Урок №1. Українська література 20 30-х років ХХ ст Урок №2 павло Тичина найбільший модерніст 20-их років. Життєвий І творчий шлях. Звернення до - Сторінка 8\nХід уроку І. Організаційний момент ІІ. Оголошення теми та завдань уроку. Мотивація навчальної діяльності учнів\nІІ. Сприйняття і засвоєння начального матеріалу.\nІІІ. Підсумок уроку ІV. Домашнє завдання\nТема. Григорій Косинка (Г.Стрілець). Трагічна доля митця. Змалювання строкатої картини життя крізь призму долі й душі людини. Перевага імпресіонізму в стильовій палітрі. “В житах” -- зупинена мить, пошуки порушеної гармонії\nМета: ознайомити учнів із життям і творчим шляхом Григорія Косинки; розвивати навики самостійної роботи з літературою; підтримати зацікавлення творчістю одного з найталановитіших художників слова України; виховувати любов до рідного слова.\nІІ. Оголошення теми та завдань уроку. Мотивація навчальної діяльності учнів\nЧасто чуємо фразу: “Вiн – людина епохи Вiдродження”. Так говорять про iнтелектуалiв, людей тонкої натури, всебiчно обдарованих тощо. Ще одним сенсом фрази, гадаю, має бути i характеристика людини-митця, творче кредо якої не розходиться з власним реальним життям. Такими були бiльшiсть митцiв 20-30-х рокiв, недарма ж той час i тих людей назвали “Розстрiляним вiдродженням”. Серед них i майстер новели, закоханий у жито-життя, – Григорiй Косинка. Сьогодні…\nОзнайомлення із життєвим та творчим шляхом Григорія Косинки\nЛітературознавець Григорій Костюк згадує один із вечорів 1925 року, на якому Григорій Косинка читав своє оповідання «Політика»: «На сцену вийшов молодий, середній на зріст чоловік років 26-27, трохи присадкуватий, з русявим чубом і відкритим простим обличчям. Став з боку кафедри, обпершися на неї однією рукою, спокійно дивився на переповнену залю. Публіка поволі затихла. Він не мав у руці ні книжки, ні рукопису, ні будь-якої записки. Коли публіка втихла, він заговорив. Заговорив так, як говорять у себе в хаті селяни, в родинних чи святкових різдвяних обставинах. То не було звичне читання з книжки, рукопису. То була жива розповідь напам’ять. Я таке побачив уперше. Я нікого з письменників більше й пізніше не знав, щоб свою прозову річ міг читати напам’ять. Та ще й як читати! З таким природним перевтіленням у характери, в психологічні нюанси героїв. Ні, то була містерія художнього читання! Публіка сиділа, як загіпностизована.»\nПовідомлення учнів про життєвий і творчий шлях Григорія Косинки (учні записують основні факти із життя письменника у зошити).\n1-й учень. Народився у бідній селянській родині в селі Щербанівка Обухівського повіту на Київщині. Батько щоліта йшов на заробітки, а восени наймався до цукроварні. У пошуках кращого життя в 1908 році родина виїхала на Далекий Схід, оселившись на березі Амуру, почали будувати хату, проте невдовзі повернулися на Батьківщину, де почав працювати і Григорій. Полов буряки, тягав плуга, був чорноробом на цукроварні, а вільний час присвячував читанню книг, які йому купував неписемний батько. Це була переважно пригодницька література російською мовою. Першою українською книжкою стала «Конотопська відьма» Григорія Квітки-Основ’яненка. За словами Косинки: «Квітчина повість мене дуже вразила й здивувала: є, виходить, люди, що пишуть по-простому, по-мужицькому, а про те, що це книжка українського письменника, я й не подумав, де там, я довго ще після «Конотопської відьми» не знав — «хто ми і чиї ми діти...»\nПісля закінчення початкової школи в селі Красному 1913 року працює писарчуком у волості. У 1914 році Григорій їде до Києва на заробітки, мріючи про навчання. Але спочатку чистить на вулицях черевики — нічого кращого не знайшлося. Невдовзі вдалося влаштуватися кур’єром-реєстратором до земської управи. Це дало можливість скінчити вечірні гімназійні курси та скласти іспити.\n2-й учень. Про життя Григорія Косинки протягом визвольних змагань майже нічого не відомо. Лише в одній із автобіографій є таке свідчення: «Брав активну участь у боях».\nПисати почав із віршів. Невдовзі більш-менш стабільний заробіток дали йому короткі нариси, памфлети, статті, які друкувались у київській газеті «Боротьба» (орган Української партії есерів-боротьбістів), «Більшовик». У них піднімає актуальні проблеми «молодої Країни Рад», проповідує соціалістичні ідеї. Скоріш за все це було наслідком щирих уласних переконань автора. 4 травня 1919 року у газеті «Боротьба» з’явився перший художній твір — невеликий автобіографічний етюд «На буряки», підписаний уже відомим із журналістських кореспонденцій псевдонімом Косинка. Його Григорій Стрілець взяв за назвою скромних польових квітів — червоних косинців.\nУ 1919-22 навчався в Київському інституті народної освіти, у цей же час, 1920 року, стає членом літературно-мистецької групи «Гроно», до якої входили М. Терещенко, Д. Загул, Г. Шкурупій, П. Филипович, художники А. Петрицький, М. Бурачек, Г. Нарбут та ін. В однойменному альманасі друкувалися невеликі оповідання Косинки: «Мент», «За земельку», «Під брамою собору». Гронівці виступали за оновлення мистецтва через долучення всіх найліпших здобутків, та серед мистецьких течій вирізняли імпресіонізм та футуризм. Уже після розпаду групи 1922 року з’явилася перша збірка Григорія Косинки «На золотих богів», яка відразу ж принесла визнання. У цей час друкувався і працював у редакції газети «Вісті Київського губревкому», журналах «Нова Громада» та «Всесвіт», був директором Харківського і Київського радіокомітетів. Належав до літературних об'єднань АСПИС(1923-24), «Ланка» і «МАРС». Листувався з Василем Стефаником.\n3-й учень. У 1923 році в журналі «Нова Україна» (Берлін-Прага) поряд із творами Т. Осьмачки, В. Підмогильного з’являється оповідання Г. Косинки «Анархісти», у якому відтворюється складна пореволюційна ситуація на селі — протест проти насильницької більшовицької політики. Цій публікації сприяв В. Винниченко, який на той час перебував за кордоном. Ця подія в тогочасних мистецьких колах набула гучного розголосу. Авторів звинувачували в небезпечних зв’язках із ворожою до радянською владою еміграцією.\nУ 1924 році знайомиться зі своєю майбутньою дружиною, студенткою Київського інституту кінематографії, Тамарою Мороз, яка залишалася вірною йому до глибокої старості, зберегла в складні роки пам’ять про нього, дбайливо впорядковувала посмертні видання його творів. Мешкало подружжя на Володимирській вулиці в одному з будинків на території Софіївського собору. Їхнє помешкання часто ставало місцем зборів найталановитіших київських літераторів, які об’єдналися під назвою «Ланка»: Валер’ян Підмогильний, Борис Антоненко-Давидович, Євген Плужник, Марія Галич, Тодось Осьмачка. Особливо Косинка товаришував із останнім, таким самим сином бідного селянина. Жартома їх назививали Косьмачкою.\nОфіційна радянська критика звинувачувала Косинку у сповідуванні «куркульської ідеології та «націоналізмі». На початку 1930-х рр. видання творів Косинки було заборонено. У листопаді 1934 він був заарештований. Проходив по судовій справі разом з письменниками Антіном та Іваном Крушельницькими, Костем Буревієм, О. Влизьком, Дмитром Фальківським. Під час судового процесу в грудні 1934 був звинувачений у приналежності до контреволюційної терористичної організації і засуджений до розстрілу. Реабілітований 19 жовтня 1957 посмертно.\nБесіда (перевірка засвоєння матеріалу про життєвий і творчий шлях Г.Косинки)\nДо яких літературних угрупувань входив письменник?\nЗ ким із відомих українських письменників листувався Григорій Косинка?\nЧому письменник змушений був залишити навчання в інституті?\nЗ ким найбільше товаришував?\nДе друкувався письменник? Назвіть його твори.\nУ чому звинувачувала Григорія Косинку радянська влада?\nНазвіть письменників, разом з якими проходив по судовій справі Григорій Косинка?\nДля перевірки усвідомлення матеріалу учитель пропонує таку форму робити, як «гра чисел» (з якою подією пов’язане запропоноване число).\n2. Аналіз новели Григорія Косинки «В житах»\nПроза Косинки відзначається правдивістю і гостротою відтворюваних життєвих конфліктів. Косинка вважається продовжувачем традицій імпресіоністичної новели в українській літературі (М. Коцюбинський, С. Васильченко, В. Стефаник). У творах Косинки змальовуються трагічні події української революції 1917-21.\n- Давайте пригадаємо, що таке імпресіонізм? (тенденція в літературі й музиці, пов'язана з малярським мистецтвом; виникла наприкінці XIX - поч. ХХ ст., полягала у суб'єктивізації образу, прагненні виразити минущі відчуття вільним асоціюванням вражень (барв, звуків); представники: П. Верлен, П. Тичина, В. Чумак (лірика), Я.К. Гюйсманс, брати Ґонкури, С. Жеромський, М. Коцюбинський, О. Кобилянська (проза), М. Метерлінк, О. Вайлд, С. Виспянський, С. Черкасенко (драматургія), К. Дебюссі, М. Равель, І. Стравинський (музика); напрям у живописі та скульптурі останнього тридцятиліття XIX ст. і поч. XX ст., сутністю якого був суб'єктивізм, що виражався у фіксації індивідуальних відчуттів; виник у Франції (назва від картини К. Моне); гол. риси: відтворення безпосередніх чуттєвих вражень завдяки проникливому дослідженню кольору й світла, вільна живописна техніка; гол. представники: К. Моне, К. Піссарро, О. Ренуар, Е. Деґа,О. Роден, в Україні О. Мурашко, М. Бурачек.)\nУ творах Косинки звучать тривожні нотки, нагадування про нетривалість повнокровної краси, схопленої зором художника, але водночас усвідомлення минущості надає зображуваному ще більшої принадності, вияскравлює барви і форми. Яскрава, радісна тональність новели «В житах» твориться перш за все з допомогою багатої і вишуканої кольорової гами. Косинчині герої здебільшого не схильні до роздумів. Чи не найважливішим засобом психологічного аналізу стає у Косинки художня деталь (асоціативна, лейтмотивна, символічна тощо) як фіксація моментального враження чи безпосередньої реакції на дійсність. Цю рису його творчої манери відзначали вже перші рецензенти Косинчиної прози: «Вражає вмілість Гр. Косинки підкреслити певний психологічний момент чисто фізіологічною рискою, суто натуралістичного типу», — відзначала В. Клименко.\n- Якою ж є фабула новели? (герой, який дезертирував iз царської армiї, вимушений переховуватися в житах, аби не бути розстрiляним. Пiд час перебування у сховку з ним вiдбуваються двi iсторiї: вiн спостерiгає за багатiєм та зустрiчається зi своєю колишньою коханою Уляною – це, власне, i все, про що розповiв нам Косинка у новелi. А далi розпочинається розповiдь Корнiя – героя новели, яка власне не є розповiддю, а це, радше, череда спогадiв, асоцiативний ряд, вибудовуваний ним на основi протиставлення мирного i повстанського життя, це глибоке почуття ненавистi до багатiя i так само глибока закоханiсть у дiвчину).\n- Хто у творі є свідком поневірянь головного героя? (Житнє поле – єдиний свiдок поневiрянь героя, єдиний друг i захисник його, житнє поле стає самим життям).\n- Як ви розумієте слова «Жито, жити, любити…» ( Це весь Косинка, це його поезiя. Читаючи його твори, часто просто-напросто забуваєш, що це проза, а не поезія. Такi цi новели насиченi образами, мелодiєю, почуттям)\n- Сформулюйте проблематику новели. (Це гiмн життю, що проростає на обпаленому вiйною полi наперекiр нищiвнiй силi тваринного в людинi, це утвердження думки, що навiть, здавалося б, вкрай понiвечена людська душа може i повинна повернутися у свiй нормальний стан. А цей стан характеризується наповненiстю серця людини радiстю, людянiстю, любов’ю i закоханiстю в життя.\n- Коли і де відбувається зустріч дезертира Корнія зі своєю юнацькою любов’ю? (Зустріч дезертира Корнія зі своєю юнацькою любов'ю, «загубленою в житах» долею-Уляною відбувається на тлі чудового ранкового пейзажу. Тут кожній спостереженій барві відповідає певний нюанс настрою, душа героя навдивовижу співзвучна з навколишнім світом. Негадане побачення — як чарівне інтермеццо в нелегкому, «дикому, вовчому» дезертирському житті)\n- Які художні засоби використовує автор у творі. Навести конкретні приклади.\n- Чи можна сказати, що новела «В житах» є життєлюбною новелою? («В житах» — одна з найжиттєлюбніших Косинчиних новел. Вона пронизана, як на полотнах імпресіоністів, сонцем — прозорістю, тремтлива далина степового шляху манить несподіванками).\n- Чи є щось спільне у новелах Г.Косинки і М.Коцюбинсього. Думку аргументуйте.\n(Новелістика Г.Косинки має багато спільного з новелістикою М.Коцюбинського. Напоєність сонячним сяйвом, яке змішує у мінливій грі відтінки барв, оповиває землю тремким заколисуючим маревом, «тліючим» мерехтінням, — риса, що надає імпресіоністичним пейзажам Косинки та Коцюбинського близького колориту й емоційного звучання).\n- Які риси є характерними для новелістики Г. Косинки?\n«В житах» — якраз з тих творів, що й дали підстави Я. Савченку вирізнити «міцне радісне світовідчування» Косинки. «В його творчості почуття сили, бадьорості, навіть якогось чисто біологічного щастя, б'ють мов з глибокого джерела». «Творів його не можна читати, не проймаючись переживанням фізичного здоров'я. У них багато — сонця, руху, повітря й простору». Це якраз та повнота сприймання світу, повнота чуттєвого досвіду і чуттєвої насолоди, які справді властиві Косинчиним творам і які є одною з характерних рис імпресіоністичного ставлення до світу, а відтак і імпресіоністичної поетики.\nПідготувати матеріали про життєвий та творчий шлях Ю.Яновського.\nТема. Юрій Яновський. Творча біографія митця. Романтичність світовідчуття і стилю. «Подвійне коло», «Дитинство», «Шаланда в морі» — новели з соцреалістичних «Вершників» («реабілітаційного двійника» «Чотирьох шабель»). Історична правда, життєві реалії як поштовх до художнього узагальнення\nМета: познайомити учнів з біографією та творчим шляхом Ю.Яновського, донести до їх розуміння непересічність митця, ліризм та поєднання реалістичного з романтичним у його творах; розвивати навики аналізу тексту, аналізувати художні засоби; виховувати в учнів активну життєву позицію.\nОбладнання: портрет письменника, його твори, таблиці - схеми\nІ. Організація роботи класного колективу. Мотивація навчальної діяльності учнів на уроці.\nСлово вчителя. Юрій Яновський. В українській літературі його ім'я належить до найпомітніших, а художня спадщина становить яскраву сторінку її класики. Твори видатного письменника входять до тих надбань, які гідно репрезентують духовну культуру українського народу.\nЛітературному поколінню, до якого належав Ю. Яновський, випало йти незвіданими шляхами, відкривати нові теми, творити образи нових людей і шукати для цього відповідних художніх форм. За словами Олеся Гончара, «це був художник-відкривач, що дорожив свіжістю, правдивістю образів, нетерпимець до будь-якої рутизни» . А творив він на рубежі прози й поезії і, працювавши в багатьох жанрах, лишив по собі неповторні, високомистецькі здобутки.\nЗа ним утвердилася слава романтика. Ю. Яновський — один із тих, хто започаткував романтичну течію в українській літературі ХХ ст. Своє розуміння вартості письменницьких звершень він виклав також у романтичному дусі: «Коли я читаю книжку і хочу її оцінити,— писав він ще в молодості,— я питаю в себе: «Чи взяв би ти її в далеку путь, по розмитій дорозі босоніж ступаючи, в далеку таємну путь? Чи поклав би ти її в торбу поруч із хліба окрайцем, пучкою солі й цибулиною? Чи достойна вона там, в торбі на плечах, лежати всю путь, до хліба торкаючись? На перепочинку, коли розв'яжеш торбу і з'їси хліба, чи дасть вона тобі мужність і радість, щирий захват і приємний біль мудрості».\nСталося так, що життя і час суворо випробувало на міцність і самого письменника, і його твори.\nНа дошці - портрет письменника та епіграф уроку\nЯновський у прозі був поетом.\n1. Творча біографія Ю.Яновського.\nРобота в групах. ( Учні мали прочитати біографію письменника і розповісти однокласникам про найвизначніші чинники формування та ознаки творчої біографії митця.)\n2. Вільний мікрофон. На дошці записані три запитання, на які кожен бажаючий має дати відповідь одним реченням.\nЯкі події особливо вплинули на формування світобачення Ю.Яновського?\nУ чому полягає трагедія Ю.Яновського як творчої особистості?\n3. Слово вчителя. Ю. Яновський розвинув і утвердив в українській прозі цілком самобутній, художньо продуктивний романтичний напрям. Романтичне письмо часом завдавало письменникові більше болю, ніж приносило радощів. Войовничий міф про реалізм (та ще й соціалістичний!) як єдино «правильну» мистецьку форму підминав під себе будь-які спроби творити інакше, а Ю. Яновський карався й мучився, і часом ламався, але завжди лишався вірним переконанню. Про це він висловився у листі до О.Довженка: «Якби мене доля позбавила не половини шлунка, а руки, я й тоді писав би, як пишу — співав би». Саме романтичним співом уявлялася цьому талановитому майстрові слова художня творчість, і такою вона й була.\n4. Прослуховування учнівського реферату на тему «Ю.Яновський. Творчий доробок 20-х − 30-х рр.»\nСвітобачення письменника формували безмежні українські степи, працьовита селянська родина, яка в пошуках кращого життя переїхала до Єлисаветграда, коли малому Юркові ледве виповнилося шість років. Розлука із степовою домівкою, а згодом надто раціоналістичне для мрійливого хлопця навчання в народному та земському реальному училищах, студентські будні в Київському політехнічному інституті (1922—1924) зміцнювали в майбутнього письменника почуття туги за чимось втраченим, виробляли потяг до незвичайного й настроювали його на пісенно-бентежний лад. Цьому сприяли й розбурхані роки громадянської війни.\nФорму художнього вираження своїх романтичних уявлень про світ письменник шукав наполегливо. У студентські роки пише вірші й читає їх на зібраннях інститутської літстудії, сходиться з колективом театру-студії імені Г. Михайличенка й допомагає (як знавець фольклору) в постановці деяких п'єс (у створенні однієї з них—-«Камергер» — бере навіть участь як її співавтор); виступає із замальовками й рецензіями в газеті «Більшовик», сходиться із київськими панфутуристами на чолі з М. Семенком, а в 1922 р. публікує перший свій вірш (російською мовою) «Море». У 1924 р. майже одночасно з'являються в газеті «Більшовик» його вірш «Дзвін»» і новела «А потім німці тікали», написані вже українською мовою.\nДо віршування Ю. Яновський повертатиметься протягом усього життя, але опублікував він лише одну поетичну збірку «Прекрасна Ут» (1928) Зібрані в ній вірші виказували в поетові неабиякий хист «фіксувати» романтично-сконденсовані миті життя, бачити сучасні предмети і явища з висоти історичних легенд та космічних просторів, відривати погляд читача від буденщини, спрямовувати його у світ мрій.\nХоча Ю. Яновський і називав себе поетом, який інколи пише прозу, літературне ім'я його увійшло до літератури завдяки прозі. Була вона по-справжньому поетичною, як і притаманно прозі романтиків.\nНовели перших збірок Ю. Яновського («Мамутові бивні», 1925; «Кров землі», 1927) сприймалися швидше як пошуки свого голосу, ніж його віднайдення. Автор зізнавався в одній з новел, що його перо ще «ворогує з думкою», але це важко помітити, що і думка, і перо в письменника були неординарні, від новели до новели він прагнув подавати глибші картини свого часу та поривався, як і всі романтики, до часу істинного, ідеального.\nЗначним кроком стала романна проза письменника, з якою він виступив у кінці 20-х. На цей час Ю. Яновський уже повністю зайнявся літературною працею. Щоправда, поєднував він її з роботою в пресі, участю в дискусіях навколо питань, які відстоювала ВАПЛІТЕ (членом її він став із часу її заснування), а протягом 1926—1927 рр. йому довелося також працювати редактором на Одеській кінофабриці. Тут щаслива доля звела письменника з молодим тоді кінорежисером О.Довженком, тут же він спробував свої сили в кіносценарній справі, але найбільшим набутком став роман «Майстер корабля». Почав він писати його в Одесі, а завершив і видав у Харкові (1928).\nРоманом «Майстер корабля» завершувався перший, пошуковий етап творчості Ю. Яновського. Оцінка його критикою 20-х і початку 30-х років була неоднозначною: прикметною залишається типова хвороба вульгарної критики 20-х років, коли виміром приналежності твору до якогось напряму залишалась тематика і типаж. Не діє в «Майстрові корабля» пролетаріат —- отже, твір не пролетарський і т. ін. Дику силу такої вульгаризації Ю. Яновський боляче відчував після опублікування роману «Чотири шаблі» (1930).\n5. Слово вчителя. «Чотири шаблі» — одна з найдраматичніших сторінок в історії української пореволюційної літератури. Півстоліття після опублікування твору він залишався предметом найбезглуздішої критики, був, по суті, вилучений з літературного процесу. Навіть після смерті письменника ще довго критики писали, що він у своєму творі, «показуючи громадянську війну на Україні, подав читачеві вигаданий ним хаос, нерозбериху, відсутність спрямовуючого центра в особі партії більшовиків». До того ж, за Ю. Яновським тягнувся шлейф звинувачень, ніби його роман творився на хвилі «націоналістичної романтики».\nОтже, поговоримо про цей роман, але пам’ятайте, що значення кожного твору полягає не в політичній зорієнтованості його ідей, а в художній правдивості й глибині розкритих автором таємниць людського буття.\n6. Виступ учня (попередньо підготовленого).\n...Україна перетворилася на один із найзапекліших плацдармів громадянської війни. По всіх усюдах (і організовано, й стихійно) виникали бойові загони, щоб захистити революцію. Такі ж загони, навіть цілу армію, взялися створити й четверо друзів — героїв роману «Чотири шаблі»: Шахай, Остюк, Галат і Марченко. Але перед цим вони гуляють на весіллі в Шахая. Під час вінчання молодих у церкві, яка розписана козацькими сюжетами, друзі причащаються духом вітчизняної історії, і це надихає їх не просто на «військову романтику», а на історичну битву за свою землю і волю. Неодномірно-парадною була ця битва; над нею то спалахувала «червоного прапора красна зоря», то розгорталося чорне полотнище анархізму; вона підминає під себе то полки білої гвардії, то полчища Антанти, а в фіналі битви — армію Шахая і його побратимів поглинає вир життя, як бригантину розбурхане море.\n«Довго ще після того, як бригантина пішла під воду, біліли на поверхні моря одірвані паруси її. Регулярні армії повстали серед хаосу і руїни. Стихія, виступивши з берегів, знову увійшла в них»,— таким романтичним акордом завершено основну дію роману, а його ідею виведено на обшири вселюдського простору. Який же зміст несла вона в собі?\nСтруктура «Чотирьох шабель» — пісенна. Таку форму письменник обрав тому, що пісня — один із найлаконічніших художніх жанрів. У коментарях до твору Ю. Яновський наголошував: «Конденсована розповідь, екстракт багатьох вимахів шаблі — пісня. Синтез багатьох смертей — одна смерть у пісні. Зміст багатьох доль — одна доля в пісні». Усе те, що було «поза піснями», тобто являло собою «будні революції» («довгі ночі дебатів, божевільні дні підготовок, штабних розробок...») у романі свідомо опущено, завдяки чому досягнуто стислості й поетичності в художньому осмисленні теми («...книгу можна було б уполовину збільшити: так греки домішували до вина воду...»). Це протягом п'ятьох десятиліть спричиняло нарікання критиків, які обурювалися, що у творі не показано дебатів, розробок, боротьби з куркульством, націоналістичними арміями тощо. Тим часом у романтичному полотні суттєвим є не ілюстративний показ чогось, а крайні, часом контрастно зіставлені вияви ідеї. Ю. Яновському (і його романові теж) достатньо того, що Галат веде своїх партизанів у бій «за бідних людей і за правду», що Остюк домагається залізної дисципліни в армії, що Марченка за самосуди й мародерство віддано під суд трибуналу, що Шахая надихає в житті лиш одна ідея — «боротися до краю, до перемоги, за гідність, яку розбудила в нас велика революція». У цих словах чи не найточніше розкрито зміст роману: боротися за людську гідність навіть тоді, коли вороги обступили тебе з усіх чотирьох кінців світу.\nУ трьох останніх піснях твору герої зображені за мирних умов. Логіка життя підказувала, що такі героїчні натури, як Шахай, Галат, Остюк і Марченко, в пореволюційний час неминуче почувалися б (як пізніше герої Хемінгуея чи Ремарка) «втраченим поколінням» — на тлі непевних і тривожних культівських буднів їм маряться виблиски шабель, а Остюк, щоправда, уві сні влітає із своєю кіннотою навіть... у Париж; а з іншого боку, автор прагнув показати, що за людську гідність (головна ідея твору) можна боротися й у мирний час. Знайти найкращу форму для втілення такого задуму й поєднати його з художньою логікою перших чотирьох пісень роману Ю. Яновському, на жаль, не зовсім пощастило. Це був суто художній прорахунок автора, який непокоїв його і в період створення наступного роману — «Вершники». Тут герої громадянської війни теж «пристосовуватимуться» до життєвих умов.\n1. Укажіть, який персонаж у романі «Чотири шаблі» Ю. Яновського\nстав дипкур'єром у Парижі:\n2. Уривок «Ранок, чудовий ранок Шахаєвого весілля кінчався. Галат біг попереду — довгоногий, тонкий і чубатий. Остюк забирав усю землю під себе, ступаючи кривими ногами кіннотника... На Марченкові була матроська сорочка і капелюх, тільки славетний кльош було запхано в чоботи...»\nіз твору Ю. Яновського:\nа) «Чотири шаблі»;\nв) «Майстер корабля»;\n3. У романі Ю. Яновського «Чотири шаблі» повстанці називали\n4. Твором «Чотири шаблі» Ю. Яновський започаткував новий різновид роману в українській літературі:\n5. Словами з народної пісні, що виконують роль епіграфа, починається твір:\nа) «Диво» П. Загребельного;\nб) «Вершники» Ю. Яновського;\nв) «Чотири шаблі» Ю. Яновського;\nг) «Мальви» Р. Іваничука.\n6. Роман Ю. Яновського «Чотири шаблі» вперше видано\nа) у 1925 році;\nб) у 1928 році;\nв) у 1930 році;\nг) у 1933 році.\n8. Слово вчителя. Перші «наскоки» критиків на «Чотири шаблі» не минулися для письменника безболісно. Протягом кількох років (1930—1932) він не може зорієнтуватися і вдається до малохудожньої драматургії («Завойовники», 1932). Лише наступні три роки промайнули для письменника під знаком натхненного творення «Вершників».\nОсновними мотивами «Вершники» по-своєму продовжували, а почасти й «тлумачили» роман «Чотири шаблі». У «Вершниках» кожний герой дістав точну політичну характеристику (петлюрівець, денікінець, махновець, більшовик та ін.). Уже в першій новелі «Вершників» (дія відбувається в степу під Компаніївкою) зійшлися у герці армійські загони різних політичних поглядів і по черзі на землю летять голови братів Половців (денікінця Андрія, петлюрівця Оверка, махновця Опанаса), що їх стинають один одному самі ж брати. Непереможним залишається тільки більшовик Іван Половець, що цілком «узгоджувалося» з розвитком пореволюційної історії, але водночас повівало на читача неприхованою регламентованістю й нелюдською жорстокістю. Суть тієї жорстокості «пояснив» Іванові комісар Герт: мовляв, братовбивча вакханалія зчинилася тому, що брати були хоч і одного роду, та не одного класу. Діяли, отже, закони класової боротьби, апофеоз яких із залізним пієтетом і холодним ригоризмом висловив той же комісар Герт: «...рід розпадається, а клас стоїть».\nМотив розпаду людського роду, що почався з революцією, це лише один мотив «Вершників». Складається роман з восьми новел. Не пов'язані єдиним сюжетом, вони, проте, поєднані головною авторською настановою: показати через внутрішній світ героїв історичну необхідність перетворення земної світобудови. Символічним є кожен з героїв. Символічний Іван Половець у новелі «Подвійне коло»; символічне світло випромінюють його батьки в «Шаланді в морі» і безіменний листоноша з «Листа у вічність»; символічні також образи комісара Данила Чабана («Дитинство»), командира полку Чубенка («Чубенко — командир полку»); ватажка загону «двох босих сотень» Шведа («Батальйон Шведа») та ін. Вони тіредставлені автором у поетичному ключі, в ключі глибокого психологічного драматизму відтворені ситуації, в яких вони діють, це справжні поеми не лише про розпад, а й про творення роду і добра на землі (батьки братів Половців), про красу українського степу і неба («Дитинство»), про людську витривалість і жадання свободи («Лист у вічність», «Чубенко— командир полку»): Втілюють вони в собі людське й національне прагнення героїв збудувати кращий світ на землі...\nОзнайомитися з матеріалом підручника про роман «Вершники».Прочитати новелу «Подвійне коло», підготуватися до її аналізу.


Як зробити стелаж своїми руками? Поради по збірці.\nСтелаж – це предмет меблювання, який дозволяє вирішувати відразу масу завдань. По-перше, в стелажі можна зберігати досить велику кількість речей. Крім того, зберігання виходить систематизованим – Ви завжди знаєте, що і де знаходиться. Також не будемо забувати про інші функції об’ємної меблів. Мова йде про те, що за допомогою стелажа можна ефективно розмежовувати простір.\nВикористовувати в квартирі стелажі можна з абсолютно будь-яких матеріалів. Наприклад, металеві поличні стелажі ідеально впишуться в інтер’єр в стилі лофт. Крім цього метал значно міцніше дерева і дерев’яних композитів (ДСП, МДФ і т.д.). Монтаж металевого стелажа часто відбувається без застосування спеціального обладнання. Однак, якщо з якихось причин пропозицію, існуюче на ринку Вас не влаштовує, ніхто не зможе заборонити Вам створити найпростіший стелаж самостійно.\nОсновний матеріал для створення стелажа\nВ якості основного матеріалу будемо використовувати ламінат (але не той, який укладається на підлогу). Маю на увазі листи ламінату, виконані з ДСП. Зверху подібні листи покриваються ламинирующей плівкою, що імітує (причому досить реалістично) поверхню дерева.\nЯк правило, там же, де продається вищезазначений матеріал, можна здійснити його розкрій. З огляду на це перед тим, як відправитися на будівельний маркет за ламінатом, настійно рекомендується знайти в Інтернеті або самостійно накреслити проект стелажа (з точними розмірами для розпилювача).\nРозпилявши ламінат на місці придбання, Ви вирішите відразу кілька проблем:\nфактично конструктор для збору стелажа вже готовий;\nрозпиляні дошки без проблем помістяться в багажник легкового автомобіля (на відміну від цілого листа ламінату);\nдома не буде сміття під час розпилу (при розрізанні ламінату залишається велика кількість деревного пилу).\nЗбірка за допомогою саморізів\nМожете не сумніватися в тому, що в зборі стелажа немає нічого складного. Це завдання під силу навіть жінкам, які ніколи не тримали в руках дрилі і саморезоверта. При складанні важливо дотримуватися наступних правил.\nЗасверливают отвори необхідно виключно під прямим кутом. Отвір по діаметру повинно відповідати загортають конфірманти. В іншому випадку кріпильний елемент буде або вивалюватися з отвору, або розколе на частини ламінатну дошку.\nЗавершивши збірку, рекомендується закрити капелюшки конфірманти за допомогою спеціальних пластикових заглушок (коштують вони копійки, а зовнішній вигляд покращують суттєво).\nОлена Виноградова продемонструє, як власними руками створює стелаж:\nЯк зробити стелаж своїми руками? Поради по збірці. Ссылка на основную публикацию\nЯк правильно зробити контур заземлення: таблиці, формули\nОсновним елементом забезпечення безпеки електроустановок є захисне заземлення. ...\nПроблеми освоєння енергії термоядерного синтезу\nМрія про енергетичну достатку вже понад півстоліття розбурхує ...\nОсновним завданням складу є тривале зберігання товарів з метою подальшої ...


Chambre Douce в Шарльє в Франція - Найкращі знижки на перебування в готелях\nШарльє закладів розміщення\n215 rue de Verdun, Pouilly-sous-Charlieu, Шарльє, Франція, 42720 - Показати на карті\nБільше про Chambre Douce\nЗручно розташований у Пуї-су-Шарльє , Chambre Douce є прекрасною базою для вивчення ціього жвавого міста. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути.\nВ Chambre Douce, робиться все можливе для того, щоб гості відчували себе комфортно. Для цього готель пропонує найкращі послуги та умови. Готель пропонує доступ до широкого спектру послуг, таких як безкоштовний Wi-Fi у всіх номерах, автостоянка, сімейний номер.\nАтмосфера Chambre Douce знаходить своє відображення у кожному номері. приватний басейн, ванна -.лише декілька послуг, що знаходяться у вашому повному розпорядженні. Готель пропонує вам безліч унікальних можливостей для відпочинку, таких як відкритий басейн, сад. Зі зручим місцем розташування та безліччю можливостей, Chambre Douce займає перше місце у багатьох відношеннях..


Українські кінокритики назвали найкращі фільми року - ZAXID.NET\nУкраїнські кінокритики назвали найкращі фільми року\nПеремогла картина Нарімана Алієва «Додому»\nКультура — К.С., 16:32, 25 жовтня 2019 0 0\nЧи зігріє батарею українська пісня?.\nРежисерка Надія Парфан про фільм «Співає Івано-Франківськтеплокомуненерго» ZAXID.NET\n«Важливо, щоб з екрана звучала кримськотатарська мова».\nУкраїну на «Оскарі» представить фільм Нарімана Алієва «Додому» ZAXID.NET\nПремія була заснована у 2018 році\nДруга національна премія кінокритиків «Кіноколо» оголосила переможців. Премії було вручено на урочистій церемонії під час відкриття кінофестивалю «Київський тиждень критики». Премію за найкращий фільм кінокритики присудили драмі Нарімана Алієва «Додому».\nЦя картина, що була лідером серед номінантів (6 номінацій) зібрала і найбільше нагород. Наріман Алієв був відзначений як найкращий режисер року. Нагороду за найкращу чоловічу роль отримав виконавець головної ролі у стрічці «Додому» Ахтем Сеітаблаєв.\nКартина є кандидатом від України на премію «Оскар». Світова прем'єра стрічки відбулась на Каннському кінофестивалі. У прокат «Додому» вийде 7 листопада. А 4 листопада, у «Кінопалаці» на Театральній, львів'яни зможуть подивитись фільм до старту офіційного прокату та зустрітись зі знімальною групою.\nНайкращою акторкою другий рік поспіль стала Ірма Вітовська. Цьогоріч перемогу їй принесла робота у комедії «Мої думки тихі» Антоніо Лукіча. Сам фільм отримав нагороду у номінації «Відкриття року», яка відзначає автора найкращого повнометражного дебюту.\nНайкращим документальним фільмом названо «Співає Івано-Франківськтеплокомуненерго» Надії Парфан.\nСтрічка Івана Орленка «У нашій синагозі» відзначена премією за найкращий короткометражний ігровий фільм. У 2019 році вперше вручали нагороду за найкращий анімаційний фільм. Першим переможцем стала стрічка «Кохання» Микити Лиськова, який став також найкращим українським фільмом на львівському фестивалі WizArt.\nПремія кінокритиків України «Кіноколо» заснована у 2018 році. Вона відзначає досягнення українського кіно за останній рік від імені спільноти кінокритиків України. До комітету «Кінокола» входять кінокритики та кінознавці. На премію номінувалися українські стрічки, які були вперше показані в Україні в період з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року включно, а саме мали кінотеатральний прокат на території України або були показані вперше на українському кінофестивалі.


Жанна Бадоєва назвала якість, яку любить найбільше в своєму третьому чоловікові - Today.ua\nГоловна Шоу-бізнес Жанна Бадоєва розповіла, за що полюбила третього чоловіка\nЖанна Бадоєва розповіла, за що полюбила третього чоловіка\n08:09, 10 чер, 2021\nЖанна Бадоєва вийшла втретє заміж за українського музиканта, з яким живе в Італії. До цього вона була в шлюбі з успішним кліпмейкером Аланом Бадоєвим, якому народила дочку. Їх розлучення було дуже важким психологічно, але просто необхідним. Зараз ведуча щаслива і недавно зізналася, за що полюбила третього чоловіка.\nВ особистому акаунті в Інстаграм ексведуча популярного шоу про подорожі "Орел і Решка" поділилася рідкісним спільним фото з чоловіком, Василем Мельничиним. У кадрі зірка з'явилася в чарівному платті персикового відтінку з корсетом і спідницею-пачкою. На фотографії вона ніжно обіймає свого чоловіка.\nУ підписі до публікації Жанна Бадоєва зізналася, що завжди любила в чоловіках розум, а також порядність. Мабуть, ці якості як раз таки і є у Василеві.\n"Я завжди любила в чоловікові розум. Саме це мені важливо в першу чергу. Порядного ... Дуже подобається, як Василь ставиться до інших, - коректно, шанобливо. Навіть до мерзотників", - зазначила ведуча.\nЗакохані одружені з 2015 року. Познайомилися роком раніше за столом спільних знайомих. В інтерв'ю Жанна зізналася, що закохалася відразу і була готова вийти заміж за Васю в ту ж секунду. Незабаром після того, як зав'язалися їх відносини колишня дружина Алана Бадоєва перебралася з дітьми в Італію, де живе Мельничин.\nНагадаємо, Жанна Бадоєва розповіла, ким хоче стати її з Аланом дочка.


Пропонуємо вашій увазі кілька рецептів пирога на молоці.\nРецепт пирога на кислому молоці\nкисле молоко - 1 ст .;\nфрукти свіжі - за смаком.\nЯйця розбиваємо в миску, всипаємо цукор, вливаємо кисле молоко і перемішуємо до однорідності. Потім всипаємо борошно з содою і вимішуємо тісто. Дно форми для випічки змащуємо маслом, викладаємо подрібнені фрукти і заливаємо тестом. Відправляємо форму в розігріту до 180 градусів духовку і чекаємо хвилин 30. Готовий пиріг з кислого молока акуратно перекладаємо на блюдо і подаємо до столу, посипавши цукровою пудрою.\nсвіжа полуниця - 300 г;\nЯйця збиваємо до пишної піни з цукром, додаємо сметану, кладемо вершкове масло, вливаємо рослинне і перемішуємо. Потім кидаємо ванілін, розпушувач і борошно. Ягоду промиваємо, видаляємо листочки і обсушуємо. Чашу мультиварки змащуємо вершковим маслом і вистилає хрест-навхрест смужками пергаменту. Виливаємо тісто, викладаємо зверху ягоду, посипаємо цукровою пудрою і випікаємо в режимі «Випічка» приблизно 45 хвилин. Після цього акуратно дістаємо пиріг з полуницею на молоці з чаші і подаємо до чаю.\nПиріг з вишнею на молоці\nГотується такий пиріг простіше простого. Для цього спочатку замішуємо з необхідних інгредієнтів розсипчасте тісто і викладаємо рівним шаром в вогнетривку форму, формуючи невеликі бортики. Потім кладемо вишню, перетерту з цукром, і запікаємо пиріг до готовності.\nПиріг на молоці з варенням\nродзинки - 60 г;\nварення - 250 г;\nСпочатку давайте зробимо опару: борошно просіваємо, всипаємо дріжджі, вливаємо тепле молоко і всипаємо цукор. Потім накриваємо серветкою і залишаємо хвилин на 20 в теплому місці. Вершкове маслечко заздалегідь розтоплюємо в мікрохвильовці. Желточкі збиваємо із залишками цукру, вливаємо молоко, додаємо ванілін, всипаємо борошно і змішуємо.\nДалі приєднуємо дріжджову опару і вимішуємо тісто для пирога. Ізюм промиваємо, пересипаємо борошном і кидаємо в тісто. Основа повинна вийти у нас досить м`якою, однорідної, що не липнути зовсім до рук. Після цього виливаємо масло і знову вимішуємо. Все це накриваємо чистою серветкою і відправляємо на 20-30 хвилин в тепле місце.\nПотім дістаємо, обминали руками і відокремлюємо третю частину тіста для прикраси. Решта розгортаємо на змащеному деку, зверху намазуємо шаром варення і посипаємо тестом, натертим на тертці. Змащуємо пиріг яйцем і відправляємо на 40 хвилин в гарячу духовку.\nяблуко - 3 шт .;\nмасло рослинне - 3 ст. ложки.\nОтже, для початку давайте замісити тісто. Для цього яйце розтираємо з цукром, вливаємо молоко, кидаємо гашене соду і всипаємо борошно. Яблука промиваємо, нарізаємо невеликими скибочками і викладаємо у форму, змащену маслом. Після цього заливаємо фрукти тестом і даємо пирога трохи постояти у формі. А цим часом розігріваємо до 180 градусів духовку і випікаємо пиріг близько 40 хвилин до рум`яної скоринки. Даємо Шарлотці трохи охолонути і подаємо до столу.\nВідео: манника на молоці. Пиріг з манки\nВідео: ПИРІГ на МОЛОЦІ VIKKAvideo\nВідео: Яблучний пиріг на молоці\nМаннік на молоці - рецепт


Філософія : Філософія Г. С. Сковороди та його ідея Справжньої праці\nФілософія Г. С. Сковороди та його ідея Справжньої праці\nФілософські погляди Г. С. Сковороди в тлумаченні М. Редька, Мірчука, Т. А.Білича, Д. І.Багалія.\nМ. Редько автор книги Світогляд Г. С.Сковороди вважає, що Сковороду, як мислителя характеризують постійні творчі пошуки, прагнення знайти самостійні відповіді на питання, які ставило перед ним саме життя. Ось чому припускаються великої помилки ті дослідники, які вважають, що світогляд філософа нібито остаточно сформувався у 60-х роках і не зазнав пізніше ніяких змін.\nУ філософії Сковороди є положення співзвучні з матеріалістичною філософією Ломоносова про вічність матерії, про атомну будову речовин, ідеї множинності світів. Однак у нас немає прямих доказів того, що в даному разі можна говорити про безпосередній вплив матеріалістичної філософії Ломоносова на формування філософських поглядів Сковороди, як це роблять Т. А.Білич та інші автори, схильні мало не цілком виводити філософські погляди Сковороди з матеріалізму Ломоносова.\nСковорода, коли твердив, що всесвіт нескінчений, що земля не є центром світу і що такого взагалі не існує, спирався не лише на матеріалістів античного світу, епохи Відродження і Нового часу, але й на пантеїста Миколу Кузанського. Захищаючи в своїх творах ідеї про множинність світів і можливу їх населеність, він йшов за Демокрітом, Д. Бруно, Фонтенелем, Ломоносовим.\nПогляди Чижевського на ідейні джерела світогляду Сковороди, по суті, тотожні з поглядами Мірчука. У своїх творах Чижевський проводить лінію на перетворення українського мислителя в містика платонівського типу і встановлює спорідненість його з німецькою містикою. Причому, в Чижевського можна відзначити деяку еволюцію поглядів. Спочатку Д. Чижевський шукав на Заході однодумців Сковороди. Про те, яких однодумців на Заході знайшов Чижевський, ми довідуємось з його монографії про Сковороду. В цій книзі, що вийшла на початку 30-х років він писав: Думки Сковороди зустрічаються найчастіше з ідеями так званої німецької містики Екгарт, Таулер, Себастіан Франк, Якоб Беме. Потім він почав стверджувати, що німецька містика запліднювала не тільки філософію слов’янських народів, в тому числі Сковороди, але й усю їх культуру.\nСеред авторів дорадянського періоду була поширена думка про Сковороду, як про мораліста. Так, наприклад, Ф. О.Зеленогорський у статті Філософія Г. С.Сковороди, українського філософа XVIII ст. твердив, що Сковорода – це насамперед філософ-мораліст.\nПольський автор Чеслав Ястщембець-Козловський у статті Г. Сковорода, український мислитель визнає Сковороду видатним слов’янським мислителем, проте філософом у загальноприйнятому значенні цього слова його не вважає.\nЗа твердженням Сковороди у житті є центр, в якому заховані усі таємниці природи і суспільства і таким центром є людина. Сковорода твердив, що вся… разновидная плоть, вся… неизмеримая безчисленность и видимость стекается в человеке, даже до последней черты.\nТаке визнання предмету філософії об’єктивно було спрямоване проти релігійної філософії, яка в центр уваги ставила міфічний потойбічний світ, а своє завдання бачила в тому, щоб доводити істини одкровення, які нібито вміщені в святому письмі.\nТеорія двох натур\nСковорода, який спирався на сучасні йому дані природничих наук та на досягнення російської і світової науково-філософської думки почав із критики уявлень про Бога як творця, який стоїть поза природою і над нею. Він виступив проти розриву природи на дві частини і намагався обгрунтувати її єдність за допомогою своєї теорії двох натур.\nДля Сковороди характерним був саме гносеологічний підхід до розв’язання проблеми єдності природи. Це видно з того, що для назви натур філософ користувався термінами видима і невидима натура.\nУ Сковороди не викликає сумніву той факт, що світ, незважаючи на зміни, що відбуваються у ньому, не зменшується, а продовжує існувати, що він вічний. Але для нього поки що залишилось таємницею, як пояснювати вічність світу – чи визнати матеріалістичне положення про вічність матерії, чи вічність світу вивести із визнання існування вічного Бога.\nФілософ, як і деякі мислителі античного світу, вважав, що простір суцільно заповнений і у всесвіті пустоти немає. Він намагався подолати розрив схоластами понять вічності і часу. Сковорода проголошує єдність вічності і часу, проте не погоджується з тим, щоб час повністю злився з вічністю, тобто, щоб їх єдність перетворювалась у тотожність. Визнавав, що світ і окремі в ньому речі, явища, процеси знаходяться в стані безперервного руху. Причини всіх змін у природі мислитель вбачав у ній самій. Характерною рисою філософії Сковороди було також і те, що він визнавав закономірний характер явищ природи. Мислитель виходив із того, що природі властиві внутрішні незмінні закони, якими визначаються усі явища і процеси в ній.\nЗа своїми космологічними поглядами український філософ стояв на вершинні науки XVIII ст. Як і інші передові вчені свого часу, він вів боротьбу проти старих, наукових геоцентричних уявлень, які захищали церковники. Він вважав, що крім видимого чуттєво сприйманого світу, існує ще невидимий, несприйманий органами чуттів людини світ, якась нематеріальна сила, невидимість, яка у всесвіті є головою, а видимість хвостом. За філософом Бог виступає, насамперед, як якась активна нематеріальна сила, що знаходиться в природі і надає їй руху. Він навіть припускав, що ім’я Бог походить від слова біг.\nД. І.Багалій у своїй трактовці положення про вічність матерії у філософії Сковороди твердив, що філософ називав матерію вічною нібито в тому розумінні, що вона будучи створена богом, складає постійний неминучий атрибут. Т. А.Білич безпідставно вважає, що Сковорода ніби піднявся до розуміння матерії, як вічної живої субстанції, яка включає в себе і можливість мислення. Крім того, Т. А.Білич чомусь вважає, що Сковорода, твердячи, що вічна матерія не створена богом, тим самим уже відмежовується від ідеалізму, і що бог у нього – лише богословський додаток до природи, як данина своєму часу. Вічний матеріальний початок, говорить Сковорода, філософи різних народів і століть різними фігурами зображували по-різному називали: натурою, вічністю, сонцем, вогнем натяк на Геракліта і тому різні народи поклоняються або сонцю, подібно персам, або різним звірям, подібно єгиптянам. Виходячи з цього Т. А.Білич перетворює Сковороду в матеріаліста.\nФілософські погляди Сковороди в тлумаченні Д. Чижевського\nОзнайомившись з думкою Д. Чижевського про філософію Г. С.Сковороди, я зрозуміла, що Г. С.Сковорода був чи не останнім яскравим виплодом культури українського бароко. Разом з ним, за виразом Д. Чижевського, культура ця догоріла повним полум’ям до кінця та враз згасла. Це був час ліквідації політичної спадщини Гетьманщини, остаточної втрати Україною автономії, покріпачення селян. Гинула зароджена попередньою добою козацька людина, в якій віддзеркалювалися широта душі, романтичні поривання, сильні пристрасті, буйні веселощі, гумор. У такій ситуації залишалось три виходи: чи змиритись й стати на шлях пристосування до нових умов; чи вийти на боротьбу з цією дійсністю; чи спрямувати стихію вільної самодіяльності за межі соціального – в сферу духовної реальності. Цей шлях обрав Г. С.Сковорода, і я вважаю, що такий вибір був вдалий з огляду на потребу збереження і розвитку української духовності. На мій погляд, нормальний розвиток національної культури потребує узгодженості соціального і духовного життя. А коли соціальне постає перешкодою на шляху розвитку духовного інтелігенція намагається перебудувати соціальний світ відповідно до вимог духовного.\nІсторія української інтелігенції не розвивалась по одній лінії, де на зміну типу сковородинської людини приходила шевченківська людина з притаманним їй гаслом Борітеся – поборете!. Більш правильним є погляд на історію української культури як на поле взаємодії обох цих типів інтелігента. Така ситуація була властивою для нашої барокової культури. Людина бароко, - зазначав з цього приводу Д. Чижевський, - або втікає до усамітнення зі своїм Богом, або навпаки, кидається у вир політичної боротьби… займається планами поліпшення стану цілого людства.\nСитуація до певної міри не змінилася й за епохи, що настала після Г. С.Сковороди.\nУ середовищі інтелектуалів верх бере протилежний сковородинському тип інтелігента з притаманною йому соціальною прометеївсько-романтичною спрямованістю. Це зумовило долю філософської спадщини Г. С.Сковороди, яка до кінця ХІХ ст. залишалась поза сферою серйозного осмислення. Відомий український дослідник констатував: До останнього часу на твори Сковороди звертали мало уваги дослідники: всі цікавилися не стільки його творами, скільки його особою і життям.\nВідповідно до традиції, започаткованої в українській культурі з часів Київської Русі, Г. Сковорода розробляє й своє розуміння філософії.\nФілософія тлумачиться ним як любомудріє, як любов до мудрості. Мудрість покликана уразуметь тое, в чем состоит щастіє. Любомудріє – це спосіб життя, який грунтується на шуканні істини й в істині згідно з нею. Когда дух в человъкъ весел, мысли спокойны, сердце мирно, то все свътло, щасливо, блаженно. Сие есть философія, - роз’яснює Сковорода.\nВикладеним пояснюється центральне місце, яке у філософському вченні Г. С.Сковороди посідає принцип самопізнання.\nВираз пізнай самого себе, як відомо, був написаний ще над входом до храму Аполлона у Дельфах. Здійснення його Сократ вважав умовою доброчинності. Але за всієї співзвучності сократівського принципу із закликом до самопізнання, що визначає спрямування всієї філософії Г. С.Сковороди, між ними існує істотна відмінність.\nВихідним для нього є погляд на світ, що складається з двох натур. Весь мір, - пише він в діалозі Наркісс, - состоит издвух натур: одна – видимая, другая – невидима. Видима – называется тварь, а невидима – Бог. Сія невидимая натура или Бог, всю тварь проницает и содержит; вездъ и всегда был, есть и будет.\nВ основу такого погляду, започаткованного в античній традиції, зокрема, в філософії Платона, покладено антитетичне розуміння дійсного буття як єдності протилежностей. Ідея про двонатурність світу проходить червоною ниткою через всі філософські праці мислителя. У цьому розумінні сенс самопізнання полягає в осягненні істини, згідно з якою все в світі складається з двох протилежних натур: видимої і невидимої, зовнішньої і внутрішньої, тілесної і духовної.\nПоняттям, протилежним за своїм змістом поняттю Бог, виступає видима натура, або тварь. Це – видимість, внъшность, наружность речей. Вона – минуща, а тому не може бути істинною, бо истина въчным своим пребываніем совсъм противна непостоянному веществу.\nВчення про дві натури органічно пов’язане з наступним основоположним для філософії Сковороди вченням про три світи. Все Існуюче, на думку Сковороди, розподіляється на три специфічні види буття світи – великий макрокосм, малий мікрокосм і символічнийБіблія.\nПогляд на людину – мікрокосм, що є невід’ємною частиною макрокосму, активно розробляється за доби Відродження М. Кузанський, Д. Бруно та ін. Аналогічні ідеї, як вже зазначалося, обгрунтовувались у Києво-Могилянській академії. Симеон Полоцький, крім мікрокосму та макрокосму, виокремлює і третій світ – світ першообразний Бог.\nНа відміну від своїх попередників, Сковорода в окремий світ виокремлює Біблію як сутнісний вияв надприродної реальності, що утворює символічний світ, через який можливим є осягнення невидимої натури Бога.\nСковорода вказує, що субстрат тілесного світу утворюють чотири елементи – вогонь, повітря, вода і земля. В Діалозъ или разглаголъ о древнем миръ великий світ Сковорода називає старим світом, бо його давно й усі знають. На відміну від нього новий світ відкривається лише тим, хто за видимим бачить невидиме. У цьому розумінні старий світ є тінь нового світу. Новий світі – вічний і незмінний, натомість старий світ – мінливий, перебуває в постійному русі. Отже, макрокосм є антиномічним за своєю будовою і складається із видимого і невидимого, старого і нового світів.\nЛюдина, мікрокосм для Г. С.Сковороди – це центр, в якому сходяться і набувають свого значення усі символи макрокосму і Біблії. Вчення про малий світ, або людину, є стрижнем усієї філософської системи Г. С.Сковороди, на відміну від домінуючої в тогочасній західноєвропейській думці тенденції до осягнення сутності людини через пізнання природи, Г. С.Сковорода прагне, насамперед, з’ясувати сутність людини з середини її. Великий же світ філософ розглядає лише тією мірою, якою він дає змогу зрозуміти проблему людини, її щастя, до пошуків якого спрямовано основний зміст Філософії Г. С.Сковороди. Процес самопізнання, спрямований на осягнення невидимої натури в людині є, по суті, прагненням осягнути в собі Бога. Отже, самопізнання є разом з цим і пізнанням Бога. З цим пов’язане вчення Г. С.Сковороди про третій світ - світ символів або Біблію. Світ символів, відповідно до вчення Г. С.Сковороди, виступає як самостійна реальність, що забезпечує людині можливість осягнення Бога. Через цей світ Бог являється людині.\nОсновним символом у Біблії, на думку Сковороди, виступає Сонце, що символізує вічну натуру, або Бога. Мета кожного символу Біблії полягає в тому, щоб вести розум людини до пізнання начала, невидимості. Справжній, прихований зміст Біблії Г. С.Сковорода відрізняє від буквального, який є вздором исторіальним. Лише перед тим, хто спрямовується до осягнення прихованого змісту, фігуральна завіса спадає і перед ним відкривається вічність, начало. Оскільки Біблія є книжкою про Бога, а Бог – це начало всьому існуючому, то Біблія насамперед є світом начала, в ній сіє истинное начало образуется и всъм тъм, что походило на начало. Оскільки символом, що зображує начало, є кільце, або змій, що звивається в кільце, то вони, власне, і виступають символом Біблії. Завдяки третьому символічному світові невидимий світ перетворюється на видимий і стає досяжним для сприйняття.\nПроблеми етики посідають чільне місце в колі питань, що розробляються Г. С.Сковородою. Вчення Г. С.Сковороди спрямоване на інтенсифікацію внутрішнього життя людини, яка не має опори в навколишній дійсності. Тому шлях до щастя пролягає, на його думку, через моральне вдосконалення людини. Цим зумовлюється підкреслений персоналізм, в центрі якого жива людська особистість, завдяки якому буття особистості змальовується як безперестанне творіння людиною себе. Буття для Г. С.Сковороди виступає передусім як моральне діяння. Вирішальне значення у вченні Сковороди посідає концепція сродної праці.\nПринцип сродності, отже, є принципом відповідності тому вищому, розумному і справедливому началу, що визначає сенс людського буття. Закон сродності не знає винятків. У кожної людини є нахил до сродної собі справи.\nГоловним принципом розрізнення життя відповідно до принципу сродності чи всупереч йому, вважав Г. Сковорода, є ступінь доступності потреб, на задоволення яких спрямовує свої зусилля людина. Ось чому поняття потрібне і непотрібне у філософії Г. С.Сковороди зіставляються з парою понять легке – важке.\nЧерез індивідуально неповторний зв’язок з Богом кожна людина відрізняється від інших за своєю внутрішньою природою. Ідея рівності має сенс з огляду на створення достатніх передумов кожному реалізувати свій потяг до сродного життя.\nСвоєрідність виявів Бога у кожній людині визначає людей та їх різні долі. Відповідність життя людини моральному ідеалові, що обгрунтовував Г. С.Сковорода, визначається не тільки властивостями, що є сродними для людини, а тим, наскільки вона виявиться здатною збагнути ці властивості та перебудувати своє життя відповідно до них.\nОтже, шлях від визнання принципу сродності до вчення про щастя пролягає у Г. Сковороди через самопізнання, що, як вже зазначалось, є стрижневим принципом всієї філософії українського мислителя.\nПотреба ж цієї вищої науки про щасття може реалізуватись лише через самопізнання, спрямоване до осягнення людиною власної сутності і Бога.\nПриродним підсумком філософських і життєвих шукань Г. С.Сковороди є розроблене ним вчення про щастя. Щастя він розглядає насамперед як стан незалежності та душевного спокою, що досягається шляхом звільнення від тиску навколишнього світу.\nСправжнє щастя – незалежне від зовнішніх факторів буття і тому може стати надбанням кожної людини. Але це щастя не приходить саме. Для усвідомлення його необхідно оволодіти вищою з усіх наук, якою й є наука про щастя як економію власного нашого внутрішнього світу. Те, що є необхідним для справжнього щастя, є таким же легким, як повітря й вода. Тому досягти щастя – означає досягти душевного миру. Щастя пов’язується із чуттями вдячності, любові.\nРиси, що визначають своєрідність Г. С.Сковороди як саме українського інтелігента, треба шукати у специфічному ставленні його до двох головних типів інтелігенції – західноєвропейського та російського, які склались на той час і одержують свій розвиток у подальшому поступі.\nПозиція Сковороди – відмінна. Заперечуючи наявну соціальну дійсність, він не прагне змінити її ані в ім’я щастя мільйонів, ані заради задоволення власних природних потреб. Він усвідомлює ненужність світу соціального як самоцінності з огляду на реальні потреби людського буття. Для Сковороди в притаманному йому прагненні до свободи і щастя суттєвим було усвідомлення того, що бажаної мети можна досягти на шляху заглиблення в себе, у прагненні до найпотаємніших, сердечних глибин власного я, де й чекає зустріч з Богом як жаданий результат реалізації мрій про волю і щастя.\nНа мою думку Т. А.Білич та інші автори, які схильні мало не цілком виводити філософські погляди Сковороди з матеріалізму Ломоносова, ігнорують особливості ідейного розвитку філософів, не враховують їх наукових інтересів, а також того рівня науково-філософського розвитку, якого вони досягли.\nЯ не можу погодитися з тими авторами Д. І.Багалій, В. Білий та інші, які твердять, що філософська спадщина Сковороди має лише історичний інтерес і що для нашого часу вона нібито повністю втратила своє значення.\nЗ прочитаних мною авторів книг про філософію Сковороди, я схиляюсь до думки М. Редька, який вважав, що Сковорода належав до тих видатних прогресивних мислителів, які століттями шукали шляхи до щасливого життя у моральній сфері. Г. С. Сковорода вірив, що шляхом морального вдосконалення та освіти людей можуть бути перебудовані суспільні відносини на основі сродної праці. Це була ідеалістична утопія. Лише марксизм як вважає М. Редько, відкривши закони суспільного розвитку, вказав шляхи перебудови суспільних відносин і морального вдосконалення людей і, таким чином, поставив розв’язання проблеми щастя, проблеми морального вдосконалення на реальний грунт.\nФілософська позиція Г. С.Сковороди, органічно пов’язана із його життєвим шляхом, що грунтувався на розроблених ним філософських засадах, спричинилась до істотного внеску, здійсненного видатним мислителем в історію філософської думки України. Значення Г. С.Сковороди – вельми широке. Воно охоплює усі сфери духовного життя українського народу, визначає істотний внесок його в розвиток української культури загалом.\nЗ огляду на це є підстави говорити про започаткований Г. С.Сковородою особливий тип українського інтелігента, чим, зрештою, й визначається місце його в історії культури українського народу.


У Вишневому злодії вдерлися до чужої квартири і викрали всі цінні речі\nпт, 12/03/2021 - 18:54\nЯк повідомили у відділі комунікації поліції Київської області, ввечері, 2 грудня, двоє зловмисників обікрали квартиру у місті Вишневе - вони винесли з помешкання гроші і цінні речі. Правоохоронці затримали крадіїв "за гарячим слідом" і встановили, що ті проникли до житла, підібравши ключ.\nПід час обшуків у помешканнях крадіїв поліція знайшла відмички і крадені цінності, одяг та взуття, у яких зловмисники здійснювали крадіжки. Вже відомо, що чоловіки причетні ще до трьох крадіжок на території Бучанського та Обухівського районів. Один зі зловмисників на даний час перебуває у статусі обвинуваченого. За фактом крадіжки відкрито кримінальне провадження.\nASPI news повідомляло, що у центрі Києва чоловік із ножицям напав на перехожого у підземному переході. Також нагадаємо, у Чернівцях українські силовики викрили масштабну "ботоферму". Як було встановлено, більшість бото-профілів скупили проросійські агітатори.


Джилі EX7 блок АБС ≡ 1014012495 -《Купити в Україні》- Ціна 3580 грн - ID33349\nДжилі EX7 блок абс 1014012495 - ID33349\n☝ Блок АБС 1014012495 як правильно замінити на Джилі EX7?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як поміняти запчастину Блок АБС:\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ 1014012495 на предмет його працездатності;\nБлок АБС не потрібно встановлювати на авто, якщо ви побачили, що щось не підходить;\n☝ Вигідна ціна на 1014012495 і професійна консультація по запчастинах Geely EX7\nДля Geely EX7 Блок АБС - застосовується для ремонту таких систем як ➜ автомобіль.\nЦіна на каталожний номер деталі 1014012495 - 3580 грн.\nВідгуки про товар Блок АБС (1014012495) - 3580 гривень\nПоділіться Вашими враженнями про товар Блок АБС


1. В Україну можуть прийти тисячі дешевих іномарок з Німеччини\n... в європейських аукціонах українці не можуть. «Але цілком можна розраховувати, що 2-5 літні іномарки до нас зайдуть за ціною 7-8 літніх, що теж вигідно», – підсумовують в Association of Troubleshooters. ...\n2. Під Києвом чоловік із сокирою накинувся на припарковані автомобілі\nНа Київщині чоловік порубав сокирою автомобілі У Київській області чоловік із сокирою накинувся на припарковані біля торговельного центру автомобілі, пошкоджено дві іномарки. Про це повідомляє прес-служба ...\n3. На 44 км автодороги Бориспіль - Дніпро затримано авто, яке перебувало в розшуку\n... Вказана система зафіксувала автомобіль «АУДІ-80», який значиться у розшуку. Після зупинки транспортного засобу працівники роти забезпечення безпеки дорожнього руху встановили, що за кермом іномарки ...\n4. КРИМИНАЛЬНЫЕ НОВОСТИ БОРИСПОЛЯ 27.09.2016\n... «Ниссан Альмера». Внаслідок ДТП постраждало п’ятеро людей. До Бориспільської центральної лікарні із травмами доставлено водія та пасажира автомобіля «ВАЗ», а також керманича та двох пасажирів іномарки. ...


Anywayanyday пропонує зручний пошук дешевих квитків з вильотом з аеропорту Берлі: допомагає підібрати рейс і забронювати квитки на потрібну дату.\nЗагальна інформація про аеропорт Берлі\nМісто, в якому знаходиться аеропорт: Берлі, США.\nАдресу, телефони довідкових служб і додаткову інформацію про аеропорт Берлі ви можете дізнатися на офіційному сайті аеропорту.\nПогода в місті, в якому знаходиться аеропорт Берлі\nІнформацію про експреси, електрички, автобуси і маршрутні таксі, на яких можна дістатися з міста до аеропорту Берлі, дивіться на офіційному сайті аеропорту. Там же ви зможете знайти інформацію про те, як найзручніше доїхати до аеропорту Берлі на автомобілі.\nІнформацію про експреси, електрички, автобуси і маршрутні таксі, на яких можна дістатися з Берлі до міста, дивіться на офіційному сайті аеропорту. Там же ви зможете знайти інформацію про те, як найзручніше доїхати з аеропорту Берлі до міста на автомобілі.\nРейси, що вилітають з аеропорту та онлайн-табло Берлі\nОнлайн-Табло вильотів можна переглянути на сторінці «Вильоти з аеропорту Берлі».\nДля того щоб зареєструватися і потрапити на рейс, що вилітає з Берлі, вам знадобиться тільки паспорт.\nРейси, що прилітають в аеропорт Берлі\nОнлайн-Табло прильотів можна подивитися на сторінці «Прильоти в аеропорт Берлі».\nСпецпропозиції з аеропорту Берлі\nБагато авіакомпаній регулярно проводять розпродажі квитків з вильотом з аеропорту Берлі. Слідкуйте за цими спецпропозиціями в наших соціальних мережах. Крім того, про різні ексклюзивні тарифи на авіаквитки ми часто пишемо в своїй щотижневій розсилці.\nЦіна квитка дуже залежить від часу: чим раніше вам вдасться придбати квиток на літак, тим дешевшим він виявиться. Крім того, вартість авіаквитка варіюється в залежності від дня. Тому дуже важливо порівнювати ціни не тільки на одну конкретну дату, а й на сусідні дні - в такому випадку можна знайти і купити квиток з вильотом з аеропорту Берлі airport, який виявиться значно дешевшим.\nЦіна авіаквитків може залежати не тільки від дня і часу вильоту і прильоту, а й від того, яка авіакомпанія виконує переліт. Порівняйте ціни різних перевізників, що літають з аеропорту Берлі, та виберіть найбільш вигідний варіант.\nБерлі – Х'юстон\nБерлі – Майамі\nБерлі – Вашингтон, округ Колумбія\nБерлі – Сторінки\nБерлі – Ролу\nБерлі – Сан-Дієго\nАвіаквитки Берлі Альто Ріо Senguerr\nАвіаквитки Берлі Сапала\nАвіаквитки Берлі Пасо-Де-Лос Лібрес\nАвіаквитки Берлі Сан-Рафаель\nАвіаквитки Берлі Мар-Дель-Плата\nАвіаквитки Берлі Мендоса\nАвіаквитки Берлі Мірамар\nАвіаквитки Берлі Сан-Луїс\nАвіаквитки Берлі Ла-Плата\nАвіаквитки Берлі Хуху\nАвіаквитки Берлі Хосе Де Сан-Мартін\nАвіаквитки Берлі Ігуасу\nАвіаквитки Берлі Ін-Геззам\nАвіаквитки Берлі Ла-Ріоха\nАвіаквитки Брно Берлі\nАвіаквитки Дюссельдорф Берлі\nАвіаквитки Дортмунд Берлі\nАвіаквитки Маріанські Лазні Берлі\nАвіаквитки Оломоуц Берлі\nАвіаквитки Карлові Вари Берлі\nАвіаквитки Прага Берлі\nАвіаквитки Острава Берлі\nАвіаквитки Пардубіце Берлі\nАвіаквитки Еркан Берлі\nАвіаквитки Айя-Напа Берлі\nАвіаквитки Лімасол Берлі\nАвіаквитки Пафос Берлі\nАвіаквитки Никозия Берлі


Різво та Щедрий вечір / Новорічний вірш | Ольга Шнуренко - Українські вірші, проза. Сучасна література.\n05.01.2016 14:17Новорічний вірш\nзігріє Вам серце різдв`яним теплом.\nОпубліковано 05.01.2016 / 33892\nМолочний ранок – всюди біло-біло,\nЗа ніч ще більше снігу налетіло.\nАжурно сплетені гілки у лісі,\nДрімає вітер поміж них, гульвіса.\nБаталії зі снігом спозаранку,\nСпочатку розчищають сніг на ганку.\nІ водіям сьогодні не до сміху,\nСтоять авто, немов копиці снігу.\nНадворі тиша – сплять дорослі й діти.\nКущі в снігу, неначе клумби квітів,\nЗемля заквітчана жасмином білим,\nРічки, ставки й озера скрижаніли.\nЗима нам щедро сніг подарувала,\nМорозом все навкруг відшліфувала.\nХоч відлунали вже пісні й колядки,\nАле чекаємо Різдво і День Маланки.\nЗнов приготуємо кутю на Щедрий вечір,\nА інші страви будуть мліти в печах.\nЩедрівки залунають в надвечір‘ї,\nІ полетять молитви між сузір‘я:\nПодяка Богу за добро і ласку!\nІ розпочнеться новорічна казка:\nВсю ніч з «козою» будуть щедрувати,\nЩоб радість завітала в кожну хату!\n06.01.2016 Поезії / Переспів\nMa perche (за мотивами пісні Adriano Celentano) / Переспів | Ольга Шнуренко\nПопередня публікація: 05.01.2016 Поезії / Переспів\nРізво та Щедрий вечір / Новорічний вірш | Ольга Шнуренко\nПереглядів: 193 Коментарів: 10\nТематика: Поезії, Новорічний вірш\n06.01.2016 12:20 © ... для Тетяна Ільніцька\nНародні традиції збереглися у нашому народі, не дивлячись ні на які політичні перепони...Але для повноцінного відчуття свята Різдва нам потрібен мир між людьми в нашій країні...\n06.01.2016 09:55 Тетяна Ільніцька для © ...\nЧудова замальовка! Навіть тепліше стало від Ваших слів))\nЯк любо, що маємо такі чудові традиції)))\n05.01.2016 23:42 © ... для Панін Олександр Миколайович\nРіздво — це свято, на яке чекають усі.\nІснує магія Різдва. Напередодні цього свята скрізь відчувається якась таємничо-святкова атмосфера. Усі ніби завмирають, чекаючи на диво. Я також чекаю на власне диво... І звичайно сподіваюся, що зміниться ситуація в країні...\n05.01.2016 22:37 Панін Олександр Мико... для © ...\nРіздвяний вечір, Різдвяне Свято, для серця і душі - посвята!\n05.01.2016 20:01 Марієчка Коваль для © ...\nЛюблю млинці з салом) І так смачно звучить. Дякую)\n05.01.2016 16:36 © ... для Тетяна Чорновіл\nСпеціально нагадала людям про Щедру вечерю заздалегідь)))\nЦе ж буде останній акорд новорічних смачних свят, тому що напередодні Водохрещі святкується «Голодна кутя», або другий Святий Вечір. Увесь цей день віруючі люди нічого не їдять — постять. Сідають вечеряти, коли вже засяє вечірня зоря. На вечерю подають пісні страви — смажену рибу, вареники з капустою, гречані млинці на олії, кутю та узвар. Після вечері всі кладуть свої ложки в одну миску, а зверху — хлібину, «щоб хліб родився».\nНа другий день зранку ходять до церкви святити воду. Цією свяченою водою починається трапеза, нею кожний господар кропить усіх членів сім`ї, хату, інші будівлі, криниці...\n05.01.2016 16:27 © ... для Марієчка Коваль\nА в нас сніг мете з самого ранку, не зупиняється...\nКуди не гляну, всюди сніжно-біло - вже так багато снігу налетіло..\nНе вірять люди більше у прогнози, сприймають боляче метаморфози…\n05.01.2016 16:23 © ... для Марієчка Коваль\nЩедру вечерю 13 січня готували переважно із скоромних страв: печеню, смажене м`ясо, ковбаси, млинці з салом, пироги, вареники з сиром. В деяких місцевостях України, як і на Святвечір, на стіл ставили 12 страв, варили другу щедру кутю, заправлену смальцем. На стіл ставили книші й калачі та запалювали одну або три свічки. Обов`язковим було приготування млинців. В ході чого господині примовляли: "Щоб усе так росло в Новому році, як млинці на дріжджах, та щоб сонце добре гріло ниви, як вогонь пече млинці".\n05.01.2016 14:53 Тетяна Чорновіл для © ...\nЧудовий різдвяний вірш!\nМ"ясні страви ще в проекті, але буде таки так, як Ви описали! Дякую! )))\n05.01.2016 14:49 Марієчка Коваль для © ...\nГарний різдвяний вірш. Звичайно, в першу чергу, мене цікавить, що то за м`ясні страви) якби ви уточнили, було б смачніше)))) ахах.\nА снігу поки маловато. Чекаєм


Водолази обстежують русла Бистриць в місцях купання франківців. ВІДЕО | Курс\nВодолази обстежують русла Бистриць в місцях купання франківців. ВІДЕО\nСуспільство 08:10, 07.06, 2019\nЩоб стихійні пляжі були безпечними для відпочинку, водолази обстежують русла Бистриці Солотвинської та Бистриці Надвірнянської в межах міста.\nЗокрема, на Бистриці Надвірнянській за допомогою спеціального спорядження пірнають, щоб підняти з дна небезпечні предмети та сміття.\nОглянуть також найпопулярніші місця для купання на Бистриці Солотвинській, як-от територію біля пішохідного моста. Кажуть, ці пляжі хоч і не обладнані згідно з усіма вимогами, проте у літній період там збирається величезна кількість людей. Тому обережність зайвою не буває.\nТа хоч пляжний сезон ще не у розпалі, статистика трагічних випадків невтішна. Від початку року на водоймах області загинули 15 осіб, з них двоє дітей. Тож під час відпочинку на будь-якій із водойм головне – пам’ятати про правила безпеки. Передусім наглядати за дітьми та не вживати на пляжі алкогольних напоїв, йдеться в сюжеті Каналу 402.\nБистриця Надвірнянська Бистриця Солотвинська пляжі


Новини - Руслан Стефанчук: Розраховуємо на вплив Польщі та Литви в питанні отримання Україною членства в НАТО - Офіційний портал Верховної Ради України\nРуслан Стефанчук: Розраховуємо на вплив Польщі та Литви в питанні отримання Україною членства в НАТО\nОпубліковано 10 червня 2021, о 20:40\nПерший заступник Голови Верховної Ради України Руслан Стефанчук разом із Віцемаршалком Сейму Республіки Польща М. Госєвською та Віцеспікером Сеймаса Литовської Республіки П. Саударгасом обговорили перспективи посилення тристоронньої співпраці в парламентському вимірі.\nРуслан Стефанчук подякував представникам Польщі та Литви за спільне відвідання Сходу України та швидку реакцію на концентрацію російських військ уздовж українського державного кордону та на тимчасово окупованих територіях в АРК і м. Севастополь. Перший віцеспікер Парламенту України відзначив успішну діяльність «Люблінського трикутника» — трьохстороннього співробітництва України, Литви та Польщі.\n«Говорячи про міжпарламентську співпрацю, бачу важливим зосередити свої зусилля на таких питаннях, як формування ширшої коаліції країн для стримування російської агресії; збереження санкційного тиску на РФ, концентрація на питаннях практичного виміру курсу України в ЄС і НАТО. Розраховую на залучення Польщею й Литвою інструментарію впливів у рамках Північноатлантичного альянсу, у тому числі й Парламентської асамблеї НАТО на користь отримання Україною Плану дій щодо членства в НАТО», — зазначив Перший заступник Голови Верховної Ради України.\nРуслан Стефанчук подякував польській та литовській сторонам за повідомлений намір бути представленими на найвищому — президентському рівні 23–24 серпня 2021 року на саміті «Кримська платформа» та святкуваннях із нагоди 30-ї річниці відновлення незалежності України.\n«Також очікуємо на активне залучення польських і литовських колег-депутатів до діяльності Кримської платформи в міжпарламентському вимірі», — закцентував Руслан Стефанчук.\nВін додав, що високо цінує визнання Литовським Сеймасом депортації радянською владою кримських татар геноцидом, а також наголосив, що гарним жестом напередодні Саміту «Кримської платформи» було б ухвалення Сеймом Польщі Ухвали про визнання депортації кримськотатарського народу актом геноциду.\nНа його думку, співпраця України з Польщею й Литвою є важливою й у рамках міжнародних організацій.\n«Українська сторона вітає головування Польщі в ОБСЄ у 2022 році. Ми просимо польську сторону, щоб питання російської агресії проти України та звільнення окупованих Росією територій України було постійно на порядку денному польського головування в ОБСЄ», — зазначив Руслан Стефанчук.\nЯк пояснив він, загострення безпекової ситуації на Сході України вимагає скоординованих дій міжнародної спільноти, у тому числі й активної взаємодії парламентів країн, передусім у межах Парламентської асамблеї Ради Європи.\nТакож Руслан Стефанчук наголосив на важливості взаємодії країн у питаннях енергетичної безпеки. За його словами, вкрай важливо об’єднати зусилля, щоб не допустити реалізацію проєкту «Північний потік-2», що є небезпечним для всього європейського континенту.\nВіцемаршалок Сейму Польщі М. Госєвська закцентувала на необхідності наповнити формат «Люблінського трикутника» конкретними діями. Зокрема, вона зазначила, що треба зробити все можливе, аби звільнити сотні осіб, які перебувають в ув’язненні на окупованих територіях та в Росії. М. Госєвська запропонувала восени в Польщі організувати конференцію, яка буде присвячена гуманітарній ситуації на окупованих Російською Федерацією територіях. Також повідомила про готовність долучитися до діяльності «Кримської платформи».\nВіцеспікер Сеймасу Литовської Республіки П. Саударгас висловив свою підтримку та готовність надалі підтримувати співпрацю з Україною, разом протидіяти спільним проблемам. Йдеться про підтримку Литвою членства України в НАТО, посилення санкцій проти Росії та Білорусії тощо.\nДжерело: Секретаріат Першого заступника Голови Верховної Ради


- Зарядні пристрої для акумуляторів.\nЗарядні пристрої для акумуляторів.\nНа склад надійшла новинка.\nЗарядні пристрої для акумуляторів типу: Li-Po, LiHV, Li-FE, Li-Ion, Ni-MH, Ni-Cd.\nДоступні різні варіанти потужності та за кількістю одночасно підключємих елементів.\nДетально можна ознайомитися за посиланням або на сторіниці нашого сайту.\nЦифровий універсальний зарядний пристрій IMAX B6 (p/n: SK-100002-02, SkyRC) ОРИГІНАЛ!\nКод товару: 128446 Опис: Універсальний мікропроцесорний зарядний пристрій для всіх типів акумуляторів Li-Po, Li-Fe, NiCd, NiMH і Pb з вбудованою функцією балансування LiPo. Заряд переривається у разі виявлення несправності або при досягненні встановленого ліміту: відсічка за струмом і напругою для літієвих акумуляторів, за температурою і дельта-пік для нікелевих. Для всіх типів акумуляторів можливе налаштування авто відключення за максимальним часом і ємністю.\nU вх: 11...18 VDC\nСтрум вих: 5000 mA\nГабарити: 133x87x33 mm\nЗарядний пристрій для LiPo, 4 незалежних канали (Quattro Micro Battery Charger, SK-100079, SkyRC) ОРИГІНАЛ!\nКод товару: 128447 Опис: Зарядний для LiPo (1S). 4 незалежних канали з регулюванням струму від 0,1 до 1 А. Тип розьєма: micro, micro R, MX, mCPX\nU вх: 100...240 VAC\nСтрум вих: 1000 mA\nГабарити: 132x100x50 mm\nВаріант виконання: Готовий пристрій 875 грн 875 грн\nЗарядний пристрій для LiPo на 3 елементи (e3 charger-New) (p/n: SK-100081-04)\nКод товару: 128448 Опис: Зарядний для LiPo (2-3S)\nU вих: 4,2 V\nСтрум вих: 1200 mA\nГабарити: 88x57x35 mm\nВаріант виконання: Готовий пристрій 320 грн 320 грн\nЦифровий універсальний зарядний пристрій IMAX-B6-MINI (p/n: SK-100084-02, SkyRC) ОРИГІНАЛ!\nКод товару: 127952 Опис: Універсальний мікропроцесорний зарядний пристрій для всіх типів акумуляторів Li-Po, Li-Fe, NiCd і NiMH з вбудованою функцією балансування LiPo. Можливість самостійного управління через ПК, планшет або смартфон на iOS або ОС Android. Здатний заміряти внутрішній опір.\nСтрум вих: 6000 mA\nГабарити: 102x84x29 mm\nЦифровий універсальний зарядний пристрій (Q200 Charger with EU plug, SK-100158-02), SkyRC) ОРИГІНАЛ!\nКод товару: 128449 Опис: Зарядний пристрій. Можливість заряджати одночасно акумулятори типу: Li-Po-6 шт, LiHV-6шт, Li-FE-6шт, Li-Ion-6шт, Ni-MH-15шт, Ni-Cd-15шт, свинцево-кислотний акумулятор від 2 до 20 V. Можливість підключення до ПК за USB, а так само до Андроїд модулю за bluetooth. Зарядка 4х різних типів елементів одночасно. Зарядний пристрій може зберігати до 10 різних профілів заряду. Зарядний пристрій може зчитувати напругу окремих комірок і загальну напругу акумуляторної батареї. Зарядний пристрій може тестувати внутрішній опір окремої комірки і загальний внутрішній опір акумуляторної батареї.\nГабарити: 197x182x71 mm\nЗарядний пристрій для LiPo/LiFe на 4 елементи (SkyRC e430)\nКод товару: 128450 Опис: Зарядний для LiPo/LiFe (2-4S), вибір зарядного струму 1,2,3 А.\nСтрум вих: 3000 mA\nГабарити: 69,4x110,7x40,5 mm\nЦифровий універсальний зарядний пристрій (250 Dual channel charger/support power supp)\nКод товару: 128451 Опис: Зарядний пристрій/блок живлення. Можливість заряджати одночасно акумулятори типу: Li-Po-6 шт, LiHV-6шт, Li-FE-6шт, Li-Ion-6шт, Ni-MH-15шт, Ni-Cd-15шт. Доступна голосова підказка, яка може ефективно зменшити неправильну роботу пристрою. У режимі змінного струму підтримується розподіл потужності. Загальна потужність для 1 каналу і 2 каналу становить 250 Вт.\nU вих: 13,8 V\nСтрум вих: 10000 mA\nГабарити: 184x146x70 mm\nПеретворювач 220VAC/12VDC-регулюється до 18VDC (SkyRC eFuel 30A Power Supply, SK-200013, SkyRC) ОРИГІНАЛ!\nКод товару: 128452 Опис: Перетворювач 220VAC/12VDC-регулюється до 18VDC, для живлення приладів потребують постійної напруги, 2 вбудованих USB порту 5V/1000mA. Захист від перевантаження і за температурою (примусове охолодження). Габарити: 218x139x59,5 мм\nU вих: 12...18 V\nСтрум вих: 30000 mA\nГабарити: 218x139x59,5 mm\nВаріант виконання: Готовий пристрій 2600 грн 2600 грн


Як знайти воду на присадибній ділянці?\nЗнаючи кілька простих способів і прийомів, кожний може знайти воду на своїй присадибній ділянці. Принаймні, довідатися в якому місці вона найбільш близька до поверхні цілком можливо.\nДе перебуває вода?\nПерш ніж відправлятися на пошук води, потрібно знати принципи, по яких утворюються її підземні скупчення.\nЯк правило, воду можна знайти в шарах піску, затиснутого між водонепроникними шарами ґрунту. Це може бути глина або камінь. У природі, як правило, немає строго горизонтальних ліній. Тому й водотривкі прошарки розташовуються під ухилом. У деяких місцях утворюються прогини, де й збирається волога. Ці поглиблення водотривкого шару можуть бути різної величини. Відповідно, буде відрізнятися й кількість води, що збирається. В одних випадках вони утворюють підземні озера, в інших цілі потоки – ріки. На більших глибинах можуть зустрічатися й підземні моря.\nВода може залягати на різній глибині. Від 2 до 5 метрів перебуває верховодка. Це лінзи, наповнені поталою або дощовою водою. У посушливий період, коли немає підживлення від опадів, вода зникає й знову з’являється лише з настанням дощового сезону. Із цієї причини верховодка вважається ненадійним джерелом для водопостачання.\nБільш глибоко залягають материкові піски. Товщина цього шару може досягати значних розмірів. Відповідно, і накопичувати, а заодно й відфільтровувати вони можуть мільйони тонн живлющої вологи. Це для нас саме той варіант, що найбільше підходить.\nЯк знайти воду на ділянці для свердловини або колодязя?\nВзагалі-то існує безліч способів, за допомогою яких можна визначати, наскільки близько до поверхні розташована вода. У даній статті ми розглянемо деякі з них.\n1. По рельєфу місцевості. Насамперед, варто перевірити наявні природні поглиблення рельєфу – улоговини, западини й лощини. Як правило, водотривкі обрії повторюють рельєф поверхні. При цьому варто пам’ятати про те, що внутрішня будова пагорбів і височин може бути різною. Води може не виявитися на схилах або її кількість може виявитися недостатньою.\nЧитайте також : Ремонт пральних машин своїми руками\n2. Вологолюбні рослини. Не можуть жити без води верба, береза, ялина й вільха. Із трав можна згадати матір-і-мачуху, осоку, і т.п. Природно вони виростають там, де їхнє коріння могло дотягтися до багатоводного джерела. Звичайно, шукати воду біля посадженої на міській площі берізки не варто. Адже вона регулярно поливається міськими комунальними службами.\nІснує думка, що посаджені у вигляді кільця верби можуть піднімати рівень ґрунтових вод і утворювати джерела.\nСосна ж має довге коріння. Вона дістає вологу з більших глибин. До того ж, як правило, вона виростає на піщаних ґрунтах, де випадає досить конденсату.\n3. Біометричний спосіб. Якщо де-небудь поблизу розташовані водойми (ріки, озера, ставки) або в сусідів є колодязі й свердловини, то визначити, наскільки глибоко залягає вода, можна за допомогою барометра.\nПринцип дії гранично простий. При 13 метрах перепаду висоти тиск буде падати на 1 мм ртутного стовпа.\nДля цього методу потрібно побрати барометр-анероїд, прийти на берег водойми й замірити тиск повітря. Потім відразу ж відправитися до місця передбачуваного колодязя й замірити тиск там. При перепаді тиску в 0,5 мм по барометру, воду можна знайти, заглибившись на 6 або 7 метрів.\n4. Туман. Після жаркого дня влітку у вечірній час або ж на світанку можна спостерігати за місцевістю, де ви бажаєте побудувати колодязь. Над напоєною водою ґрунтом буде утворюватися туман. Чим він густіше й більший за обсягом, тим більше вологи втримується біля поверхні. Добре, коли туман піднімається клубами або у вигляді стовпа. Це свідчення того, що вода є, вона близько і її багато.\n5. Поведінка тварин. У жарку погоду тварини намагаються знайти прохолоду. Можна спостерігати за домашніми вихованцями. Так, наприклад, собаки шукають сирі затишні куточки. Якщо у вашого улюбленця є улюблене місце, де він переживає жару, лежачи на землі, то цілком імовірно, що в цім місці відбувається активний випар вологи. До речі, саме із цієї причини собаки так люблять лежати на клумбах і газонах. Прохолода, що виходить від насиченою вологою зелені, допомагає їм пережити жару.\nЧитайте також : Які фільтри для води краще вибрати?\nУ деяких випадках варто придивитися до улюблених місць відпочинку свійських тварин. Звірити їх з іншими ознаками. І цілком може виявитися, що ваш чотириногий друг знайшов для вас найкраще місце для колодязя.\n6. Силікагель. Це матеріал, що представляє собою кульки, які можуть активно поглинати вологу з навколишнього середовища. Беремо 1-2 літра цієї речовини, просушимо його в духовці й засиплемо в глиняний горщик. Стінки горщика повинні бути без глазурі. Ставимо посудину на ваги й записуємо вагу. Чим точніший вимір, тем краще.\nПотім потрібно загорнути горщик із силікагелем у щільну тканину. Можна взяти нетканий матеріал і замотати посудину в нього в кілька шарів. Обгорнений і підготовлений горщик закопуємо на 50 см. у місці майбутнього колодязя. Через добу дістаємо ємність із силікагелем і знову зважуємо. Чим більше води вбрав силікагель, тем вона ближче і її більше.\nМожна взяти кілька місткостей і розташувати їх у різних місцях. У такий спосіб можна більш точно довідатися, де перебуває оптимальне для колодязя місце.\nЯкщо силікагелю під рукою не виявилося, то в якості вологовбирного матеріалу можна взяти й звичайну цеглу, виготовлену із червоної глини. У цьому випадку кожна цегла зважується в індивідуальному порядку, а показання вагів записуються. Порівнюючи результати зважування до закапування й після, можна сказати, чи є вода й у якому місці вона ближче до поверхні.\n7. Розвідницьке буравлення. Мабуть, цей спосіб має найбільш високу результативність. При цьому можна всі роботи виконати самостійно.\nБереться садовий бур. Годиться навіть саморобний. Ручка нарощується до необхідної довжини, і свердлиться розвідницька свердловина в 6-10 метрів углиб.\nКоли бур досягне водоносного шару, це буде очевидно по сирому ґрунту, піднятому на поверхню. У цьому випадку буравлення припиняють.\nЩо вибрати колодязь або свердловину?\nРоблячи вибір, потрібно враховувати, що колодязь і свердловина мають приблизно однаковий строк експлуатації, який становить не один десяток років при правильному підході й дбайливому відношенню.\nЧим глибше перебуває вода, тим доцільно бити свердловину. Кам’янистий ґрунт може ускладнити буравлення. До 10 – 15 метрів можна влаштовувати колодязі. Якщо ж вода залягає глибше, те простіше пробурити свердловину.\nПри облаштованості колодязів і свердловин потрібно дотримуватися санітарних відстаней. Їх не можна розташовувати ближче 25 метрів від лазень, куп сміття й компостерів, а також будь-яких інших об’єктів, які можуть забруднювати ґрунтові води.\nТакож потрібно подбати про те, щоб у колодязь і свердловину не попадала потала й дощова вода. Робиться відвід поверхневих вод на схилах.\nВодозабірний отвір надійно закривається кришкою, яку відкривають лише при необхідності. Джерело повинно бути захищено від усіляких забруднень.\nРозвідувальне ручне буравлення. Відео\nТеґи:ґрунтові води, колодязь, свердловина


Економіка праці та соціально-трудові відносини – Іляш О. І. – Баланс трудових ресурсів ❤ - Економіка праці та соціально-трудові відносини - Іляш О. І | Підручники\nHome ⇒ 👍Економіка праці та соціально-трудові відносини - Іляш О. І ⇒ Економіка праці та соціально-трудові відносини – Іляш О. І. – Баланс трудових ресурсів\nВажливим інструментом управління трудовими ресурсами є система балансів трудових ресурсів, які можуть укладатися па рівні держави, регіону чи адміністративної області. У практиці господарювання їх використовують з метою збалансування трудових ресурсів на макро – та мікрорівні.\n– зведений баланс трудових ресурсів;\n– баланс додаткової потреби в трудових ресурсах;\n– баланс робочого часу;\n– баланс кадрів.\nВ основу системи балансів покладено зведений баланс трудових ресурсів.\nБаланс трудових ресурсів – баланс наявності й використання трудових ресурсів, складений з урахуванням їх поповнення і вибуття, сфери зайнятості, продуктивності праці.\n1 етап – обгрунтовується ресурсна частина;\n2 етап – обгрунтовується розподіл трудових ресурсів за видами діяльності та сферами зайнятості;\n3 етап – узгоджуються дві частини балансу. Розрахунок ресурсної частини балансу трудових ресурсів\n– обгрунтовується чисельність населення в працездатному віці (за даними демографічного прогнозу) за допомогою формули:\nДе TP – чисельність трудових ресурсів; Нпр – чисельність населення в працездатному віці; І – чисельність непрацюючих інвалідів І та II груп у працездатному віці; Пп – чисельність осіб у працездатному віці, які одержують пенсію на пільгових умовах; П – чисельність працюючих пенсіонерів (за віком);\n– визначається чисельність працюючих пенсіонерів у плановому періоді за формулою:\nДе Ппл – чисельність працюючих пенсіонерів у плановому періоді; Пф – фактична чисельність працюючих пенсіонерів на останню звітну дату; Чп – чисельність чоловіків і жінок у перше п’ятиріччя пенсійного віку на плановий період; Чф – фактична чисельність чоловіків і жінок у перше п’ятиріччя пенсійного віку на останню звітну дату; Кт. а – розрахований за середньою арифметичною (зваженою) коефіцієнт трудової активності чоловіків і жінок першого п’ятиріччя пенсійного віку (за даними перепису населення);\n– визначається чисельність зайнятих в особистих (індивідуальних) господарствах:\nДе ЧГп – чисельність зайнятих в особистих господарствах у плановому періоді; ЧГф – фактична чисельність зайнятих в особистих господарствах на останню звітну дату; Ж – чисельність жінок, що бажають працювати (за даними перепису населення); Дп – чисельність дітей віком до 1,5 року в плановому періоді; Дф – фактична чисельність дітей віком до 1,5 року на останню звітну дату;\n– обчислюється чисельність зайнятих у національній економіці:\nДе TP – чисельність трудових ресурсів; ЧГп – чисельність зайнятих в особистих господарствах; У – чисельність учнів віком від 16 років, що навчаються з відривом від виробництва.\nДе Чпм – планова чисельність зайнятих у даній галузі матеріального виробництва; Чф – фактична чисельність зайнятих у даній галузі матеріального виробництва; Іо – індекс росту обсягу продукції в даній галузі; Іпп – індекс росту продуктивності праці в даній галузі; Чпи – планова чисельність зайнятих у галузях невиробничої сфери; Нп – середньорічна чисельність населення даного регіону на кінець планового періоду; На – плановий норматив забезпеченості певним видом послуг у розрахунку на 1000 (10 000) мешканців.\n« Економіка праці та соціально-трудові відносини – Іляш О. І. – Трудові ресурси\nЕкономіка праці та соціально-трудові відносини – Іляш О. І. – Людський капітал »


29 вересня 2009, 09:35\nСьогодні, 29.09.2009 на 10:00, за інформацією системи Currex, середні курси купівлі-продажу долара США не змінилися порівняно з даними на 28.09.2009 і складають 8,43-8,50.\nНайдешевше наразі американську валюту продають у банку Синтез - по 8,475 гривні за долар. Найдорожче здати долари США можна також у банку Синтез - за курсом 8,455 гривні за долар.\nСередні готівкові курси купівлі-продажу євро на 10:00 не змінилися відносно даних на вечір 28.09.2009, і складають 12,34 – 12,51 гривні за євро. Найбільш вигідний курс для покупки євро встановлено наразі в банку Єврогазбанк - 12,43 гривні за євро. Найдорожче на 10:00 готівковий євро можна продати в банках Полтава-Банк і Євробанк - за курсом 12,37 гривні за євро.\nРосійські рублі на 10:00 продаються-купуються в середньому за курсом 2,74 – 2,82 грн/10руб, що в середньому на 1 копійку вище, ніж учора. Найдешевше на 10:00 російських рублів можна купити в банках Синтез, Бізнес Стандарт, Актив-Банк, Народний Капітал, а також у пунктах обміну валют Акропром, Євро і Ніка - по 2,80 грн/10руб. Найдорожче здати рублі наразі можна в пунктах обміну валют Альтаір-груп, Євро і Ніка - за курсом 2,765 грн/10руб.