – «Масляна домашня» , що є символом достатку, багатства, веселих свят.\nЦя лялечка вважається сильним оберегом житла і добробуту сім’ї. Обов’язково мала вона «жити» в будинку, де є молодята, бо символізувала міцний достаток і здорове потомство. В будинку її ставили на видному місці, щоб цілий рік оберігала садибу і господарів від злих духів. В наш час – це прекрасний декор для кухні і оберіг для всієї родини, символ достатку і благополуччя. А ще – чудовий подарунок із побажаннями добра і всіляких гараздів.\nБібліошоу «Веселий ерудит»\nЯк багато знають діти! Сьогодні ми в цьому переконалися на бібліошоу. Наші розумники і розумниці з 3-А класу гімназії змагалися у різних номінаціях, і показали відмінні знання.\nА запитання були нелегкими! Наших учасників чекала: хвостата вікторина, чарівна казкова скринька, категорія мистецтво і секрет. Маленькі діти дуже люблять солодощі і мультфільми . Тому у солодкій і мультяшній вікторинах не було невірних відповідей. Перемогла дружба. Після бібліошоу гімназисти залишились у бібліотеці, щоб погортати новенькі журнали і взяти книжки на абонементі.\nЛітературна подорож у творчість Агнії Барто\nХто не знає цих чудових віршів? Вони родом з безтурботного дитинства. Батьки читають їх дітям. А коли діти виростають знаходять книжку «Іграшки» і з задоволенням читають її з своїми синочками і дочками, повертаючись у чудовий світ Агнії Барто.\nУ міській бібліотеці для дітей проходить літературна подорож по творчості А.Барто. Цю мандрівку вже здійснили учні 1-А, 1-Б,1-В класи гімназії. Сьогодні у нас в гостях побував 1-Б . А квитки придбали ще гімназисти 2-х класів. Місця вистачить всім . Нам дуже приємно, що нашим маленьким читачам сподобались такі вірші як: «Любочка», «Я на уроці в перший раз», «Щеня», «Вовка - добра душа» і багато інших. А завершили ми свою мандрівку розвиваючими мультфільмами по творчості відомої поетеси, які створили на дитячому каналі.\n«Подаруй мені квіти і ласку»\n"В світі усе починаєтьсія з мами!"\nПодивіться навколо – ми живемо на дивовижній планеті дбайливих мам. На ній завжди світить сонце, на ній живуть добрі, ласкаві й веселі мами.\nТож напередодні Свята жінок зібралися діти на засідання клубу «Бібліокафе» та гуртка "Умілі руки", щоб поговорити про найближчу людину для кожного – маму.\nДіти розповіли про своїх матусь, послухали історію виникнення свята, почитали свої улюблені вірші, позмагалися у літературній вікторині «Казкові дівчата»\nА який найкращий подарунок для мами? Щоб її дитина була здорова, радісна і любляча.\nМамам наших гуртківців пощастило… Їхні дівчатка за допомогою педагогів створили листівки, наскрізь пронизані радістю і любов’ю, щоб привітати зі святом прекрасних рідних жінок.\nСаме таким видався другий день весни для бібліотекарів та читачів міської бібліотеки для дітей. Рано-раненько прийшли до нас учні 1(5)-В класу гімназії на бібліотечний урок, де знайомилися із довідковим фондом бібліотеки. Вперше відкривали для себе маленькі читачі словники, довідники та енциклопедії, якими багатий фонд читального залу старшого відділу.\nДобре впоралася малеча і з завданнями на пошук відповідей, які і додаткові знання принесли і показали, що наші діти вміють слухати та бути уважними.\nА після уроків відбулося підведення підсумків 1 туру конкурсу на звання найкращого читача 2016 року «Велика книга читацьких рекордів Херсонщини», який ми провели у тісній співпраці з бібліотекарями ЗОШ № 4 та Новокаховської гімназії.\nПрисутніми на цьому святі читацьких задоволень були 12 учнів, творчі відгуки яких на прочитані книги особливо вразили членів конкурсного журі, та шкільні бібліотекарі. Увазі дітей – учасників конкурсу було запропоновано огляд книг сучасних українських авторів – «Читаємо сучасну українську прозу», який провела бібліотекар сектору абонементу для учнів 5-9 класів Акулова В’ячеслава Мойсеївна.\nПісля цікавої презентації книжок діти стали учасниками не менш цікавої міні-вікторини «Хто книжки читає, той багато знає», запропонованої бібліотекарем читальної зали для учнів 5-9 класів Жадановою Наталією Валентинівною, під час проведення якої наші читачі показали чудові знання літератури.\nІ, нарешті, найурочистіша хвилина свята – нагородження активних та кращих читачів міської бібліотеки для дітей. Усі діти одержали Похвальні грамоти за участь у конкурсі, до яких бібліотекарі старшого відділу додали запрошення на Тиждень дитячого читання із переліком заходів, які входитимуть у його програму.\nЗавершилося ж свято приємним чаюванням та не менш приємним спілкуванням дітей зі своїми однолітками.\nТож, вітаємо переможців: ученицю 3(7)-Б класу гімназії Дашковську Вікторію та ученицю 6 класу ЗОШ № 4 Третьякову Анастасію!\nДругий тур конкурсу на звання найкращого читача – 2016 «Велика книга читацьких рекордів Херсонщини» відбудеться 1 квітня. Тож, наших переможниць чекає велика і творча робота, щоб гідно представити і нашу бібліотеку, і сучасну українську книгу. Побажаємо їм успіхів!\nТиждень читання в міській бібліотеці для дітей...\nМайстер клас: українські обереги ...\nВітамінки настрою 23 березня в чита...\nБібліошоу: «Веселий еру...\nЛялька-оберіг на Масляну. Ось і відгуляло...\nБібліошоу «Веселий еруди...\nЛітературна подорож у творчість Агнії Барто Уро...\n«Подаруй мені квіти і ласку» Можна пройти крі...\nСвято читацьких задоволень Саме таким ви...


Еволюційний шлях ЗСУ | Газета «День»\nЕволюційний шлях ЗСУ\n5 грудня, 2017 - 11:35\nУкраїнське військо одне із найбоєздатніших у Європі. За цих фактично чотири роки війни, завдяки волонтерам і добровольцям, Збройні Сили України отримали абсолютно нову якість. Основну роль, звісно, відіграла й держава, яка інвестувала мільярди гривень у розвиток обороноздатності України, через що, власне, ми все ще можемо говорити про державний суверенітет.\nЗа даними міжнародної компанії Global Firepower, яка щорічно складає рейтинг кращих армій світу, наші захисники опинилися на 30 сходинці (між Швецією та М’янмою). Добре це чи погано? З огляду на те, в якій критичній ситуації опинилася Україна, то далеке тридцяте місце виглядає доволі песимістично, адже наш ворог – Російська федерація – посідає 2 місце. Проте, якщо зважати на те, в якому стані ми були до 2014 року, то прогрес разючий, і нам є чим пишатись. Зараз у ЗСУ та й узагалі в силових структурах часто-густо вживають дефініцію «натівський стандарт», перейшовши на який, нас приймуть до Альянсу. Але чи розуміють високопосадовці суть цього «стандарту»?\nПредставник Департаменту оборонної політики та планування Міжнародного секретаріату НАТО Девід Браун зазначив, що мова йде про «комплексне бачення того, що є в наявності, які перед нами завдання стоять. Це надасть можливість опрацювати відповіді на ті сценарії, що можуть виникнути у майбутньому». Також він зазначив, що готується посібник для оцінки сил за допомогою якого готуватимуться рекомендації з критично важливих питань для балансування оборонного планування, оцінки наявності ресурсів. Отже, «натівські критерії» - це по суті готовність Збройних Сил України стримати ворожу навалу зі Сходу, тим самим, ставши форпостом на захисті Європейського Союзу. Чи вигідний нам такий сценарій на сьогодні? Однозначно. Позаяк Україна ще не скоро здатна буде віч-на-віч впоратися з окупантом, нам необхідна зовнішня підтримка, принаймні декларація такої готовності. Надання летальної зброї від Литви та США свідчать про певну підтримку в цьому контексті. Також значна кількість інструкторів, що муштрують наших вояків у навчальних центрах є сигналом готовності до співпраці.\nНайбільш «гарячі голови» галасують: «А чому Україні не дають летальну зброю?». Відслуживши в ЗСУ та спілкуючись із досвідченими вояками, стає очевидним, що не можна давати первісній людині автомат, коли вона ще не навчилася обходитися з кийком. По-перше, вся військова техніка надзвичайно дорогоцінна, по-друге, щоб навчитися нею користуватися треба не один рік. По-третє, НАТО, маючи приклади колабораціонізму та вальяжного ставлення до особистої зброї, не має гарантій того, що новітні розробки не потраплять до рук ворога тим чи тим шляхом. Генеральний секретар НАТО Єнс Столтенберг на одній з останніх прес-конференцій заявив про політику «відчинених дверей» для України. Це означає, що кредит довіри все ще не вичерпано. Особливу увагу було акцентовано на намірі Президента Порошенка провести всеукраїнський референдум щодо членства в Альянсі, проте, як відомо, таке рішення матиме більше констатуючий характер, адже жодних правових наслідків він не гарантує.\nЗавершуючи думку про стандарти та критерії, варто перш за все побороти корупцію в ЗСУ, а також нарешті врегулювати питання з Мінськом та незрозумілим статусом АТО, де військовослужбовці, виконавши свій конституційний обов’язок, ризикують потрапити за ґрати. Без цих докорінних змін український солдат хоча й знатиме, за що він воює, проте він буде невмотивованим, адже втома і зневіра є найбільшими ворогами будь-якого фронтовика, особливо коли йому вже нікуди відступати.\n6 грудня – День Збройних Сил України – свято не тільки фахове, а вже загальнонародне, адже наші лицарі справді стали професіоналами. Людина в формі – це еталон, зразок для гідного наслідування, тому не варто лінуватися і просто висловити подяку при зустрічі: чоловіку – мужньо потиснути руку, а жінці – подарувати квіти, бо саме завдяки їм ми маємо мирне небо над головою і ходимо по своїй українській землі.


11.12.2020 | Дети против Рака\nЗакупили медикаменти на 3000 грн.\nСьогодні 11 грудня 2020 року Фондом було закуплено та передано медикаменти та медичні матеріали для лікування Іванова Міші (м. Київ) на суму 3000 грн.\nГарні новини! У Міші спала температура і їх з мамою виписують з інфекційного відділення! Дякуємо кожному за підтримку проекту «Діти проти раку».


Всеукраїнська молодіжна організація СВІМ заснована у 2001 році Назаром Думою.\nГО СВІМ є недержавна неприбуткова організація. Головна мета її діяльності формування досконалого молодого потенціалу для побудови і розвитку сильної незалежної держави. Виховання підлітків в дусі патріотизму.\nОрганізація свімерів – це спілка людей, що згуртовані спільними ідеалами, а саме: незмінне слідування вченню своєї християнської віри; дотримання національних традицій свого народу; любов до своєї родини, повага до свімерського побратимства; перемога над недосконалістю завдяки всебічному і цілісному розвитку інтелектуальних, психофізичних і духовних сил свого організму.\nОрганізація свімерів має свою символіку, гасло, структуру, правила взаємостосунків, програму досягнення поставленої мети та впровадження у життя своїх ідеалів.\nОсновною діяльністю організації є: проведення серед школярів, учнівської молоді та студентів військово-спортивних змагань, військово-патріотичних сюжетних ігор, проведення туристичних походів, вишкільних таборів, гірських рейдів, які супроводжуються сучасними екстремальними рольовими іграми з військово-патріотичною тематикою. В організації діють молодіжні гуртки: майбутніх журналістів та репортерів; воєнізованого моделювання та дизайну; молодіжної кінематографії та спортивні секції.\nГенеральний штаб організації свімерів знаходиться у м. Львові, сфера діяльності поширюється на східні та західні регіони України. В побратимстві понад 400 осіб, серед яких учні, студенти.\nПартнери ГО СВІМ: ВМО “Нові ініціативи молоді”, Львівська обласна асоціація “Сіндокан”, відділ роботи з молоддю, управління культури Львівської міської ради, служба у справах неповнолітніх Львівської обласної держадміністрації.\nЯкі найголовніші здобутки Організації?\nСтворення осередків у східних регіонах України та залучення до діяльності великої кількості юнаків та юнок.\nГоловні плани діяльності організації на майбутнє: розширювати напрямки молодіжної журналістики, кінематографії, декоративного мистецтва, туризму. Створювати різні спрямування, які сприяють фізичному, інтелектуальному, духовному розвитку молоді.\nНазар Дума – голова ВМО СВІМ;\nІгор Шурма – почесний президент ВМО СВІМ.\nвул. Козацька, 5, м. Львів 79014, www.svim.com.ua, тел. +38 /032/ 224 05 46


Ой як же було ізпрежди віка - Kyiv Daily\nПіонером руху автентичного виконання фольклору в Україні є гурт «Древо», сформований ще наприкінці 70-х. Щоб «здобути» репертуар, фольклористи «Древа» на чолі з Євгеном Єфремовим (нині він – відомий музикознавець-етнограф, професор Національної музичної академії ім.П.Чайковського) їздили в експедиції в різні регіони України. Там шукали старих людей, які гарно співали, та записували ці пісні на аудіоносії. Після ретельної реставрації привезеного матеріалу (тут важливо зберегти все, від інтонаційних нюансів до локального мовного діалекту) фольклористи співали селянську музику самі. Але вже у концертних залах.\nБула серед учасників «Древа» і Ганна Коропніченко, дослідниця фольклорної традиції Київщини та Полтавщини. 2008-го вона створила свій гурт, «Многая лєта». А до того керувала ще кількома проектами. Це вона знайшла і зафіксувала під час експедиції Київщиною 1994 року одну з найархаїчніших українських колядок, «Ой як же було ізпрежди віка». Сьогодні цей запис «гуляє» у просторах Інтернету, є й сучасні його аранжування.\nКоли заходить мова про різницю між автентичним виконанням фольклору і його «академізованою» версією в дусі Хору Верьовки та його «клонів», майже завжди доходить до дискусій. Діяльність останніх спеціалісти часто називають кічем. Хоч традиції псевдофольклору заледве сотня років, це вже невід’ємна частина української культури. А втім, різниця справді колосальна. Наприклад, музиканти-автентичники практично не співають загальновідомих застільних пісень («Ой у лузі червона калина», «Ти ж мене підманула», «Цвіте терен» та ін.), зокрема пісень про гречаники, вареники, борщ, сало чи горілку – те, із чим совєцькі ідеологи від культури любили асоціювати образ типового українця. Їхній репертуар – пісні, характерні для одного регіону, а навіть для одного села. Зовсім інакшим, ніж колись навчали у клубних «гуртках художньої самодіяльності» є й стиль виконання, тут «білого» голосу недостатньо, потрібно знати особливості, нюанси місцевого виконання і вміти їх відтворити. Також і в манері немає театрально-драматичних елементів, які використовують у тому ж Хорі Верьовки, манера автентичного виконання переважно стримана, статична. Поза тим, традиція ця радше камерна, тут не може бути сто виконавців на одній сцені, які співають/грають в унісон.\nСловом, це треба чути. Ансамбль «Многая лєта» заспіває нам ліричні та обрядові пісні із різних регіонів України, передусім Середньонаддніпрянської та Середньопільської співочих традицій.\nДе: Музей Івана Гончара, вул. Лаврьска, 19, вхід вільний\nГурт «Многая лєта»Музей Ивана Гончараслушать


СІЗО – «політичний притулок по-українському»\n29 вересня 2020, Київ 03:59\n26 червня 2009, 01:20\nКиїв – Напередодні Міжнародного дня проти тортур українські правозахисники висунули вимогу звільнити з-за ґрат білоруського опозиційного активіста Ігоря Коктиша. Він уже два роки перебуває у Сімферопольському СІЗО, очікуючи екстрадиції до Білорусі. За підрахунками міжнародних правозахисних організацій, в Україні таких випадків тисячі, і навіть звернення потерпілих до Європейського суду з прав людини допомагають не завжди.\nІгор Коктиш – один із засновників білоруського молодіжного опору, організатор акцій протесту проти наркотиків і насильства. Після однієї з них, у 2002 році, він був затриманий за звинуваченням у … вбивстві. Тоді через кілька місяців його виправдали.\nІгор переїхав до України, одружився. Проте через п’ять років справу поновили. Ігор попросив політичного притулку в Україні. У наданні статусу біженця йому відмовили, не вказавши жодних причин. Ігор і далі лишається в Україні, подовжуючи реєстрацію, як цього вимагає закон.\nТа врешті Коктиша затримали в Криму, як стверджують, працівники білоруської міліції, які побили його і силоміць привели до Севастопольського міського відділку міліції. Звідти українські правоохоронці на прохання білоруських колег доправили його до слідчого ізолятора, розповідає дружина Ігоря Коктиша Ірина Тютюнник.\n«Затримували мого чоловіка 7–8 чоловік у шортах і панамках, які навіть не представилися. Діяли грубо: зробили постріл у повітря, почали бити. З того часу я бачила Ігоря лише через скло і подвійні ґрати під час побачень. Генеральна прокуратура зайняла дуже дивну, але тверду позицію – продовжувати порушувати права людини у справі мого чоловіка», – розповідає дружина білоруського громадського активіста.\nУкраїна порушує міжнародні домовленості – юрист\nЗатримання Ігоря Коктиша і його перебування в СІЗО суперечить законодавству та міжнародним зобов’язанням України, переконана представник Ігоря Коктиша у Європейському суді з прав людини, юрист Харківської правозахисної групи Айгуль Муканова.\n«Україна порушила свої зобов’язання з Європейської конвенції прав людини та Міжнародного пакту цивільних і політичних прав. Людину утримують під вартою для подальшої передачі до країни, де діє смертна кара – це є найбільшим порушенням. Друге – Україна не має права передавати підозрюваних державам, у яких застосовуються тортури, немає відкритого судового процесу і не діють міжнародні гарантії дотримання прав людини. Прокуратура Білорусі запевняє, що Ігоря Коктиша не буде піддано тортурам чи страчено. Але в міжнародної спільноти немає можливості відстежити, чи виконає Білорусь свої обіцянки», – говорить правозахисниця.\nЗа словами Айгуль Муканової, українське законодавство не передбачає взяття під варту іноземців для подальшого їхнього повернення на батьківщину. Попри це, звільняти Ігоря Коктиша з-за ґрат поки що не планується.\nПроти безправ’я – концерти\nЩороку українські правозахисні організації отримують декілька тисяч скарг від громадян, яких безпідставно, на їхню думку, тримають під вартою до рішення суду. Це поширене в Україні явище є спадком радянської карної системи, говорить виконавчий директор Української Гельсінської спілки Володимир Яворський.\n«В Україні немає ефективних механізмів протидії цьому явищу. Є вже декілька рішень Європейського суду з прав людини про те, що це є порушення розумного терміну і утримування під вартою, і судового розгляду справи. Однак ці рішення в Україні не виконуються», – каже правозахисник.\nНа підтримку білоруського громадського діяча виступили більш ніж 70 правозахисних організацій України та Європи. Попри це в неофіційній розмові з родичами Ігоря Коктиша, кажуть вони, представник Генеральної прокуратури України зізнався, що вже є остаточна домовленість із КДБ Білорусі про екстрадицію громадського активіста на батьківщину.\nЙого дружина вважає, що Ігоря там можуть засудити до смертної кари, адже Білорусь – єдина держава Європи, де вона збереглася. Щоб урятувати життя чоловіка, Ірина Тютюнник планує організувати акції протесту та концертів для молоді перед Генеральною прокуратурою України та білоруським посольством. На її думку, можливо, хоча б це подіє на тих, хто, за словами правозахисників, не виконує Європейської конвенції прав людини та рішень Європейського суду з прав людини.\nСвій серед чужих. Лише 48 іноземців за минулий рік отримали в Україні статус біженця – експерт\nУ роковини андижанської трагедії правозахисники закликають українську владу змінити ставлення до шукачів притулку з Узбекистану.\n“Не дамо СБУшникам спокійно спати”. Правозахисники вимагають покарати винних у депортації узбецьких громадян.\nДепортація узбецьких опозиціонерів: законне рішення української влади чи порушення конвенції ООН про біженців?\nДепортацію узбеків з України до Ташкенту: халатність чи ретельно спланована акція спецслужб?


Слива : продуктивні ранні та середньоранні сорти\nДобрий господар » Дім,сад,город » Слива : продуктивні ранні та середньоранні сорти\nЗа економічним потенціалом слива не має собі рівних серед наших плодових культур. Але це якщо говорити про її промислове вирощування. А для закоханого в цю культуру садовода-аматора слива – це, перш за все, джерело смачних плодів, соковитих, ароматних і дуже корисних.\nНа початку вересня на ринку продають врожаї різних сортів сортів сливи. Придивімося до них уважніше. Можливо, настав час поповнити свою садову колекцію? Слива – скороплідна і врожайна культура. Багато її сортів дають товарні врожаї вже на 3-4-й рік після посадки. А з 8-10-річного дерева при гарному догляді можна зняти до 60 кг плодів! Їх можна їсти свіжими або переробляти всілякими способами.\nЧого тільки не роблять зі слив!\nЇх сушать, в'ялять, коптять, маринують. Варять з них компоти, варення, джеми, пастилу, готують соки. А ще зі слив роблять наливки і настоянки. І це далеко не повний перелік того, що можна з них приготувати. Завдяки різним термінам дозрівання свіжими сливами можна ласувати з початку липня по жовтень.\nНайбільш ранні сорти (Герман, Каліпсо і інші) у нас дозрівають на початку липня, а найбільш пізні – в жовтні (Золота краплина Кое, Угорка домашня, Президент, Анна Шпет, Анжеліна). У той же час сливи – одна з найбільш нестійких до несприятливих умов плодових культур.\nЦе, скоріше, особливості культури, а не негативна якість. Однак при вирощуванні сливи слід враховувати, що вона схильна до вірусних захворювань. Зокрема, багато сортів (Угорка італійська, Веріті, Кантата, Киргизька чудова і інші) сильно уражаються шаркою (сливовою віспою). Захворювання проявляється у вигляді округлих світлих плям на листках, при цьому плоди передчасно забарвлюються, а на їх поверхні утворюються темні вм'ятини, урожай обсипається недозрілий.\nПоширенню цього небезпечного захворювання сприяє тля. Боротьба з ним зводиться до санітарної вирубки уражених дерев і посадці стійких до шарки сортів.Крім того, культура пошкоджується шкідниками і уражується грибними хворобами. З шкідників сливі найбільше дошкуляє чорний сливовий пильщик. Як тільки на деревах утворюється зав'язь, його самки масово відкладають в неї яйця, в результаті чого урожай обсипається.\nУ таких випадках садоводи скаржаться, що слива цвіла рясно, дерева були «як молоком облиті», а зав'язь вся обсипалася. Для боротьби зі шкідником до і після цвітіння сад необхідно обробити інсектицидом (актара, каліпсо, Енжіо). Також сильно шкодять їй сливова плодожерка, попелиці та американський білий метелик.\nЗаходи боротьби з ними ті ж. З хвороб сливі дошкуляють моніліоз, сіра гниль, антракноз і інші. Засоби захисту: хорус, світч, препарати, що містять мідь. Високий рівень агротехніки (грамотна обрізка, полив, підживлення, надійний захист від шкідників і хвороб та ін.) дозволяє успішно боротися з описаними сливовими напастями і отримувати рясний урожай. Хочу розповісти про сливові "родзинки" – малопоширені сорти, які найбільше нас радують протягом багатьох років.\nСорт отриманий на дослідній станції Чачак (нинішня Сербія) в 1961 р в результаті схрещування Угорки Вангенгейма і Угорки звичайної. Дерево компактне, крона пірамідальна. Сорт скороплідний, вступає в плодоношення з другого року життя. Це один з найбільш ранньостиглих великоплідних сортів.\nПлоди дозрівають в кінці липня – на початку серпня. Сорт частково самоплідний. Кращі запилювачі – Стенлей, Ненька, Волошка. Вимагає проріджування зав'язей. Плоди масою 40-50 г і більше, форма яйцеподібна, колір рожево-фіолетовий з блакитним нальотом. М'якоть жовто-зелена, соковита, відмінного смаку, кісточка відділяється.\nЦар (Чорна рання)\nСтарий англійський сорт, відомий з середини ХІХ ст. Завдяки стійкості до несприятливих умов, перш за все до шарки, сьогодні він переживає своє друге народження. Дерево сильноросле, крона пірамідальна. Добре росте на родючих суглинках. Квіткові бруньки і квітки вельми чутливі до зворотних весняних заморозків, тому цей сорт не варто садити на знижених ділянках рельєфу, де є загроза стікання холодного повітря.\nУ сприятливих умовах урожай щедрий і регулярний. Плоди середнього розміру, масою 25-30 г, еліпсовою форми, темно-синього, майже чорного кольору, зав'язуються пучками. М'якоть соковита, дуже приємного смаку. Урожай бажано знімати в два-три прийоми починаючи з середини липня. Сорт вважається самоплідним, але краще плодоносить при перехресному запиленні.\nСорт канадської селекції, отриманий шляхом схрещування сортів Пасифік і Альбіон. Дерево дуже сильноросле. Щоб отримати слаборослі дерева, ми використовуємо в якості підщепи повстяну вишню. Цвіте в пізні терміни, що дозволяє йому уникнути пізніх весняних заморозків. Кращі запилювачі – Стенлей і Президент. Плоди дуже великі, можуть досягати 70 г, подовжені, асиметричні, шкірка фіолетово-блакитна, м'якоть жовта, щільна, гармонійного смаку, кісточка відділяється. Урожай дозріває на початку вересня. Шаркою сорт не вражається.\nНовий американський сорт. Отриманий при схрещуванні сортів Стандарт і Стенлей. Дерево середньоросле, крона куляста. Плодоносити починає на 2-3-й рік. Сорт частково самоплідний, запилювачами для нього служать Стенлей, Чачакська Найболія, Чачакська рання і ін. Плоди дуже великі, масою 50-60 г, овальні, злегка сплющені, шкірка бордова або фіолетова, покрита восковим нальотом.\nМ'якоть жовта або помаранчева, щільна, смачна, добре відділяється від кісточки. Дозріває на початку вересня. Стиглі плоди осипаються, тому затримуватися зі збиранням врожаю не варто. Сорт стійкий до хвороб, перш за все до шарки.\nСорт селекції Північнокавказького науково-дослідного інституту гірського садівництва. Незважаючи на назву на Київщині проявляє себе як середньостиглий (плоди дозрівають 15-20 серпня). Дерево сильноросле, крона узкопірамідальна з гострими кутами відходження основних гілок, що створює проблеми при формуванні крони і багатому врожаї. Плоди великі, масою 40-50 г, кулясті, синього кольору, з густим пруіновим нальотом. М'якоть зелено-жовта, соковита, волокниста, відмінного смаку, кісточка вільно відділяється від м'якоті. Відрізняється стабільною врожайністю і стійкістю до хвороб і шкідників.\nСорт отриманий в Донецькій філії УНДІ садівництва в результаті запилення Угорки ажанської сумішшю пилку різних сортів. Автор – Л. І. Тараненко. Дерево середньоросле, крона округла, густа. Термін цвітіння пізній. Сорт самобезплідний, середнього терміну дозрівання, плоди досягають знімної стиглості до 20 серпня. У пору плодоношення вступає на 4 -5-й рік. Десятирічні дерева дають 50 - 60 кг плодів з дерева, найбільш урожайні – до 100 кг.\nПлоди дуже великі, масою 50-60 г, на молодих деревах бувають і по 100 г, округло-овальні, часто нерівнобокі, черевний шов глибокий, яскраво виражений. М'якоть яскраво-зелена, щільна, соковита, солодка, смачна, з помірною кислинкою. Залежно від погодних умов дозрівання кісточка вільна (в дощову погоду) або прикріплена до м'якоті (в суху). Донецька консервна – один з небагатьох сортів, що поєднує в собі високі смакові якості і великі розміри плодів.\nНовий румунський високотоварний сорт. (Не плутати з одноїменним сортом російської селекції!) Цвітіння середньораннє. Сорт самобезплідний, хороші запилювачі для нього – Анна Шпет і Ренклод Альтана. Потребує проріджуванні зав'язей. Стиглі плоди не розтріскуються і не обсипаються, можуть довго висіти на дереві. Плоди овальної форми, великі, зазвичай масою 40 г, іноді 60 г, фіолетово-кармінного кольору, з густим пруіновим нальотом, десертного смаку.\nКісточка відділяється. Плоди призначені для тривалого зберігання, у холодильнику не втрачають своїх властивостей 1,5 місяця. Використовуються в свіжому вигляді і для технічної переробки. З плодів цього сорту виходить особливо хороший чорнослив. Сорт пізньостиглий, дозріває в ІІІ декаді вересня. Відрізняється хорошою стійкістю до шарки.\nСорт сливи німецької селекції. Дерево сильноросле, щеплено на аличі. Сорт дуже урожайний і скороплідний. Плоди дуже великі, середня маса 60 г, окремі – до 100 г. Плоди типу угорки, солодкі, соковиті, м'ясисті, шкірка фіолетова з рожевим відтінком. Урожай може довго висіти на дереві після дозрівання, не обсипається. Плоди транспортабельні. Дозріває в пізні терміни, в II-III декаді вересня. Сорт характеризується стійкістю до хвороб. Дерева мають високу зимостійкість.\nСорт виведений в інституті садівництва в Югославії (Сербія). Досить імовірно, що він походить від сортів Стенлей і Рас Герстетер. Дерево на аличевий підщепі сильноросле. В плодоношення вступає на 2-3-й рік після посадки. Плодоносить щедро та регулярно. Плоди ошатні, дуже великі, масою 60 г і більше, шкірка гранатова, з невеликим пруіновим нальотом. М'якоть приємного кисло-солодкого смаку. Урожай на деревах цього сорту дозріває в кінці серпня. Плоди транспортабельні, при зберіганні не втрачають товарний вигляд.\n3-11-2019, 14:10 137


Нейрохірургічне відділення Полтавської обласної клінічної лікарні реконструюють за 22,8 млн. грн / Твоя влада\n31 травня 2017, 10:50 Розмір тексту\nНейрохірургічне відділення Полтавської обласної клінічної лікарні реконструюють за 22,8 млн. грн\nУправління капбудівництва Полтавської ОДА проводить закупівлю робіт з реконструкції приміщень нейрохірургічного відділення Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського. Тут планують відкрити блок інтенсивної терапії.\n26 квітня сесія Полтавської облради визначила Управління капбудівництва розпорядником коштів для проведення реконструкції нейрохірургічного відділення обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського. Для закупівлі робіт на об’єкті УКБ проводить відкриті торги.\nФілія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Полтавській області надала експертний звіт щодо розгляду кошторисної документації за проектом. Після цього УКБ отримало можливість оголосити тендер.\nУправління проводить закупівлю через портал публічних закупівель «ProZorro». Там також можна ознайомитись з тендерною документацією та всією інформацією про закупівлю.\nКрім того, УКБ розмістило дані про тендер на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook. Це вже звична практика для нього.\n— Ми відкриті перед полтавцями, тому розміщуємо інформацію про наші закупівлі і в соціальних мережах. Крім того, це дає можливість більшій кількості компаній взяти участь у тендері, — зазначив начальник Управління капбудівництва Тимофій Голбан.\nОчікувана вартість закупівлі — 22,8 млн. грн. Мінімальний крок пониження ціни — 2282 грн.\nПідрядники подаватимуть пропозиції до 8 червня. Наступного дня працівники УКБ проведуть аукціон. Переможцем стане учасник закупівлі, який надасть найвигіднішу пропозицію. Вона має відповідати умовам тендерної документації.\nРеконструкція включатиме відкриття блоку інтенсивної терапії. Це необхідність для постійного та ефективного нагляду за хворими. Серед інших до цього відділення потраплятимуть пацієнти з інфарктом.\nКерівництво Полтавської ОДА приділяє особливу увагу реконструкції медичних об’єктів. Це важливий напрям розвитку Полтавщини.\n—\tОб’єкти охорони здоров’я мають велике значення для області. Завдання УКБ — провести роботи максимально якісно. Пацієнти мають перебувати у комфорті, — наголосив голова Полтавської ОДА Валерій Головко.\nПісля початку робіт за їх ходом можна буде слідкувати на порталі «Будуємо прозоро!». Там також є інформація про інші об’єкти обласного Управління капбудівництва. Полтавці можуть отримати дані про підрядника, об’єм фінансування та стан забудови по кожному з них. Крім того, на порталі є посилання на закупівлі на порталі «ProZorro».\n31 травня 2017, 10:50 Партнерський проект\nПравоохоронці затримали на хабарі лікаря Полтавського обласного наркодиспансеру 31 травня 2017, 08:17\nПолтавські лікарі шість годин оперували хлопчика, якого покусала собака 30 травня 2017, 13:25\nТеги: лікарня, будівництво, ProZorro, Полтавська облдержадміністрація, Тимофій Голбан, Валерій Головко


Швейцарські трамваї курсуватимуть вулицями Харкова - kharkov-future.com.ua\nУ міській раді повідомили, що Харків успішно співпрацює з однією із провідних компаній «Stadler». Це швейцарська компанія – потенційний інвестор для нашого міста. Наразі проводяться випробування нових трамваїв, оскільки муніципальний транспорт потребує термінового оновлення та модернізації. Далі на kharkov-future.com.ua.\nУ мерії працюють над питаннями залучення кредиту для покупки нового транспорту. Євген Водовозов, який є заступником голови Харкова та займається інфраструктурою міста, розповів, що зараз у місті думають про закупівлю трамваїв швейцарського виробництва «Stadler».\nЯк тестували транспорт?\nПеред тим як розпочати тестування транспорту в Харкові, спеціальна комісія провела перевірку та підтвердила інформацію про те, що швейцарські трамваї підходять для експлуатації та можуть використовуватись на трьох маршрутах.\nТрамваї вже успішно пройшли тестування, яке складалось із цілого комплексу перевірок. Таким чином, вдалі випробування дозволили отримати трамваям зі Швейцарії сертифікат, який підтверджує їхню високу якість та можливість використовувати транспорт в Україні.\nВідомо, що трамваї розроблялися зарубіжними фахівцями із застосуванням інноваційних технологій. Транспорт розрахований на використання у пострадянських країнах. Вагони мають більшу вагу порівняно з уже застарілими, але це і є їхньою великою перевагою. Випробування показали, що трамваї поводяться передбачувано, при їзді в гору та на крутих підйомах, а таких складних ділянок у Харкові достатньо. Тяжкий за вагою, транспорт є безпечним. Трамвай відмінно входить у круті повороти. Його тестували за різних погодних умов, у денний та вечірній час доби, і всі випробування були успішними.\nПоки що місто не виділило гроші на купівлю нових трамваїв зі Швейцарії. У міській раді розповіли, що проводяться роботи із залучення кредиту, який дозволить оновити трамвайний рухомий склад Харкова.\nКоли закуплять нові трамваї?\nЯкщо гроші буде виділено, вже у другій половині 2022 року буде закуплено нові вагони.\nБагато харків’ян згодні з тим, що трамвайне депо міста вже давно настав час оновити, оскільки транспорт у Харкові має відповідати європейським стандартам, бути зручним, якісним і привабливим.\nХарків – перше місто України, де швейцарська компанія продемонструвала можливості власних трамваїв у рамках інноваційного проекту.\nСьогодні транспорт, який тестувався на вулицях нашого міста, стоїть у депо. Зазначимо, що трамвай було виділено швейцарською компанією для тестувань, експлуатації та проведення перевірок безоплатно. Протягом місяця трамвай їздив із пасажирами вулицями міста, щоб результати досліджень були обґрунтованими та багатосторонніми.\nСподіваємося, що вже в найближчому майбутньому трамвайний парк буде оновлено та порадує харків’ян комфортом та зручністю експлуатації. Після метро, трамваї вважаються найбільш затребуваним транспортом у нашому місті.\nHuawei як гарант якості та доступності


Навушники Vinga HSC030 Black (HSC030BK) :: Vinga - Покликана часом!\nVinga HSC030 Black (HSC030BK) - це легка стереогарнітура, яка оснащена м'якими вушними подушками і регульованим оголів'ям з зовнішнім мікрофоном для комфортного використання. Гарнітура ідеально підходить для спілкування в Інтернеті, володіє прекрасними акустичними можливостями і сумісна з усіма додатками VoIP. Підходить для ПК і ноутбуків.\nВідмінні динаміки, якими оснащена дана гарнітура, забезпечують високу якість звуку, а м'які насадки добре прилягають до вуха не дозволяючи звуку розсіюватися. Регульоване наголов'я дає можливість підлаштувати його розмір під кожного користувача окремо, а надлегка конструкція дозволяє носити гарнітуру тривалий час не відчуваючи дискомфорту. Також гарнітура може похвалитися мікрофоном на виносній штанзі, з функцією шумозаглушення, що забезпечує хорошу якість передачі звуку. Довгий міцний шнур не буде обмежувати в рухах, тому ви зможете максимально насолоджуватися звуком і спілкуванням. Спілкуйтеся з друзями, слухайте музику, дивіться фільми, — гарнітура Vinga HSC030 Black (HSC030BK) забезпечить хороше звучання і зручність у використанні.\nВідгуки про Навушники Vinga HSC030 Black (HSC030BK)


Забезпечення харчуванням і водою\nВи побудували житло, розвели багаття. Про себе заявляє голод.\nКоли ми щось робимо, то витрачаємо енергію. Поповнюємо ми її тільки за рахунок прийому їжі. Чим більше ми працюємо, тим більше у нас апетит.\nПотрапивши в умови автономного існування, перевірте наявність усіх збережених продуктів. Досвідчені дослідники радять розділити запаси продовольства на частини, залишивши недоторканний запас на самий «чорний» день.\nНаш організм може якийсь час обходитися без їжі. Не будемо зараз говорити про те, скільки днів людина може прожити без їжі. Для кожного потрапила в біду в якихось конкретних обставин цей термін буде свій.\nВажливіше знати, яким чином можна підтримати своє існування в такій ситуації.\nПо-перше, потрібно зменшити свою фізичну активність і намагатися організувати собі повноцінний відпочинок.\nПо-друге, треба уникати температурного дискомфорту. У цьому допоможе багаття, тепла вода, теплий нічліг, сухий одяг і взуття.\nПо можливості треба забезпечити себе харчуванням з резервів природи: дикорослими їстівними рослинами, м’ясом диких тварин і риб.\nПеребуваючи в автономному існуванні, не маючи продуктів, ви як би потрапляєте в ситуацію первісної людини. Він ходив по полях і лісах, збирав різні їстівні рослини, корінці, ловив комах і земноводних.\nВживати в їжу можна майже все, що літає, ходить і повзає. Звичайно, треба знати, чи їстівні ті чи інші рослини, комахи, тварини.\nСаранча, коники, терміти не тільки їстівні, але й калорійні. Істотний внесок в раціон людини, змушеної перейти на підніжний корм, можуть складати також жаби, ящірки, змії. У цивілізованих умовах важко змусити себе з’їсти, припустимо, жабу. Але ми просто до цього не звикли. А у Франції та деяких інших країнах жаб’ячі лапки вважають делікатесом. Голод може змусити переглянути свої погляди на харчування.\nПроблема добування їжі не буде особливо гострою, якщо ви заблукали неподалік від будинку. У цьому випадку є велика ймовірність того, що ви самі вийдете до населеного пункту, на дорогу, або вас знайде пошукова група. Якщо ж ви опинилися далеко від дому і населених пунктів, ситуація буде іншою.\nПотрібно знати, що особливо гостро голод відчувається в перші 2-3 дні. Щоб допомогти собі, необхідно пити теплу воду. Складність буде тільки в подоланні психологічного почуття голоду.\nРослинна їжа з грибів, їстівного коріння, кедрових, соснових та інших шишок гарантує вам виживання при повній відсутності запасу продуктів харчування. Годяться в їжу і соснові, березові або вербові нирки. Щоб поліпшити смак такої їжі, її можна підсолити, якщо, звичайно, у вас є сіль.\nВлітку буває досить придатних для живлення рослин, ягід і грибів. Треба тільки знати ці рослини. Можна використовувати в їжу плоди, коріння, цибулини, молоді пагони, стебла, листя, бруньки, квіти, горіхи. Плоди і ягоди можна їсти в сирому вигляді, а коріння, цибулини треба варити або запікати на багатті.\nБез праці ви дізнаєтеся плоди дикої яблуні, вишні, груші, сливи.\nДізнатися, їстівний плід того чи іншого рослини, можна по тому, чи їдять його тварини. Можна спробувати невелику кількість рослини, в їстівності якого ви сумніваєтеся (3-5 г). Якщо протягом 1-2 годин не з’явилося ознак отруєння, значить, рослина їстівне. Але все ж без крайньої потреби ризикувати не варто. Тому постарайтеся вже зараз, до того, як ви потрапили в екстремальну ситуацію, вивчити їстівні дикорослі рослини хоча б своєї місцевості. У цьому вам допоможуть матеріали, наведені в додатку 5, і знання, набуті на інших уроках.\nТреба оглянути околиці табору. Можливо, ви виявите в них поля, засіяні злаковими культурами, картоплею, кукурудзою, капустою, морквою …\nЯкщо ви самостійно виходите до населеного пункту, то по шляху проходження не забувайте про збір їстівних рослин. Тут у вас більше можливостей, ніж при очікуванні в таборі.\nЯк ми вже говорили, велике значення при нестачі їжі має регулярний прийом прісної води. Це допомагає довго зберегти внутрішні резерви організму і його працездатність. Ви повинні знати, що при втраті 10% води, що знаходиться в організмі, можуть наступити незворотні наслідки і загибель людини.\nВода – розчинник поживних речовин, вона бере участь у всіх життєво важливих процесах в нашому організмі: харчуванні, постачанні клітин киснем, виведення з організму шкідливих речовин.\nЗакип’ятивши воду і додавши в неї листя малини, смородини, м’яти, звіробою, можна приготувати чай. Наявні продукти треба приймати теж з деякою кількістю води: так їх краще засвоює організм. З цією ж метою їжу треба ретельно, довше звичайного пережовувати.\nПотреба у воді при помірних фізичних навантаженнях становить 1,5-2 літра в день. Ця норма може змінюватися в залежності від температури і вологості повітря, при значних фізичних навантаженнях.\nУ лісовій і тайговій місцевості, а також у горах великих проблем з водою не виникає. Можна використовувати воду з відкритих водойм: озер, джерел, струмків, річок. При їх відсутності допоможуть дощ, роса. Взимку вас виручить сніг або лід.\nМоже виникнути проблема очищення води. Воду з джерел, лісових і гірських річок можна пити сирою, воду ж з інших джерел треба очищати і знезаражувати.\nОчищення води роблять за допомогою фільтрів, якими можуть послужити будь-яка тканина, пісок. Спробуйте викопати невелику ямку в метрі від краю водойми. Вона незабаром заповниться чистою водою.\nОднак така очистка допоможе позбутися тільки від механічних домішок. Але у воді, навіть чистою і прозорою, можуть перебувати різні шкідливі мікроби – збудники шлунково-кишкових та інших захворювань.\nНайпростіший спосіб знезараження води в польових умовах – кип’ятіння.\nЯкщо ви вирішили чекати допомоги, розбивайте табір неподалік від джерела води. Під час руху бажано мати запас води на той випадок, якщо ви тривалий час не зустрінете вододжерел.\nЯкщо на шляху не виявляється джерел води, використовуйте будь-яку можливість отримати її: збирайте росу або дощову воду, можна зібрати деяку кількість води в поліетиленовий пакет, накинутий на гілку.\nЗабезпечення харчуванням і водою Посилання на основну публікацію