З самого раннього дитинства батьки повинні навчати дітей ставитися до книг дбайливо: не рвати сторінки, не малювати на аркушах, акуратно читати, не складаючи друковане видання навпіл, не кидати. Для того щоб книга мала гарний стан, після читання потрібно користуватися закладками. Для книг придумано багато варіантів таких корисних виробів з самих різних матеріалів. Їх можна пов’язати, створити у вигляді аплікації, пошити з матерії з використанням гумки і стрічок.\nУ нашій статті ознайомимо читача з виготовленням простих і доступних для кожного закладок з паперу та фетру. З паперу виконуються гарні вироби способом складання і переплетення смужок, аплікації і додавання смішних елементів. З фетровими листами працювати легко. Це м’який, приємний на дотик матеріал, який можна шити і приклеювати. З фетру закладки для книг виходять яскравими, барвистими, насичених кольорів. До того ж вони м’які і не псують книги.\nЩоб виконати красиві закладки для книг, потрібно спочатку обміркувати, що вони будуть представляти собою. Та частина виробу, яка буде розташовуватися в середині книги, може бути просто прямокутної форми, а також можна смужку прикрасити дрібними елементами. Верхня частина закладки задумана більшого розміру. Це може бути мордочка будь-якого тваринного або голова птиці, персонаж казки або популярного мультфільму. В такому питанні можна порадитися з дитиною, адже діти володіють багатою фантазією.\nЗакладка для книг такого типу шиється з подвійного матеріалу. Це робиться для того, щоб на тильній стороні не було видно швів. Вони ховаються між шарами тканини. Починається робота з пошиття прямокутного підстави. Спочатку потрібно з щільного картону зробити шаблон, по якому вирізають з фетру два однакових елемента. Можна використовувати і різні кольори. Так закладка буде яскравіше і привабливіше.\nПотім малюється шаблон сови, як на фотографії в статті. Теж треба вирізати два однакових елемента. Потім на передній частині верхівки приклеюються на клей ПВА дрібні деталі – очі, дзьоб, пір’я. Можна для впевненості в якості такі елементи пришити. Потім залишається зшити стежковым швом прямокутні деталі між собою і, приклавши до основи дві верхівки, скріпити їх між собою. На тильній стороні можна зробити кілька пір’я.\nТрикутники з складеної папери\nТака закладка для книг має трикутну форму. Надівається такий виріб на куточок книги. Робиться вона складанням папери. Така техніка виконання називається орігамі, коли з паперу збираються фігурки тварин або квітів. Як зробити з паперу закладку для книг, докладно показано на фотографії в статті. Знадобиться кольоровий папір, можна взяти двосторонню і вирізати по лінійці квадрат. Далі починається складання за схемою. Потрібно пам’ятати, що всі згини повинні бути рівними і добре приглаживаться пальцями.\nПісля того, як складена основа для закладки для книг з паперу, починайте її декорувати. Для цього потрібно з кольорового паперу вирізати вуха, які прикріплюються на задню сторону трикутника, і з білого паперу – зуби, прикріплені з внутрішньої сторони. Залишиться вирізати кружечки для очей і рожевий ніс.\nМордочки можна зробити різні: зайця з довгими вухами, собаку з зігнутими вушками або мишку з круглими. Також на трикутну закладку красиво можна розмістити сердечко або метелика. При надіванні на куточок книги лицьова частина звіра дивиться на ту сторінку, де закінчилося читання.\nЗакладки з аплікацією\nКрасиво виглядає картонна закладка з оригінальною аплікацією. Можна оформити її по-різному. Наприклад, зробити мозаїчний візерунок з геометричних фігур або ламаних ліній. Чудово виглядає і рослинний орнамент. Спочатку можна майбутню зробити аплікацію на папері простим олівцем. Потім вирізати за шаблоном основні фонові деталі, потім зайнятися декоруванням з дрібних елементів.\nДана частина закладки вставляється між сторінками книги, а назовні звисає пензлик на тонкій мотузці.\nДля того щоб зробити таку пензлик, потрібно взяти товсті капронові або тонкі в’язальні нитки. З них нарізаються відрізки однакового розміру, які зв’язуються ниткою посередині відрізка. Потім нитки складаються навпіл і обв’язуються ниткою навколо верхівки пензлика. Можна використовувати для зв’язування нитка, яка потім буде вставлятися в отвір на верхній частині закладки. Все, виріб готовий!\nЗ паперу для книг можна зробити дитині улюбленого героя мультфільму. За приклад візьмемо зображення міньйона. За основу береться жовтий картон і з нього вирізається прямокутник із закругленими краями, щоб дитина не поранилася. Потім з синього паперу виготовляються його штани на підтяжках. Для очок і для рота використовують чорний лист. Очі можна купити в магазині фурнітури або вирізати великі білі круги і маленькі чорні і оформити їх аплікацією. У деяких міньйонів є тільки одне око по центру. Прикольно зробити і такого персонажа.\nЗалишається опрацювати частина закладки, яку роблять з ниток. Для міньйону за кольором героя підбираються чорні нитки. Як робити пензлик, читачі вже знають, так що повторюватися не будемо.\nТаким же способом можна зробити будь-якого іншого героя, наприклад, черепашку-ніндзя або Чебурашку.\nЗакладки для дорослих\nДля дорослого читача можна придумати веселі закладки, які відображають події з життя або цікавого персонажа. Це може бути політик, вирізаний з журналу, або улюблений артист, співак, музикант.\nПо створеному силуету персонажа малюється шаблон на картоні. Потім наклеюється на нього картинка. Можна до картонній основі додати прямокутник, який буде вставлятися в книгу.\nЯк зробити закладку для книги, щоб вона була оригінальною і смішний? Розгляньте зразок одного з таких виробів на фотографії в статті. В середині книги вставлена картонна смуга, а на краю прикріплені ноги від старої ляльки з туфлями. При закриванні книги ноги залишаються зовні. Дивлячись на виріб в книзі, можна уявити, як ніби дівчину придавила книга.\nМожна пофантазувати і придумати інші варіанти смішних виробів, наприклад, звисаюча рука з пляшкою чи людина, у якої книжки визирає нижня частина тіла. Виготовляти можна не тільки з готових деталей від іграшок, але й самому зліпити статуетку з пластичної маси.\nПлетіння зі смужок\nТака закладка для книжок виготовляється з тонких смужок паперу. Беруться по дві смуги червоного та білого кольорів. Верхня частина закладки починається з двох смужок різного кольору, які розташовуються під кутом 90°. По черзі загинаються вниз смужки. Згини ретельно рівняються пальцями. В кінці смуги теж заклеюються, як і на початку.\nУ статті представлена лише невелика частина варіантів виготовлення закладок з паперу та фетру. Спробуйте створити самостійно в домашніх умовах і порадуйте або насмешите друзів оригінальним подарунком.


Давайте піднімемо тост за нашу прекрасну іменинницю! За її прекрасний вік і ювілей! Хочу побажати їй нескінченного потоку любові, вічного запасу удачі і здоров'я! А найголовніше краси, як душевної, так і зовнішньої!\nКажуть, що немає нічого гіршого, коли жінка зізнається в своєму істинному віці. Так давайте ж вип'ємо за нашу ювілярку і за те, що б вона як справжній розвідник ніколи б не визнавалася оточуючим. А вони ніколи б не могли його визначити. За молодість нашої ювілярки!\nСьогодні чудовий свято. Ювілей — це ж не просто черговий день народження. У такий знаковий для іменинниці день, хочу побажати їй залишатися такою ж оптимістичною і чуйною. Бажаю до наступного ювілею помнож все те щастя, що є у вас хоча б на два. Піднімемо ж келихи і вип'ємо, за нашу красиву іменинницю.\nХочу підняти цей келих за нашу красуню в її ювілей і побажати їй багатьох успіхів на всіх фронтах її життя і саме головне щоб вона пам'ятала, що і за неї коли-небудь спалять свою Трою.\nТа хоч сьогодні у тебе ювілей, ти з кожним роком стаєш все миліше і красивіше. Це новий твоєму житті етап, новий поворот долі. Тепер зобов'язана бути щасливою ти. Тримай цю планку на висоті, нехай удача переслідує тебе скрізь.\nЗапитаємо у нашої іменинниці, як їй вдалося зберегти милу юнацьку безпосередність, іскристий погляд та дзвінкий, ніжний голос? Який секрет дозволяє їй виглядати кожен день народження на нев'янучі вісімнадцять?\nВип'ємо за чарівні жіночі таємниці!


Ігра галактичне розвиток онлайн. Грати безкоштовно\nІгра галактичне розвиток онлайн\nІгри онлайн Ігри для хлопчиків Ігри стратегії Космос Економічні стратегії Браузерні стратегії Ігри Клікери Сенсорні ігри час кликати Html5 ігри Ігри на Андроїд\nНаша планет пройшла тривалий період розвитку, але в грі Galactic Grind ви зможете його значно прискорити. Для цього досить легких клацань по земній кулі. Кожен клік висікає з планети грошики, а далі від вас залежить, як ви їх витратите. Купуйте виробничі будівлі, які теж можна покращувати. Кожна споруда має свої способи збільшення виробництва. У вас буде широкий вибір можливостей. Їх вибір буде вашою стратегією розвитку. Нехай Земля стане процвітаючою імперією, самої великої і впливової в Галактиці.


Головна / В світі / На авто генконсула РФ вилили кислоту в Харкові\n15 Листопада 2017, 04:03\nПро це повідомила прес-служба поліції Харківської області. 46-річний посадовець 13 листопада звернувся до поліції із заявою про правопорушення.\nЗа попередніми даними, невідомі облили іномарку речовиною, яка роз'їла лакофарбове покриття на капоті та дверях транспортного засобу.\nУ Харкові невідомі облили їдкою речовиною машину генерального консула Російської Федерації.\nСлідчо-оперативна група оглянула авто та місце пригоди. Поліцією встановлюються усі обставини події та розшукуються особи, причетні до скоєння злочину. У результаті цього майно відомства не постраждало. Вона наробила більше шуму, ніж збитку.\nЄмець: Росія банально купує країни, які включилися до Північного потоку-2\nПривітала Гітлера: у Львові депутата звільнили з роботи\nСтало відомо, скільки в Україні платитимуть сімейним лікарям за пацієнтів\nДетективи НАБУ затримали працівника СБУ на великому хабарі: деталі\nНа популярному курорті Іспанії вперше заборонили здавати туристам квартири


Баня в Буковелі - простора сауна з басейном в комплексі Підгір'я\nЛазня в Буковелі\nЩо може бути краще лазні? Для слов’ян лазня в Буковелі — це не просто місце обмивання тіла, це храм здоров’я, відпочинку і краси. Тільки уявіть, як пари огортають ваше тіло і роблять його «невагомим», дубовий віник допомагає розслабитися і забути про всі проблеми, а купання в басейні відновить сили і подарує масу гострих відчуттів.\nСауна з басейном в комплексі Підгір’я\nНа першому поверсі готелю Підгір’я в Буковелі розташувалася простора баня з великим басейном. Відпочиваючі при бажанні можуть скористатися кімнатою відпочинку, в якій є всі зручності, телевізор, стіл і дерев’яні стільці ручної роботи. Приміщення декороване приголомшливою фігурної ліпниною з обрисами карпатських гір.\nГарненько попарившись в сауні при 100°C, далі обов’язково варто зануритися в крижану воду. Для таких цілей у нас передбачений басейн з холодною водою. Басейн має багаторівневу систему очищення, тому вода тут завжди кристально чиста. А на розслабляючий відпочинок вас налаштує приємна неонове підсвічування в басейні і\nводоспад. Все відвідувачі зможуть також відмінно провести час в барі, де крім традиційних напоїв, можна спробувати унікальний лікувальний чай з карпатських трав і ягід. До чаю рекомендується скуштувати натуральний карпатський мед\n← Прокат лиж Літній басейн →


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Де пенсіонеру взяти кошти на операцію? | Korrespondent.net\nДе пенсіонеру взяти кошти на операцію?\nЯк часто ми піднімаємо тему здоров’я останнім часом! Воно і не дивно, адже у пенсійному віці це чи не найбільш болюче питання, особливо для бюджету. Ми вже спілкувались на тему дешевих ліків, частково зачепили тему збереження здоров’я, тепер звернемось до випадків, коли без хірургічного втручання не можливо.\nТреба розуміти, що в наш час щось безкоштовне від держави - це міф. Пройшли ті роки, коли за часів соціалізму люди йшли до лікарень без копійки грошей, і навіть найбільш серйозні втручання в організм проводились безоплатно. Тоді держава проводила таку політику, за якої кожен її громадянин почувався захищеним незалежно від статусу і статків. Нажаль, теперішня Україна не передбачає подібної турботи.\nА тепер уявіть, який стрес переживає пенсіонер, який вперше\nзіштовхується з ситуацією, коли за операцію треба платити! “Я ж 40 років працював на благо країни, а що вона для мене може зробити!”. І стрес - це лише початок неприємностей, гроші на втручання все одно треба десь брати.\nРозбираємо варіанти. Перший - отримати кредит від банків чи кредитних спілок. Але хто ж дасть пенсіонеру такі гроші？З чого потім віддавати, якщо таки дадуть? Пенсії ледь на життя... перепрошую, на існування вистачає.\nВаріант другий - допомога рідних та близьких. А якщо їх немає?\nТретій варіант - підробіток або продаж майна. Та хто ж візьме на роботу людину зі слабким здоров’ям? І не завжди є що продати, або речі є для людини безцінними.\nЩо залишається? Змиритись з відсутністю варіантів і доживати віку. Хоча... У Центрі “ПЕНСІОН” так не вважають і готові поділитись як мінімум ще одним варіантом.


теги: війна, маразм\nГромадянин Білорусі під прізвиськом Рустам Док, який воював на стороні Збройних сил України на Донбасі, отримав у Польщі статус біженця. В Україні йому відмовили у наданні відповідного статусу.\nПро це він написав у Фейсбук, повідомляє Громадське.\nБілорус поїхав захищати Україну на Донбасі ще у 2014 році. Тоді ж українська влада прийняла його документи, необхідні для отримання громадянства, але вони потрапили до бойовиків і були опубліковані в інтернеті.\n«Тому в серпні 2016 роки мені довелося нелегально перейти кордон з Польщею, а після тижневого походу по лісах і горах вже на польській стороні звернутися з проханням про надання притулку. Сьогодні ж я отримав лист про те, що мені Республіка Польща, чужа досі країна, за яку я не воював і для якої я був ніким, надала мені статус біженця, за що я безмежно вдячний», — написав він.


Латвійська національна бібліотека — Вікіпедія\nНаціональна бібліотека Латвії (НБЛ) є національним культурним закладом, що знаходиться під керівництвом латвійського Міністерства культури.\nГоловна історична будівля бібліотеки, вулиця Крішьяніс Барона 14\nСьогодні бібліотека відіграє важливу роль у розвитку Латвійського інформаційного простору, допомагає при забезпеченні доступу в Інтернет для жителів і підтримки наукових досліджень та безперервної освіти.\n5 Нова будівля\nЛатвійська Національна бібліотека була утворена в 1919 році після проголошення незалежної Латвійської Республіки. Першим керівником Бібліотеки був Яніс Місінс, бібліотекар і засновник латиського наукової бібліографії (1862—1945).\nУ 1920 році Державна бібліотека Латвії почала прийом примірників латвійських друкованих видань. У 1924 році Латвія приєдналася до Брюссельської конвенції, яка передбачає, про міжнародний обмін друкованої продукції, опублікованій при державному фінансуванні — офіційних документів, наукових та літературних видань.\nУ 1949 році видання національного бібліографічного покажчика «Прес-Хроніка» (з 1957 року — «Прес-Хроніка Латвійської РСР»). З 1950 року почали діяти публікації аналітичного бібліографічного видання «Хроніка журнальних і газетних статей».\nУ 1958 році до Бібліотеки приєднано новостворений Департамент музики.\nУ 1968 році Державна бібліотека Латвії організувала перший семінар — літній табір для латвійських, литовських і естонських бібліотек (LiLaEst).\nВ 1988 році Рада Міністрів Латвійської РСР прийняла рішення про будівництво нової будівлі Державної бібліотеки.\nУ 1992 році був прийнятий Закон Латвійської Республіки «Про Національні бібліотеки Латвії».\nУ 1993 НБЛ стала членом Конференції директорів європейських національних бібліотек (CENL).\nУ 1997 році при бібліотеці створена інформаційна мережа, для реалізації проєкту LATLIBNET.\nЗ 1999 року почалося будівництво сховища для цифрової обробки видань, за проєктом «Спадщина 1: збереження Латвійських видань (1822—1940)».\nУ 2000 пройшло 475 років з тих пір як вийшла перша книга на «загальній Лівонській, Латиській та Естонії мовах». Запуск в НБЛ електронного каталогу.\nУ 2001-у введені карти об'єднаного читацького Консорціуму бібліотек. 15-я щорічна зустріч CENL відбулася в Ризі.\nУ 2002 році Банк Латвії випустив монету в один лат із зображенням нової будівлі НБЛ.\nПарламент Латвійської Республіки прийняв закон про нове приміщення для НБЛ.\nВ 2004 році почалось розчищення будівельного майданчика для НБЛ. У 2006 році була заснована Національна цифрова бібліотека Латвії Letonica.\nНБЛ стає повноправним членом бібліотечного порталу Європейська бібліотека. У 2007 НБЛ включена до списку національних науково-дослідних інститутів.\nУ 2008 році почалося будівництво нового будинку для НБЛ (архітектор — Гунарс Біркертс).\nМісія НБЛ полягає у сприянні вільного і винахідницького використання культурної і наукової спадщини Латвії, для того, щоб сприяти освіченості, дослідженню, розвитку знань і якості життя кожного громадянина Латвії.\nНБЛ співпрацює з багатьма бібліотеками, організаціями та установами як в Латвії так і в світі, з метою обміну професійним досвідом та знаннями.\nБере участь у міжнародних бібліотечних організаціях IFLA, CENL, CDNL, CERL, EBLIDA, ELAG, LIBER, IAML, IBBY, Bibliotheca Baltica і т. д.;\nУчасть у міжнародних організаціях ЮНЕСКО, ISO, IASA, ICON, IGELU, IPC та установах ISBN, ISSN та ISMN.\nРеалізує спільні міжнародних проєктів і програм;\nСпівробітництво з міжнародними організаціями, іноземними посольствами в Латвії та посольствами Латвії за кордоном, з метою інформатизації культурних центрів для просування культурної спадщини Латвії;\nМіжнародний обмін документами та участь у міжнародних книжкових ярмарках\nОднією з характерних наріжних каменів НБЛ, який характеризує кожну національну бібліотеку, є формування колекції національної літератури, її вічне зберігання і довгостроковий доступ.\nНБЛ є центром теоретичних досліджень і практичних аналізів діяльності латвійських бібліотек. Діє масивний зведений каталог «Стародавні друки в Латвії 1525–1855» (опублікований в Ризі, 1999)\nНБЛ включає в себе кілька колекцій картин художників Оскара Штейнбергса (1882–1937), Сигізмунда Відберга (1890–1970), Рауля Дюфі (1877–1953), Бернхарда Борхерта (1863–1945), Ніклавса Струнці (1894–1966) та ін.\nОцифровка колекції у НБЛ почалась в 1999 році. В даний час в Латвійській Національній цифрової бібліотеці Letonica, яка була сформована в 2006 році і має оцифровані колекції газет, фотографій, карт, книг, листів-музики і аудіо записів.\nУ 2008 році був запущений другий цифровий проєкт. Це Periodika.lv — збір оцифрованих історичних видань в Латвії з можливістю читання повних текстів та пошуку по сторінках.\nУ Латвії є традиція проведення свята пісень і танців, що організовується кожні чотири роки. З історичними матеріалами від першого Свята пісні в 1864 році до фестивалю Латгале пісні в 1940 році, можна ознайомитись в іншій цифровій колекції Національної бібліотеки Латвії Latviešu Dziesmu svētki.\n15 травня 2008, після обговорення, які тривали протягом багатьох років, державне агентство Три Нових Брата і Союз Національних Будівельних Компаній підписали контракт на будівництво нової Національної бібліотеки Латвії.\nLIBER 43 щорічна конференція\nРозробка цифрових бібліотечних послуг\nЕфективне застосування навчальних посібників для підвищення кваліфікації в бібліотечній галузі\nВиставка «Книга 1514–2014» і Академічні читання «Зміст 21-го століття»\nВплив цифрових текстових та мультимедійних форматів на дитяче навчання: багатовимірний підхід\nЛатвійський етнографічний музей\nОфіційний сайт Національної бібліотеки Латвії (латис.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Латвійська_національна_бібліотека&oldid=30412437\nОстаннє редагування: 26 грудня 2020, 14:17\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 14:17, 26 грудня 2020.


ᐉ Диван-ліжко — купити в Києві, вигідні ціни на диван ліжко, доставка розкладних диванів по всій Україні UA-44920433-2\nГоловна Мебель по типу Диваны и кресла Диваны-кровати\nДиван прямий SGL-TM-1043\nДиван-ліжко FLEX 1\nДиван прямий SGL-TM-1046\nДиван кутовий SOGNO\nДиван прямий SGL-UBN-1048\nДиван кутовий AD-CSF-04\nПрямі дивани, які легко перетворюються на повноцінне спальне місце, відомі споживачам вже давно. Сучасні тенденції, що враховуються при виготовленні м'яких меблів, дозволяють кожному покупцеві знайти диван-кровать, який повністю відповідатиме усім вимогам. Замовити й купити з доставкою у будь-яке місто України меблі з м'якими сидіннями, які будуть оснащені шухлядою для постільної білизни або зручними висувними конструкціями для зберігання дрібниць можна всюди.\nРозкладні дивани і їх переваги\nРозкладний диван дозволяє розв'язати дві головні проблеми. У складеному виді меблі стають зручним місцем для сидіння і дозволяють привнести нотку комфорту до інтер'єру. У розкладеному виді – меблі перетворюються на зручне ліжко.\nНа сьогодні виробники м'яких меблів пропонують покупцям розкладні дивани, що розрізняються за:\nформою і моделлю;\nконструкцією розкладного механізму («дельфін», «пантограф», «єврокнижка», «міленіум», «дейбед»);\nрозміром (полуторні, подвійні та одинарні).\nЗалежно від типу матеріалу верху, облаштування каркаса, наявності та відсутності пружинного блоку і його типу, а також розміру і наявності додаткових секцій (шухляди для білизни, міні-бару або зручного широкого підлокітника) змінюється ціна виробу.\nМеханізм диванів-ліжок: основні відмінності\nПри виробництві сучасних моделей розкладних диванів використовується декілька різновидів пристроїв, що дозволяють трансформувати м'які меблі в повноцінні спальні місця. Залежно від типу розкладного механізму і «начинки» (конструкції пружинних блоків, якості й міцності ламелів і поролону над пружиною «змійкою») залежить вартість виробу.\nТрадиційно найдешевшими моделями диванів є моделі з м'якою оббивкою і що розкладаються за принципом «пантограф». Виробник зазвичай не завищує вартість виробів, і тому замість пружинного блоку встановлює пружини «змійки», гумові ремені або дерев'яні ламелі. Дивани цього типу мають просту конструкцію і відрізняються невеликими розмірами, але не поступаються за міцністю іншим варіантам м'яких меблів.\nТрохи дорожче обходяться вироби, які забезпечені підйомним облаштуванням типу «дельфін». Відмітною особливістю м'яких меблів, обладнаних названим механізмом, являється плавність підйому додаткової секції. Подібного типу конструкція часто застосовується в кутових диванах.\nУ розкладеному виді спальне місце досягає розмірів повноцінного двоспального ліжка, а в складеному – стає зручною конструкцією для сидіння, зайняття рукоділлям, комп'ютерними іграми та переглядом телепередач.\nУ гіпермаркеті меблів «Margo» можна купити з доставкою у будь-яку точку країни дивани-ліжка будь-яких конструкцій, оснащені підйомним механізмами «дельфін», «дейбед», «міленіум» і «пантограф». У нас в асортименті меблі з ящиками для білизни, а також полегшені моделі з пружинами «змійками» і ламелями за найвигіднішою ціною в Україні.\nУпізнати вартість і замовити вподобану модель дивану-ліжка, а також ознайомитися з характеристиками (розмірами, матеріалом оббивки та каркаса і т. п.), обраної моделі, можна в онлайн-каталозі.


В рамках Форуму видавців у Львові презентували Книгу памяті МВС\nнеділя 17 вересня, 2017 12:21\nТеги: МВС, Форум видавців\nВчора, 16 вересня, у Львівському палаці мистецтв презентували «Книгу пам’яті МВС», - повідомив відділ комунікації поліції Львівської області.\nУчасть у презентації взяли заступник начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області, учасник АТО, доброволець, боєць батальйону «Свята Марія» підполковник поліції Тарас Бакай, радник Міністра внутрішніх справ України Євген Тєрєхов («Титановий Джексон») та директор видавництва «Фоліо» Олександр Красовицький.\nУ виданнях «Книга пам’яті МВС. Національна поліція України. Державна прикордонна служба України.» та «Книга пам’яті МВС. Національна гвардія України. Державна служба України з надзвичайних ситуацій.» йдеться про правоохоронців, полеглих під час виконання службових обов’язків, а також про небойові втрати під час проведення антитерористичної операції на сході України.\n«Ідея полягає в тому, щоб зібрати в книзі всіх загиблих, хто служив у підрозділах, об’єднаних у Міністерстві внутрішніх справ, щоб віддати данину пам’яті цим людям. У книзі зібрана інформація про 420 осіб, котрі загинули під час російської агресії, захищаючи від неї українську землю, український Донбас. Хронологічно книги охоплюють період від самого початку бойових дій і аж до цього літа», - розповів під час презентації Артем Шевченко.\nКожному Герою присвячена окрема стаття, у якій надані відомості про його дату і місце народження, обставини загибелі, місце поховання та нагороди.\n«Прочитавши цю книгу, я дізнався для себе імена деяких загиблих товаришів, оскільки половину бійців, з якими я воював, не знав імен і прізвищ – знали тільки позивний – і все. Тому ця книга є надзвичайно потрібною і важливою – я дякую всім, хто віддав свій час і сили для того, щоб вона вийшла у світ», - зазначив Тарас Бакай.\nОкрім того, у книгах подані світлини, подробиці з фронтового життя та смерті, спогади родичів, друзів, знайомих та побратимів про тих, хто пішов у Вічність.\n«Ці люди зробили все, що могли – вони нас захистили. Ми видали книгу і далі наше завдання – зробити так, щоб з’явились вулиці, названі на їх честь, про них розповідали учням – щоб пам'ять про цих людей завжди залишалась з нами», - підкреслив Олександр Красовицький.


Фото зі сторінки проекту «Якби не війна» у Фейсбуку\nЦе фотопроект, який створювали упродовж року волонтери.\nВ експозиції – вісім тематичних блоків. В кожному – від 12 до 25 світлин, зміст яких – кохання, жінки на війні, мирні професії воїнів, героїчні мами з їхніми героїчними синами, соціальний блок, легіонери, невідомі герої та блок з історіями 12-х полеглих. «Це обличчя, історії, пам’ять та мрії Героїв України», – говорять організатори проекту «Якби не війна».\nВиставка, котру наприкінці 2016-го показали у Києві (в Національному музеї історії України), подорожує містами України – світлини вже бачили у Житомирі, Вінниці, Маріуполі, Чернігові, Полтаві, Сумах, Харкові, Одесі та Херсоні. Тепер проект їде на захід, і перше місце зустрічі – Львів. Якщо точніше – Палац Сапегів, що на вул. Коперника, 40-а, де представлятимуть фото «Якби не війна» і книжку з однойменною назвою.\nВтілювачі проект просять усіх небайдужих прийти о 1-й годині дня 2 вересня, щоби подивитися, послухати, а головне – відчути історії про те, як війна калічить тіла, але звеличує душі; історії про те, як отримані важкі травми – не привід опускати рук; історії про людей, які, попри все, не втрачають здатності любити і мріяти; про те, що не обов’язково бути військовим, щоби захищати свою землю, а також не обов’язково бути чоловіком, щоби тримати зброю, так само, як не обов’язково бути українцем, щоби захищати Україну.\nВиставка буде чинною до 10 вересня, а кошти від реалізації книги волонтери спрямують на допомогу родинам загиблих, ліки для поранених і на потреби військових на передовій.\n← Україна туристична: що варто відвідати на Київщині “Це перший фільм, в якому українці перемогли” →


Молодь вінчувала владикам напередодні Нового року за юліанським календарем [фото]\n13 січня, увечері, напередодні Нового року та свята св. Василія Великого з колядою та засіваннями єпископів відвідала єпархіальна молодь: молодіжний хор (с. Лішні), музичний колектив (с. Солець) та Українська молодь - Христові з парафії Покрова Пресвятої Богородиці м. Трускавця.\nВід імені єпархіальної молоді владик привітав о. Олег Кекош (Голова Єпархіальної молодіжної комісії). Владика Ярослав та владика Григорій подякували молоді за коляду та вінчування, і на знак подяки пригостили усіх солодощами.


У Краматорську та Слов’янську за відсутність масок патрульні винесли 656 постанов | Канал новин\nПонад 600 постанов щодо громадян за неношені масок в громадських місцях виписали патрульні поліцейські в Краматорську та Слов’янську з початку року. Про це повідомила прес-офіцер БПП в цих містах Ксенія Шостацька.\nТак, правоохоронці винесли 656 постанов по ч.2 ст. 44-3 КУпАП (перебування в громадських будівлях, спорудах і транспорті під час дії карантину без одягнених засобів індивідуального захисту, в тому числі респіраторів або захисних масок).\nСанкція передбачає покарання у вигляді штрафу від 10 до 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 170 до 255 гривень.\nКрім того, складено п’ять адміністративних протоколів за ч.1 ст. 44-3 КУпАП (порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм).\nШтрафні санкції для громадян передбачені в розмірі від 17 до 34 тис. Гривень і на посадових осіб – від 34 до 170 тис. Гривень.\n«Карантинні рейди» проводилися в громадських місцях: магазинах, ринках і транспорті.


Соцмережі і телеграм-канали – основні джерела інформації дніпровських онлайн-ЗМІ | Інститут масової інформації\nТри з п’яти проаналізованих дніпровських онлайн-видань найчастіше у своїй роботі посилаються на сторінки у фейсбуці і телеграм-канали. На другому місці за популярністю джерел інформації – пресрелізи органів влади. Лише для одного з п’яти проаналізованих видань основним джерелом інформації є власні кореспонденти.\nТакі результати моніторингу, який із 13 до 17 січня 2020 року включно провели представники Інституту масової інформації. Метою дослідження було з’ясувати, які джерела журналісти використовують у новинах. У Дніпрі аналізувалися п'ять найвідвідуваніших дніпровських онлайн-медіа, згідно з даними ресурсу Similarweb: opentv.media, nashemisto.dp.ua, dnpr.com.ua, dp.informator.ua, gorod.dp.ua. Усього було проаналізовано 634 матеріали зі стрічок новин на цих ресурсах.\nВідповідно до методології досліджувалися такі джерела: власна робота, соцмережі і месенджери, офіційні сайти, посилання на інші українські ЗМІ (регіональні та всеукраїнські), іноземні ЗМІ, пресслужби, а також новини без джерел. Новини, що не потрапили в жодну з перелічених категорій, зараховувалися до категорії "інше". Не аналізувалися аналітика / статті; журналістські розслідування; комерційна / політична джинса не у формі новини, авторські колонки / блоги; офіційні анонси про вимкнення води, концерти, пресконференції тощо.\nДжерела, на які ми не заслужили\nЗа результатами моніторингу, найчастіше дніпровські онлайн-медіа посилаються на приватні сторінки у фейсбуку і телеграм-канали, які пишуть про місцеві новини, – 31% усіх проаналізованих джерел. На другому місці – передруки з інших місцевих та всеукраїнських ЗМІ (21%); на третьому – передруки пресрелізів органів влади та комерційних партнерів видань, найчастіше непереписані й незбалансовані (17%). Власна робота є джерелом інформації в 14% випадків.\nЛідером у використанні соцмереж і месенджерів як основного джерела інформації є "Днепровская панорама". У такий спосіб кореспонденти видання написали понад 40% матеріалів, опублікованих за тиждень. У два з половиною рази рідше вони посилалися на інші місцеві та всеукраїнські ЗМІ й пресрелізи. У більш ніж 10% новин кореспонденти взагалі не зазначили, де саме вони отримали ту чи іншу інформацію. І лише в 7% кореспонденти видання самі здобули інформацію для новин.\nТрохи рідше посилаються на соцмережі і месенджери журналісти онлайн-видання "Наше місто" – у 39% матеріалів. Але журналісти цього видання написали й менше новинних матеріалів за тиждень, аніж колеги з "Днепровской панорамы": у виданні натомість багато гороскопів, прикмет і різноманітних порад – від того, як правильно підібрати кросівки, до того, як зробити скриншот. У цій редакції так само другим за популярністю джерелом є інші ЗМІ, на третьому місці – пресслужби, зокрема пресслужба Дніпровської міськради. І лише в 11% випадків інформацію для новин здобувають власні кореспонденти.\nТретім онлайн-виданням, що переважно посилається на соцмережі та месенджери, є ресурс "Відкритий". Журналісти найчастіше посилаються на телеграм-канали. Так, новиною на "Відкритому" можуть стати незвичайні, з їхнього погляду, знахідки дніпрян у секонд-хендах міста. На власну роботу журналісти посилаються в 14% новин.\nЕкспертка Інституту масової інформації Олена Голуб каже, що соцмережі не можуть бути основним і достовірним джерелом інформації через такі причини: "Дописи в соціальних мережах можуть корегуватися або взагалі видалятися; людина, що поширює допис у соціальній мережі, може бути заангажована і висвітлювати подію зі своєї позиції; часто поширюється неперевірена інформація; навіть якщо людина пише, що вона очевидець, журналіст не може бути в цьому впевненим на 100%; сторінки політиків у соцмережах часто ведуть професійні політтехнологи, поширення таких дописів може створювати хибний профіль цього політика в суспільстві; сторінки в соціальних мережах можна зламати і написати там будь-що".\nУтім, соціальні мережі, звісно, можуть бути джерелами, які підштовхнуть журналістів до перевірки інформації в офіційних джерелах та безпосередньо на місці подій.\nНовини – власні чи ні?\nМіський сайт gorod.dp.ua найчастіше за інформацією звертається до сайту газети "Сегодня", адже є частиною ПАТ "Сегодня Мультимедиа", а також на інші ЗМІ регіону та України. Передруки з інших видань на цьому ресурсі – це понад половину всього контенту за тиждень (52%). Ще 16% новин – це передруки пресрелізів обласної та міської адміністрацій: так само не адаптовані для читачів і незбалансовані. Власна робота є джерелом інформації в 9% новин. І цей показник міг би бути більшим ще мінімум на 4%, якби журналісти видання не забували зазначати джерело в текстах. Наприклад, як у низці новин з пресконференції заступника міського голови Михайла Лисенка: те, що журналіст особисто був присутнім на заході, зрозуміло з авторських фотографій, але безпосередньо в тексті про це не згадується.\nУ видання "Інформатор" власна робота є джерелом інформації в 45% проаналізованих новин. І це є основним джерелом для новин видання. 29% новин написано з посиланням на пресслужби. До соцмереж журналісти звернулись у 16% випадків. Власні новини від кореспондентів "Інформатора" – це переважно повідомлення про дорожньо-транспортні пригоди та кримінальні події. Знімаючи власні фото- та відеорепортажі з місця, "Інформатор" забезпечує собі високу цитованість, адже матеріали часто є ексклюзивними.\nГоловна редакторка ресурсу Кристина Лях на наше запитання, як саме журналісти ресурсу дізнаються про надзвичайні події раніше за інших, відповіла, що ресурс має кілька джерел отримання ексклюзивної інформації: кореспонденти, які моніторять усі міські групи і чати в соцмережах; користувачі й читачі, які повідомляють редакції про надзвичайні події, і власні джерела серед правоохоронців, рятувальників і працівників служби швидкої допомоги.\n"Ми створили чат у телеграмі для спілкування з передплатниками: там понад 5 тисяч людей, а це 5 тисяч "пар очей", лояльних до нас. Іноді завдяки цьому інформація надходить до нас майже в той самий час, що і в поліцію. Крім того, за час роботи всі журналісти "Інформатора" обзавелися знайомствами з представниками спецслужб – не тільки з поліцією, але і з медиками, рятувальниками. Деякі з них також оперативно повідомляють нам про події", – розповіла вона.\nВарто додати, що у всіх репортажах журналістів "Інформатора" з місця ДТП із 13 до 17 січня включно були відсутні коментарі правоохоронців щодо деталей аварій та лікарів стосовно стану травмованих. Зазвичай "Інформатор" у цих новинах повідомляє, що "деталі з'ясовуються", але пізніше на ресурсі додаткових деталей або коментарів не з'являється, що можна розцінити як порушення стандартів повноти і достовірності.\nВалерія Мальченко, регіональна представниця ГО "Інститут масової інформації"\nГоловними замовниками прихованої політичної реклами в сумських онлайн-медіа були саме чиновники: на міського голову Олександра Лисенка та тогочасного голову Сумської облдержадміністрації Романа Грищенка припадало дві третини джинси в сумських інтернет-ЗМІ.\n1 678 000 грн планує витратити влада Житомира та Житомирської області на інформування населення про свою діяльність у 2021 році.\nПонад півтора мільйона гривень. Стільки вінницька влада (міська та обласні ради, а також облдержадміністрація) витратять у 2021 році на висвітлення своєї діяльності.


Дещо про бджільництво в Карпатах. Українські Карпати – простягаються з північного заходу на південний схід, розділені поздовжніми улоговинами та розмежовані глибокими поперечними долинами. Хребти Українських Карпат – частина гірської системи Карпат. Від верхів”я Сяну до витоків Сучави їх довжина становить майже 280 кілометрів, при середній ширині понад 100 кілометрів. В цьому ж напрямку зростають гірські висоти і поступово зменшується їх ширина. Це один із привабливих куточків в нашій країні, до складу якого крім гірських масивів, належать і території, прилеглі до гір з північного сходу –Прикарпаття та з південного заходу Закарпаття. Площа краю, на якій розташовані Івано-Франківська, частково Львівська, Чернівецька та Закарпатська області, становить близько 43 тисячі квадратних кілометрів.\nАбсолютні висоти гірської системи коливаються від 120-400м біля підніжжя гір, до 500-800 м в міжгірних улоговинах, 1500-2000 метрів вздовж основних хребтів. Усі найвищі вершини – Говерла (2061 м найвища точка України), Петрос – 2020 м, Ребра -2007 м, Гутин Томнатик – 2017 м, Бребенескул-2035 м, Піп-Іван-2022 м – зосереджені на масиві Чорногора. Загальний характер рельєфу Українських Карпат, зручні і низькі перевали, наявність значних вирівняних поверхностей, створюють сприятливі умови для їх господарського використання та розвитку бджільництва. Гірський рельєф, зміна височин місцевості і кліматичних умов позначаються і на особливостях рослинності краю. Тут світ букових і смерекових лісів. На схилах гір збереглися осередки первинних букових лісів.\nЛісистість гір перевищує 50%. Важливе місце в рослинному світі належить лукам, які займають до 30% площі краю, субальпійські луки (полонини), чудові пасовища і сінокоси та медозбір ні угіддя. По верхній лінії Верховинського хребта проходить головний Карпатський вододіл, звідки беруть початок більшість річок краю. Субальпійські луки мають багатий флористичний склад, у якому значна кількість ендемічних реліктових і рідкісних видів рослин, добрих медоносів. Клімат Українських Карпат помірно континентальний, теплий з циклонічними та антициклонічними вторгненнями атлантичного повітря. Температура найтеплішого місяця (липень) у перед гір”ях плюс 18-20ºС, у високогірному ярусі плюс 8-10ºС, найхолоднішого місяця (січня) – відповідно мінус 3-6ºС і мінус 8-9ºС. Кількість опадів від 500-800 мм у перед гір”ях до 1600-2000 мм на найвищих хребтах. У цих умовах формується густа (до 1,5 км/км²) гідрографічна сітка. Всі ці характеристики гірської місцевості мають свій вплив і на ведення бджільництва в цих районах та на життєдіяльність бджіл. Місцеві бджоли (Карпатські бджоли) добре пристосувались до існування в умовах суворого гірського клімату, тому характеризуються зимостійкістю, бурхливим весняним розвитком та активною роботою в умовах гір на медоносах з малим вмістом цукру в нектарі.\nВони здатні збирати нектар з вмістом цукру 8-9% в той же час як українські степові бджоли не нижче як 15%. Гірські карпатські бджоли підприємливі в пошуках корму, використанні медозбору і проявляють льотну активність навіть в дощову погоду. В гірській місцевості медозбір наступає пізніше , продовжується довше . Характерною особливістю є менш виражені стрибки медозбору , так як на ранні медоноси які відцвітають накладається цвітіння пізніших медоносів і створюється такий собі безперервний медовий конвеєр з невеликим, але постійним медозбором . Медоносами головного медозбору в Карпатах являються дикорослі малина та іван-чай .\nНими заростають зруби , вирубки , багато їх в зарослях лісових яруг біля струмків та річок . Малина в Карпатах зацвітає десь біля 10- 15 червня в залежності від погодних і кліматичних умов , квітує до місяця і може дати 100 і більше кг меду з гектару площі . Бджоли відвідують квіти малини навіть під час дрібних теплих дощів , адже квіти малини нахилені донизу і тому захищені в деякій мірі від дощу , нектар із них не вимивається і його в квітах малини так багато, що за 1 хвилину бджола встигає вибрати його не більше як із трьох – п”яти квіток, в той же час працюючи на других медоносах відвідують за хвилину не менше як 10 –30 квіток . Бджоли працюють на


ПОСЛАННЯ ЄПИСКОПІВ З НАГОДИ ПОЧАТКУ РОКУ МОЛИТОВ ПРО ПОКЛИКАННЯ | Київсько-Житомирська Дієцезія\nПОСЛАННЯ ЄПИСКОПІВ З НАГОДИ ПОЧАТКУ РОКУ МОЛИТОВ ПРО ПОКЛИКАННЯ\nПослання Єпископів Римсько-Католицької Церкви В Україні з Нагоди Початку Року Молитов Про Покликання До Священицького Та Богопосвяченого Життя\nНайулюбленіші Брати і Сестри у Христі!\n2019 рік у Римсько-Католицькій Церкві в Україні був присвячений святості подружжя та сім’ї. Протягом цього року ми мали нагоду задумуватися над величністю подружнього покликання, над тим важливим знаком, яким є кожна сім’я – земна ікона Пресвятої Трійці. 2020 рік буде логічним продовженням попереднього і присвячений покликанню до священицького та богопосвяченого життя, адже саме сім’я є першою школою покликання, тим місцем, де Милосердний Господь пробуджує серця молодих людей, щоб Його наслідували чи на шляху чернечого життя, чи священицького служіння.\nВлучно про це сказав святий Йоан Павло ІІ: «Християнські батьки, являючи своїм дітям любов і піклування від наймолодший літ, свідчать їм прикладом і словом про щирі та глибокі стосунки з Богом, закорінені в любові, вірності, молитві і послуху (див. Lumen gentium, 35; Apostolicam actuositatem, 11). У такий спосіб вони виховують їх до святості та відкривають їхні серця, щоб прийняли голос Доброго Пастиря, який кличе кожну людину, щоб слідувала за Ним і шукала спершу Божого Царства» (Йоан Павло ІІ, Послання на ХХХ День молитов про покликання).\nОсобливим покровителем Року молитов про покликання до священицького і богопосвяченого життя буде святий Йоан Павло ІІ. Адже 2020 рік – це сота річниця від його народження (18.05.2020), тому прагнемо подякувати Богу за такий чудовий подарунок Церкві, яким був понтифікат Йоана Павла ІІ. Йому також завдячуємо глибоку теологію покликання, що міститься в його численних посланнях, а також в особистому свідченні, яке він нам залишив у своїй автобіографічній книжці «Дар і Таємниця».\nРік розпочнеться 2 лютого 2020 року у свято Стрітення Господнього і триватиме до Неділі Хрещення Господнього. Саме таїнство Хрещення є джерелом і початком нашого основного покликання, яким є святість.\nЗ цієї нагоди пропонуємо декілька душпастирських ініціатив, які допоможуть плідно пережити цей рік.\nЦикл біблійних катехез «Говори, Господи, слуга Твій слухає». Неможливо розпізнати своє покликання, не слухаючи Того, хто кличе, – Господа, який промовляє у своєму Слові. Тому просимо, щоб у всіх парафіях був проведений цикл біблійних катехез на тему покликання біблійних героїв. Святе Писання має багато прекрасних описів покликань (Авраам, Самуїл, Давид, Ісая, Єремія, Апостоли, Пресвята Діва Марія), які можуть надихнути молодих людей не те, щоб відповісти Богу! Добре було б, щоб така керигматична катехеза відбувалася раз у місяць, найкраще у вечірній час. А для того, щоб ця зустріч була плідною, її варто поєднати з молитвою.\nЦикл катехез на основі таких документів, як «Perfectae caritatis», «Vita Consecrata», «In Verbo Tuo», «Нові покликання для нової Європи», також треба взяти до уваги численні папські послання з нагоди щорічного Дня молитов про покликання чи також щорічних послань до священиків у Великий Четвер.\nНічні чування в намірах покликань. Сам Ісус заохочує нас в Євангелії: «Жниво велике, а робітників мало; тож благайте Господаря жнив, щоби вислав робітників на свої жнива» (Лк 10, 2), тому організуймо впродовж цього року в наших парафіях, деканатах і дієцезіях нічні чування, які б розпочиналися конференцією про покликання, а продовжувалися свідченням богопосвячених осіб, адорацією, часом на Сповідь і духовну розмову. Вершиною цих чувань має стати Євхаристія, в якій у повноті звершується покликання усієї Церкви.\nЗаохочуємо особливо підготувати Літургію у IV Великодню Неділю – Неділю Доброго Пастиря. Перед нею можна влаштувати короткі свідчення семінаристів, священиків, ченців і черниць, а після Євхаристії організувати зустріч з тими, кого Господь уже покликав.\nНехай літні паломництва, в яких охоче і численно бере участь наша молодь, будуть присвячені темі розпізнавання Божої волі і власного покликання. Шлях паломництва є символом нашої життєвої мандрівки. Подібно як Авраам з кожним кроком відкривав усе більшу Божу перспективу, так і ми, йдучи паломництвом, можемо відкрити духовний вимір нашої життєвої мандрівки.\nСучасне молоде покоління є активним користувачем соціальних мереж. Папа Бенедикт XVI назвав інтернет сучасним ареопагом, простором, де також можна і потрібно проголошувати Добру Новину. У зв’язку з цим хочемо на найближчий рік запропонувати флешмоб під назвою «Покликані свідчать». Заохочуємо єпископів, священиків, братів і сестер у чернецтві поділитися історією свого покликання і розмістити це свідчення в соціальних мережах.\nЦими вказівками не хочемо обмежувати Святого Духа і Його натхнень, тому будь-яка властива ініціатива, щоб оживити в наших серцях ще більше прагнення наслідувати Бога, є бажаною і гідною, щоб її втілювати в життя.\nНа завершення пропонуємо коротку катехезу про покликання.\nПОКЛИКАННЯ – ХРИСТИЯНСЬКИЙ ШЛЯХ ДО ЩАСТЯ\nКожна людина в глибині свого серця відчуває велике прагнення бути щасливою. Саме для щастя створив нас Господь. А це можливе тоді, коли ми маємо добрі стосунки з Богом, коли зазнаємо любові і любов’ю ділимося з іншими. Бог, що є Спільнотою любові Отця, і Сина, і Святого Духа, забажав вчинити людину учасницею свого щасливого життя (Компендіум ККЦ 1). Тому «любов є основним і вродженим покликанням кожної людини» (Йоан Павло ІІ, Familiaris Consortio, 11). Божий задум щодо людства полягає в тому, щоб через благодать Святого Духа зробити всіх людей співучасниками божественного життя як усиновлених дітей у своєму єдиному Сині (Компендіум 6, ККЦ 68-69).\nШлях, на якому Господь приводить нас до себе і звершує свою волю в нас, і є нашим покликанням. Одних Господь кличе до подружжя, сімейного життя, яке стає місцем формації і зростання у досконалій любові, а іншим пропонує дорогу священства і богопосвяченого життя. І в одному, і другому випадку це покликання – до повноти життя. Наш Господь, Добрий Пастир, в Євангелії від Йоана говорить: «Я ж прийшов, щоб мали життя і щоб над міру вдосталь мали (in abundantia)» (Йн 10, 10). Ісус віддав своє життя, щоб ми його отримали. Подібно чинить кожна людина, чоловік чи жінка, яка цілковито віддає себе служінню Богу. «Покликання – це поклик до життя, до того, щоб його приймати і щоб його давати» (Йоан Павло ІІ, Послання на ХІХ День молитов про покликання).\nЯк розпізнати Божу волю на наше життя? Спробуймо визначити кілька критеріїв.\nСвятий Павло Апостол у Посланні до римлян пише: «Тож благаю вас, брати: заради Божого милосердя, принесіть ваші тіла як живу, святу, приємну Богові жертву, як ваше розумне служіння. І не пристосовуйтеся до цього віку, але преображайтесь оновленням розуму, щоб ви пізнавали, що є Божа воля, що добре, приємне і досконале» (Рим 12, 1-2).\nНеможливо пізнати Божого замислу, Божого плану, якщо ми не присвятимо свого життя Господу. Марним є намагання пізнати своє покликання, якщо ми не віддали себе Богу у жертві живій, святій і приємній. Тому першим актом на дорозі розпізнавання має стати наша ревна молитва, в якій ми ввіряємо себе, своє життя, свої радощі і страждання Богу.\nПригадаймо біблійного Самуїла. У Першій Книзі Самуїла (1 См 3) читаємо як молодий юнак служив Господу під наглядом священика Елі. Саме тоді, коли Самуїл перебував у святилищі, Господь вперше промовив до нього: «Самуїле, Самуїле!» Господь, знаючи глибини нашого серця, кличе нас на ім’я. Це означає, що історія і покликання кожного з нас є виняткові і неповторні. Молодий Самуїл декілька разів прибігав до Елі, і тільки після того, як він його навчив, за третім разом відповів: «Говори, Господи, бо слуга Твій слухає». Доволі важко пізнати Божу волю без регулярного молитовного читання Святого Письма. Адже саме у своєму Слові Бог являє себе і свій спасенний план. Тому палко заохочуємо такий спосіб читання Біблії, який поєднується з особистою молитвою, наприклад Lectio divina – Божественне читання. В історії Самуїла бачимо священика Елі, який не був найкращим «душпастирем» свого народу, але саме з його допомогою Самуїл збагнув, що це Господь промовляє до нього. Елі є образом духовного керівника, який допомагає у розпізнаванні. Тому заохочуємо всіх, що розпізнають свій життєвий шлях, користуватися духовним керівництвом душпастирів, тих священників, яких Бог ставить на їхній життєвій дорозі.\nВ Євангелії від св. Луки читаємо такі слова: «А до всіх Він (Ісус) промовив: промовив: Коли хто хоче йти за Мною, нехай зречеться самого себе, бере свій хрест щоденно й іде слідом за Мною» (Лк 9, 23). Звернімо увагу на слова: «Коли хто хоче», іншими словами Коли хтось бажає, відчуває бажання свого серця… Господь нікого не силує, не змушує. Господь ЗАПРОШУЄ. Тому однією з ознак покликання є бажання серця і радість, яка його супроводжує.\nСправжнє покликання пов’язане з різними випробуваннями і труднощами. Автор Книги Сираха говорить ясно: «Мій сину, як приступаєш служити Господеві, приготуй свою душу на випробування» (Сир 2, 1). Різні труднощі можуть на цьому шляху знеохочувати і лякати. Таким був досвід пророка Єремії у мить покликання, однак запевнення Бога його укріпило: «І надійшло до мене таке слово Господнє: “Перш, ніж я уклав тебе в утробі, я знав тебе; і перш ніж ти вийшов з лона, освятив я тебе; пророком для народів я тебе призначив”. Я ж промовив: “Ой Господи Боже! Я не вмію говорити, бо я дитина”. А Господь сказав до мене: “Не кажи: Я дитина, – бо до всіх, до кого Я пошлю тебе, ти підеш, і все, що накажу тобі, ти говоритимеш. Не страхайсь перед ними, бо Я з тобою, щоб тебе врятувати, – слово Господнє» (Єр 1, 4-8).\nБрати і Сестри! Не бійтеся відкрити свого серця для голосу Христа! Він є вірний своїм обітницям і звершить їх силою свого Духа! Відваги! Нехай Господь Вам щедро благословить.\nНаше Послання прагнемо завершити молитвою св. Йоана Павла ІІ:\nДобрий Пастирю наших душ, Ти знаєш своїх овець і знаєш, як досягнути серця кожної людини. Відкрий розум і серце молоді, яка шукає і очікує слова правди для свого життя, дай їм відчути, що лише в Таємниці Втілення віднайдуть цілковите світло. Додай відваги тим, які знають, де шукати правди, однак бояться, що Твої вимоги є надто важкими. Торкнись духа тих, які хотіли би піти за Тобою, але, не вміючи долати своєї невпевненості і страху, йдуть за іншими голосами і стають на шлях, який веде в нікуди. Ти є Словом Отця, Словом, яке створює і спасає. Словом, яке освітлює і укріплює серця, зламай своїм Духом перешкоди і сумніви тих, хто триває в ваганнях, а тим, кого кличеш, дай відвагу відповісти з любов’ю: «Ось я, пошли мене»!\nНа усі ініціативи найближчого року, на розпізнання, боротьбу і змагання, а також на відважну відповідь уділяємо пастирського благословення: В Ім’я Отця, і Сина, і Святого Духа.\nСвято Стрітення Господньго\n2 лютого 2020 року


На шахті №10 Нововолинська – передстрайкова ситуація\n15 Квітня 2009 13:45\nНа нововолинській шахті №10 склалася передстрайкова ситуація: шахтобудівельники четвертий місяць поспіль не отримують заробітної плати і заборгованість перед ними становить більш ніж десять мільйонів гривень. Про це під час зустрічі з журналістами повідомив Нововолинський міський голова Віктор Сапожніков, – 15 квітня повідомляє репортер «Волинських Новин».\nГрадоначальник Нововолинська зазначив, що з початку року на будівництво копальні із державного бюджету не надійшло жодної копійки. Усі роботи проводяться у борг, сума якого вже становить приблизно 40 мільйонів гривень. Перед пасхальними святами ситуація ще більше загострюється. Поки що шахтобудівельники продовжують працювати , але кажуть: якщо не виплатять їхні кревно зароблені гроші, то з неділі на роботу не вийдуть.\nВіктор Сапожніков висловив занепокоєння, що якщо і надалі не буде фінансування, є ризик затоплення шахти. Адже таку ситуацію уже колись доводилося переживати. Керманич міста наголосив: він не може зрозуміти позицію вищих ешелонів влади, де багато говориться про енергетичну незалежність держави, перехід на альтернативні види палива, однак не робиться реальних кроків для завершення будівництва єдиної новобудови в Україні, яка споруджується уже приблизно 20 років.\nУ відповідь на запитання, чи покращиться ситуація до Великодніх свят, міський голова не наважився щось прогнозувати, зауваживши: чергова обіцянка від Міністерства вугільної промисловості про надходження коштів на зарплату на кінець березня поки що не виконана. До слова, ситуація із виплатою зарплатні на діючих вугільних підприємствах міста є кращою – нещодавно гірники отримали кошти за лютий цього року.\nНа волинській шахті припинили видобуток, анонсують скорочення штату 8 Квітня 2016 11:09


Поликория: види, лікування\nПоликория – так називається рідкісна вроджена очна патологія. При цьому дефекті будови ока райдужка має не один, а кілька зіниць. Формується дана аномалія при порушенні внутрішньоутробного розвитку плода.\nДля діагностики достатньо простого огляду новонародженого. Потім хірург-офтальмолог вибирає лікувальну тактику, спрямовану на збереження зору і усунення косметичного дефекту очей малюка.\nСправжня причина цієї форми аномалії полягає в порушенні закладки очного келиха, з якого формується очне яблуко. Відмінною рисою є збереження реакції додаткових зіниць на світло (хоча вона і знижена). Це пояснюється наявністю у кожного з зіниць своїх кругових м’язів, які регулюють їх величину при зміні освітленості. Ця форма хвороби є дуже рідкісною.\nПомилкова форма зустрічається частіше. Передумовою для її формування є нерівномірний закриття зіниці мембраною. З-за цього райдужка має кілька зрачкових отворів, що імітують справжній зіницю. Додаткові зіниці не реагують на світло, так як не мають своїх м’язових волокон. Ця форма патології діагностується на тлі деяких генетичних захворювань, поєднується з іншими аномаліями розвитку (глухотою, розумовою відсталістю, пороки внутрішніх органів, дефектами будови лицьового скелета).\nТакож псевдополикория формується:\nна тлі порушеного розвитку райдужки;\nпри прогресуючому зміщенні зіниці внаслідок іншої очної патології;\nу результаті травм ока;\nПоликория може бути одностороння, набагато рідше зустрічаються двосторонні очні аномалії.\nЧастіше спостерігаються 2-3 зіничні отвори, один з яких зазвичай найбільше за розмірами і розташоване ближче до центру райдужної оболонки.\nЗазвичай при відвідуванні окуліста пацієнтів турбують наступні моменти:\nвиражений дискомфорт в оці, що посилюється при незначних зорових навантаженнях;\nпоганий зір з боку дефектного очі.\nОгляд показує наявність декількох зрачкових отворів навіть без використання апаратури. Якщо є дрібні деформації зіниць, їх допоможе виявити биомикрокопия. Визначається зниження гостроти зору (особливо при вузьких зіницях).\nОгляд окуліста також виявить змінену, неправильну форму зіниць і порушення зрачкових реакцій. Так, при істинної поликории спостерігається знижена зрачковая реакція на світло і розширення їх при закапуванні мідріатиків. При псевдопатологии – відсутність реакції зіниць на світло і на введення в око розширюють зіниці крапель.\nПатологія може призвести до наступних наслідків:\nвиражений набряк рогівки, що призводить до виразково-некротичних ускладнень з боку оболонок ока;\nрозвиток вторинних запальних захворювань очних структур;\nформування комплексу неповноцінності та інші психологічні проблеми.\nХірургічне втручання повинно проводитися максимально рано, протягом першого року життя. Зазвичай рекомендується коллагенопластика райдужної оболонки і рогівки.\nУ старшому віці рекомендують:\nкорекцію зору за допомогою окулярів, лінз;\nвикористання відповідних за кольором косметичних лінз, спеціальних сітчастих очок, щоб замаскувати наявність естетичного недоліку.\nЗапобігти появі поликории складно, особливо якщо в основі лежать генетичні захворювання, спадкова схильність, вплив внутрішньоутробних пошкоджуючих факторів. У будь-якому випадку не потрібно впадати у відчай, офтальмологи постараються допомогти пацієнту.


Футбол. "Говерла" тренується у Боздоському парку\n10.01.2013 15:38 СПОРТ\nПеред тренуванням відбулася коротка нарада, головний тренер Олександр Севідов привітав усіх з новорічно-різдвяними святами та повідомив за яким графіком і де проходитиме тренувальний процес. «Нам потрібно зробити велику роботу, щоб зберегти прописку у прем’єр-лізі, при цьому не слід на когось сподіватися, а самим вирішити свої проблеми», – з такими словами завершив своє звернення до гравців тренер.\nЗ початком зборів привітав футболістів і почесний президент «Говерли» Іван Шуфрич. Він зазначив, що потрібно всім згуртуватися й натхненно працювати заради поставленої мети.\nПісля цього футболісти відправилися на перше заняття – пробіжку до парку «Боздош». Одразу ж після нього, клубним автобусом гравці відправилися в готельно-спортивний комплекс «Камелот», де базуватиметься команда під час перших зборів, які триватимуть до 18 січня.


'' Молитовна зустріч кримського духовенства у Сімферополі | Костели і каплиці України\n03.02.2018 ОдС Молитовна зустріч кримського духовенства у Сімферополі\n02.02.2018 ОдСБогопосвячені особи Одеського деканату зустрілись в Одесі у салезіанів\n02.02.2018 ХрЗДеканальна зустріч богопосвячених осіб у Харківській катедрі\n01.02.2018 ЛввЗустріч у Червонограді богопосвячених осіб Львівської області\n1 2 3 ... 15 16 17 18 19 20 21 ... 304 305 306\nкримського духовенства у Сімферополі\nМісце події: СХІД-ПІВДЕНЬ / Крим, автономна республіка; Рубрики і підрубрики: 1. ДІЄЦЕЗІЇ (ЄПАРХІЇ) / Організаційні заходи / Зустрічі, реколекції, 2. ПАРАФІЯЛЬНЕ ЖИТТЯ / Урочистості / Богопосвячених осіб, 3. ПАСТИРІ, ЧЕНЦІ, ЧЕРНИЦІ / Зустрічі, реколекції, 4. БОГОПОСВЯЧЕНІ ЧОЛОВІКИ, 5. БОГОПОСВЯЧЕНІ ЖІНКИ, 6. АРХІПАСТИРІ УКРАЇНИ / Зустрічі, реколекції / З духовенством, мирянами; Джерела і автори: 1. Редакція / За джерелами, 2. Церковні джерела / Дієцезіальні / crimeacatholic.org; Характер матеріалів: ПОДІЇ / Репортажі; Тип матеріалів: 1. Тексти, 2. Фотознімки\n03, Лютий, 2018\n3 лютого 2018 року в парафіяльній каплиці Успіння Пресвятої Діви Марії у Сімферополі відбулась чергова зустріч кримського духовенства, приурочена до Всесвітнього дня богопосвячених осіб. Її очолив та відправив у спіслужінні із присутніми священиками Євхаристію єпископ Яцек Пиль OMI. У проповіді о. Матвій Русецький OP із парафії Непорочного Зачаття Пресвятої Діви Марії з традиційною домініканською мудрістю наголосив на високій місії споглядання в житті чернецтва, що дає джерело невичерпної сили у служінні Церкві.\nОстанні публікації за рубрикою: ДІЄЦЕЗІЇ (ЄПАРХІЇ) / Організаційні заходи / Зустрічі, реколекції: 1) 13.05.2018 «Урочистості в костелах Кам'янця-Подільського, присвячені ІІІ Всеукраїнському з’їзду Лицарів Колумба»; 2) 09.05.2018 «Дієцезіальна зустріч молоді знову відбулась у Павшині на Закарпатті. Вже двадцята»; 3) 08.05.2018 «День зосередження духовенства Луцької дієцезії у Корці на Рівненщині»; 4) 07.05.2018 «Зустріч слов'яномовного духовенства Мукачівської дієцезії у Сваляві на Закарпатті»; 5) 01.05.2018 «Черговий Дієцезіальний день сім'ї в Летичеві на Хмельниччині»; 6) 28.04.2018 «Львів: учасники зустрічі Тезе ночують в сім'ях парафіян та моляться у костелах»; 7) 18.04.2018 «Формаційні курси духовенства Київської архієпархії УГКЦ у Зарічанах на Житомирщині»; 8) 15.04.2018 «З’їзд міністрантів Київсько-Житомирської дієцезії у Ворзельській семінарії»; 9) 12.04.2018 «Гайворон на Кіровоградщині: зустріч священиків Одесько-Сімферопольської дієцезії»; 10) 10.04.2018 «День зосередження духовенства Луцької дієцезії у Ківерцях на Волині»; 11) 25.03.2018 «Вербна Неділя у Житомирі на завершення XXVI Дієцезіальних днів молоді»; 12) 05.03.2018 «Духовна віднова духовенства Мукачівської дієцезїі в Кольчині»; 13) 06.02.2018 «Реколекції священиків та чернецтва Луцької дієцезії у Рівному»; 14) 03.02.2018 «У Більшівцях зустрілись богопосвячені особи Тернопільщини, Івано-Франківщини та Буковини»; 15) 02.02.2018 «Богопосвячені особи Одеського деканату зустрілись в Одесі у салезіанів»; 16) 02.02.2018 «Деканальна зустріч богопосвячених осіб у Харківській катедрі»; ...\nОстанні публікації за рубрикою: ПАРАФІЯЛЬНЕ ЖИТТЯ / Урочистості / Богопосвячених осіб: 1) 06.02.2018 «Реколекції священиків та чернецтва Луцької дієцезії у Рівному»; 2) 03.02.2018 «У Більшівцях зустрілись богопосвячені особи Тернопільщини, Івано-Франківщини та Буковини»; 3) 02.02.2018 «Богопосвячені особи Одеського деканату зустрілись в Одесі у салезіанів»; 4) 02.02.2018 «Деканальна зустріч богопосвячених осіб у Харківській катедрі»; 5) 01.02.2018 «Дієцезіальний з’їзд богопосвячених осіб Кам’янець-Подільської дієцезії у Летичеві»; 6) 01.02.2018 «Зустріч у Червонограді богопосвячених осіб Львівської області»; 7) 31.01.2018 «Шенборн на Закарпатті: святкування Дня богопосвяченого життя Мукачівської дієцезії»; 8) 03.02.2017 «Язловець на Тернопільщині: зустріч богопосвячених осіб південних та східних деканатів Львівської архідієцезії»; 9) 02.02.2017 «Зустріч католицького духовенства і чернецтва обох обрядів у Євпаторії в Криму»; 10) 02.02.2017 «Урочистість Стрітення Господнього у Харківській катедрі»; 11) 01.02.2017 «Зустріч богопосвячених осіб Мукачівської дієцезії у Шенборні на Закарпатті»; 12) 01.02.2017 «Богопосвячені особи у Летичеві на Поділлі ділились радістю та надією»; 13) 01.02.2017 «Крисовичах на Львівщині: зустріч богопосвячених осіб Львівської архідієцезії»; 14) 02.02.2016 «День богопосвяченого життя у Харківській катедрі»; 15) 02.02.2016 «Зустріч богопосвячених осіб у Бердичівському санктуарії»; 16) 02.02.2016 «День богопосвяченого життя у Луцькій катедрі»; ...\nОстанні публікації за рубрикою: БОГОПОСВЯЧЕНІ ЧОЛОВІКИ: 1) 08.05.2018 «День зосередження духовенства Луцької дієцезії у Корці на Рівненщині»; 2) 08.05.2018 «Храмові свята у Чижевичах та Буську на Львівщині»; 3) 07.05.2018 «Зустріч слов'яномовного духовенства Мукачівської дієцезії у Сваляві на Закарпатті»; 4) 06.05.2018 «Перші Причастя дітей в Лановичах і Пнікуті на Львівщині»; 5) 05.05.2018 «У Києві місіонери-вікентійці святкували 13-у річницю освячення Дому «Божий дар»»; 6) 02.05.2018 «Чоловік ХХІ століття. Зустріч молоді у Тиврові на Вінничині»; 7) 29.04.2018 «Зарічани на Житомирщині: симпозіум «Початки паллотинської харизми в Україні»»; 8) 21.04.2018 «Нічне чування молоді в санктуарії у Бердичеві на Житомирщині»; 9) 19.04.2018 «Зустрічі духовенства Харківського деканату в Харкові на Новій Баварії та Стрийського деканату у Сколему на Львівщині»; 10) 18.04.2018 «Одеса: друга зустріч Ради конференцій вищих настоятелів та настоятельок»; 11) 15.04.2018 «Відкриття парафіяльного осередку «Карітас-Спес» у Баранівці на Житомирщині»; 12) 13.04.2018 «Щорічна формаційна зустріч капуцинів в Ужгороді»; 13) 05.04.2018 «У Буську на Львівщині зустрілись салетини Східної Європи»; 14) 05.04.2018 «Генеральні сальваторіани відвідали парафію у Сваляві на Закарпатті»; 15) 04.04.2018 «Зустріч духовенства Томашпільського деканату у Городківці на Вінничині»; 16) 04.04.2018 «Берездівці на Львівщині: візитація сальваторіан, зустріч із єпископом Кавою»; ...\nОстанні публікації за рубрикою: БОГОПОСВЯЧЕНІ ЖІНКИ: 1) 19.05.2018 «Урочисте освячення монастиря сестер-гонораток у Бердичеві на Житомирщині»; 2) 08.05.2018 «День зосередження духовенства Луцької дієцезії у Корці на Рівненщині»; 3) 07.05.2018 «Зустріч слов'яномовного духовенства Мукачівської дієцезії у Сваляві на Закарпатті»; 4) 05.05.2018 «Ювілей сестер світського інституту в Херсоні та відпуст в Абрикосівці на Херсонщині»; 5) 21.04.2018 «Нічне чування молоді в санктуарії у Бердичеві на Житомирщині»; 6) 21.04.2018 «Вічні обітниці сестри-бенедиктинки у Житомирі»; 7) 19.04.2018 «Зустрічі духовенства Харківського деканату в Харкові на Новій Баварії та Стрийського деканату у Сколему на Львівщині»; 8) 18.04.2018 «Одеса: друга зустріч Ради конференцій вищих настоятелів та настоятельок»; 9) 14.04.2018 «Щорічна молитовна зустріч із с. Ліджі та Меса із єпископом Майнеком у Мукачівській катедрі»; 10) 04.04.2018 «Зустріч духовенства Томашпільського деканату у Городківці на Вінничині»; 11) 05.03.2018 «Духовна віднова духовенства Мукачівської дієцезїі в Кольчині»; 12) 17.02.2018 «Скульптура св. Йосифа із храму у Великому Ходачкові для йосифіток у Тернополі»; 13) 10.02.2018 «Урочистість св. Схоластики у бенедиктинському абатстві в Житомирі»; 14) 06.02.2018 «Львів-Брюховичі: інтронізація мощей св. Йоана Павла ІІ в каплиці сестер візантійського обряду»; 15) 06.02.2018 «Реколекції священиків та чернецтва Луцької дієцезії у Рівному»; 16) 03.02.2018 «У Більшівцях зустрілись богопосвячені особи Тернопільщини, Івано-Франківщини та Буковини»; ...\nСторінки розділу «Події, документи і публікації / 2010-2017 РОКИ / 2018 / Лютий» були завантажені 225 019 разів


Каструля алюмінієва з потовщеним дном 7л К701 Біол: продаж, ціна у Житомирі. Казани від "Интернет магазин посуды и бытовой техники Мастершеф.нет" - 75883068\nКаструля алюмінієва з потовщеним дном 7л К701 Біол\nЛитий алюмінієвий посуд – це гусятниці, гусятниці, сковороди, каструлі й казани, призначені в основному для смаження, тушкування і приготування перших і других страв.\nІдеальною вважається литий посуд, в якій дно і стінки нагріваються рівномірно і їжа не пригорає. Перевага литого алюмінієвого посуду полягає в тому, що масивність і велику вагу виробів дозволяють залишатися стійкою до деформації, а метод кокільного лиття являється найбільш якісних і екологічно чистим.\nІнструкція з експлуатації алюмінієвого посуду\nНову алюмінієвий посуд перед вживанням слід вимити.\nВ алюмінієвій каструлі можна кип'ятити воду і молоко (не побоюючись, що воно пригорить), варити картоплю і не кислі овочі. Правда, зберігати все це в алюмінієвому посуді не рекомендується, краще перекласти в керамічну, скляну або іншу інертну посуд.\nАбразивні речовини, а також металеві щітки і мочалки теж руйнують захисну плівку. Але якщо каструля дуже забруднена, то її можна вимити содовим розчином (ложка соди на літр води), бруд піде, а оксидна плівка відновиться.\nКаструля об'єм 7,0 л з кришкою, діаметр 280 мм, висота 184 мм, товщина дна і стінок до 4-ех мм


Глава УГКЦ висловив солідарність з тими, хто не боїться говорити правду в Україні » Релігія в Україні. Вера и религия. Философия и религия в Украине\nГлава УГКЦ висловив солідарність з тими, хто не боїться говорити правду в Україні\nПро це блаженніший Святослав сказав, коментуючи останні події з побиттям відомої журналістки Тетяни Чорновол.\nГлава УГКЦ Верховний архієпископ Святослав висловив свою солідарність з тими, хто не боїться сьогодні говорити правду в Україні, повідомляє "Релігія в Україні" з посиланням на сайт УГКЦ.\n«Від імені нашої Церкви хочу висловити велике занепокоєння з приводу насильства, яке поширюється на теренах України супроти журналістів і громадських активістів. Право знати і говорити правду є одним із фундаментальних прав свобідної людини», - сказав блаженніший Святослав, коментуючи останні події з побиттям відомої журналістки Тетяни Чорновол.\n«Я хочу висловити свою солідарність з тими, хто не боїться сьогодні говорити правду в Україні. Каже Христос: "Пізнайте правду і правда визволить вас" ( Ів. 8, 32). Сподіваюся, що право говорити правду надалі залишиться правом вільних громадян України. Пам’ятаймо слова Господні: "Блаженні переслідувані за правду, бо таких є Царство Небесне" (Мт. 5, 10)», – наголосив Предстоятель УГКЦ.\nГлава УГКЦ закликає людей критично мислити, щоб не загубитися в гібридній в ...


Ліквідація юридичної особи: від прийняття рішення до фактичної ліквідації - European Business Association\nЛіквідація юридичної особи: від прийняття рішення до фактичної ліквідації\nАвтор: Марія Пушкарьова, Бухгалтер, Accountor Ukraine Ліквідація підприємства – нелегкий крок для його власника, адже щоб реалізувати цей проект, необхідно здійснити повний аналіз господарської діяльності підприємства. При прийнятті непростого рішення про ліквідацію перед бізнесом постає чимало важливих фінансових та юридичних питань. Accountor Ukraine пропонує короткий огляд основних етапів процесу. 1) Приймаємо рішення Його обов’язково необхідно оформити відповідним Протоколом, який також визначає склад ліквідаційної комісії та внутрішній порядок проведення ліквідації. Перш за все про початок процесу ліквідаційна комісія повинна повідомити: орган, що здійснює державну реєстрацію; контролюючі органи; кредиторів та дебіторів компанії. Оскільки строк пред’явлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняє свою діяльність, становить не менше двох місяців, то цей період і визначає мінімальну тривалість процесу ліквідації. 2) Як вчинити з працівниками? Необхідно завчасно попередити працівників про звільнення шляхом видачі відповідного наказу за два місяці до дати звільнення та ознайомити працівників з цим наказом під підпис. Для деяких категорій працівників передбачено обов’язкове працевлаштування. Варто також подбати про виплату вихідної допомоги та провести остаточний розрахунок з працівниками. 3) Як вести облік під час процесу ліквідації? Під час процесу ліквідації бухгалтерський і податковий облік необхідно вести в загальному порядку, а обов’язок подавати фінансову та податкову звітність підприємство має аж до дати виключення його з Єдиного державного реєстру. 4) Інвентаризація активів У разі ліквідації підприємства обов’язковим є проведення інвентаризації всіх активів і зобов’язань. По закінченню інвентаризації необхідне проведення оцінки майна для його подальшого продажу. Після завершення розрахунків з кредиторами та дебіторами ліквідаційна комісія складає проміжний ліквідаційний баланс, що затверджується учасниками юридичної особи, а майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, розподіляється між її учасниками. 5) Закриваємо банківські рахунки та подаємо ліквідаційний баланс Після проведення всіх розрахунків необхідно здійснити закриття банківських рахунків компанії, отримати банківські виписки, анулювати свідоцтва, дозволи тощо, та подати ліквідаційний баланс. 6) Розпочинаємо податкову перевірку Зняття юридичної особи з обліку в контролюючих органах можливе лише після проведення перевірки Департаментом аудиту Державної фіскальної служби і отримання від податкового органу та фондів соціального страхування довідок про відсутність заборгованості по сплаті податків, зборів та внесків. 7) Архівація документів та знищення печатки Значну увагу необхідно приділити архівації документів. Залежно від виду документів, є різні терміни їх зберігання. До Національного архівного фонду подаються документи довготривалого зберігання. Документи, які не передаються, мають зберігатися до закінчення термінів зберігання та подальшої утилізації. Знищувати печатку підприємства можливо самостійно, про що складають відповідний акт у довільній формі. 8) Виключення з реєстрів та зняття з обліку в державних органах В залежності від організаційно-правової форми господарювання, юридична особа знімається з обліку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в Міністерствах та інших державних органах. Пам’ятаймо, що ліквідація юридичної особи – досить трудомісткий процес, який потребує кваліфікованого та ретельного підходу на кожній стадії ліквідації, висококваліфікованої бухгалтерської і юридичної підтримки. Від прийняття рішення про ліквідацію до фактичної ліквідації та передачі документів в архів – дорога, на якій може бути багато «підводних каменів». Accountor Ukraine має багаторічний досвід супроводів процесів ліквідації. Наші спеціалісти юридичного та бухгалтерського напрямку допоможуть бізнесу ефективно розібратися з усіма тонкощами цього непростого процесу.\nЛіквідація підприємства – нелегкий крок для його власника, адже щоб реалізувати цей проект, необхідно здійснити повний аналіз господарської діяльності підприємства. При прийнятті непростого рішення про ліквідацію перед бізнесом постає чимало важливих фінансових та юридичних питань.\nAccountor Ukraine пропонує короткий огляд основних етапів процесу.\n1) Приймаємо рішення\nЙого обов’язково необхідно оформити відповідним Протоколом, який також визначає склад ліквідаційної комісії та внутрішній порядок проведення ліквідації.\nПерш за все про початок процесу ліквідаційна комісія повинна повідомити:\nорган, що здійснює державну реєстрацію;\nкредиторів та дебіторів компанії.\nОскільки строк пред’явлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняє свою діяльність, становить не менше двох місяців, то цей період і визначає мінімальну тривалість процесу ліквідації.\n2) Як вчинити з працівниками?\nНеобхідно завчасно попередити працівників про звільнення шляхом видачі відповідного наказу за два місяці до дати звільнення та ознайомити працівників з цим наказом під підпис. Для деяких категорій працівників передбачено обов’язкове працевлаштування. Варто також подбати про виплату вихідної допомоги та провести остаточний розрахунок з працівниками.\n3) Як вести облік під час процесу ліквідації?\nПід час процесу ліквідації бухгалтерський і податковий облік необхідно вести в загальному порядку, а обов’язок подавати фінансову та податкову звітність підприємство має аж до дати виключення його з Єдиного державного реєстру.\n4) Інвентаризація активів\nУ разі ліквідації підприємства обов’язковим є проведення інвентаризації всіх активів і зобов’язань. По закінченню інвентаризації необхідне проведення оцінки майна для його подальшого продажу.\nПісля завершення розрахунків з кредиторами та дебіторами ліквідаційна комісія складає проміжний ліквідаційний баланс, що затверджується учасниками юридичної особи, а майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, розподіляється між її учасниками.\n5) Закриваємо банківські рахунки та подаємо ліквідаційний баланс\nПісля проведення всіх розрахунків необхідно здійснити закриття банківських рахунків компанії, отримати банківські виписки, анулювати свідоцтва, дозволи тощо, та подати ліквідаційний баланс.\n6) Розпочинаємо податкову перевірку\nЗняття юридичної особи з обліку в контролюючих органах можливе лише після проведення перевірки Департаментом аудиту Державної фіскальної служби і отримання від податкового органу та фондів соціального страхування довідок про відсутність заборгованості по сплаті податків, зборів та внесків.\n7) Архівація документів та знищення печатки\nЗначну увагу необхідно приділити архівації документів. Залежно від виду документів, є різні терміни їх зберігання. До Національного архівного фонду подаються документи довготривалого зберігання. Документи, які не передаються, мають зберігатися до закінчення термінів зберігання та подальшої утилізації. Знищувати печатку підприємства можливо самостійно, про що складають відповідний акт у довільній формі.\n8) Виключення з реєстрів та зняття з обліку в державних органах\nВ залежності від організаційно-правової форми господарювання, юридична особа знімається з обліку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в Міністерствах та інших державних органах.\nПам’ятаймо, що ліквідація юридичної особи – досить трудомісткий процес, який потребує кваліфікованого та ретельного підходу на кожній стадії ліквідації, висококваліфікованої бухгалтерської і юридичної підтримки. Від прийняття рішення про ліквідацію до фактичної ліквідації та передачі документів в архів – дорога, на якій може бути багато «підводних каменів».\nAccountor Ukraine має багаторічний досвід супроводів процесів ліквідації.\nНаші спеціалісти юридичного та бухгалтерського напрямку допоможуть бізнесу ефективно розібратися з усіма тонкощами цього непростого процесу.


Карбонатний шар ґрунту суттєво впливає на рівень мінерального живлення рослин - AgroTimes\nАгрономія 6 листопада 2019, 15:48\nВідгук соняшнику на позакореневе живлення ОЕДФ-Мікродобривом пов’язаний не лише з нормою використання мікроелементів, а й зокрема з умістом карбонатів у ґрунті.\nТакі результати аналізу врожаю культури отримали у Лабораторії родючості ґрунтів та ґрунтозахисних технологій ДП «ДГ Донецьке» ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» НААН.\nЗа даними науковців, найщільніший зв’язок між показниками виявився для карбонатів шару ґрунту 30–60 см, тобто підорного шару, який можна відмітити, як визначальний шар ґрунтового профілю для ефективності підживлення ОЕДФ-Мікродобривом соняшнику.\nУ дослідах спостережено, що на рівні високого та помірного вмісту карбонатів у шарі 30–60 см (260–280 та 150–180 г/кг ґрунту відповідно) незалежно від обробітку ґрунту підвищення карбонатності на одиницю знижує показники врожаю на 1,0 та 0,4 ц/га відповідно.\nЗа малого вмісту карбонатів (8–26 г/кг ґрунту) приріст урожаю від збільшення карбонатності на одиницю в середньому становив 0,3 ц/га.\nТобто чим вищий рівень карбонатності шару 30–60 см, тим чутливіший негативний вплив умісту карбонатів на врожай соняшнику. За вмісту карбонатів у шарі 30–60 см 70–80 г/кг ґрунту чутливість до зміни карбонатності мінімальна.\nОсобливістю генезису ґрунтів регіону є наявність карбонатного шару. Вміст карбонатів в орному шарі чорноземів Донецької області досягає 100 г/кг ґрунту. Ґрунтові карбонати головним чином представлені солями магнію та кальцію. А кальцій є основним катіоном ґрунтових розчинів і визначає рухомість багатьох елементів.\nкарбонатний шар грунту мінеральне живлення


ЗМІСТ ЛЕКЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ КУРСУ - Соціально-політичний та політичний розвиток України на початку ХХ ст. - Особливості розвитку України на початку ХХ ст. - Зміни в соціальній структурі суспільства - Навчальний посібник з історії України - Танцюра В. І.\nМодуль 2. Нова історія України (1648-1917 рр.)\nТема 8. Соціально-політичний та політичний розвиток України на початку ХХ ст.\nЛекція № 11. Особливості розвитку України на початку ХХ ст.\nПочаток ХХ століття в історії України характеризується загальним революційним піднесенням, що було викликане гострими класовими протиріччями, національним гнобленням, політичним безправ’ям населення. Вибух народного гніву назрівав. Посилилась активність політичних сил, розгорнувся процес утворення перших політичних партій в Україні. Рубіж ХІХ і ХХ ст. значною мірою зумовлений революцією 1905-1907 рр. після її поразки розпочався широкомасштабний наступ реакції складовими частинами якої були погроми суспільних організацій, посилення національного гніту. Перша світова війна зумовила розкол національного руху, руйнацію народного господарства, деформацію структури виробництва, посилення його розвалу.\n1. Зміни в соціальній структурі суспільства.\n2. Національний рух на початку ХХ ст. Перші політичні партії України. І і ІІ Державні думи.\n3. Український громадсько-політичний рух під час революції 1905-1907 рр.\n4. Соціально-політичні процеси в Україні в період третьочервневої монархії (червень 1907 - липень 1914 р.). III і IV Державні думи.\n5. Соціально-політичний та національний рух на західноукраїнських землях на початку ХХ ст.\n6. Політичні сили українства під час Першої світової війни.\nХарактеристика соціального складу. Згідно з підсумками загальноросійського перепису населення 1897 р., у Російській імперії проживало приблизно 30 млн., в Східній Галичині перепис 1900 р. зафіксував близько 3 млн. українців. Проте на провідних ролях була російська або польська еліта. Середні й нижчі верстви міст становили росіяни та євреї. Нижча сільська верства переважно складалась з українців. Загалом у дев’яти українських губерніях українців нараховувалось більше 80%, росіян - 12%. У Східній Галичині українці становили 63% населення, поляки - третину. Дуже низьким був рівень урбанізації українців - 5,5%, тоді як 38% росіян і майже 44% євреїв російської частини України мешкали у містах. Наприкінці ХІХ ст. існувало чотири великих міста: Одеса (понад 400 тис. осіб), Київ ( 250 тис. осіб), Харків (175 тис. осіб), Катеринослав (115 тис. осіб). Тут нараховувалося 35% усього міського населення Наддніпрянської України. На 1914 р. населення Києва і Одеси становило понад 500 тис. осіб, Харкова - приблизно 250 тис., Миколаєва і Херсона - приблизно 100 тис., Житомира, Новочеркаська, Полтави - 60-80 тис. чол.\nНа початку ХХ ст. в Україні тільки-но формувався потенціал для виникнення національної еліти. За переписом 1897 р. у Росії не менш ніж 57 тис. спадкоємних дворян, 50 тис. священиків (разом із сім’ями) визнали рідною мовою українську. Але для значної кількості їх була характерна подвійна лояльність та ідентичність: Україні й Російській імперії. Тому вони не стали беззастережно, як у Польщі чи Угорщині, на чолі визвольних змагань.\nСеред господарських верств міста і села бракувало освічених людей. У 1897 р. було зареєстровано 47 тис. українців з середньою та вищою освітою, з них понад половину - на Лівобережній Україні (0,3% українського населення), ,а росіян 143 тис. (5% російського населення України).\nЄдиною реальною силою українського руху на цьому етапі була світська інтелігенція. У своїй діяльності вона була тісно пов’язана з селянством через земства, судові установи, початкові школи, лікарні, переймались його вимогами, захищала його інтереси. Кількісний склад спеціалістів на селі становив 83025 осіб. Найбільше сільської інтелігенції проживало на Правобережжі (понад 38 тис. осіб); Лівобережжі та Слобожанщині - майже 27 тис.; Півдні - приблизно 20 тис. Територіально сільська інтелігенція була розподілена нерівномірно: від 500 до 100 осіб на повіт. До 1917 р. її кількість зросла удвічі. Значну частку спеціалістів становили представники духовенства. Напередодні Першої світової війни майже половина активістів українського руху походила з села, на відміну від другої половини ХІХ ст. Поява сільської інтелігенції потребувала нових умов організації суспільства: створення профспілок, національних організацій тощо.\nІншим класом, який сформувався на початку ХХ ст. стали робітники. За переписом 1897 р., в Україні їх кількість становила приблизно 1,5 млн. осіб. 387 тис. осіб із них були зайняті у промисловості. У зв’язку з розвитком промисловості від початку ХХ ст. до 1917 р. прискорювалося зростання пролетаріату. У 1910 р. у промисловості України було зайнято 475 тис. робітників, у 1917 р. - 839 тис. Чисельність пролетаріату зростала за рахунок міграції робітників із російських губерній, які оселялися здебільшого у південних районах. Ситуацію використав царат для проведення русифікаторської політики у найбільших промислових центрах Наддніпрянщини. Резервом поповнення пролетаріату стали й дрібнотворні виробники.\nПротягом перших 15 років ХХ ст. кількість робітників в Україні значно зросла і досягла приблизно 20% (3,612 млн. осіб) від загальної кількості робітників Російської імперії. Найбільші центри зосередження пролетаріату - Харків, Катеринослав, Київ, Миколаїв, Одеса, Юзівка, Маріуполь. У 1917 р. концентрація пролетаріату у цих містах сягнула понад 70%. На Лівобережжі його більшість зосередилася у Харківській губернії (104 тис.), на Правобережжі - в Київській губернії (101 тис.). У 1917 р. сільськогосподарських працівників, які приєдналися до пролетаріату, налічувалося 1,2 млн. осіб. До непромислового пролетаріату належало також понад 230 тис. осіб найманих робітників.\nЕтнічний склад робітників Наддніпрянської України був неоднорідним: росіяни-шахтарі становили 70%, металісти - 69%, залізничники - 49%. В аграрно- промисловому комплексі у південно-західних і західних губерніях переважали робітники українського походження. Загалом серед пролетаріату частка українців становила приблизно 70%. Національний склад робітництва впливав на формування й розвиток національно-державницьких ідей на наступних етапах. На Сході та Півдні, де у міському населенні переважав російськомовний компонент, серед пролетаріату панували проросійські настрої, натомість у західних областях - самостійницькі тенденції.\nЗначні зміни відбулись і в середовищі поміщиків. Протягом 1877-1917 рр. відбулось істотне скорочення землеволодіння дворян. Більшість своїх земель вони втратили через соціально-економічні умови. Господарства після реформ 60-70-х років ХІХ ст. почали занепадати. Скороченню дворянського землеволодіння сприяли також аграрна криза наприкінці ХІХ ст., повстання селян у 1905-1907 рр., реалізація Столипінської аграрної реформи. У 1905 р. на Наддніпрянщині налічувалося 21,6 тис. поміщицьких маєтків. Упродовж 1905-1907 рр. поміщицькі землеволодіння скоротились у Київській губернії на 33,2%, Чернігівські - 43,1%, Полтавській - 31,1%, Харківській - 40,5%, Катеринославській - 52,7%. Це сталося тому, що відбулася соціальна еволюція поміщиків. Збувши свої маєтки, вони часто ставали чиновниками, лікарями, художниками, письменниками, вчителями, науковцями, поповнюючи лави інтелігенції. Поступово поміщицькі землеволодіння обмежувалися, поміщиків витісняли із соціальної структури суспільства, формуючи на їх основі господарства нового, капіталістичного, типу.\nОсобливості промислового розвитку. Наддніпрянська Україна в промисловому виробництві Російської імперії посідала друге місце. На її території найбільш стрімко розвивались великі підприємства у металургійній та кам’яновугільній промисловості. Були створені нові промислові центри: вугільно- металургійний Донбас, Криворізький залізорудний, Нікопольський марганцевий басейни, Південно-Західний цукробуряковий район. Зокрема, у 1900 р. 5 найбільших заводів Півдня виробляли 49% металургійної продукції. У загальноросійському виробництві їх частка становила понад 25%. Вугільні шахти Донбасу на початку ХХ ст. продукували 75% усього видобутку вугілля в Росії. Постали нові центри сільськогосподарського машинобудування (Харків, Одеса, Бердянськ), металургійного виробництва (Юзівка, Катеринослав). На початку 90х років ХІХ ст. в Україні вироблялося 30% чавуну, а на початку ХХ ст. - більше 60%. Високі показники були характерні й для інших галузей. У 1913 р. продукувалося від загального виробництва в Російській імперії 72,3% залізної руди, 58%сталі, 69% чавуну, 37% прокату, 50% сільськогосподарських машин, 40% паровозів. На початку ХХ ст. Україна за рівнем концентрації промислового виробництва була на одному з перших місць у світі. Промислове виробництво зосередилось у великих промислових центрах на Сході Наддніпрянщини та у містах Півдня - Харкові, Луганську, Катеринославі, Миколаєві, Одесі. З 1890 до 1902 рр. кількість великих підприємств, на яких працювало від 1000 осіб, зросла на 141,5%. Значним досягненням стало будівництво Харківського та Луганського паровозобудівних заводів.\nКонцентрація капіталу та робочої сили сприяла монополізації промисловості. На початку сторіччя створюються потужні синдикати «Продвагон» (1901), «Продамет» (1902), «Трубопродажа» (1902), «Гвоздь» (1903), «Продуголь» (1904). Останній контролював 75% видобутку кам’яного вугілля у Донбасі. Але слід мати на увазі що, по-перше, процес монополізації торкнувся лише металургійної , кам’яновугільної, залізорудної галузей. Легка та харчова промисловість залишались немонополізованими. По-друге, форма монополізації української промисловості була найпростішою, а саме - синдикат (угода промисловців про спільну цінову політику), тоді як у розвинутих країнах монопольні об’єднання передбачали концентрацію капіталу в одних руках та угоди про спільну виробничу політику. Типовою формою монополістичних об’єднань там уже були концерни та трести. По-третє, концентрація робочої сили була вкрай нерівномірною. На найбільших металургійних та металообробних підприємствах Донбасу та Катеринослава працювало до 3 тис. робітників, і таких заводів-гігантів було порівняно небагато (Брянський рейковий завод у Катеринославі, Луганський паровозобудівний). В Одесі та Києві на жодному з підприємств не було більше 500 працівників. Основна маса найманих працівників була зайнята на невеликих та середніх за розміром підприємствах і до того ж в ряді галузей наймана праця використовувалась сезонно (наприклад, у цукроварні).\nВажливою особливістю промислового розвитку України був нерівномірний розвиток її регіонів. Якщо Схід і Південь України досить швидко перейшли на капіталістичні рейки і бурхливо розвивали промислове виробництво, то на Правобережжі домінував аграрний сектор.\nПоступово в українських землях склалася певна спеціалізація промислових регіонів. Донбас став центром вугільної промисловості, Нікопольський басейн - марганцевої, Кривий Ріг - залізорудної, Правобережжя і певною мірою Лівобережжя - цукрової. Кількість цукрових заводів на Правобережній Україні протягом 1898-1904 рр. зросла із 122 до 144 і до 1914 р. практично не змінилась.\nЗміни в сільському господарстві України. Незважаючи на те, що на території України був зосереджений величезний промисловий потенціал, вона все ж залишалася сільськогосподарським районом імперії, в якому вселах проживало 80% населення. За національним складом сільське населення, а в містах українці не перевищували 32% населення. Темпи зростання чисельності робітничого класу були високими, але все ж таки станом на 1917 р. кількість найманих працівників сягала лише 892 тис., причому у провідних галузях промисловості зосереджувалися, як правило, робітники-росіяни. Українська нація залишалась переважно агарною. Феодальні відносини гальмували розвиток капіталізму в сільському господарстві, а невирішене аграрне питання посилювало конфронтацію у суспільстві, сприяло зростанню соціального напруження та політичної нестабільності. Поміщицькі землеволодіння занепадали, а громада виявила нездатність ефективно господарювати і контролювати настрої селян. Це зумовило запровадження аграрної реформи в Російській імперії, яку ініціював прем’єр-міністр П. Столипін. Реформи передбачали руйнування громади, в якій вбачався головний стримувальний чинник розвитку продуктивних сил сільського господарства. Почалося реформування з публікації указу від 9 листопада 1906 р., у відповідності з яким скасовувався закон 1893 р. про непорушність селянської громади. Попри те, що указ мала затвердити Державна дума, його відразу почали втілювати в життя. Юридичної сили він набув лише 14 червня 1910 р. за Положенням про землеустрій (травень 1911 р.), у якому йшлося про створення відрубних та хутірських господарств шляхом ліквідації черезсмужжя. За угоди1/5 домовласників можна було отримати землею однією ділянки. В Україні найбільшого поширення набули хутори, а в інших регіонах Російської імперії - відруби.\nЗа Законом від 14 червня 1914 р. в індивідуальну земельну власність перейшло від 48 до 51,7% у Правобережній, від 34,2 до 42% - степовій та від 13,8 до 16,5% - Лівобережній Україні. Хутірських господарств у Наддніпрянщині протягом 1906-1913 рр. було створено 226 тис., площа яких сягала 3817838 десятин. Ці показники були значно вищими, ніж в інших місцевостях європейської Росії, де з общини загалом виділилось 24% селянських господарств, а переселилося на хутори всього лише 10,3% господарств.\nПозитивне значення аграрної реформи П. Столипіна полягало в тому, що сільське господарство почало перехід до інтенсивних методів організації роботи, зростання врожайності, збільшення посівів селян. Також збільшилася частка товарної селянської продукції, чому сприяв розвиток різних видів кооперативів: кредитних, виробничих, збутових, споживчих. Зокрема утворено перші кооперативні союзи, Київський кредитний банк. Валовий прибуток сільського господарства у 1913 р. становив 52,6% від загального, а товарообіг за роки реформи збільшився на 45%. Проте загалом проблема реформування аграрного сектору була нерозв’язаною: сільське господарство мало низьку ефективність; механізація та забезпечення сільськогосподарською технікою перебувала на низькому рівні; мінеральні добрива застосовували лише у великих спеціалізованих господарствах.


Арам Мнацаканов назвав випуск «На ножах» про Полтаву одним із кращих за все шоу (відео) | archive.kolo.poltava.ua\n+9°C ЧТ 13:11 28.01.2021 USD 25.99 EUR 29.15 RUR 0.41 Курс НБУ\nГоловна»Новини»Відпочинок і дозвілля»Дозвілля»Арам Мнацаканов назвав випуск «На ножах» про Полтаву одним із кращих за все шоу (відео)\n25 жовтня 2012 о 14:171993\t2012-10-25T14:17 Kolo.poltava.ua (Новини Полтави) Полтава, вул. Фрунзе, 65 +380532613245\nГлядачі каналу 1+1 учора побачили випуск шоу "На ножах", зйомки якого відбувалися у ресторані під Полтавою.24 жовтня ввечері у ефір каналу 1+1 вийшла програма «На ножах» про перетворення полтавського ресторану.\nВипуск рокриває деякі проблеми у роботі персоналу закладу та намагання їх усунути під керівництвом відомого ресторатора Арама Мнацаканова.\nТе, як Арама Мнацаканова під Полтавою брали у полон, шокували танцями у ресторані та здивували прощанням з феєрверком та барабанами власники закладу, Ви можете переглянути на відео.\nЖурналіст «Кола» побувала на записі програми у останній знімальний день та взяла інтерв'ю у ведучого шоу «На ножах» Арама Мнацаканова – репортаж про це також читайте на нашому сайті.


YUNA 2020: організатори оголосили нову дату проведення музичної премії - afisha.tochka.net\nYUNA 2020: організатори оголосили нову дату проведення музичної премії\n9 церемонія відбудеться вже 14 вересня 2020 року\n7 травня 2020, 19:00\nYUNA 2020: організатори оголосили нову дату проведення музичної премії © прес-служба\nОргкомітет Національної музичної премії YUNA оголосив нову дату проведення 9-ої церемонії YUNA 2020 – 14 вересня 2020 року. Згідно із рішенням засновника премії Захура Мохаммада та співзасновника і за сумісництвом генерального продюсера YUNA Павла Шилька, церемонія YUNA 2020 відбудеться, попри всі складнощі та обставини.\nЩе в березні із введенням загальнонаціонального карантину у всієї команди оргкомітету премії не було жодних сумнівів у тому, що церемонія YUNA відбудеться! Буде вона у березні, травні, чи вересні – не настільки принципове питання. Головне те, що премія пройде тоді, коли це буде безпечним для глядачів, артистів та команди премії. Знаємо та віримо: YUNA must go on!\nпрокоментував Павло Шилько.\nНа грандіозному гала-концерті 14 вересня на глядачів очікують музичні номери від MONATIK, MELOVIN, MARUV, групи BEZ ОБМЕЖЕНЬ, Артема Пивоварова і дуету Alina Pash & KRUTЬ. Організатори інтригують та говорять, що ближче до події оголосять ряд не менш гучних імен.\nНагадаємо, Atlas Weekend 2020 офіційно перенесли на наступний рік.\n"Золота жар-птиця" переходить у телеформат: подробиці музичної премії 2020\nЯк думаєш, хто стане кращим виконавцем?\nЦеремонію YUNA 2021 перенесли на наступний рік: нові дати шоу


Легенда Анна Франк. Вона мріяла стати журналісткою\n12 червня 2018, в 16:43\nПід час Другої світової війни було вбито близько 6 млн. євреїв, з них півтора мільйони дітей. Серед їхнього числа Анна Франк, яка стала відомою завдяки своєму щоденнику.\nВона мріяла стати журналісткою. У своєму щоденнику писала : "Я хочу мати ще дещо, окрім чоловіка та дітей. Те, чому я могла б присвятити своє життя. Я хочу бути корисною. Приносити насолоду людям, яких, скоріше за все, ніколи не зустріну. Я хочу жити навіть після смерті! Як чудово, що Бог дав мені цей талант…"\nАнна Франк – одна з найвідоміших жертв Голокосту. Народилася 12 травня 1929 року. Щоденник, який вона створювала протягом років вигнання, прочитало більше мільйона людей з усього світу. Протягом двох років її родина переховувалася від нацистів. Коли дівчинці виповнилося 15 її з батьком, матір'ю та сестрою відправили до концентраційного табору в Німеччині. Анна Франк померла поруч із сестрою у 1945 році від тифу, за кілька тижнів до вторгнення у табір британських солдат.\nВперше шоденник Анни Франк опубліковали у 1950 році. Цьому посприяв батько Анни Франк - єдиний з їхньої родини, хто вижив на війні. Найбільшим успіхом щоденник користувався в Японії. Перше видання продали накладом понад 100 000 примірників.\n5 жовтня 1955 року у Нью-Йорку відбулася прем'єра спектаклю за мотивами її книги. Пізніше ця вистава отримала Пультцерівську відзнаку (одна з найпрестижніших нагород у галузі літератури, журналістики, музики і театру в США).