ЧАСТИНА ДРУГА - Видавництво дитячої\nВалерій Холод і Оля Чуб стояли біля ілюмінатора.\nВидовище, що розгорталося перед ними, було дивовижне й неповторне. В небі, в чорній порожнечі космосу, світило два місяці. Один блакитно-зеленавий, другий - срібний. І формою своєю і розмірами вони були однаковісінькі.\nОля дивилася як зачарована. Вона боялася ворухнутися, бо їй здавалося, що ця казкова чарівність відразу ж зникне.\n- Розумію, що то наша Земля, розумію, що це Місяць, а от вірити в це якось не хочеться, - пошепки сказала вона.\nВалерій Холод знизав плечима:\n- Вірте не вірте, а подорож наша закінчується. Зараз Місяць і Земля поки що зрівнялись у своїх правах, а скоро поміняються обов’язками. По Місяцю ми будемо ходити, як по Землі, а Земля стане нашим Місяцем. І світитиме нам. І навіть яскравіше, ніж Місяць. Як-не-як у нас атмосфера...\n- Скільки нам залишилося?\n- Летіти? - зрозумів її Валерій. - Мало. Ми пролетіли чотири п’ятих всієї відстані, або сорок вісім земних радіусів.\n- Ви знаєте це так точно? Вам казав хтось із членів екіпажу?\n- Ні-і, - засміявся Валерій, - члени екіпажу, намагаються мене не помічати. Вони з великим задоволенням викинули б мою персону за борт. Просто не знаю, що їх утримує від цього цілком законного і справедливого акту.\nОля засміялася. Вона, як і всі учасники експедиції, вже знала, за яких обставин він потрапив на корабель.\n- Ну, для чого ви приписуєте їм такі антигромадські вчинки? Викинути в космос представника преси? У глибині душі кожен з них сподівається, що ви змалюєте в своїх майбутніх нарисах їхні образи, образи скромних трудівників космосу. Але справді, звідки ви знаєте, що ми пролетіли чотири п’ятих відстані?\n- Зараз вже навіть трохи більше. Бачите, на відстані сорок вісім земних радіусів, що дорівнює чотирьом п’ятих відстані від Землі до Місяця, Місяць і Земля Космічному подорожному, як оце ми з вами, здаються однаковісінькими за розмірами.\n- Заздрю людям, які все знають! - щиро сказала Оля.\n- А я заздрю Омельченкові, - ще щиріше вихопилося у Валерія.\n- Чому? - не зрозуміла спершу Оля.\n- Чому? Тому, що він за родом своєї діяльності завжди біля вас.\n- А може, я біля нього? - хитро сказала Оля, намагаючись усе перекинути на жарт.\n- Це все одно, - якось розгублено промимрив Валерій, - це все одно... І ще я заздрю вам, ви побуваєте на Місяці...\n- Отакої! А ви хіба на Марс летите?!!\n- Бачите, це різні речі, просидіти весь час, доки триватиме експедиція, в космоплані чи самому працювати в складі експедиції. Орлик поклявся на штурвалі корабля і закликав увесь антисвіт у свідки, що на Місяці він уже мене не прогавить.\n- Як то? - все ще не зрозуміла Оля.\n- А так. Орлик сказав мені буквально таке: “Мене можна ошукати лише один раз. Вам це пощастило на Землі, але не пощастить на Місяці. На Землі ви непомітно пробралися в корабель, але на Місяці непомітно вийти з корабля вам не вдасться”. А що я такого натворив?\nОля засміялася дзвінко-дзвінко.\n- Вам, мабуть, здається, що школяр, який катається без квитка на трамваї, і ви - злочинці одного кшталту. Справді, що ви такого натворили? Але не вболівайте так, я вблагаю як-небудь Омельченка, і він вам бодай раз позичить свого скафандра.\n- Не знаю, не знаю, - зітхнув Валерій.\nАле він був не з тих людей, що довго сумують. Професійний інтерес до всього навколишнього переборював будь-який сум.\n- Скажіть, Олю, - за хвилину звернувся до аспірантки Валерій, - ви сподіваєтесь знайти тут щось цікаве для себе, для своєї галузі?\n- Не знаю, - чесно призналася вона. - Але що значить - знайти чи не знайти? Не знайти - це ще не означає зазнати невдачі. Не знайти будь-яких слідів цивілізації - це значить довести ще раз, що на Місяці її ніколи не було.\n- А-а, он ви з якого боку! Мені ж, по правді кажучи, весь час здавалося, що ви мрієте знайти черепок якоїсь тарілки, розбитої селеніткою1 на голові свого невдахи чоловіка. От тільки не знаю, чи на Місяці билися коли-небудь тарілки, бо там же все у шість разів легше.\nУ цей час репродуктор заговорив голосом Віталія Андрійовича Орлика:\n- Увага! Увага! Всім пасажирам зайняти місця в гамаках-амортизаторах! Всім пасажирам зайняти місця в гамаках-амортизаторах! Корабель починає здійснювати маневр! Корабель починає здійснювати маневр! Бортінженерові Чайчяну простежити за тим, щоб усі пасажири були на своїх місцях! Увага!\n- Ходімо, - сказав Валерій, - скоро будемо на Місяці. Зараз почнемо спуск.\nСправді, з цієї хвилини все знову мінялося. “Микола Кибальчич” уже не був між Місяцем і Землею, він опинився над Місяцем і, здавалося, падав униз, а Земля була високо вгорі над кораблем.\nШтурман Аркадій Сергійович Соколов поклав на командирський пульт аркуш ватману, покреслений кривими лініями. Для Орлика міліметри на папері ставали сотнями і тисячами кілометрів у космосі, всі ці криві, виписані лекалами і циркулем штурмана, корабель зараз мав виписати своїм корпусом на чорному аркуші космосу.\nТак перегорталася ще одна сторінка незвичайної книги космічних відкриттів. Починався найвідповідальніший період - період маневрування і посадки.\nПро все це Сергій, Сашко та Ігор Борисович могли тільки здогадуватися по тому, що стеля, стіни і підлога знову міняли свої місця. Спочатку було незвично та й неприємно після відчуття невагомості брати на свої плечі тягар перевантаження, потім неприємне відчуття минуло, але невагомість не повернулася.\n- Батечко Місяць прийняв нас у свої обійми, - сказав Ігор Борисович. - Обійми ці, правда, в шість разів слабші, ніж у матінки Землі, але хоч як би там було, ми знову маємо яку-не-яку вагу. Приємно, знаєте, відчувати, що ти маєш вагу.\nА корабель націлювався, де найкраще торкнутися йому своїм хвостом місячної поверхні.\nОрлик закляк над приладами. Численні стрілки загойдалися, червоні й зелені очка індикаторів заклопотано почали моргати. Обчислювальна машина виплюхувала перфострічку, пропонуючи найоптимальніші варіанти для посадки.\n- Гадаю, що південний берег Моря Хмар або північний берег Океану Бур нам підійдуть найбільше, - сказав Віталій Андрійович, змотуючи перфострічку лічильної машини.\n- Що ж, - усміхнувся астроштурман Соколов, - великому кораблеві - велике плавання по великих морях. Правильно, там найрівніше. Зараз пройдемо над цим районом ще раз і примісячимося на всі три точки, як колись любили говорити в авіації.\nВони пролетіли ще раз - ще раз обчислювальна машина виплеснула ще кілька метрів перфострічки. І ось на якусь ледве вловиму мить “Микола Кибальчич” зупинився, завис у чорному місячному небі, а потім почав повільно падати хвостовою частиною донизу. І що ближче було до Місяця, то довший і пишніший хвіст висувався з його сопел. Тієї миті, коли хвіст торкнувся місячної поверхні, знову здалося, що корабель завис нерухомо. А там ще мить - і він осів на безмежній рівнині. Дорогу в один кінець було закінчено.\nМабуть, не всі збагнули, що корабель стоїть уже на місячному ґрунті, але тієї ж миті в каютах почули голос Віталія Андрійовича:\n- Дорогі товариші! Дозвольте привітати вас із щасливим прибуттям на Місяць! Переліт завершено успішно, хочу вірити, що такою ж успішною буде наша експедиція. Хочу вірити, що ми не тільки візьмемо у Місяця його таємниці і його скарби, але й йому дещо подаруємо, і цим подарунком буде блакитне небо.\nДуже стриманою людиною був командир ракетоплана. Говорив він дуже врочисто і дуже значимі слова, але так спокійно, ніби оголошував про прибуття чергової електрички де-небудь на станцію Ірпінь чи Боярку.\nСашко і Сергій ще не встигли отямитися, коли до їхньої каюти зайшов Сурен Ашотович.\n- Ай, Серго-джан, ай, Сандро-джан, ай, джан Ігор Борисович, вітаю з щасливим прибуттям! Як доїхали? Як дорога? Чому не писали з дороги? А-я-яй!\n- Тож-то що доїхали, - буркнув Сергій, - так, ніби ми їхали де-небудь в метро. Ніяких пригод. Нецікаво. Що ж ми будемо хлопцям розповідати?\n- Ого! Чимало чого можна розповідати! Розповіси, наприклад, як на корабель насувалася хмара метеоритів, а ти перший помітив їх і навіть сачком впіймав кілька. Або можеш закрутити, як ми збилися з дороги і мало не потрапили на Марс, - порадив бортінженер. - Ну, а зараз - до командира корабля!\n...Коли вони зайшли в рубку, Орлик закінчував розмову з Валерієм Холодом. Хлопці не могли не помітити, що Валерій Федорович був не дуже вдоволений з цієї розмови.\n- Ну, припустимо, - говорив Орлик, - що зайвий скафандр у мене знайдеться... А кисень де ви візьмете? Майте на увазі, у нас на обліку кожен грам кисню, він потрібен не для прогулянок, а для роботи. Між іншим, можете зв’язатися з редакцією своєї газети і попросити, щоб вам прислали два-три балончики кисню.\n- Як зв’язатися? - здивувався Валерій.\n- Як? Запитайте у Сурена Ашотовича. Він відповідає за радіогосподарство корабля, і, мабуть, знає, як зв’язуватися з редакціями по радіо, потураючи всяким фітильним майстрам.\nЩо таке “фітиль”, хлопці знали. Не знали вони тільки, чому у Сурена Ашотовича раптом трохи порожевіли вуха. А звідки було їм знати, що Валерій Холод своїм вмінням знаходити спільну мову з людьми будь-якого віку, будь-якої професії, будь-якого характеру і виховання зачарував бортінженера, і той аж двічі дозволив Валерієві зв’язатися по радіо з редакцією. Вони нічого цього не знали. Щодо Валерія, то він, вдаючи, ніби не зрозумів Орликового натяку, вийшов з каюти.\nА Сергій і Сашко підступили до командира.\n- Ну як, орли, перенесли дорогу?\n- Желєзно, - відповів Сашко.\n- Добре, - відповів Сергій.\n- То “желєзно” чи “добре”?\n- Добре, - відповіли вони разом.\n- Мені вони скаржились, - втрутився Сурен Ашотович, - що мають деякі претензії.\n- Які претензії? - звів брови командир.\n- Бачите, ми не потурбувалися про романтику. Політ був нуднуватий. Треба було б зіткнутися бодай з одним метеоритом, тоді стало б веселіше. Реактор теж чомусь не виходив з ладу, працював як слід, і все це не могло не відкласти на високі чола наших юних героїв зморшки незадоволення життям.\n- Та-ак, - зітхнув Віталій Андрійович, - отже цим юним завойовникам, підкорювачам космосу бракує романтики... Це погано. А чи знають вони, що таке романтика взагалі? Чи підозрюють, що між тією романтикою, яка виникає від читання фантастичних і пригодницьких романів, і тією, що народжується у важливій і складній роботі, є деяка різниця?\n- Ми вже не маленькі, - ображено буркнув Сашко.\n- Я це знаю. Інакше вас не взяли б на борт “Миколи Кибальчича”. Ну от. Якщо ви не маленькі, і ми прилетіли сюди, а ви стоїте у мене в штатному розписі як практиканти, то почнемо вашу практику на Місяці. До кого прикріпити вашу групу?\n- Як то групу? - не зрозумів Сергій.\n- Групу - це Сергія Орендаря і Олександра Блажка, я маю на увазі групу практикантів. А на Місяці зараз буде працювати чимало всяких дослідницьких груп. Геологи виконуватимуть свою звичайну буденну роботу, археологи шукатимуть бодай слідів цивілізації, у геофізиків свої обов’язки, у геохіміків - свої, у астрономів - свої...\n- Ми б хотіли з Васею Чижем на всюдиході, - несміливо попрохав Сергій.\n- Так, це непогана була б практика, - згодився Віталій Андрійович, - але, на жаль, взяти участь у експедиції всюдихода, який поведе Вася Чиж, ви не зможете. Там немає жодного вільного місця. Єдине, що я можу вам обіцяти, це дозволити взяти участь в обкатці всюдихода в районі нашого тимчасового космодрому.\n- Тоді ми будемо з археологами, - твердо сказав Сашко, який згадав, як він допоміг Олі Чуб і Омельченкові відшукати контейнер Чимча.\nСергієві все це не дуже сподобалось, бо він мав потяг до техніки, але промовчав, задля солідарності з Сашком.\n- Ну, от і добре, - згорнув бортовий журнал командир. - Отже, наші практиканти роботу собі знайшли.\nАле він непогано знався на людях і розумів, що Сергій не зовсім задоволений. Тому додав:\n- А на всюдиході ви зможете практикуватися скільки завгодно доти, доки він не вийде за межі нашого тимчасового космодрому. Про це я Васі Чижеві сам скажу.\nКомандир встав з-за пульта, і хлопці зрозуміли, що пора подякувати і сказати: “До побачення!”\nВсі розуміли, що найвідповідальніше завдання в Ігоря Борисовича Агарка, але не всі вірили у цілковитий успіх цієї справи. Багатьом розповідь космонавта Чимча здавалась якоюсь казкою, і хоч з наукового боку все, що розповів космонавт із Зели, не викликало сумнівів, в успіх створення атмосфери на Місяці вірили не всі. Все це розглядалося, як цікавий науковий експеримент і не більше.\nПерший вихід Сашка й Сергія з космоплана був пов’язаний з однією досить-таки важливою подією. Ігор Борисович Агарко вперше мав інспектувати ампули з жовто-оранжевими бактеріями Бекута. Живі воли чи не живі? Прокинуться у космічному просторі чи не прокинуться? Почнуть користуватися послугами променевої “кухні” ці сонячні годованці чи не почнуть? Творитимуть кисень чи не творитимуть?\nВласне, останнє найменше турбувало Ігоря Борисовича і всіх тих, хто вірив у пробудження “годованців Сонця”. Найголовніше чекали від них - чи зможуть вони утворити таку плівку, яка затримала б атмосферу на Місяці? Не дала б їй розвіятися в космічному просторі?\nУ давніх фантастичних романах із ракети, що прибувала десь на іншу планету, обов’язково через люк викидали плетену із капрону чи якогось іншого еластичного матеріалу драбинку, по якій спускалися герої-космонавти. Інженери, що проектували і будували “Миколу Кибальчича”, прийшли до висновку, що спускатися по таких драбинках та ще й у скафандрах вельми незручно. Тому вони придумали дещо нове. Власне, винахід їхній після того, як попрацювали хіміки, був простий і примітивний. Усі лаври дісталися хімікам, які винайшли чудесну речовину гідропластрол. Струмінь цієї речовини, що нагадувала звичайнісіньку воду, за космічних умов, у вакуумі, блискавично тужавів.\nОтож, тільки-но відчинилися “двері” корабля, як вдарили дві цівки гідропластролу. Торкнувшись місячного ґрунту, вони зафонтанували поперечними струменями один назустріч одному. І утворилася драбина, досить зручна, як ті східці, що їх підкочують до лайнерів у аеропортах. По ній Сашко з Сергієм щасливо спустилися з корабля.\nЇх полоснуло по очах. Хоча шоломи скафандрів і фільтрували сонячне проміння у безповітряному просторі, яскраве сонце на тлі зовсім чорного неба було таке незвичне, що, мабуть, не стільки воно, як оця незвичність так ошелешила хлопців. Вони на якусь мить примружили очі, а коли розплющили, то були вражені не менше: не було ніякої планети, не було ніякого Місяця, просто на чорній воді космосу, як у відрі, лежав обпалений сонцем кружок, ,а посередині цього кружка стирчав, наче цвях, космоплан, і біля нього вони... На всі чотири сторони лежала рівнина. Ні тобі гір, ні вулканових кратерів...\nПозаду східцями спускався Ігор Борисович і ніс поперед себе цілий оберемок всякого мікробіологічного начиння. Він зійшов униз, склав біля східців усе своє майно й увімкнув РУ (розмовне устаткування). Це була новинка радіотехніки, досить зручна для зв’язку на Місяці. А зв’язок тут має свої ускладнення: нема атмосфери - немає й благодайного шару Хевісайда, а отже радіохвилі поширюються тільки прямолінійно, за горизонт по своїй волі й не подумають зазирнути. Одначе їх змусили на це: запустили з Землі довкола Місяця серію зв’язкових супутників, і тепер тут не було куточка, який не прострілювався б радіохвилями. Та ще за певних обставин ретранслятором радіосигналів могла бути сама матінка Земля. Нове РУ за такої ситуації - досить гарна штука. Віддалі для нього не існує: хочеш - тримай прямий зв’язок, треба - користуйся послугами радіосупутників (це якщо є потреба закинути слівце за горизонт). І в кожному випадку здається, що твій співрозмовник поруч.\n- Що, мої любі друзі, - почули Сашко і Сергій, - ви здивовані? У вас такий вигляд, ніби ми летіли на Місяць, а потрапили зовсім у інше місце. Чи не так?\n- А як же все оце збагнути?\n- Де гори? Де кратери? Скелі де? - замахав руками Сергій.\nСправді, Місяця вони собі уявляли зовсім іншим. Таким його могли уявити хіба що первісні люди, які ніколи не користувалися телескопом. Адже навіть у найпростіший шкільний телескоп можна бачити оті гори. А тут була рівнина, рівнина і пустеля. Проте коли хлопці оговталися, то переконалися, що місячна поверхня не така вже й рівна. Глибокі борозни-тріщини переорали її у всіх напрямках. Деякі з цих тріщин були такі глибокі, що навіть не хотілося бачити їхнє дно. А на рівній поверхні - камінці: великі й маленькі, різні за формою.\n- А чому воно тут так? - простодушно запитав Сергій.\nІгор Борисович тільки похитав головою:\n- Як же ж, по-твоєму, тут має бути?\n- Ну, бескеття, скелі, прірви, - замахав руками Сергій.\n- Вони є, ніхто їх з Місяця не вкрав. І ти ще матимеш нагоду побачити все це. А тепер уяви собі на хвилинку... Хоча стій! Де ми примісячились?\n- Десь в Океані Бур, - відповів Сергій.\n- Ти знаєш, бодай приблизно, карту Місяця?\n- То чим же відрізняються місячні моря, океани, озера від іншої території?\n- Ну... Вони западини, і вони рівні...\n- Отож. А Океан Бур найнетиповіший для Місяця, він дуже рівний. Значить, великих гір, скель, ущелин, проваль тут не може бути.\n- Зрозуміло, - хитнув головою Сергій.\nА Сашко промовчав, бо відчував, що Ігор Борисович чогось не доказує:\n- Добре, - продовжував Ігор Борисович, - ну, а тепер уявимо, що ми здійснили посадку де-небудь у центрі якогось кратера. Що тоді?\n- Ну-у, тоді ми бачили б стрімкі скелі, урвища, схили його! - сказав Сергій.\n- Хіба це так обов’язково?. Який діаметр місячних кратерів, ти знаєш?\n- Різні бувають... Є такі, що діаметри їхні становлять десятки і навіть сотні кілометрів...\n- То хіба ще й після цього тобі треба щось пояснювати?\n- Але ж все одно ми могли б бодай що-небудь бачити, бо на Місяці гори дуже високі!\n- А яка кривизна Місяця, ти забув? Де, за скільки кілометрів тут має бути горизонт, як по-твоєму?\nСашко дуже шкодував, що в цю хвилину ніяк не міг пригадати, за скільки кілометрів на Землі степ зливається з небом, а ще більше він шкодував, що не знає, як усе оте відбувається тут, на Місяці. А Сергій уже ляснув себе по шоломі і закричав так, що аж в РУ залящало:\n- Зрозумів, зрозумів, адже на Місяці кривизна більша, бо він менший, значить, і горизонт ближчий. Тому й не можемо ми бачити гір, хай вони навіть близько.\n- Ну, от і добре, що зрозумів, - сказав Ігор Борисович і заходився біля свого начиння.\nА те, до чого взявся зараз Ігор Борисович, було надзвичайно важливе, бо зараз мало з’ясуватись - даремно він летів сюди чи ні.\nПередусім Ігор Борисович дістав контейнер з культурою жовто-оранжевих киснетворців Бекута. Сашко скосив оком убік і помітив, що не лише він із Сергієм стояв зараз коло Ігоря Борисовича. Навіть Вася Чиж, який десь за сто метрів від космоплана ще хвилину тому порався біля свого всюдихода, теж пі дійшов і став за спиною у мікробіолога. Та хіба тільки Вася? Люди різних професій, всі, хто згідно з розписом зовнішніх робіт був у цей час не на борту “Миколи Кибальчича”, обступили Ігоря Борисовича щільненьким натовпом. Не було лише Валерія Холода... І обом хлопцям - і Сергієві, і Сашкові - стало дуже шкода його. Вони розуміли, що Віталій Андрійович вчинив усе по закону, але тепер трохи сердилися на командира. Хіба не міг він випустити Холода з корабля бодай на десять хвилин! Хоч задля такого врочистого моменту. Хлопці, не змовляючись, вирішили не пропустити жодної деталі, стежити за кожним професоровим рухом, щоб потім усе розповісти Валерієві Федоровичу.\nТим часом Ігор Борисович дістав із контейнера першу ампулу з культурою бактерій. Всі мимоволі подалися вперед. Не кожному і не щодня випадає бачити в руках у твого сучасника річ, яка мало того, що була зроблена кільканадцять століть тому, та ще й на іншій планеті, іншої Сонячної системи. Але й без того ампулка могла збудити інтерес у будь-кого. Виготовлена вона була з того самого матеріалу, що й контейнер. Усі її бачили, але водночас усім вона здавалась невидимою. Складалося таке враження, що видно не ампулку, а тінь від неї.\nТим часом Ігор Борисович дістав платинову петлю, якою користуються мікробіологи всього світу, коли пересаджують колонію яких-небудь бактерій з одного середовища на інше. Тонесенька платинова дротинка завжди старанно стерилізується на полум’ї спиртівки, щоб, бува, в сусідство до них не потрапили інші “дикі”, або, як їх ще називають, “вульгарні” мікроби.\nДля стерилізації платинової петлі Ігор Борисович використав електричну батарею. Через кілька секунд платинова петля стала червоною. Тепер вона була абсолютно стерильна.\nУсі затамували подих, бо розуміли, що зараз вирішується найважливіше питання: прокинуться жовто-оранжеві киснетворці чи ні? Що, коли штучно виведений штам бактерій закапризує і в умовах іншої Сонячної системи не захоче прокидатися?\nІгор Борисович намацав на денці ампули невеликий виступ і натиснув на нього. “Шийка” відпала. Тепер він уже не дотримувався ніяких пересторог. Від кого і чого було захищати Бекутових годованців Сонця? Адже їхнім єдиним захисником і єдиними харчами мало віднині стати лише Сонце. Професор якимось занадто спокійним і надто буденним рухам опустив платинову петлю в ампулу, обернув її там і витіг на сонце. Нічого істотного не сталося, бо нічого такого і не могло статися. Але Сергієві й Сашкові (та, мабуть, не тільки їм) чомусь здалося, ніби Ігор Борисович діставав не крапельку мікроорганізмів, які проспали кілька десятків століть, а випустив із ампули казкового джина.\nІ ось Ігор Борисович вже порався біля мікроскопа, що його добровільні помічники примостили тут на розкладному портативному столикові. (Мікроскоп мав пристосування, щоб у нього можна було дивитися, не скидаючи шолома). Платинова петля лягла на предметний столик. Ігор Борисович пошукав очима Сашка, а знайшовши, взяв за плече і підвів до мікроскопа.\n- Дивись! Використовуй своє право першовідкривача, ти ж знайшов їх! Обережно, не поспішай так, порегулюй трохи оцим мікрогвинтом, піджени до свого ока. Спокійно, спокійно, і все побачиш.\nА побачив Сашко під мікроскопом щось дуже схоже чи то на половинку кетової ікринки, чи на краплю абрикосового варення. Крапля трималася на товстелезному обручі, і, тільки відійшовши від мікроскопа, Сашко здогадався, що цей “обруч” був платиновою петлею. А оранжева крапля - колонією бактерій Бекута.\nАле вони чомусь не подавали ніяких ознак життя.\nСашко розчаровано зітхнув і відійшов від мікроскопа, поступаючись місцем для інших цікавих. Після Сашка у мікроскоп зразу ж заглянув Ігор Борисович. Саме заглянув, а не став ретельно розглядати, як можна було сподіватися. Крізь прозорий шолом Сашко дуже добре бачив обличчя мікробіолога, але його вираз не міг нічого йому сказати.\nКоли б Сергієві чи Сашкові ще на Землі хтось сказав, що, ступивши на Місяць, вони не помічатимуть Місяця, хлопці, звичайно, не повірили б. Що ж на Місяці могло бути цікавішого від самого Місяця? У всякому разі - в перші хвилини?\nА тут виявилось, що можна забути про все, і навіть про Місяць. Це вже закони науки і закони людського мислення: вхопивши за роги одну таємницю, відразу ж шукати іншу, зробивши одне відкриття, прагнути зробити інше.\nСашко й Сергій думали зараз не про те, що вони на Місяці, а про те, оживуть чи не оживуть жовто-оранжеві киснетворці.\nІгор Борисович ще раз заглянув у мікроскоп, випростався і пошукав очима Сашка. Той запитливо дивився на професора. Професор кивнув, запрошуючи Сашка знову подивитися в мікроскоп. Сашко припав до окуляра і...\n- Живі, живі, живі! - почулося у всіх шоломах.\n- Живі, живі, живі! - почув Орлик, сидячи в рубці.\n- Живі, живі, живі! - почув Валерій Холод, бо всі радіоприлади корабля були настроєні на робочий канал РУ тих, що були на поверхні Місяця.\nЩо ж побачив Сашко у мікроскоп, що примусило його так несамовито кричати? Ігор Борисович міг би про все, що сталося, розповісти й сам, але він залишив це право за Сашкам. Коли в океані капітан веде судно точно за курсом, не він, а вахтовий матрос гукне перший: “Земля!”


2019.10.03 | 13:00\nВідомо, що власник електромобілю поставив його на зарядку в 18:47 і майже відразу відбулось коротке замикання і під капотом машина з’явився вогонь. Швидко спрацювала система, і був відключений процес зарядки. Вогонь не дійшов до акумулятора, але згорів інвертор.\nВ результаті станція була пере запущена та протестована на аналогічному Renault Zoe. Тест показав що зарядка працює в штатному режимі.


Пенсіонери Приморського району написали творчу роботу «Мандруємо Україною: поїхали до Донецьку!» — Одеська обласна універсальна наукова бібліотека ім. М. С. Грушевського\nЗрозуміло, що до Донецьку так саме як й до Луганську поїхати ми не зможемо через події на сході України, але те, що Донеччина й Луганщина – це Україна, звідки родом багато відомих людей, внесок яких у розвиток країни чималий, пам’ятають усі члени напрямку «Українська платформа багатонаціональної Одещини». Отже, що ми пам’ятаємо про Донеччину, згадуємо разом:\nІрина Бойко: Хочу розповісти про терикони як екологічну одиницю регіону. Кожний терикон належав шахті, яка відповідала за його озеленення. Проводити на практиці було складно. Група альпіністів з саперними лопатками й мішком саджанців за спиною викопувала лунки, промивала їх вапном, щоб коріння не палила порода, додавали чорнозему й змушували майбутнє дерево виживати в умовах Марсу. Неперебірливі породи дерева: акація жовта і біла, шипшина, липа виростали на териконах. Цікаво, що японці мріяли розширити свої території й запропонували викупити породні відвали. Після дослідження в кращих лабораторіях виявилося. Що терикони майже золоті, в них є алюміній, галій, германій, скандій, ітрій, цирконій, та, навіть, золото. До речі, терикони, мають іменні назви: Віталія Старухіна, відомого футболіста «Шахтаря»; Джона Юза, засновника промисловості Донецька; космонавта Георгія Берегового; актора Леоніда Бикова та інші – мабуть, в цьому головний сенс: людські ресурси найцінніші.\nТетяна Куліковська: Відомими людьми Донецької землі є Володимир Сосюра, автор вірша «Любіть Україну»; Василь Стус, поет-дисидент, який пройшов п’ять років таборів й три заслання; його ім’ям названо Донецький університет; Микола Руденко, співзахисник Гельсинської групи; культовий поет сучасної української молоді Сергій Жадан; а також письменники Іван Багряний, Іван Дзюба, Іван Нізовий та багато інших.\nЛариса Ільяшенко: Донецьк відвідувала не один раз у своєму житті й запам’ятала як місто троянд. Навіть, зараз згадую чудовий краєвид й приємний аромат троянд на вулицях міста. Українці відвідували в Донецьку парк кованих скульптур, національний парк «Святі гори», Соледарське озеро й шахти, де добували «біле золото» – сіль. Зрозуміло, що цікаво було відвідати ще й завод Артемівських він, де під землею в умовах дотримання постійної температури проходить технологічний процес виготовлення вина.\nОтже, вболіваємо за наших співвітчизників на Донеччині й маємо надію на кращі часи.\nbiblio\t2019-10-25T14:46:03+03:00\t25.10.2019|Проекти|


Експорт електроенергії з України в січні-липні 2011 р. збільшився на 32,3% - до 3,1 млрд кВт.год - Міністерство енергетики та вуглепрому України | РБК Украина\nЕкспорт електроенергії з України в січні-липні 2011 р. збільшився на 32,3% - до 3,1 млрд кВт.год\nП'ятниця 12 серпня 2011 11:29 Новость на русском\nУкраїна в січні-липні 2011 р. порівняно з відповідним періодом 2010 р. збільшила експорт електроенергії на 32,3% - до 3,073 млрд кВт.год. Про це повідомляє джерело РБК в Міністерстві енергетики та вугільної промисловості України.\nУ тому числі експорт до країн Європейського союзу зріс в 3,1 рази - до 1,682 млрд кВт.год. - через зростання цін в Європі, в результаті чого українська електроенергія стала конкурентоспроможною. Білорусія скоротила імпорт з-за проблем з платежами на 41,6% - 1,034 млрд кВт.год. До Молдови поставлено 301,2 млн кВт.год. у порівнянні з 8 млн кВт/год. за такий же період 2010 р. До Росії передано 55,5 млн кВт.год., тоді як в 2010 р. таких постачань не було.\nУ тому числі в липні 2011 р. експорт української електроенергії в порівнянні з липнем 2010 р. виріс в 2,8 рази - до 600,7 млн кВт.год.\nУкраїна в 2010 р. в порівнянні з 2009 р. збільшила експорт електроенергії на 2,7% - до 4,218 млрд кВт.год. У тому числі поставки в Білорусію зросли до 2,94 млрд кВт.год. (69,7% у загальному обсязі). У 2009 р. експорт електроенергії скоротився на 49,2% - до 4 млрд 0,3 млн кВт.год. через перехід Молдавії на покупку електроенергії Молдавської ГРЕС (Придністров'я). Виробництво електроенергії в країні в 2010 р. в порівнянні з 2009 р. зросло на 8,7% - до 187,91 млрд кВт/год.


Оперативна інформація Генштабу ЗСУ на вечір 8 квітня | Кременчук Тудей\n8 Квітень 2022, 19:17\nЗбройні сили російської федерації продовжують ведення повномасштабної збройної агресії проти України. Триває підготовка ворога до наступу на сході нашої Держави.\nВорог має значні проблеми з комплектуванням військових частин, що зазнали суттєвих втрат під час бойових дій на території України. За наявною інформацією, понад 80 відсотків особового складу деяких підрозділів, що були задіяні у війні, не бажає брати участь у подальших бойових діях. Командири військових частин окупантів заборонили звільнення військовослужбовців у яких закінчилася терміни контрактів до закінчення так званої “спеціальної військової операції”.


ЮФ "Майстро і Беженар" партнер Регіональної конференції ААУ "Право&Бізнес" у Запоріжжі!\nКарта сайту > Головна> Новини ААУ> ЮФ "Майстро і Беженар" партнер Регіональної конференції ААУ "Право&Бізнес" у Запоріжжі!\nЮФ "Майстро і Беженар" виступить партнером Регіональної конференції ААУ "Право&Бізнес" у Запоріжжі!\nЮридична компанія «Майстро і Беженар», м. Запоріжжя - ми робимо правильні юридичні кроки!!! Якщо Вам необхідний висококваліфікований адвокат в Запоріжжі, якщо Вам потрібен результат, а не видимість роботи, тоді звертайтеся до нас!\nКожен юрист і адвокат Юридичної компанії «Майстро і Беженар» - це кваліфікований успішно практикуючий професіонал, майстер своєї справи, а разом ми команда!\nНаша компанія надає всі види юридичних послуг в Запоріжжі і області в усіх галузях права, включаючи в першу чергу трудове, медичне, житлове, сімейне, цивільне, господарське, податкове, земельне право. Надамо допомогу і в таких складних для простого юриста категоріях як адміністративне, виборче, корпоративне право.\nАдвокати Юридичної компанії «Майстро і Беженар» мають величезний досвід в представлення інтересів клієнтів в судах, контролюючих та правоохоронних органах. Ефективність роботи наших адвокатів підтверджується великою кількістю успішно виграних цивільних, господарських, кримінальних та ін. Справ.\nФахівці компанії проведуть правовий аналіз вашої ситуації, професійно складуть всі необхідні процесуальні документи, позови, скарги, претензії, клопотання та ін.\nВарто відзначити, що підготовлені адвокатами Юридичної компанії «Майстро і Беженар» позовні заяви без всяких проблем приймаються судом (як загальної юрисдикції, так і господарським або адміністративним). До підготовки будь-якого позовної заяви, скарги, претензії, клопотання ми ставимося з великою відповідальністю, бо знаємо, що в більшій частині саме від цього залежить те, яке рішення суду отримає наш шановний клієнт.\nМи готові надати кваліфіковане юридичне супроводження, як фізичних осіб підприємців, так і юридичних осіб. Можливо постійний юридичний супровід Вашого підприємства. Крім стандартного переліку послуг юриста сюди входить і допомогу в листуванні і переговорах з контрагентами, перевіряючими та контролюючими органами, і багато, багато іншого.


З 13 грудня 2017 року в флагманах національної мережі магазинів чоловічого одягу Arber впроваджується новий персональний сервіс. Ми з особливою гордістю презентуємо послуги індивідуального пошиття Fashion Tailor by Gregory Arber.\nМета Fashion Tailor by Gregory Arber – створення якісного та модного індивідуального стилю, доступного для українців. До цього часу індивідуальне пошиття, так званий tailoring класичного британського формату made to measure, або MTM, був прерогативою бутиків локальних ринків преміум-сегмента. Але саме МТМ- формат дозволяє створити, наприклад, ідеальний чоловічий костюм за 3-4 тижні. Чоловіки, які цінують час та гроші, будуть приємно здивовані. Це набуває особливого значення, коли ви не тільки замовляєте стиль для довершеного персонального образу або прагнете врахування індивідуальних потреб фігури, а й плануєте видатну подію.\nПослуга стартує в Києві (м-н «Arber» вул. Хрещатик 13, м-н «Arber» ТЦ «Ocean Plaza») та Одесі (м-н «Gregory Arber» вул. Грецька 38). З 3-го січня 2018 року послуга буде представлена в 20 магазинах 10 міст України.\nСтворення індивідуального костюму – це насамперед цікаво. Процес поділяється на кілька основних кроків. Перший – це вибір базової моделі брюк і піджака. Спочатку ви обираєте, яким буде ваш піджак. Оберіть один із 16 варіантів з наших базових моделей:\nНаступний крок:вибір моделі брюк.\nЯкщо ви бажаєте отримати костюм «трійку», то треба обрати один із варіантів жилету: - однобортну чи двобортну;\n- із спинкою з основної тканини чи з тканини підкладки.\nПримірка обраних вами піджака та брюк - це, мабуть, найвідповідальніша частина створення вашого костюму. Наш спеціаліст перевірить сім основних параметрів, які важливі для майбутньої комфортної посадки виробу.\nДалі настає не менш цікава частина дизайну, а саме вибір основної тканини костюму та тканини підкладки. У процесі створення індивідуального іміджу у Fashion Tailor by Gregory Arber ви маєте змогу обирати з декількох принципово різних пропозицій тканини: базових колекцій практичних та зносостійких тканин Arber, колекцій благородних тканин з додаванням шерсті Gregory Arber або з колекцій легенди італійської якості, компанії Vitale Barberis Canonico, яка створює тканини з 1663 року.\nФінальна частина кастомізації костюму включає в себе такі опції, як: - декоративна відстрочка з краю борту;\n- нагрудна кишеня з імітацією хустини;\n- вибір гудзиків та ниток на петлі.\nСтрок виробництва індивідуального костюму складає 3-4 тижні з дня оформлення замовлення.\nЦіна готового виробу залежить від двох факторів: по-перше від обраної вами основної тканини, по-друге, від вашого розміру. Тож маємо наступний прайс-лист:


Мус для волосся сильної фіксації Erayba Style Active S25 Extreme Mousse Купити в Києві, Харкові, Одесі | Vasha Lapa\nЧасто жінки прагнуть досягти досконалості свого образу, але іноді перестараються і не помічають, що неякісні продукти надають згубного впливу на їх організм. Таким чином часто страждає волосся. Щоб уникнути цього, іспанський бренд Erayba розробив унікальну формулу «Мусу для волосся сильної фіксації».\nErayba S25 Extrme Mousse - піна-мус сильної фіксації обов'язковий продукт для шанувальниць красивих зачісок. Засіб допомагає досягти максимального об'єму за допомогою фена, а також не склеює волосся. Волосся набуває природнього блиску і шовковистості, утримуючи форму і структуру укладання. У складі мусу-стайлінгу є ультрафіолетовий захисний фільтр, який перешкоджає дії на волосся шкідливих факторів зовнішнього середовища. Засіб підходить для власниць чутливої шкіри голови і не викликає алергічних реакцій.\nЗастосування: Необхідно розпорошити на злегка вологе волосся. Якщо потрібна максимальна природність укладання, то потрібно дати волоссю висохнути самостійно. При необхідності створити об'єм і надати форму, то використовуйте фен (можна з дифузором).\nСклад: Вода, денатурований спирт, ізобутан, гідролізований протеїн сої, касторова олія, бутан, метил-парабени, етил-парабени, пропив-парабени, ізобутіл-парабени, хлорид натрію, парфумерні добавки, лемон.\nЛінія догляду StyleActive


Кабмін затвердив порядок рефінансування банків - Korrespondent.net\nКабмін затвердив порядок рефінансування банків\n29 січня 2009, 16:09\nНа сьогоднішньому засіданні уряду було затверджено план рефінансування банків. Погоджувати дії Кабміну і НБУ в цьому питанні буде Олександр Турчинов.\n"Затверджено спільну постанову Національного банку та уряду щодо механізму, порядку здійснення операцій із рефінансування банків", - заявив міністр юстиції Микола Оніщук.\nВін підкреслив, що відповідний порядок вимагає узгодження НБУ і Кабміну рефінансування банків, за винятком короткострокових кредитів (до 14 днів).\nОніщук зазначив, що НБУ координуватиме з Кабміном виключно порядок рефінансування банків, і уряд не братиме участі в інших рішеннях НБУ.\nЗа словами першого заступника голови НБУ Анатолія Шаповалова, значних змін в рефінансуванні банків не відбудеться. Просто на засіданнях НБУ, де розглядатимуться конкретні питання рефінансування, буде присутній представник уряду. При цьому, як заявив Шаповалов, представник Кабміну матиме право в письмовому вигляді викласти свою згоду або незгоду із рішенням НБУ.\nЗгідно із рішенням уряду, погоджувати рефінансування НБУ буде перший віце-прем'єр-міністр Олександр Турчинов.\nВодночас, участь Кабміну в процесі рефінансування було піддано критиці з боку Секретаріату Президента. Перший заступник голови Секретаріату Олександр Шлапак назвав абсурдною норму держбюджету, яка зобов'язує НБУ погоджувати рефінансування банків із урядом.


Закон і право для всіх єдині > Новини бібліотек Харківської області | Харківська обласна універсальна наукова бібліотека\nНовини бібліотек Харківської області » Закон і право для всіх єдині\n08/12/2016 / м. Люботин\nТиждень права в Люботинській ЦБС\nВ місті Люботин з 05 по 09 грудня 2016 року проходить Всеукраїнський тиждень права, в якому взяла участь Люботинська централізована бібліотечна система.\nПротягом тижня діють книжкові виставки:\n- Люботинська центральна бібліотека: «Де суспільство там і право», «Закон і право для всіх єдині»;\n- Водянська бібліотека-філія: «Нехай панує на землі добро»;\n- Гиївська бібліотека-філія: «Закон і ми»;\n07 грудня 2016 року спільно з Люботинським міським відділом кримінально-виконавчої інспекції проведено інформ-годину для засуджених з випробувальним терміном, на якій начальник виконавчої інспекції Мікотка Н.М. прочитала лекцію «Я вивчаю закон, а чи знаю я його». Бібліотечний працівник ознайомив всіх присутніх з літературою по правознавству.\nЮрист Люботинського бюро правової допомоги Йолкіна Л.П. провела лекцію на тему «Конституція України - основний закон. Права, свободи та обов’язки людини і громадянина» для учнів НВК №2 та круглий стіл «Механізм надання безоплатної правової допомоги» для працівників бібліотеки і користувачів.


Як в’язати патентну петлю |ЯкПросто\nЯк писати твір з ЄДІ\nПатентні петлі є одним з основних візерунків в’язання спицями. З них часто плетуть гумки на шапках, шарфах, комірах. А окремі патентні петлі, виконані на лицьовій гладі, створюють гарний рельєфний візерунок.\n- Гачок для в’язання.\nПатентний узор виконується не з першого ряду петель, тому зв’яжіть спочатку полотно до того місця, де необхідно вставити петлю. Якщо ви плануєте все в’язання виконати подібним візерунком, набирайте на спиці парна кількість петель.\nПеред початком виконання патентної петлі перемістіть робочу нитку вперед роботи і введіть праву спицю в лицьову петлю так, як при в’язанні виворітного, тобто справа наліво. Зніміть на праву спицю, не пров’язуючи, і петлю, і накид на спиці (робочу нитку). Довяжіте цей ряд до кінця, а наступний — до знятих петлі і накида.\nЗнову перемістіть робочу нитку вперед роботи. Введіть праву спицю в виворітну петлю з накидом справа наліво, як при в’язанні виворітного петлі. Перезніміть на праву спицю, не пров’язуючи, і петлю, і обидва накиду на ній (петлі з попереднього ряду). Закінчіть в’язати цей ряд і зв’яжіть наступний до патентної петлі.\nТепер робоча нитка знаходиться позаду в’язання. Праву спицю введіть з лицьового боку в петлю з двома накидами на ній, як при в’язанні лицьовій петлі, і пров’яжіть все разом. Вийшла окрема патентна петля, пов’язана на лицьовій гладі.\nОкрему патентну петлю на лицьовій гладі ви можете виконати і іншим способом. Для цього введіть праву спицю з лицьового боку полотна в петлю, пов’язану трьома рядами раніше. Візьміть робочу нитку і витягніть її вперед. Скиньте з лівої спиці пров’язаний петлю. Повинна вийти така ж петля, виконання якої описано вище.\nПри виконанні патентної петлі важливо натягувати робочу нитку, щоб візерунок вийшов рельєфним і був виразно видний. Якщо все полотно буде пов’язано патентної гумкою, врахуйте, що витрата пряжі буде великим у порівнянні зі звичайним в’язанням лицьовими і виворітними петлями.


Губернская неделя: Кожен третій полтавець хоче, щоб в місті встановили пам’ятник ІвануМазепі\nКожен третій полтавець хоче, щоб в місті встановили пам’ятник ІвануМазепі\n«Аналітичний центр розвитку громадянського суспільства» вперше в Полтаві провів дослідження громадської думки із цього питання.\nІсторія зі встановленням пам’ятника Івану Мазепі в Полтаві тягнеться більше 10 років. Увесь цей час точилися суперечки спочатку навколо його вигляду, потім місця встановлення та потрібності в місті.\nПроте за ці 10 років ані прихильники, ані опоненти увічнення Івана Мазепи на одній із площ Полтави так і не провели опитування громадської думки.\n– Питання встановлення пам’ятника увесь час лежало в політичній площині. Ті чи інші чиновники використовували це питання для маніпуляцій та отримання політичних дивідендів, – говорить Діонісій Каплін, експерт «Аналітичного центру розвитку громадянського суспільства», який провів опитування громадської думки із цього питання. – Таке дослідження було проведено вперше в Полтаві. Ми опитали 800 полтавців методом особистого інтерв’ю. Питання стояло так: «Як Ви ставитеся до встановлення в Полтаві пам’ятника Івану Мазепі?». Врешті отримали такі результати: 35% жителів міста позитивно ставляться до такої можливості. Можу із впевненістю сказати, що громадська думка змінилася за останні півроку. Події, які сталися в державі, вплинули на те, що українці, й полтавці в тому числі, почали переоцінювати свою історію. Як наприклад, сталося із постаттю Степана Бандери. Якщо б ми провели аналогічне соцопитування рік тому, вважаю, результати були б іншими.\nТакож Діонісій Каплін додав, що громадським організаціям – прибічникам встановлення пам’ятника Івану Мазепі, зараз можна поборотися за прихильність ще 38,8 % жителів міста (28,8% – «байдуже» та 10% – «важко відповісти»). Адже ці полтавці ще не визначилися у своєму ставленні до постаті Івана Мазепи.\nМітки: история, память, Украина


Катер «Бердянськ» був вражений снарядом з російського гвинтокрила Ка-52 - Україна в ОБСЄ - Центр журналістських розслідувань\nГоловна » Катер «Бердянськ» був вражений снарядом з російського гвинтокрила Ка-52 – Україна в ОБСЄ\nПро це заявив заступник постійного представника України при міжнародних організаціях у Відні Ігор Лоссовський під час засідання форуму ОБСЄ зі співробітництва в галузі безпеки, повідомляє агентство Укрінформ.\n«Ми хотіли б звернути увагу делегацій на результати балістичної експертизи пошкоджень, завданих під час атаки на три українських кораблі та їхні екіпажі з боку Російської Федерації 25 листопада 2018 року. Ці кораблі було повернуто Росією до України в листопаді минулого року відповідно до обов’язкового наказу Міжнародного трибуналу з морського права. Пробоїна у броньованому катері «Бердянськ» виникла в результаті прямого попадання бронебійним снарядом, випущеним з ударного гвинтокрила Ка-52 ВМФ Росії», – заявив Лоссовський.\nВін наголосив, що ці докази «чітко підтверджують агресивний та незаконний характер дій, які Росія здійснила в Чорному морі в листопаді 2018 року».\nПредставник України також зазначив, що після повернення Україні пошкоджені російськими військовими буксир ВМСУ «Яни Капу» та другий МБАК «Нікополь» були відправлені на завод для ремонту.\nУкраїнська делегація раніше вже надавала Форуму ОБСЄ зі співробітництва в галузі безпеки детальну інформацію про серйозні пошкодження та факти мародерства, здійснені російською стороною на захоплених кораблях ВМСУ, додав Лоссовський.\nЯк повідомлялось, 1 лютого командувач ВМСУ Ігор Воронченко розповів про завершення балістичної експертизи МБАК «Бердянськ», який обстріляли військові РФ під час захоплення в листопаді 2018 року. За його словами, в ході розслідування з «Бердянська» зняли фрагменти броні, залишки осколків від снарядів, які є доказами «агресивних і протиправних дій Росії».\nТеги: Вена, вертолет Ка-52, вертолет РФ, повернення кораблів, Игорь Лоссовский, кораблі ВМСУ, МБАК Бердянск, ОБСЄ, обстріл, РФ, експертиза


Звіт з рибалки Перевередів, 07.07.2018 - Rivnefish\nКарась срібний 0.200 2\nЧервонопірка 1.500 40 Кукурудза, Опариш, Перловка\nКомпаньйони: Олександр Лащук, Ярослав Грабар.\nПогода: помірний північний вітер, небо з білими хмаринками.\nМісце: південна сторона ставку.\nВартість рибалки: 100 гривень за світловий день.\nПрикормка: Traper база + той же трапер карп-лин-карась. Додавав пелетс.\nСнасті: фідер, поплавчанка. Від безвиході закинув ще й пружину, як інші рибалки на озері.\nПогожий літній день було б тупо провести не на риболовлі. Ми вирішили спробувати щастя на якійсь новій водоймі, тому ми поїхали в Перевередів. Я ніколи раніше не звертав уваги наскільки дорога "Рівне - Млинів" кончена, але після мандрівки на риболовлю в Нідерланди всі контрасти дуже ріжуть очі: ями від яких трясе і б'є всю машину, дибільна розмітка, трупи кішок та їжачків, дурні водії, з'їзд з цієї дороги - просто в якусь трясовину, а не на сільську дорогу. Але повернемось до риболовлі.\nЯ ловив на класичний фідер, Сашко на методні годівниці з загодовуванням спомбом. Ярослав більше впирався в поплавок. Кльову не було. Брала всюди і на все лише дрібна червонопірка. Славік якось умудрився на поплавочок взяти двох карасів.\nВся червонопірка була в чорних крупних плямках, а карасі з краснухою.\nВсі інші рибалки, що були на ставку крім нас зібрались ще до дев'ятої години, за виключенням двох дрзусів, тутешніх сільських мешканців. Один з них спіймав на вудку в чотирьох метрах від берегу коропця до кілограму на варену пшениці. І ще дві рибини він не зміг витягнути. Варто додати, що глибина на нашиз поплавчанках була десь сантиметрів 60, тут справдні дуже мілко.\nОсь така невдала риболовля в Перевередові.


Квитки на автобус Гайсин - Золочів: розклад рейсів, ціна квитків на автобус - Ukrpas.com.ua\nГайсин – Золочів\nна автобус Гайсин – Золочів\nДата останнього оновлення: 29.11.2021. Більш актуальний розклад автобусів Гайсин – Золочів ви можете дізнатись, обрав дату в формі пошуку вгорі сторінки\nАвтобусні рейси Гайсин – Золочів\nАвтобуси Гайсин – Золочів відправляються вт,пт,вс . Найбільше рейсів відбувається в понеділок. У тиждень виходить близько 13 рейсів. Дістатися з міста Гайсин в місто Золочів автобусом можна за 6 г. 25 м. Відстань між містами становить 414 км.\nВартість квитків на автобус Гайсин – Золочів\nКупити квитки на автобус Гайсин – Золочів\nНайзручніше купувати квитки онлайн у нас на сайті. Вибравши рейс, ви можете оплатити поїздку за допомогою банківської карти не виходячи з дому. Квиток прийде на вашу електронну пошту. Збережіть його і роздрукуйте перед посадкою в автобус. Через нашу систему вже було продано 1 квитків Гайсин – Золочів.\nАвтобусними перевезеннями між містами Гайсин і Золочів займається 2 компаній. Всі вони пропонують рейси з різним часом відправлення, різними цінами і різною якістю автобусів. Наш сайт дозволяє порівняти рейси від всіх перевізників і вибрати найбільш підходящий.\nВ місті Золочів знаходиться 9 станцій. Найпопулярніша з них це зупинка Золочів , що знаходится за адресою вулиця 1-го Травня; будинок 129 .\nЗведена інформація по напрямку Гайсин – Золочів\nГайсин – Золочев\nСервіс реально дозволяє знайти те, що шукаєш.\nСтюардес немає, водій приємний, чи не грубіянив.


Кудла М. Мобілізація резервів зростання прибутку... - Форум\nЧетвер, 21.06.2018, 01:10\nФорум » Матеріали конференції 29.04.2011 » Ефективність бізнесу в у мовах трансформації економіки » Кудла М. Мобілізація резервів зростання прибутку...\nКудла М. Мобілізація резервів зростання прибутку...\nconf-cv Дата: Середа, 04.05.2011, 15:45 | Повідомлення # 1\nЧернівецький торговольно-економічний інститут\nНаук. кер.- Гутафель В.В.\nМобілізація резервів зростання прибутку торговельного підприємства в сучасних умовах\nПостановка проблеми. Прибуток є основним внутрішнім джерелом формування фінансових ресурсів підприємства, які забезпечують його розвиток. На даному етапі розвитку економіки України велика кількість торговельних підприємств є неприбутковими або ж малоприбутковими, це є наслідком післякризової ситуації в країні. Високі ціни на закупівлю товарів, інфляція, невисока купівельна спроможність населення, нова податкова система, саме ці фактори зменшують розмір прибутку торговельного підприємства. Для ефективного функціонування торговельних підприємств у сучасних умовах ринкових відносин найбільше значення має виявлення резервів зростання прибутку.\nАнотація. Дані проблеми є досить актуальними у сучасних умовах, тому що розмір прибутку впливає на те чи буде успішним торговельне підприємство, чи збанкрутує і перестане існувати взагалі. Саме тому, цієї теми у своїх публікаціях торкалися такі автори, як Бланк І.А., Мазаракі А.А., Марцин В.С., Семенов Г.А., Панкова М.О., та інші. У своїх працях вони розглянули сутність прибутку торговельних підприємств, розкрили значущість та фактори впливу на формування прибутку.\nАле, проаналізувавши наукові праці вчених слід відзначити, що проблеми мобілізації резервів збільшення прибутків торговельного підприємства саме у сучасних умовах вивчені недостатньо.\nМетою дослідження є сучасна оцінка можливості збільшення прибутків торговельних підприємств за рахунок знаходження, виокремлення та використання нових неявних резервів, що сприятимуть зростанню прибутку. Для досягнення мети дослідження було поставлено такі завдання:\n- виділити основні резерви зростання прибутку на підприємстві та фактори, які на них впливають ;\n- визначити можливості виявлення та мобілізації резервів зростання прибутковості торговельних підприємств;\n- обґрунтувати необхідність використання резервів, їх мобілізацію, для ефективного використання та збільшення прибутку торговельних підприємств у сучасних умовах;\nОб’єктом дослідження є процес мобілізації резервів зростання прибутку торговельних підприємств у сучасних умовах.\nПредметом дослідження є сукупність теоретичних, методичних та прикладних аспектів з формування прибутку та його збільшення за сучасних умов впливу на торговельні підприємства.\nПрибуток – найбільш просте і одночасно найбільш складне поняття ринкової економіки. Він є основою і головною рушійною силою економіки ринкового типу, основним стимулом діяльності підприємців. Для підвищення ефективності роботи підприємств першочергове значення має виявлення резервів зростання прибутку. Для визначення основних напрямів пошуку резервів збільшення прибутку фактори, які впливають на його отримання, класифікують за різними ознаками. В основному фактори, які впливають на прибуток поділяють на зовнішні та внутрішні. Внутрішні фактори впливу на величину прибутку поділяють на реалізаційні та позареалізаційні фактори.\nДо зовнішніх факторів відносяться природні умови, державне регулювання цін, тарифів, відсотків, податкових ставок і пільг, штрафних санкцій та інше. Ці фактори не залежать від діяльності підприємств, але можуть спричиняти значний вплив на величину прибутку [3, с.141].\nПіслякризовий стан економіки, вимагає максимальної мобілізації внутрішніх резервів зростання прибутку. Одним із резервів росту прибутку підприємства є збільшення об’єму реалізації товарної продукції. Між прибутком та об’ємом реалізації існує пряма залежність, тобто чим більше продукції реалізується, при інших рівних умовах, тим більшою є сума прибутку, і навпаки, невиконання плану по реалізації зменшує прибуток.В той же час ріст прибутку на підприємстві означає й збільшення відрахувань в державний бюджет.\nДля збільшення обсягу отримуваного прибутку велике значення має збереження наявних довготривалих господарських зв’язків. Їх зруйнування погано позначається на торгівлі, матеріально-технічному постачанні. Для росту обсягу прибутку від реалізації необхідно регулярно проводити інвентаризацію запасів і обладнання з метою виявлення надлишків. Ці надлишки необхідно продавати за ринковими цінами. Зниження закупівельної ціни товарів при незмінній ціні реалізації є найважливішим резервом зростання прибутку. У зниженні собівартості товарів найбільш повно відбивається економія матеріальних та фінансових ресурсів, якими розпоряджається підприємство. Максимальна мобілізація резервів собівартості товарів є важливою умовою ефективного функціонування підприємства. Зниження собівартості товарної продукції – необхідна умова стабілізації цін, економічного процвітання будь-якого підприємства, джерело накопичень для прискорення соціально-економічного розвитку суспільства, підвищення добробуту населення [3, с.302-307].\nЕфективне використання матеріальних ресурсів у значній мірі залежить від роботи відділу постачання. Однією з важливих задач органів постачання торговельних підприємств є контроль за станом запасів і за управлінням ними. Робота служби постачання має сприяти економічному і раціональному використанню товарних запасів при плануванні постачання, у процесі операційної роботи по виконанню розроблених планів постачання, а також при прямому використанні запасів.\nЗначний вплив на збільшення прибутку має оновлення основних засобів. Технічне перезброєння покращує економічні показники роботи підприємств. Однак введення нових підприємств і об’єктів у багатьох випадках викликає підвищення ціни товарів. Також на це впливають затраченні кошти на проектування будівельних об’єктів, від його якості, тривалості і вартості будівництва, а також вартості обладнання. Збільшення прибутку є одним з напрямків підвищення продуктивності праці, економії трудових витрат у процесі торгівлі.\nОсновою збільшення прибутку є впровадження у торгівлю досягнень науково-технічного прогресу. Саме науково-технічний прогрес та його ресурсозберігаючий характер забеспечують різкий поворот до інтенсифікації.\nРезервом росту прибутку торговельних підприємств, в певній мірі, є підвищення цін. Ціни відображають кон’юнктуру ринку, протиставляючи продавця споживачу товару, і навпаки. Для збільшення обсягу отримуваного прибутку торговельним підприємствам необхідно застосовувати вірну тактику в області встановлення цін. При встановленні ціни товару слід використовувати спеціальну методику розрахунку купівельної ціни, правильно встановлювати торговельну націнку. Від правильності розрахунку ціни багато в чому залежить обсяг отримуваного прибутку, ліквідність і платоспроможність підприємства, його фінансовий стан.\nПравильний розрахунок резервів росту прибутку є необхідним для його планування на майбутній період. Знаючи перспективну суму прибутку підприємства можна правильно спрогнозувати інвестиційну політику, а також витрати на соціально-культурні заходи та матеріальні заохочення працівників. Виявлення резервів росту прибутку впливає на вдосконалення комерційного розрахунку, розвиток ринкових відносин, сприяє ліквідації кризових явищ в економіці. [1, с.185-219].\n- за рахунок збільшення обсягу реалізації товарів;\n- за рахунок зниження витрат на реалізацію товарів та обслуговування покупців;\n- за рахунок економії і раціонального використання коштів на оплату праці робітників та службовців;\n- за рахунок запровадження досягнень науково-технічного прогресу, в результаті чого зростає продуктивність праці.\nІншим важливим напрямком пошуку резервів збільшення прибутку є зниження витрат на реалізацію продукції.\nДля пошуку й підрахунку резервів зростання прибутку за рахунок зниження собівартості аналізують звітні дані щодо витрат за калькуляціями, користуючись методом порівняння фактичного рівня витрат з прогресивними науково обґрунтованими нормами і нормативами обладнання, нормами непрямих матеріальних витрат, капітальних вкладень тощо. Після розрахунку загальної величини резервів зниження собівартості продукції за всіма калькуляційними статтями необхідно деталізувати резерви збільшення прибутку за рахунок зниження затрат живої та уречевленої праці за окремими напрямками. Економія затрат живої праці досягається за рахунок здійснення таких заходів: підвищення продуктивності праці і зниження трудомісткості; скорочення витрат за понаднормові години роботи, виплат за цілоденні та внутрішньозмінні простої тощо. Підрахунок зростання прибутку за рахунок зниження ціни закупівлі товарів можна проводити за такими напрямами:\n2. Покращення обслуговування клієнтів. Цей захід може забезпечити збільшення кількості покупців торговельного підприємства, що приведе до максимальної реалізації товарів;\n3. Зменшення прямих матеріальних витрат.\n4. Зниження умовно-постійних витрат також може бути резервом збільшення прибутку. Таке зниження може статися у зв'язку зі зростанням обсягу продажу продукції.\n5. Товари високої якості. Це значний резерв збільшення прибутку.\nПісля закінчення аналізу пошуку резервів збільшення прибутку результати узагальнюються. Під час пошуку резервів прибутку протягом звітного року можуть раптово виявлятися резерви короткострокової дії. Використання цих резервів можливе за допомогою розроблення системи оперативних заходів [1, с. 185-219].\nЩе один резерв зростання прибутків торговельного підприємства можна розглянути на прикладі великого торговельного комплексу «METRO Cash & Carry». Дане підприємство, як резерв збільшення прибутку використовує власну торгову марку «Aro», широкий асортимент даної продукції представлений у всіх торгових групах промислових товарів, також дане підприємство використовує розвинену систему часових і сезонних знижок, що дуже приваблює клієнтів. Ще однією особливістю даного комплексу є те що воно займається оптовою торгівлею, тобто працює для тих, хто хоче зекономити на ціні, шляхом придбання більшої кількості товарів. «METRO Cash & Carry» є частиною інтернаціональної компанії «METRO Group», чистий прибуток, якої щорічно перевищує 800 млн. американських долларів.\nІнший вид резерву збільшення прибутку використовує ТОВ фірма «Ліга-Прім», підприємство є прибутковим за рахунок використання пільгових цін для певних соціальних груп, а також володіє широким асортиментом товарної продукції, але основним резервом зростання прибутку даного підприємства є використання нижчих цін на товари, порівняно з іншими торговельними підприємствами.\nВисновки: Отже, аналізуючи все вище сказане, ми можемо зробити певні висновки, щодо основних резервів зростання прибутку торговельних підприємств в сучасних умовах, а саме:\n1.\tТорговельне підприємство може збільшити суму отриманого прибутку за рахунок збільшення обсягів закупівель товарів безпосередньо у підприємств-виробників і зменшення числа посередників, таким чином підприємства позбудуться зайвих витрат на оплату послуг підприємств-посередників;\n2.\tДоведення рівня торгового обслуговування у відповідність з вимогами покупців стане передумовою підвищення цін, а це в свою чергу приведе до збільшення прибутку.\n3.\tТакож, резервом збільшення прибутку є використання ефективної підприємницької політики, вміння керівника йти на ризик, для отримання більшої суми прибутку, як винагороди;\n4.\tРозширення і поновлення асортименту товарів відповідно до запитів покупців приведе до їх постійного збільшення, що є досить важливим для підприємства;\n5.\tЗдійснення рекламної й інформаційної діяльності торгового підприємства з урахуванням результатів маркетингового дослідження, допоможе підприємству привабити та втримати нових клієнтів, що безпосередньо позитивно вплине на прибуток;\n6.\tДо збільшення прибутку торговельного підприємства може привести також і запровадження власного виробництва, але тоді це вже буде не торговельне підприємство, а виробничо-торговельне, що вимагає більших витрат, але при ефективному управлінні прибутки даного підприємтсва значно зростуть.\nНа нашу думку, процес мобілізації резервів зростання прибутку торговельних підприємств у сучасних умовах спочатку полягає у виявленні певних резервів збільшення прибутку, що є у даного торговельного підприємства, потім в аналізі процесу використання цих резервів та взаємодії даних резервів з іншими можливими майбутніми резервами.\n1. Бланк І. А. Торговий менеджмент / І. А. Бланк - [2-ге вид.,перероб. і доп.]- К.: Ельга, Ніка-Центр, 2004.-784 с.\n2. Бланк І.А. Управління прибутком / І. А. Бланк - [2-ге вид.,перероб. і доп.]- К.: Ельга, Ніка-Центр, 2002.- 752 с.\n3. Поддєрьогін А.М та ін. /Фінансовий менеджмент: Навч-метод. посіб. – К.: КНЕУ, 2001.


Голодомор в Україні 1932-1933 років - Piвнe-Paкуpc\n(Продовження. Початок у попередньому номері) Службою безпеки України протягом тривалого часу проводився пошук свідків, здійснювалися розсекречення та систематизація архівних документів, що стосуються подій Голодомору 1932-1933 років.\nСБУ 22 травня 2009 року порушила кримінальну справу за фактом вчинення геноциду в Україні 1932-1933 років за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.442 Кримінального кодексу України “геноцид”, з метою розслідування обставин масового вбивства голодом українських селян.\nСлідством зібрано 330 томів кримінальної справи, допитано 1890 свідків, проведено 24 судові експертизи, у тому числі медичні, психологічна, науково-демографічна і комплексна історико-правова. До справи долучено 5 000 архівних документів, встановлено 857 масових поховань жертв геноциду.\nДокументальні підтвердження злочинних дій більшовицької влади під час Голодомору також засвідчено у доповідях іноземних дипломатичних установ за 1932-1935 роки. Зокрема, в повідомленні італійського консула у м.Харкові Сержіо Граденіго Посольству Італії у Москві “Про голод і українське питання” від 31 травня 1933 року № 474/106 вказувалось: “Голод і далі шаленіє та нищить людей, і просто неможливо збагнути, як може світ залишатися байдужим до такого лиха і як міжнародна преса може спокійно спостерігати масове вбивство, яке організував радянський уряд. Немає жодного сумніву в тому, що це голод штучний і спеціально створений для того, щоб “провчити селян”.\nУ листі консула від 10 липня 1933 року “Голод і санітарне становище” зазначалося: “Картина того, що діється нині в Україні, надзвичайно сумна. Цей голод знищив половину сільського населення України. Нещасних виловлюють по дві тисячі в день, а вночі вивозять далеко за місто. Цілі родини, які прийшли в місто з останньою надією уникнути смерті від недоїдання, безжально тримають у бараках день чи два, а тоді вивозять їх, таких само голодних, за 50 і більше кілометрів від Харкова, і кидають у ярах, утворених потоками. Чимало з них залишаються лежати без руху і помирають”. Крім цього, італійський консул у своїх листах повідомляв про масові випадки канібалізму.\nУ політичному звіті консульства Німеччини в м. Києві від 15 січня 1934 року, адресованому Посольству Німеччини в Москві, повідомлялось: “стан українського питання цього року можна оцінити також лише в контексті масового голоду. Через цю катастрофу, відповідальною за яку народ вважає московську політику, давня прірва між українцями - поборниками самостійності та московським централізмом, природно, поглибилася. Прикметною для настроїв населення є досить поширена думка, що радянський уряд навмисне посилював голод, щоб примусити українців впасти навколішки. Від окремих комуністів часто можна почути: “ми не боїмося голодних, для нас небезпечні ситі!”.\nТаким чином, досудове слідство і суд визнали, що згадані особи умисно організували геноцид українського народу.\nПостанова суду вступила в законну силу 21 січня 2010 року. Відповідно до Конвенції ООН 1948 року “Про запобігання злочину геноциду та покарання за нього” Україна цим рішенням виконала свої міжнародні зобов’язання вживати заходів щодо попередження геноциду та карати за його вчинення.\nЗ цього приводу була зроблена заява Президента Політичного комітету Парламентської Асамблеї Ради Європи Горана Ліндблада, який, вітаючи рішення українського суду, зазначив: “Будь-які рішення судів важливі. Ця справа є дуже важливою, коли суд України засудив Голодомор... штучно створений комуністичним режимом... Був голод і в інших частинах Радянського Союзу, теж місцями штучний, проте це не йде в жодне порівняння з Голодомором, коли таку велику кількість людей було вбито, коли людям постійно відмовляли в користуванні продовольством, вкраденим у селян...”.


Новини Українські зірки зібрали 150 000 гривень на спасіння від руйнації будинку Миколи...\nУ день пам’яті всесвітньо відомого українського композитора Миколи Леонтовича відбувся великий благодійний концерт заради порятунку від руйнування будинку, в якому наприкінці XIX століття провів своє дитинство легендарний український композитор, автор аранжування знаменитого «Щедрика», який став для усього світу справжнім гімном Різдва. Під час заходу за участі українських зірок та благодійного аукціону вдалося зібрати 150 000 гривень.\nІніціативу президента Фонду гуманітарного розвитку України Наталії Заболотної щодо реновації унікального об’єкту української культурної спадщини підтримали знамениті артисти та митці. У цей вечір на сцені Культурного центру Freedom Hall виступили Наталя Могилевська, Тayanna, Тоня Матвієнко, Jerry Heil, Viktoria Vasalati, Анна Буткевич. Відкрили вечір всесвітньо відомий хор «Щедрик», відомий поет і видавець Іван Малкович та один з кращих у світі скрипалів-віртуозів Ілля Бондаренко. Ведучою вечора #Leontovych_Help та благодійного аукціону виступила актриса, письменниця й телеведуча Сніжана Єгорова.\nГостями благочинного прийому стали представники політичного істеблішменту та культури: Ірина Борзова, Людмила Пишна, Іван Гинянський, Дмитро Гордон з дружиною Олесею Бацман, Лариса Євтухова, Тимофій Нагорний, Віталіна Ющенко, Катерина Одарченко, Наталія Нетовкіна, Анатолій Солов’яненко, Павло Шилько, Олександр Сірий, Габріела Масанга, Олена Пржонська, а також всі небайдужі.\nПід час заходу провели відкритий благодійний аукціон, на якому було продано 8 творів мистецтва. Серед топ-лотів – фоторобота відомого українського фотографа Ігоря Гайдая «Сємка», колажний жакет «Revolution» відомої американо-української мисткині Ольги Рондяк, картини львівських митців Михайла Демцю «Весна» та «Три копиці» Ореста Білоуса, роботи «Любов» київської художниці Олександри Жумайлової-Дмитровської і Романа Мініна «Дзеркало нашої духовності».\nДоволі ажіотажними лотами стали дві сукні відомої української дизайнерки Юлії Магдич та лампа «Бойківська хата» архітектора Павловського, виконана в технології Tiffani.\n«Головна місія громадянського суспільства – будити. За ці два роки нам вдалося привернути увагу до факту руйнації будинку Миколи Леонтовича в селі Шершні, – поділилася Наталія Заболотна. – Вважаю великою перемогою те, що ми врятували його від планів влади Вінницької області про знесення. Протягом двох благодійних акцій Фонду гуманітарного розвитку України вдалося зібрати 350 тис. гривень. Ми розуміємо, що цього замало для реновації й створення меморіального будинку Миколи Леонтовича. Проте ми вже можемо профінансувати проект реставрації й розбудови, а також створення інтер’єрних та експозиційних рішень. Я вірю, що невдовзі будинок Леонтовича постане з руїн та стане цінною перлиною в аналах української спадщини та новим дороговказом на українській і міжнародній культурній мапі. Я щиро дякую тим меценатам, які змогли зробити посильний внесок у порятунок пам’ятки. Особлива вдячність нашим партнерам: радіохолдингу Business Radio Group, українським артистам, митцям і дизайнерам, які зробили свій вагомий нематеріальний вклад у збереження будиночку дитинства всесвітньо відомого композитора».\nФонд гуманітарного розвитку України закликає усіх небайдужих українців долучитися до благодійної ініціативи зі збору коштів для відновлення будинку Миколи Леонідовича. Кошти можна перерахувати за вказаними нижче реквізитами:\nТакож читайте: Італійський бізнес налаштований поглиблювати співробітництво з Україною\nУ планах благодійників і місцевої громади реновація та музеїфікація будинку. Окрім музею, планують створити на його базі дитячу музичну школу ім. Миколи Леонтовича, театр під відкритим небом і постійну міжнародну резиденцію Святого Миколая. У 2018 році за результатами архітектурного конкурсу ескізів було обрано ескіз-проект архітектора Олексія Семірог-Орлика, який запропонував збереження будинку Леонтовича у максимально автентичному вигляді з застосуванням сучасних технологій.


Паспорти вакцинації в ЄС запрацюють із 15 червня — The Village Україна\nOrysya Markevych, 29 березня 2021 в 09:24\nПаспорти вакцинації в ЄС запрацюють із 15 червня\nЄвропейський сертифікат здоров’я буде доступний жителям 27 країн ЄС. За словами Бретона, сертифікат можна буде завантажити на смартфон або роздрукувати в паперовому вигляді.\nЄврокомісар сказав, що це буде документ із QR-кодом, у якому зазначатимуть\nЗа впровадження електронних сертифікатів для подорожей під час пандемії виступала низка європейських країн, де розвинена туристична галузь, зокрема Греція. Подібні документи на національному рівні вже створили або планують Данія, Чехія, Греція, Угорщина, Кіпр, Естонія, Португалія, Італія, Ісландія, Словаччина, Польща, Іспанія та Швеція. Ізраїль, який вакцинував уже понад половину свого дорослого населення, уже ввів сертифікати. Також паспорт вакцинації вже запрацював у США.


Менше 1 рубля на 1 біженця: що стоїть за путінською програмою «репатріації» на Донбас? | Громадське радіо\nМенше 1 рубля на 1 біженця: що стоїть за путінською програмою «репатріації» на Донбас?\nAugust 8, 2017, 7:51 AM 2018-08-27T23:19:45\n«Я думаю, що Путіну перед виборами було важливо надіслати такий меседж», — говорить політолог\nГість ефіру — політолог Олег Саакян.\nТетяна Трощинська: Днями з’явилося повідомлення про те, що краснодарська організація «Центр розвитку регіону» виграла грант президента Путіна на реалізацію програми «Репатріація біженців в Донбас». Ідеться про те, що на території Донецької та Луганської областей і так само на території Російської Федерації ця організація реалізовуватиме програму, яка сприятиме «поверненню біженців на Батьківщину». Оскільки на сайті президента Росії з’явилося це повідомлення, проект буде реалізовуватися.\nОлег Саакян: Сама поява на сайті свідчить про бажання, щоб на це звернули увагу. Це є інформаційною операцією, інформаційною дією, яка заслуговує увагу навіть в цій площині окремо від того, чи буде вона виконуватися.\nТетяна Трощинська: Там є два ключові слова, на які б я звернула увагу. Це «репатріація» та «русскоязычное пространство» (я думаю, що це щось на зразок «русского мира»).\nОлег Саакян: Другий термін частково зустрічався при поясненні «русского мира», оскільки «русскоязычное пространство» — це один з елементів «русского мира». Цей термін сплив через те, що намагаються оминути політичний контекст, намагаються оминути політичний геополітичний контекст, говорять суто про російськомовну територію. Вивірено кожне слово.\nКоли говорять про Донбас, мені трішки смішно, я розумію, що Донбас — це також частина Ростовської області. Можливо, вони хочуть втілити проект щодо Росії? Тоді, можливо, цих коштів і вистачить. Якщо брати статистику, яку надає Росія, то це менше одного рубля на вихідця з окупованої території України, який знаходиться на території Росії.\nНа мою думку, це продиктовано внутрішньополітичними обставинами. В Росії доволі сильне соціальне напруження, пов’язане з тим, що багато людей зі Сходу виїхало туди. Це навантаження і на сферу соціальних, державних послуг, навантаження на ринок праці, підвищення цін. Це все викликає протистояння по лінії «місцеві і ті, хто прийшли». Сьогодні ми вже бачимо, що це напруження достатньо сильне, реєструється російською стороною, є певне підвищення криміногенної ситуації. Я думаю, що Путіну перед виборами було важливо надіслати меседж, що вони з цим питанням працюють, готові давати президентський грант.


Відпочинок на морі 2021 - ціни на курортах України\n25 травня 2021 | 08:45\nНаближається літо, відпустки і курортний сезон. Але через пандемію COVID-19 виїхати за кордон українцям зараз не так просто, адже не всі країни готові приймати туристів, а деякі відкривають кордони тільки для тих, хто встиг повністю вакцинуватися. Саме тому в цьому році популярність українських курортів буде набагато вище. Адже, незважаючи на карантини, відпочити-то хочеться.\nRealist.online розповідає про п'ять популярних українських морських курортах і скільки там буде коштує відпочинок.\nПочнемо з того, що, порiвняно з літом 2020 року, ціни на популярних українських курортах змінилися не суттєво. В цілому комплекс послуг подорожчав максимум на 3-5% в залежності від вартості сезонних продуктів, палива і пов'язаних з енергозатратністю сферах обслуговування і компонентах. Але зараз тільки початок сезону, Україна поступово виходить з карантину, а конкуренцію українським курортам складають недорогі курорти Туреччини, Єгипту, європейського причорномор'я і Середземного моря. Українських туристів почали пускати в різні країни.\nВ цілому ж рівень цін на українських курортах цілком доступний.\nЗатока (Одеська область), вже не один рік приваблює українських туристів. З одного боку Затоки розташувався Дністровський лиман, з іншого - Чорне море. Тут можна знайти те, що припаде до душі кожному: хочете в дорогі готелі з басейнами і спа - будь ласка, «дикий» відпочинок на березі моря - теж не питання.\nВ принципі, житло тут можна знайти як подорожче, так і дешевше - ціни стартують від 200 гривень за день.\nБюджетний двомісний номер недалеко від моря можна зняти за 400-600 гривень. У більш дорогих готелях ціни вище - 1200 гривень за добу. А, наприклад, в місцевих розкішних готелях можна зняти номер люкс з виглядом на море за 2500 гривень.\nУ Затоку їдуть саме за красивим і відмінним морем, тому тут, як і на більшості популярних курортах, повно саме морських розваг: скутери, катамарани, банани і т.д. Також в селищі є чимало популярних дискотек, правда, як вони будуть працювати цього літа під час пандемії - поки що неясно.\nЗатока знаходиться близько Білгород-Дністровська, куди можна відправитися на екскурсії в знамениту однойменну фортецю (вхід коштує 80 гривень) або ж відвідати Центр культури вина Шабо (вартість екскурсії становить 280 гривень і 360 гривень з дегустацією).\nДістатися до Затоки нескладно - потрібно сісти на поїзд до Одеси, а там вже вибрати оптимальний для вас транспорт. Можна доїхати на маршрутці, автобусі або ж електричці.\nЗалізний Порт (Херсонська область) - ще одне культове місце для українців, які з'їжджаються туди, щоб відпочити на березі Чорного моря. Ціни на житло тут ще приємніші, ніж в Затоці. Наприклад, зняти кімнату у місцевих жителів цілком можна за 150-200 гривень.\nСтандартні двомісні номери в готелях коштують в середньому по 400 гривень. А ось за номери люкс доведеться віддати 1200 гривень на добу. Можна зняти і будиночок з симпатичним ремонтом прямо на березі моря, але це задоволення обійдеться в 3000 гривень.\nКрім типово морських розваг, туристи можуть урізноманітнити свій відпочинок і іншими речами. Наприклад, неподалік с Залізним Портом знаходиться Чорноморський біосферний заповідник, один з найбільших на Україні. Також в Херсонській області є Асканія-Нова, екскурсію туди можна замовити заздалегідь на їхньому сайті. Правда, від Залізного Порту дорога туди займе близько трьох годин.\nБлижче знаходяться Олешківські піски - знаменита українська пустеля, всього півтори години їзди, і ви на місці. Також можна поїхати подивитися на Рожеві озера, адже фото там виходять просто чудові.\nДістатися до Залізного Порту можна залізницею, але тоді доведеться їхати до Херсона і пересідати на автобус. Можна відразу сісти на автобус, з багатьох міст України є прямі маршрути до Залізного Порту.\nКоблево (Миколаївська область) знаходиться на Чорноморському узбережжі, воно оточене виноградниками, а з одного боку виходить до Тилігульського лиману. Ціни на житло в бюджетних готелях тут стартують від 500 гривень на добу. На базах відпочинку номер можна зняти за 800 гривень. У готелі з аквапарком пропонують номери за 900 гривень на двох, а люкси з видом на море коштують по 1200 гривень в середньому.\nНа курорті влітку працюють і нічні клуби, де в середньому за вхід потрібно заплатити 100 гривень. Також там є кілька аквапарків. Найбільші - це «Орбіта» і «Коблево», ціни за вхід там 300 і 600 гривень відповідно. З Коблево часто проводять різні екскурсії, наприклад, на Кінбурнську косу, яку називають українськими Мальдивами за білосніжний пісок і блакитне море (екскурсія обійдеться в 800 гривень). Також можна з'їздити на устричну ферму і винзавод (200 і 150 гривень з людини). Також в Коблево є парк розваг і навіть колесо огляду.\nДля того, щоб доїхати в Коблево, можна поїхати залізницею до Одеси або Миколаєва, а звідти дістатися до курорту на автобусі.\nБердянськ (Запорізька область) розташований на східному березі Бердянської затоки і західному березі Білосарайської затоки, що в Азовському морі. Тут ціни на житло стартують від 300 гривень за номер. Двомісні номери, де включений сніданок, а пляж знаходиться поблизу, обійдуться близько 800 гривень. А за розкішний номер в першій лінії, де все включено, просять навіть по 5000 гривень.\nПопулярне місце там - Бердянська коса, яка давно стала самостійним курортом. Зараз там функціонує понад 100 різних оздоровчих установ. У Бердянську є кілька пляжів: як більш окультурені, так і цілком дикі. Крім цього, в місті є аквапарк, (дорослий квиток на вхід з самого ранку обійдеться в 580 гривень), дельфінарій (200 гривень вхід), зоопарк (200 гривень для дорослих і 150 для дітей).\nВ Бердянськ ходять прямі потяги з багатьох великих міст України, також є автобусні тури.\nКирилівка (Запорізька область) знаходиться на північно-західному узбережжі Азовського моря. У Кирилівці є понад 700 баз відпочинку, приватних готелів, пансіонатів і котеджів, санаторіїв і т.д. За економ-варіант без зручностей в номері можна заплатити всього 200 гривень, ціни в готелях недалеко від моря стартують від 600 гривень. Є й варіанти подорожче - номери в готелях, де все включено, і там, де на територіях розташовуються цілі розважальні комплекси коштують по 2000 гривень на добу.\nУ Кирилівці багато що залежить від локації, адже, наприклад, є Федотова коса, яка починається від центру селища Кирилівка і тягнеться на 45 км в правий бік, в кінці знаходиться Бірючий острів. Бази відпочинку на Федотовій косі дуже популярні і ціни на житло там вище. Номери в готелях на Бірючому острові коштують по 1500-2000 гривень.\nУ Кирилівці також є аквапарк, (дорослий квиток коштує 550 гривень), луна-парк, дельфінарій (стандартний квиток обійдеться в 220 гривень, а за те, щоб поплавати з дельфінами потрібно віддати 1400 гривень). Також там є кінний театр з різними виставами, де можна навчитися їздити на конях. Крім цього, на курорті популярно грязелікування.\nПрямого залізничного сполучення з Кирилівкою немає. Спочатку потрібно буде доїхати залізницею до Мелітополя, звідти - на маршрутці вже безпосередньо на курорт. До Мелітополя ходять регулярні потяги з Києва, Львова, Харкова, Дніпра і Запоріжжя.


РНБО постановила забрати у Медведчука нафтопродуктопровід протяжністю 1,1 тисячі кілометрів – Варта❶ Львів\nРада національної безпеки і оборони України доручила Кабінету Міністрів ужити необхідних заходів для повернення в державну власність частини магістрального нафтопродуктопроводу “Самара – Західний напрямок” (СЗН), що проходить територією України.\n“Кабмін має невідкладно визначити центральний орган виконавчої влади, відповідальний за збереження та експлуатацію частини нафтопродуктопроводів, і вжити заходів для забезпечення захисту економічних інтересів держави”, – повідомляє прес-служба президента України Володимира Зеленського.\nЗазначено, що РНБО ухвалила рішення про вжиття невідкладних заходів для повернення державного майна народу України. Правоохоронним органам також поставлено завдання з’ясувати обставини, за яких державна власність опинилася в приватних руках.\n“Дано вказівку усім відповідним органам: законним способом повернути у власність українського народу і розібратися, чому власність держави опинилася в приватних руках”, – заявив секретар РНБО Олексій Данілов на брифінгу в Києві в п’ятницю.\n“У результаті цього державне майно опинилося повністю в руках двох власників з іноземною реєстрацією, але афілійованих із двома громадянами України”, – сказав Данілов, зазначивши, що згідно з чинним законодавством магістральні трубопроводи мають перебувати у власності держави.\n“На жаль, сталося так, що поки що з невідомих нам причин цей продуктопровід опинився у приватних руках за досить сумнівною процедурою”, – додав він.\nЯк повідомлялося, українська ділянка СЗН належить “Прикарпатзахідтранс” (Рівне). До 2016 року “Прикарпатзахідтранс” був структурним підрозділом “Транснафтопродукту” російської “Транснафти”. У лютому 2016 року “Транснафта” продала “Прикарпатзахідтранс” швейцарській International Trading Partners AG.\nУ березні 2019 року Антимонопольний комітет України (АМКУ) дозволив виробничому унітарному підприємству “Нафтобітумний завод”, що належить великому приватному білоруському нафтотрейдеру “Інтерсервіс”, отримати контроль над ТОВ “Прикарпатзахідтранс”.\nНині ТОВ “Прикарпатзахідтранс” зі статутним капіталом 105 млн 563,427 тис. грн належить ВУП “Нафтобітумний завод” (51%), International Trading Partners (48%) та Анатолію Шеферу (1%).\n“Прикарпатзахідтранс” експлуатує ділянку нафтопродуктопроводу “Самара – Західний напрямок” протяжністю близько 1,1 тис. км, призначену для прокачування дизельного палива з Росії та Білорусі як для внутрішніх потреб України, так і для транзиту до Європи, зокрема Угорщини. Проектна потужність магістралі – 3,5 млн тонн на рік.\nЯк зазначало Національне антикорупційне бюро (НАБУ), відповідний трубопровід був побудований за часів СРСР і після проголошення незалежності України мав перейти у власність держави на підставі правонаступництва як магістральний. Водночас дочірня компанія російської АК “Транснафтопродукт” зазначений трубопровід у власність України не передала. У 2011 році Господарський суд Рівненської області визнав право власності на частину нафтопродуктопроводу “Самара – Західний напрямок”, що проходить територією України, за Україною, а Апеляційний і Вищий господарський суд у 2014-2015 роках рішення підтвердили.\nПроте в 2015 році Госпсуд Рівненської області рішення скасував нібито за нововиявленими обставинами. У подальшому, в 2017 році, той самий суд рішенням визнав право власності на частину нафтопродуктопроводу “Самара – Західний напрямок” за ТОВ “Прикарпатзахідтранс”. У його основу було покладено висновок судової інженерно-технічної експертизи експертів ДП “УкрДІАП” про те, що цей трубопровід не є магістральним. НАБУ вважає такий висновок завідомо неправдивим, тому спільно зі Службою безпеки України в лютому цього року висунуло підозри експерту.\nРаніше, в 2018 році, НАБУ повідомляло про розслідування справи стосовно судді Госпсуду Рівненської області Ярослави Гудзенко, яка визнала нафтопродуктопровід власністю “Прикарпатзахідтрансу”. На думку НАБУ, рішення судді неправосудне та є корупційним діянням.\nНаступна публікація Які регіони першими отримають вакцину від Covid-19\nПопередня публікація У Рівному 34-річна киянка під час відпочинку позбавила 38-річну жінку найціннішого – новини Рівного


"Ми всі колись помремо": у РПЦ, попри небезпеку коронавірусу, закликали вірян ходити до храмів – Гazeta.VN.UA\nУ Росії єпископ Мефодій вважає, що новий тип коронавірусної інфекції COVID-19 не є приводом, щоб відмовитися від походу до церкви. Свою позицію він аргументував словами, “ми все одно помремо, днем раніше – днем пізніше”.\nПро це він сказав під час відеозвернення до вірян, яке опублікувала пресслужба Каменської єпархії РПЦ.\nЗа словами російського церковника, якщо віряни самостійно не прийдуть до храму, то у результаті “нас все ж до нього принесуть, але в такому разі до царства небесного можна не потрапити”.\nУ своєму зверненні він також сказав, що у храмі можна заразитися тільки “вічним життям”. Проте, все ж визнав, що вірянам неодмінно слід дотримуватися заходів безпеки, але тільки ті, “які Бога не ображають”.\n“Боятися смерті треба не в храмі. Тут, у храмі, саме перемога над смертю, і ми до цієї перемоги над смертю тут, в храмі, долучаємося. Коли наступала біда, війна, мор і так далі, розсудливі люди приходили до храму. Звичайно, потрібно розсудливість”, – додав російський єпископ.\nДо слова, наразі у РФ нзафіксовано 18 328 випадків нового коронавірусу. За останню добу заразилося 2 558 росіян.\nPrevious Previous post: Чорновол заявила, що після допиту у ДБР її повезуть до суду\nNext Next post: У держбюджеті вдалося відстояти 1,5 млрд грн на розвиток ОТГ – Олег Кулініч


З'явились ймовірні причини замаху на екс-нардепа від "Батьківщини" - 24 Канал\nЗ'явились ймовірні причини замаху на екс-нардепа від "Батьківщини"\n5 жовтня 2017, 15:36 Читать новость на русском\nПоліція розглядає кілька версій нападу на першого заступника голови одеської облради Олега Радковського. Всі вони зараз відпрацьовуються, втім, посилаючись на таємницю слідства, правоохоронці не розголошують деталей.\nУ центрі Одеси невідомі вчинили замах на першого заступника голови Одеської облради, підприємця та екс-нардепа від "Батьківщини" Олега Радковського. Напад здійснили на вулиці Грецькій, коли чоловік виходив з рибного ресторану. За словами правоохоронців, зловмисники здійснили чотири вистріли з малокаліберного пістолета системи Марголіна.\nБула група осіб на машині. Вони чекали політика біля ресторану впродовж 2 годин. Стріляли через вікно автомобіля з пістолета Марголіна калібру 5,6 міліметра. Таку зброю часто використовують кілери. Але вбивати явно не хотіли, це було залякування,\n– заявив інформатор видання.\nВідомо, що зловмисники стріляли в спину екс-нардепу, поранивши руку, ногу та хребет. Наразі життю Олега Радковського нічого не загрожує, проте чоловік перебуває у шпиталі під цілодобовою охороною.\nУ партії "Батьківщина" заявили, що замах на екс-депутата вчинили через політичну діяльність. Однак правоохоронці припускають, що мотив був зовсім інший.\nЧитайте також: Невідомі вистрелили по авто з гранатомета на Харківщині: від машини майже нічого не лишилося\nЗа неофіційною інформацією, напад могли здійснити через бізнес Олега Радковського. Чоловік ошукав майже 2 тисячі людей під час будівництва комплексу "Акапулько". Інвестори залишились без квартир, бо екс-нардеп замість задекларованих 22 поверхів звів 27-поверховий будинок. Відтак об'єкт заморозили, а люди не отримали ані грошей, ані помешкань.\nОкрім цього, ймовірно, Олег Радковський був учасником рейдерських захоплень у Ширяєвському районі Одеси. За непідтвердженою інформацією, ще однією із версій нападу є помста італійського мафіозі Рікардо Фанчіні. У 2000 році українець давав свідчення правоохоронцям проти кримінального авторитета, якого звинувачували у "відмиванні" грошей та наркоторгівлі.\nНаразі правоохоронці проводять слідчі дії та офіційно не коментують можливих версій замаху.\nНовини УкраїниЛікуванняПоліція Кримінальні новиниНовини ОдесиНовини news


Запрацював найбільший на Заході соковий завод » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nЗапрацював найбільший на Заході соковий завод\nНовий завод урочисто відкрили у четвер, 28 вересня. Його навіть благословили священики.\n– Наш завод було побудовано фактично за рік,– розповідає генеральний директор ТОВ "Букофрукт" Сергій Гуменчук. – Інвестували в нього гроші англійська фірма "Вестменд комекс" і група буковинських бізнесменів. Обладнання, а воно імпортне, монтували спеціалісти з Польщі, які мають великий досвід у сфері перероблення фруктів і овочів, бо налагоджували таке виробництво майже у всіх посткомуністичних країнах. Вже освоєно понад 12\nмільйонів доларів. Наразі щодоби перероблятимемо 500 тонн яблук-падалиці. За наявності сировини протягом року можна виготовити понад 10 тисяч тонн яблучного концентрату. На його основі виробляються різні види соків. У\nперспективі будемо заморожувати ягоди та іншу городину, перероблятимемо гриби, кісточкові, овочі. Це буде після пуску другої черги заводу. Усього ж освоїмо 50\nмільйонів доларів. На заводі нині працюють 106 робітників та інженерно-технічних працівників, а буде вп’ятеро більше.\nВже із самого ранку біля воріт підприємства вишиковується колона вантажівок з яблуками з різних областей.\n– Я приїхав з Косова Івано-Франківської області, – каже один з водіїв Роман Андріюк. – Привіз чотири тонни яблук, й ще стільки привезу. Платять тут дуже добре – по 65 копійок за кілограм. У нас на Прикарпатті ніде здавати яблука, а перекупники платять усього по 15-20 копійок.\nАналогічну думку висловлюють й інші власники продукції. Чекають вони на свою чергу недовго. Розрахунок – тільки готівкою.\n– За п’ять днів ми вже прийняли 2000 тонн сировини, – розповідає начальник відділу постачання заводу Марія Шкраба. – Із завтрашнього дня виходимо на повну потужність, тобто перероблятимемо щодоби 500 тонн яблук. Везуть їх нам найбільше із Закарпаття та Івано-Франківщини, а також Тернопільської, Хмельницької й навіть Львівської областей. Незважаючи на цьогорічний неврожай садовини, сподіваємося, що працюватимемо й взимку.\nУ регіоні яблука приймають відповідне підприємство у Коболчині Сокирянського району та олійножировий комбінат у Чернівцях.Однак там невеликі виробничі потужності.\nПаркетная доска косвик отзывы о паркетная доска.


4 тонометра для точного вимірювання тиску – Шалені знижки\n4 тонометра для точного вимірювання тиску\nМеханічний Microlife BP AG1-30\nНапівавтоматичний B.Well PRO-30\nЕлектронний OMRON M3 Expert\nТонометр на зап’ястя Omron R2\nУ механічних тонометрах вимірювання проводиться стетоскопом, через який прослуховують поштовхи серцевого м’яза. Використання механічних тонометрів дозволяє отримати найточніші дані про артеріальний тиск. Саме цей тип приладів поширений у медичних працівників. Для роботи з ними потрібен досвід, тому не рекомендую використовувати механічний тонометр в домашніх умовах.\nMicrolife BP AG1-30 – класична модель механічного тонометра, яка дозволяє домогтися найвищої точності вимірювань. Відмінною особливістю цієї моделі є вмонтований в манжету стетоскоп, що робить вимір більш зручним. Манжета розміром 22-32 см оснащена металевим кільцем, яке забезпечує надійне утримання манжети на передпліччя. Груша виготовлена з якісного латексу. Плавний рівномірний спуск повітря досягається завдяки спеціальному игольчатому клапану.\nПлюси: недорогий, дуже точно вимірює тиск, надійна конструкція, не потрібна розетка, в комплекті є чохол.\nМінуси: для роботи з ним потрібна спеціальна підготовка, їм не можуть користуватися люди зі зниженим слухом і зором.\nПринциповою відмінністю автоматичних тонометрів від механічних є їхня технологія вимірювання тиску. В автоматичних тонометрах спеціальні чутливі датчики фіксують зміни обсягу м’язи на руці під час серцевого скорочення і за певними алгоритмами вираховують рівні артеріального тиску.\nВсе напівавтоматичні тонометри використовують саме цей спосіб, а ось нагнітання повітря проводиться механічно – накачуванням за допомогою груші.\nB.Well PRO-30 – досить компактний прилад, простий і зручний в експлуатації. Показує високу точність вимірювань. Працює від двох батарейок типу ААА. Витрата енергії дуже економний, так як в конструкції немає компресора. Тонометр оснащений датчиком аритмії, який фіксує порушення ритму роботи серцевого м’яза навіть на ранніх стадіях захворювання. Тонометр укомплектований манжетою розміром 22-32 см.\nПлюси: точно вимірює тиск, простий у використанні, є датчик аритмії.\nМінуси: обмежений розмір манжети, не запам’ятовує результати останніх вимірювань.\nЕлектронні тонометри дозволяють з високою точністю вимірювати артеріальний тиск в домашніх умовах. Сучасні моделі оснащені безліччю зручних функцій, які значно підвищують якість контролю найважливіших показників роботи серцево-судинної системи.\nАвтоматичні тонометри оснащені не тільки датчиками електронного виміру і обробки показників, але і системою автоматичного нагнітання повітря. Компресор закачує в манжету необхідне для вимірювання кількість повітря, після чого система плавно підбурює його.\nБагато моделей автоматичних тонометрів здатні визначати положення манжети на передпліччя і сигналізувати в разі неправильного розташування. Деякі моделі здатні аналізувати показники тиску і синхронізуватися з комп’ютером для обробки даних. Багато тонометри здатні запам’ятовувати показники останніх вимірювань для одного або декількох користувачів.\nOMRON M3 Expert – одна з найпопулярніших на ринку моделей автоматичних тонометрів. Я б назвав цей тонометр ідеальним для використання вдома. Універсальна манжета розміром 22-42 см підійде людям з будь-окружністю передпліччя. Прилад працює як від звичайних батарейок типу ААА, так і від мережі.\nУнікальна технологія IntelliSense, яка використана в цій моделі, дозволяє регулювати подачу повітря в манжету і уникнути зайвого здавлювання. Як все автоматичні тонометри OMRON, ця модель оснащена фірмовим японським датчиком тиску, який відрізняється високою точністю вимірювань.\nДля отримання більш коректних даних можна проводити три послідовних вимірювання – тонометр автоматично розрахує середній показник. Модель здатна запам’ятати 60 останніх вимірювань. Великий трьохрядковий рідкокристалічний дисплей відображає всю необхідну інформацію, яка буде доступна і для людей зі слабким зором. Якщо манжета надіта неправильно і не дозволяє провести коректне вимірювання артеріального тиску, на дисплеї з’явиться спеціальний значок.\nЗавдяки вбудованому датчику тонометр допоможе виявити порушення пульсу навіть на ранніх стадіях аритмії.\nПлюси: повністю автоматизований, дає досить точні результати вимірювань, діагностує аритмію, запам’ятовує результати вимірювань, універсальна манжета.\nМінуси: під час вимірювання вимагає повної нерухомості руки.\nТонометри на зап’ястя є компактний пристрій, що нагадує браслет, який легко надівається і знімається з руки в будь-яких умовах. Володарям таких тонометрів доступний моніторинг роботи серцево-судинної системи на роботі, в поїздці, тренажерному залі, на біговій доріжці. У комплекті є зручний футляр, який дозволяє брати прилад з собою.\nПовнофункціональний автоматичний електронний тонометр Omron R2 здатний з високою точністю виміряти показники артеріального тиску і серцебиття. Він зовсім невеликий, але манжета розміром 13,5-21,5 см підійде людині з будь-яким зап’ястям.\nПрилад оснащений датчиком аритмії, запам’ятовує 30 останніх вимірювань. Вся інформація відображається на великому екрані. Повітря в манжету закачується за допомогою інтелектуальної системи Intellisense, яка забезпечує оптимальний рівень тиску манжети.\nПлюси: компактні, манжета підійде на будь-який зап’ясті, є датчик виявлення аритмії, запам’ятовує останні вимірювання, в комплекті є пластиковий футляр для зберігання.\nМінуси: харчування тільки від батарейок.\nМеханічні тонометри підходять людям, у яких є спеціальні навички. Володіють високою точністю вимірювання, але навряд чи хороший варіант для домашнього використання.\nНапівавтоматичні тонометри – економний варіант автоматичних електронних тонометрів, накачування повітря для яких треба проводити вручну. Підходять для домашніх вимірювань.\nАвтоматичні тонометри – найбільш просунуті прилади, оснащені рядом додаткових функцій, які не тільки розширюють функціональні можливості, а й впливають на ціну. Автоматичні тонометри підійдуть для всієї родини.\nАвтоматичні тонометри на зап’ястя призначені для мобільних людей, які уважно стежать за своїм здоров’ям незалежно від того, де вони знаходяться. Потрібні тим, кому необхідно часто вимірювати тиск в різних умовах – в поїздках або на роботі.