Monetary policy subsequent improvement of determination. pdf380 Кб\n103 Проблеми аудиту в банківських установах в період кризи та шляхи його подолання pdf129 Кб\nТема: Грошово-кредитна політика\nІ.Основні поняття грошово-кредитної політики...................................6\n1.1Поняття грошових систем,їх види і типи.....................................6\n1.2 Монетарна політика держави...................................................10\n1.3 Поняття "дорогих" і "дешевих" грошей.....................................15\nІІ. Грошово-кредитна політика в ...Україні..........................................18\n2.1Аналіз реалізації кредитно-грошової політики Національного Банку України......................................................................................18\n2.2Основні проблеми зміцнення банківської системи.........................26\n2.3 Шляхи покращення грошово-кредитної політики в Україні в умовах світової кризи..............................................................................29\nГрошово - кредитна політика (англ. Monetary policy) являє собою комплекс взаємозалежних заходів, що вживають Центральним банком з метою регулювання сукупного попиту шляхом планованого впливу на стан кредиту й грошового обігу.\nЦентральний банк відіграє ключову роль і займає монопольне положення не тільки в сфері емісії банкнот, але й у сфері проведення грошової політики держави, що розрахована на короткострокові періоди й ведеться непрямими методами. Цілями Кредитно-грошової політики є: регулювання темпів економічного росту; зм'якшення циклічних коливань на ринку товарів,капіталу й робочої чинності; стримування інфляції; досягнення збалансованості платіжного балансу.\nЗдійснюючи емісію й кредитування економіки, банки виконують корисну й необхідну для розвитку країни роль. Грошові інструменти обслуговують економічний оборот, і їх можна зрівняти із транспортними засобами. Останні дають можливість доставляти товари, продукцію промисловості й сільського господарства до місця їхньої переробки або споживання; аналогічно грошові інструменти забезпечують обіг різних товарів, їхній перехід від одного власника до іншого, полегшуючи їх переробку або споживання. Однак надмірна або безконтрольна емісія грошей може привести до небезпечного й навіть руйнівних наслідків. Коли банківське кредитування перевищує певний ліміт, воно вже не стимулює виробництво, а породжує надлишкову купівельну спроможність, слідством якої є підвищення цін.\nКоли грошовий обіг здійснювався відповідно до металостептичної концепції, що був обсяг золотого запасу обмежував емісію платіжних коштів. Еволюція грошей у дусі номіналістичної концепції привела до необхідності обміркованих і погоджених дій в області не тільки банківського кредитування, але й державних фінансів і зовнішньої торгівлі з метою\nпідтримки грошової рівноваги. Що стосується кредитної сфери, державні органи покликані контролювати й регулювати емісію грошей відповідно до завдань грошової політики; для цього вони доручають різним установам здійснення контролю й регламентації кредитних операцій, полегшуючи застосування відповідних заходів впливу. У цьому змісті кредитна політика є складовою частиною грошової політики; двома іншими її компонентами є бюджетна політика й політика міжнародних фінансових відносин.\nУ даній роботі будуть розглянуті принципи й методи кредитної політики, її інструменти й проблеми її реалізації, а також будуть наведені приклади України й інших країн.\nI.Основні поняття грошово-кредитної політики\n1.1.Поняття грошових систем, їх види й типи\nГрошова система, це один з найбільш важливих розділів економічної науки. Вона являє собою щось набагато більше, ніж пасивний компонент економічної системи, чим просто інструмент, що сприяє роботі економіки.\nГрошова система являє собою встановлену державою форму організації грошового обігу в країні, що склалася історично й закріплену національним законодавством. Становлення грошових систем у період історичного розвитку є необхідною закономірністю, що відповідає умовам товарного виробництва. Становлення всеосяжних товарно-грошових відносин вимагає стійкого грошового обігу. Тип грошової системи залежить від того, у якій формі функціонують гроші: як товар - загальний еквівалент або як знаки вартості. У цьому зв'язку виділяють наступні типи грошових систем: - системи металевого обігу, при яких грошовий товар (золото, срібло) безпосередньо звертається й виконує всі функції грошей, а кредитні гроші разменны на метал; - системи обігу паперових і кредитних грошей не розмінних на метал. Золото витиснуте з обігу. Правильно діюча грошова система вливає життєву чинність у круговорот доходів і витрат, що персоніфікує економіку.\nДобре працююча грошова система, сприяє як повному використанню потужностей, так і повної зайнятості. І навпаки, погано функціонуюча грошова система може стати головною причиною різких коливань рівня виробництва, зайнятості й цін в економіці, спотворити розподіл ресурсів.\nГрошова система містить у собі встановлення: 1) валютного металу; 2) грошової одиниці; 3) порядку карбування монет; 4) порядку обігу знаків вартості.\nОсновою грошової системи є той або інший благородний метал. Валютним металом називається благородний метал, що грає в даній країні роль загального еквівалента й на якому базується всі її грошовий обіг. Валютний метал визначається об'єктивними економічними умовами тієї або іншої історичної епохи, а не сваволею державної влади. Так, до початку XX століття у всіх капіталістичних країнах срібло було витиснуто в ролі валютного металу золотом,як благородним металом,найбільш відповідним потребам високорозвиненого капіталізму.[1 c 602]\nГрошова система припускає, далі, визначення грошової одиниці, тобто тієї вагової кількості золота або срібла, що приймається в даній країні за масштаб цін. Як тільки така грошова одиниця встановлена, та будь-яка кількість золота або срібла, до якого прирівнюються по своїй вартості товари, буде виражатися в цих одиницях у вигляді кратних величин або часток. Вибір грошової одиниці і її найменування - речі більш-менш умовні й перебувають у відомій залежності від держави. При тому самому валютному металі в різних країнах існують різні грошові одиниці, які фіксуються законодавством. Наприклад, в XX ст. у всіх головних країнах капіталістичного миру роль валютного металу стало грати золото, але при цьому кожна країна мала свою грошову одиницю: Англія - фунт стерлінгів, Росія - рубль, Німеччина - марку , США - долар і т.д.\nВалютний метал вступає в обіг у монетній формі. Національні розходження масштабу цін обумовлюють і національні розходження монет: у межах кожної держави чеканяться й звертаються його монети, обов'язкові до прийому для його громадян. Але при виході за межі національного ринку монети втрачають свою чинність і приймаються лише як злитки золота або срібла, тобто не по рахунку, а по вазі.\nЗміст металу в монеті визначається не тільки вагою монети, але і її пробою. З технічних причин монети із благородних металів чеканяться не із чистого золота або срібла, а з домішкою інших металів, що надає їм належну твердість. Зміст чистого золота в золотій монеті або чистому сріблу в срібній монеті називається пробою, а домішка інших металів - лігатурою.\nВ умовах розвиненого капіталістичного господарства неможливо чисто металевий обіг, тому що зростання виробництва й товарообігу випереджає збільшення видобутку благородних металів. Випуск кредитних знарядь обігу - векселів, чеків і банкнот - дає можливість обслуговувати зростаючий оборот коштами обігу й платежу без відповідного збільшення виробництва грошового металу\nОсновними елементами сучасної грошової системи є: - національна грошова одиниця, тобто прийнята в даній країні за одиницю міра грошей, у якій виражаються всі ціни товарів і послуг.\n- масштаб цін - вагова кількість грошового металу, прийнята в країні як грошова одиниця, або купівельна спроможність цієї грошової одиниці;\n- система емісії грошей - законодавчо встановлений порядок випуску грошей в обіг, а також самі установи, що випускають гроші;\n- законодавчо встановлені форми грошей - специфічна система кредитних і паперових грошей, розмінних монет, які є законними платіжними коштами в наявному обороті даної країни;\n- валютний паритет, що забезпечує співвідношення національної валюти з валютами інших країн;\n- інститути грошової системи - державні й недержавні установи, які регулюють грошовий обіг на законодавчій основі.\nГрошова одиниця - це встановлений законом грошовий знак, що служить для порівняння й вираження цін всіх товарів. Грошова одиниця ділиться на більше дрібні кратні частини. У більшості країн установлена десяткова система розподілу: 1:10:100.\nМасштаб цін - кошти вираження вартості в грошових одиницях, технічна функція грошей. Офіційний масштаб цін втратив економічний зміст із припиненням розміну кредитних грошей на золото. У результаті Ямайської валютної реформи 1976-1978 р. офіційна ціна золота й золотий зміст грошових одиниць скасовані. У цей час масштаб цін складається стихійно й служить для порівняння стоимостей товарів за допомогою ціни.[2 c 383]\nВиди грошей, що є законними платіжними коштами,- це в основному кредитні банківські квитки, а також паперові гроші (білети державної скарбниці) і розмінна монета. Банківські квитки (банкноти) - вид грошових знаків, законні платіжні кошти, що випускає в обіг центральними банками. Білети державної скарбниці - паперові гроші, що випускають безпосередньо державою - для покриття бюджетного дефіциту. На відміну від банківських квитків білети державної скарбниці ніколи не забезпечувалися дорогоцінними металами й не підлягали розміну на золото або срібло. Після скасування золотого стандарту різниця між білетами державної скарбниці й банкнотами практично стерлася. Розмінна монета - злиток металу, що має встановлене законом ваговий зміст і форму.\nЕмісійна система в промислово розвинених країнах означає випуск банківських квитків центральними банками, а білетів державної скарбниці й монет - казначействами відповідно до законодавчо встановленого емісійного права. Емісія банківських квитків здійснюється емісійним банком країни в процесі кредитування комерційних банків, у процесі операцій, пов'язаних з покупкою іноземної валюти й державних цінних паперів.\nГрошове регулювання являє собою комплекс заходів державного впливу по досягненню відповідності кількості грошей об'єктивним потребам економічного розвитку.\n1.2.Монетарна політика держави\nУ процесі економічного регулювання держава широко використає грошово-кредитні заходи. Як і фінансовий механізм, вони розглядаються двояко. З одного боку, ця міра є складовою частиною всього комплексу економічної політики, з іншого боку - кредитне регулювання виступає свого роду інструментом державного втручання в економіку.\n"По своєму змісті кредитна політика - сукупність заходів центрального банку в області грошового обігу й кредиту по впливу на макроекономічний процес".Ціль даних мір - "частка переломлення загальної державної лінії на забезпечення рівноважного і стійкого розвитку економіки".\nПісля тривалого періоду економічного росту й повної зайнятості мети держави в галузі економіки мають скоріше захисний характер і спрямовані на підтримку економічної активності й скорочення безробіття.\nПрагнення зберегти й по можливості збільшити виробництво, а також підтримати досягнутий рівень життя відповідає сучасним завданням. Це "припускає великі капіталовкладення на переустаткування промислових і сільськогосподарських підприємств і створення виробничих структур, щоб зменшити залежність країни в сфері енергетики, підвищити продуктивність праці на підприємствах, задовольнити потреби населення в цілому, а також забезпечити підготовку фахівців (інженерів, техніків) і налагодити розробки науково-технічних досліджень." Для цього також потрібні значні оборотні капітали, необхідні, наприклад, для видачі заробітної плати, для закупівель сировини й енергії.\nНеобхідність підпорядкування емісії платіжних коштів економічним цілям ставить проблему погодженості всіх мір, прийнятих державними органами. Тому кредитна політика повинна бути складовою частиною загальної економічної політики. Щодо цього особливу важливість являють собою два явища, що спостерігаються в цей час у розвинених країнах: по-перше, це значне втручання держави в економічну діяльність, по-друге, реалізація номіналістичної концепції грошей, що дозволила зняти обмеження емісії платіжних коштів, властиві золотому стандарту.[3 c.264]\nКредити повинні направлятися насамперед у ті галузі економіки, динамізм яких представляється найбільш необхідним для гармонічного розвитку економіки в цілому.\nПолітика повної зайнятості відповідає насамперед інтересам людини, але її об'єктом є також промислове встаткування, технічні ресурси, потенційні економічні можливості.\nПовна зайнятість населення означає відсутність масового безробіття: вона являє собою таку ситуацію, у якій працездатні члени суспільства можуть знайти без особливих труднощів і за досить короткий строк роботу, що відповідає їхнім здатностям. Проте відсутність постійного безробіття не виключає можливості тимчасового безробіття, оскільки розвиток економіки припускає певний мінімум плинності кадрів. Зміна посади, перехід з однієї сфери економіки в іншу або з одного підприємства на інше можуть супроводжуватися тимчасовою втратою роботи, що терпима, якщо триває недовго. Банківське кредитування повинне сприяти такій мобільності. Ціль державних органів в області грошової політики можна сформулювати коротко: економічний ріст без інфляції. Важливо, щоб ресурси, використовувані для розвитку економіки, були застраховані від втрат; зокрема, кредитування з метою збільшення багатства не повинне спричинити підвищення цін або виснаження валютних ресурсів. Тут проявляється стримуюча роль внутрішнього й зовнішнього аспектів кредитної політики.\nСтабільність внутрішніх цін необхідна для нормального функціонування економіки. Загальне зниження цін спричинило б за собою вповільнення темпів виробництва й тим самим перешкоджало б економічному розвитку; однак цю можливість не варто розглядати, оскільки в цей час вона не може реалізуватися. Загальне підвищення цін таїть у собі відомі соціальні й економічні небезпеки, воно не тільки підриває або послабляє прагнення до нагромадження грошей і робить не ефективними зузилля, що вживають, приводячи до невиправданого збагачення деяких верств населення, воно також погіршує умови капіталовкладень і знижує їх рентабельність. Проте стабілізація не може бути абсолютною й не виключає змін у співвідношенні цін. У певних випадках можуть і повинні допускатися зміни, щоб, наприклад, створити сприятливі умови для пристосування виробництва до попиту споживачів або до технічних нововведень. Ця гнучка політика, як би бажана вона не була, може привести до зниження цін і навіть заробітної плати; тому вона здатна викликати запеклий опір, що утрудняє виконання державними органами своїх завдань у цій області.[4 c.45-50]\nДля нормального функціонування економіки потрібно також стабільність міжнародних фінансових відносин, що дозволяє підтримувати валютні резерви на задовільному рівні. Така стабільність дозволяє боротися з безробіттям і підтримувати високий рівень життя населення, оскільки саме від неї залежить регулярність імпорту сировини й енергоносіїв, необхідних для народного господарства. Ця проблема пов'язана із проблемою цін; кредитна політика повинна сприяти дозволу й тієї, і іншої проблеми.\nРозглядаючи цільову спрямованість грошово-кредитної політики, необхідно розмежувати її стратегічні цілі - кінцеву мету і цілі тактичного порядку, що визначають інструментарій та механізм її реалізації.\nІнституціоналізм політики, що її проводить держава у сфері грошового обігу та кредитних відносин, зумовлює її загальну підпорядкованість макроекономічному завданню - забезпечити вирішення триєдиної мети: збалансувати економічний розвиток; забезпечити оптимальну зайнятість;\nстримати інфляцію. Йдеться про те, що за своєю визначальною функцією та глобальними завданнями грошово-кредитна політика не є автономною. Як одна з найважливіших структурних ланок державного регулювання макроекономічними процесами, вона спрямовується на реалізацію їх головних завдань. Тут кінцева мета грошово-кредитної політики збігається з основоположними цілями макроекономічної політики держави1 .\nЦільова спрямованість грошово-кредитної політики не лише не забезпечує, а й передбачає визначення її нагальних автономних цілей. Останні прийнято розглядати в теорії грошей як тактичні цілі грошово-кредитної політики. Цим визначенням знову ж таки підкреслюється структурна підпорядкованість усього комплексу механізмів грошово-кредитної політики макроекономічним завданням.[5 c.13]\nФункцією монетарної політики тактичного порядку є забезпечення внутрішньої стабільності грошей. Така стабільність має пріорітетне значення у вирішенні всього комплексу макроекономічних завдань. Загальноекономічна стабільність визначається стабільністюб грошового обігу. Щоб функціонувати ефективно, ринкова економіка потребує впевненості у грошовій одиниці, використовуваній у розрахунках. Тому забезпечення керованості емісійними процесами і відповідної стабільності грошового обігу - також безпосередня мета монетарної політики. Реалізація цієї мети - одна з визначальних функцій ринку грошей. У структурі його механізму діють стихійні захисні стабілізатори-саморегулятори, які автоматично спрямовують розвиток грошової системи у напрямку встановлення відносної рівноваги попиту і пропозиції грошей. Такими важелями саморегуляції є ціновий стабілізатор, кредитний мультиплікатор, механізм заміщення, еластичність швидкості обігу грошей та інші елементи ринкового механізму.\nПри визначенні тактичних завдань монетарної політики треба враховувати необхідність її диференціації стосовно конкретної макроекономічної ситуації, зокрема характеру розвитку економічного циклу. Тактика грошової політики мусить бути гнучкою. Вона має змінюватися залежно від умов за економічної кризи і в період активної ринкової кон'юнктури, високих темпів економічного розвитку. З огляду на це теорія розрізняє політику "дорогих грошей" і політику "дешевих грошей". У першому випадку весь інструментарій монетарної політики підпорядковується згідно з динамікою економічного циклу стисненню обсягів грошової та кредитної емісії, у другому - навпаки: забезпеченню доступності для суб'єктів економічної діяльності грошових і кредитних ресурсів.\nУ цьому ж контексті необхідно враховувати ступінь розвитку в тій чи тій країні ринкових відносин, відповідних функціональних механізмів, у т.ч. банківсько-кредитних структур, що забезпечують результативність монетарної політики1 . Грошово-кредитна політика як складова економічних методів регулювання господарських процесів є альтернативою директивного управління. Тому в країнах із перехідною економікою, де значну частку останньої становить державний сектор органічно поєднуються ринкові та адміністративні методи управління, можливості використання у повному обсязі напрацьованого світовою практикою арсеналу грошово-кредитної політики є обмеженими. Відповідно до цього обмеженими мають бути і цілі грошово-кредитної політики. Легковажити цим, ставити завдання, для досягнення яких ще відсутні необхідні передумови, означає не лише підривати довіру до державних інструкцій, що забезпечують трансформацію адміністративної економіки в ринкову, а й завдавати шкоди перебігові загальноекономічного процесу. Водночас слід мати на увазі й протилежне: грошово-кредитна політика, зорієнтована на досягнення стабільності, є надзвичайно важливою передумовою утвердження та ефективного функціонування ринкової економіки.[6c.118-122]\n1.3. Політика "дорогих" і "дешевих" грошей\nЗалежно від економічної ситуації, що складається в той або інший період у країні, центральний банк проводить політикові "дешевих" або "дорогих" грошей. Політика "дешевих" грошей характерна, як правило, для ситуації економічного спаду й високого рівня безробіття. Її ціль - зробити кредит більш дешевим і легкодоступним, для того щоб збільшити сукупні витрати, інвестиції, виробництво й зайнятість. Які міри можуть забезпечити досягнення цієї мети?\nПо-перше, зменшення дисконтної ставки відсотка, що повинне спонукати комерційні банки збільшити позики в центрального банку й тим самим збільшити власні резерви. По-друге, центральний банк здійснює покупку державних цінних паперів на відкритому ринку, оплачуючи їх збільшенням резервів комерційних банків. По-третє, центральний банк зменшує норму резервних вимог, що переводить обов'язкові резерви в необхідні й збільшує одночасно мультиплікатор грошової пропозиції.\nПолітика "дорогих" грошей має своєю метою обмеження грошової пропозиції, для того щоб скоротити сукупні витрати й знижувати темпи інфляції. Вона включає наступні заходи:\n1) підвищення дисконтної ставки відсотка, що виступає антистимулом для запозичень комерційних банків у центрального банку;\n2) продаж центральним банком державних цінних паперів на відкритому ринку;\n3) збільшення норми резервних вимог, що скоротить надлишкові резерви й зменшить мультиплікатор грошової пропозиції.\nКрім загальних методів грошово-кредитного регулювання, що впливають на весь грошовий ринок у цілому, центральні банки використають і селективні методи, призначені для регулювання конкретних видів кредиту (наприклад, пряме обмеження розмірів банківських кредитів на споживчі потреби, під біржові цінні папери, установлення меж позичок для одного позичальника й т.п.).[7 c.58]\nМоральний вплив - рекомендації, заяви, співбесіди традиційно відіграють важливу роль у грошово-кредитній політиці багатьох розвинених країн. Розумний банківський нагляд - різні методи контролю за функціонуванням банків з погляду забезпечення їхньої безпеки на основі збору інформації, вимоги дотримання певних балансових коефіцієнтів. Контроль за ринком капіталів - порядок випуску акцій і облігацій, включаючи стандартні правила-вимоги, черговість емісії, офіційна межа зовнішніх запозичень щодо самофінансування, квоти випуску облігацій і ін.\nДопуск до ринків - регулювання відкриття нових банків, дозвіл операцій іноземним банківським установам. Кількісні обмеження - стелі ставок, пряме обмеження кредитування, періодичне "заморожування" процентних ставок. Регулювання конкретних видів кредиту з метою стимулювання або стримування розвитку певних галузей називається селективним контролем.\nВалютні інтервенції - купівля-продаж валюти для впливу на курс і, отже, на попит та пропозицію грошової одиниці (наявні й термінові угоди, свопи). Неодмінно враховується зв'язок валютних операцій із грошовим обігом, зокрема, практикується "стерилізація" інтервенцій, тобто одночасно проводяться кредитні заходи для нейтралізації негативного впливу.\nКерування державним боргом. Емісія держоблігацій нейтралізує ліквідність банків, зв'язує їх кошти, і тому масштаби держдолга, техніка його емісії, форма розміщення мають велике значення для контролю за грошовим обігом. Так, випуск боргових зобов'язань понад реальні потреби може використатися для вилучення надлишкової ліквідності, а активне сальдо бюджету й погашення частини боргу замість рефінансування рівнозначно збільшенню ліквідності банківської системи. Таргетирування - установлення цільових орієнтирів росту одного або декількох показників грошової маси. Регулювання форвардних і ф'ючерсних операцій шляхом установлення обов'язкової маржі, тобто реально внесеної суми по угоді.\nЗазначені й інші інструменти грошово-кредитної політики, будь то політика "дорогих" (рестриктивна політика) або "дешевих" (експансіоністська політика) грошей, можуть бути ефективними тільки в умовах тісного вв'язування з фіскальною політикою, законодавством.\nГрошова політика, так само як і фіскальна, має свої плюси й мінуси. До її сильних сторін можна віднести швидкість і гнучкість, меншу в порівнянні з фіскальною політикою залежність від політичного тиску, її більшу консервативність у політичних відносинах.[8 c.429]\nІІ. Грошово-кредитна політика в Україні\n2.1Аналіз реалізації кредитно-грошової політики Національного Банку України\nЦентральний банк країни - це емісійний, кредитний, розрахунковий і касовий центр держави. Володіє монопольним правом випуску в обіг банківських та скарбничих білетів, а також фінансовими функціями. Головним завданням центрального банку є забезпечення стійкості національної грошової одиниці, регулювання та координація діяльності грошво-кредитної системи.[9 c 544] Ознаки центрального банку країни: 1) єдиний емісійний центр, який має монопольне право грошової емісії на території країни, який зберігає і враховує національні золотовалютні резерви; 2) єдина інституція, що визначає та здійснює (впроваджує) Основні засади грошово-кредитної політики (грошово-кредитна політика - це комплекс заходів у сфері грошового обігу та кредиту, направлених на регулювання економічного зростання, стримування інфляції та забезпечення стабільності грошової одиниці України, забезпечення зайнятості населення та вирівнювання платіжного балансу); 3) виступає органом стабільності національної грошової та банківської систем; 4) виступає органом банківського регулювання, контролю та нагляду; 5) голова центрального банку несе персональну відповідальність за діяльність установи.[10 c.422]\nЦентральним банком України є Національний Банк України. Функції Національного Банку України регулюючі: управління сукупним грошовим оборотом; регулювання грошово-кредитної сфери; регулювання попиту та пропозиції на кредит; контролюючі:\nконтроль за функціонуванням банківської системи; валютне контролювання; обслуговуючі: організація платіжно-розрахункових відносин комерційних банків; кредитування банківських установ та уряду; виконування ролі "фінансового агента уряду";\nфункції центрального банку: емісія національної валюти; "банк банків"; реалізація банківського регулювання та нагляду; виконання ролі банкіра і "фінансового агента" уряду; забезпечення формування і реалізації грощово-кредитної політики в країні.[11 c.86]\nНаціональний Банк України відповідно до своїх функцій здійснює такі операції: - надає комерційним банкам кредити; - веде рахунки банків-кореспондентів, здійснює розрахунково-касове обслуговування комерційних банків; - купує та продає цінні папери, що випускає держава; - надає кредити банкам під заставу цінних паперів; - купує та продає іноземну валюту; - проводить операції з резервними фондами грошових знаків; - організовує індексацію та перевезення грошових знаків та інших цінностей; - інші.[12 c.253]\nНа відміну від комерційних банків, НБУ не має на меті отримання прибутку. Плановані доходи та витрати Національного банку відображаються в кошторисі його доходів і витрат. Кошторис доходів і витрат повинен забезпечувати можливість виконання Національним банком його функцій, встановлених Конституцією України та законом про центральний банк. Національний банк за підсумками року у разі перевищення кошторисних доходів над кошторисними витратами, затвердженими на поточний бюджетний рік, вносить до Державного бюджету України наступного за звітним року позитивну різницю на покриття дефіциту бюджету, а перевищення витрат над доходами відшкодовується за рахунок Державного бюджету України наступного за звітним року. Відмітною рисою Національного банку як особливого центрального органу державного управління є наявність у нього згідно з Конституцією України (Ст. 93) права законодавчої ініціативи, тобто права офіційно вносити до Верховної Ради України пропозиції щодо прийняття або скасування законів, внесення до них змін. Зокрема, Верховною Радою України прийняті важливі закони, проекти яких подавав Національний банк і які визначають правові засади функціонування вітчизняної банківської системи: "Про Національний банк України", "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні".[13 c.421] Національний банк згідно з Законом "Про Національний банк України" має також нормотворчі повноваження, тобто права та обов'язки встановлювати обов'язкові для всіх юридичних і фізичних осіб правила поведінки з питань, що належать до його компетенції і потребують правового регулювання. Нормотворчі пов новаження реалізуються Національним банком шляхом розроблення та прийняття нормативно-правових актів (інструкцій, положень, правил), що видаються у формі постанов Правління. 110. рмативно-правові акти Національного банку підлягають реєстре- ції в Міністерстві юстиції України та набирають чинності через 10 днів після їх державної реєстрації. В окремих випадках на ви- конання правових актів Президента України чи Верховної Ради України Національний банк видає нормативно-правові акти спільно з Кабінетом Міністрів України чи з іншими державними органами. Зокрема, Законом України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що засади функціонування Фонду та порядок відшкодування вкладів вкладникам банків - учасникам Фонду визначається Кабінетом Міністрів України спільно з Національним банком України. Ступінь розвитку фінансово-кредитної системи, його інфраструктурних елементів визначає механізм грошово-кредитної політики, інструментарій останньої, а в кінцевому результаті ефективність її проведення. Теорія й практика грошово-кредитної політики розрізняє дві групи інструментів, за допомогою яких здійснюється комплекс заходів у реалізації її стратегічної мети. При цьому розрізняють інструменти прямого (директивного) і опосередкованого впливу на грошову масу, його структуру й активність. До найбільш важливих і відомих в економічній теорії інструментів першої групи відносять:\n- механізми наявної емісії,\n- установлення границі кредиту центрального банку, що надається уряду й банківським установам;\n- пряме регулювання позичкових операцій банків, установлення маржі, визначення границі й вартості кредитних ресурсів, які виділяються відповідно до пріоритетів макроекономічної політики для окремого фінансування, обмеження споживчого кредиту;\n- обмеження окремих видів діяльності комерційних банків на основі існуючого законодавства й окремих постанов і наказів Центрального банку.\nНайбільш прямі методи широкого державного регулювання грошового обігу застосовуються в країнах з перехідною економікою або слабко розвитий фінансово-кредитною системою. Так, у країнах з перехідною економікою, де значну роль зіграє державний сектор, а ринкові інститути й механізми ще недостатньо сильні, найбільш доцільно застосовувати об'єднання прямих і опосередкованих інструментів регулювання обсягу й структури грошової маси. І необхідно помітити, що застосування прямих методів впливу грошово-кредитної політики може бути ефективною тільки на певних періодах економічного розвитку. Довгострокове їх використання приводить до того, що фінансово-кредитні інститути пристосовуються до їхнього впливу й сам вплив не тільки губить ефективність, але й породжує негативні слідства й протиріччя. Система опосередкованого регулювання грошового обігу включає три основних інструменти за допомогою яких Центральний банк здійснює свій вплив на грошовий ринок. В економічній літературі певні три основних інструменти грошово-кредитної політики, що проводить Центральний банк: 1) здійснення операцій на відкритому ринку; 2) регулювання норми банківських резервів; 3) регулювання норми дисконтної ставки відсотку на позики, які надаються Центральним банком.\nВикористання кожного інструменту визначає необхідність відповідного механізму його реалізації, що укладає інструментарій впливу на конкретні базові показники, зміну в яких впливає на грошову пропозицію.\nКожний метод опосередкованого регулювання може використатися як окремо, так і в сукупності з іншими, при чому, залежно від конкретної економічної ситуації й мети, що ставить перед собою грошово-кредитна політика на даному проміжку часу, комплексний або індивідуальний підхід у використанні методів може змінюватися. Застосування методів також залежить від впливу загальної соціально-економічної політики, що реалізується в країні. Як правило, у країнах з перехідною економікою важливим фактором, що визначає вибір методів грошової політики центральним банком є орієнтація на соціально-політичні процеси й протиріччя.\nНайбільш вагомим методом грошово-кредитної політики є операції на відкритому ринку, що проводить Центральний банк. Проведення таких операцій, насамперед, визначає необхідність існування в країні розвиненого ринку державних цінних паперів. Ринок державних зобов'язань у сучасних умовах виконує разом з тим дві функції: обслуговує державний борг і використається як важіль грошово-кредитної політики. Ці дві функції не заперечують одна одну, а логічно доповнюють і взаємодіють. Так, операції, що проводить центральний банк на відкритому ринку, сприяють його розвитку й підвищують довіра до державних цінних паперів. Зростання кількості операцій на ринку цінних паперів породжує систему посередницьких структур, сприяє розвитку інфраструктури й технічного обслуговування за здійснення угод. Взаємозв'язок між даними функціями виявляється й у тім, що фінансування державних витрат через емісію цінних паперів приводить до збільшення обсягів загальної грошової маси, тобто, пропозиції грошей. Цей процес своєю чергою впливає на знецінення грошей і інфляцію. Тому проведення Центральним банком на відкритому ринку разом з тим операцій протилежного характеру дозволяє стабілізувати ринок в умовах покриття дефіциту державного бюджету.\nВажливість фінансування дефіциту державного бюджету через розміщення державних позик визначається меншим рівнем інфляції в порівнянні з фінансуванням через емісію наявної маси. Обслуговування дефіциту бюджету за рахунок розміщення державної позики є найбільш високоефективною формою, що є проявом високого ступеня розвитку фінансово-кредитної системи і його інститутів, визначає фінансову можливість держави щодо забезпечення позики, підвищує його міжнародний кредитний рейтинг. Розвиток фондового ринку й проведення на ньому державою активної грошово-кредитної політики дозволяє максимально ефективно використати всі структурні елементи грошової маси й, насамперед, тимчасово вільні кошти населення і юридичних осіб. Це дозволяє підтримувати стабільні й оптимальні обсяги грошей в обороту, залучати додаткову кількість грошей через банківську систему й здійснювати при цьому контроль державою. Особливо важливий етап розвитку ринку державних цінних паперів для країн з перехідною економікою, оскільки вони постійно відчувають бюджетний дефіцит, а велика кількість грошових ресурсів, що перерозподіляється державою, використається не у виробничій сфері, а для сплати державної заборгованості й інших невиробничих витрат.[14 c.20-22]\nОперації по купівлі центральним банком цінних паперів у комерційних банків і населення дозволяє здійснити додаткову грошову емісію за одночасного зростання купівельної спроможності населення й збільшення кредитних ресурсів комерційних банків.\nЗворотна операція, у якій центральний банк продає цінні папери комерційним банкам і населенню має протилежний результат, що приводить до зменшення загальної долі ліквідності фінансових активів. Якщо комерційний банк купує в держави цінні папери, це впливає, насамперед, на зменшення його надлишкових резервів і відповідно його можливість до надання кредитів падає. Внаслідок цього маса грошей, що перебуває в обороту, а також ліквідний потенціал суб'єктів ринку знижується. Проведення центральним банком операцій на відкритому ринку дає можливість вирішити певні тактичні цілі грошово-кредитної політики, а саме:\n- здійснення бездефіцитного фінансування державних витрат і, відповідно керування на цій основі державним боргом; - надання суб'єктам ринкової економіки високоліквідних і высоконадежных інструментів для тимчасового розміщення власних фінансових ресурсів;\n- надання можливості центральному банку економічними коштами впливати на попит та пропозицію грошей;\n- визначення коштами ринкового механізму реальної вартості державного боргу, а значить і цінних паперів, які його обслуговують. Певна на ринку ставка відсотку від цінних паперів держави є орієнтиром ринкового відсотку для інших (корпоративних і часток) інструментів фінансового й грошового ринків.\nІншим істотним фактором, що використається в грошово-кредитній політиці й впливає на грошову масу, є норма обов'язкового резерву. Норма обов'язкового резерву встановлюється рішенням центрального банку і є обов'язкової для всіх комерційних банків. Обов'язкові резерви - це частка банківських депозитів і інших пасивів, які акумульовані комерційним банком. Ця частка, відповідно до встановленим нормативам иd існуючого Законодавства мас зберігатися кожним комерційним банком на спеціальному рахунку центрального банку. Обов'язкові резерви, певні для комерційних банків створюють своєрідну систему захисту інтересів вкладників банку, вони підвищують ступінь надійності й ліквідності комерційних банків. Особливе значення страхування депозитів через створення обов'язкових резервів спішне проявляється в період фінансових криз і швидкого зростання інфляційних процесів.\nЗміна норми обов'язкових резервів впливає на надлишкові резерви й відповідно на кредитоспроможність банку. Так, зменшення обов'язкової резервної норми переводить частина обов'язкових резервів у надлишкові, а ці самим збільшує кредитні ресурси банку й створює додаткову грошову масу в обороту. Якщо норма резерву підвищується, то частина надлишкових резервів використається для формування обов'язкових резервів, що приводить до зменшення кредитоспроможності банку. Зміна резервної норми впливає на можливість щодо створення кредитних ресурсів двома способами: 1) впливає на розмір надлишкових резервів; 2) змінює розмір грошового мультиплікатора.\nВеличина грошового мультиплікатора -m обернено пропорційною величиною норми обов'язкового відсотка ~ МR і може бути виражена формулою: m = 1/МR х 100.\nВизначення кредитного мультиплікатора в грошовому вираженні має такий вид:\nM = E x m = Е х 1/MR x 100\nде: М - сума нових грошей, які створюються банками на основі даної суми наднормативних резервів E.\nЗміна норми резерву як істотний інструмент грошово-кредитної політики, у різних країнах неоднакова. Так, низька резервна норма характерна для країн зі стабільною фінансово-кредитною системою. У країнах з перехідною економікою норма резерву досить висока, і її зміна відповідає стану кредитної\nсистеми, наприклад, у період фінансової кризи восени 1997 р. Національним банком України резервні вимоги були збільшені з 11 відсотків до 15.[15 c.43-45]\n2.2 Основні проблеми зміцнення банківської системи\nПочаток формування в Україні власної банківської системи ринкового типу був покладений Законом "Про банки й банківську діяльність", прийнятим Верховною Радою 20 березня 1991 р. В основу розвитку банківської системи України цим Законом були покладені принципи, загальновизнані у світовій практиці:\n- чітке функціональне розмежування між банками першого й другого рівнів;\n- функціонування банків другого рівня на комерційних початках і на договірних відносинах із клієнтурою;\n- організація державного контролю й нагляду за банківською діяльністю й накладення цього завдання на центральний банк;\n- формування загальносистемної інфраструктури забезпечення банківської діяльності й ін.\nНа сформованій цим Законом правовій і концептуальній основі банківська система України за короткий строк пройшла складний, але досить результативний шлях розвитку. Найвагомішими є результати в інституційно-структурному її розвитку.\nНародногосподарське значення банківського сектора України особливо помітно знизилося в 2004- 2005 роках. Один з ознак цього етапу - низький рівень банківського менеджменту. Це привело до банківської кризи й банкрутства окремих банків. Протягом 2004 року збанкрутували 12 банків. В 2005 році 20 банків були переведені в стан оздоровлення. Протягом 2006 року збанкрутувало 45 банків (пряме банкротсво), а 60 прибували в стані оздоровлення (сховане банкротсво). По даним Національного банку України, кількість проблемних банків становили 28. На початку 2008 року 23 банка проходили процедуру санації, 16 підлягали закриттю, 12 - визнані банкрутами.\nНаведені цифри свідчать про ріст в українській банківській системі кількості випадків некредитоздатності. У період 2004-2005 років відбувалася зміна акціонерів багатьох банків, здійснювався продаж і перепродаж комерційних банків і їхніх філій.\nСтабілізація рівня інфляції прискорила процес банкрутства комерційних банків. Головними недоліками банківської системи України залишалися - недостатність запасів капіталу в більшості банків;\n- доступ держави до безкоштовних кредитів;\n- недостатнє дотримання принципів, що діють для банківської діяльності;\nЩо стосується інфраструктури банківської системи, те помітні успіхи досягнуті у формуванні механізму міжбанківських розрахунків, міжбанківського валютного ринку, ринку міжбанківського кредитування й рефінансування комерційних банків, у створенні системи банківського регулювання й контролю.\nПевні успіхи досягнуті й у функціональному розвитку банківської системи. НБУ як центральний банк в основному опанував досить складним механізмом монетарного регулювання й досяг помітних успіхів у стабілізації національних грошей. Позитивний досвід НБУ нагромадив і в інших напрямках діяльності - у регулюванні валютних відносин, обслуговуванні державного боргу, організації банківського обліку відповідно до світових стандартів, у нормативно-правовому й методичному забезпеченні діяльності комерційних банків і т.п.. Значно розширилася сфера функціонування комерційних банків, і вони нагромадили коштовний досвід роботи не тільки на традиційних напрямках, а й у нові для них сферах діяльності - на фондовому й валютному ринках, у сфері міжнародних відносин, на ринку міжбанківських кредитів, у взаєминах із центральним банком, у банківському менеджменті й т.п..\nПроте, банківська система України постійно натикається на серйозні перешкоди, які не тільки гальмують процес розвитку банківської системи, а й нерідко просто повертають його назад. Мова йде насамперед про глибоку системну кризу, що переживає економіка України протягом усього перехідного періоду. Вона виявилася в тривалому скороченні реальних обсягів виробництва, у хронічній розбалансованості державного бюджету, у високій інфляції й в обумовленому нею падінні рівня монетизації економіки. Всі ці процеси приводять до втрати грошових капіталів підприємницькими структурами, насамперед у малому й середньому бізнесі, згортання цього дуже важливого для розвитку банківської системи сектора економіки. При таких обставинах в Україні вкрай повільно розвивається попит на посередницькі послуги банків і економічних передумов для належного розвитку банківської системи. Тому, незважаючи на помітний ріст основних кількісних показників її діяльності, у цілому рівень розвитку банківської системи України, особливо на тлі банківських систем розвинених країн, є досить низьким.[16 c 5-11]\n2.3 Шляхи покращення грошово-кредитної політики в Україні в умовах світової кризи.\nПричиною світової фінансової кризи є надмірно ризиковані операції комерційних банків і відсутність належного ефективного контролю за ними з боку центральних банків та урядів різних країн, передусім США. На жаль, у тому числі й України. Зростання проблемних кредитів на іпотечному ринку США зумовило зростання вартості запозичень і обмеження доступу до зовнішніх кредитних ресурсів багатьом країнам, включаючи Україну. У зв'язку з цим українські позичальники потребують підтримки держави, оскільки вони зазнають труднощів із рефінансуванням своїх кредитних зобов'язань на зовнішніх ринках. Є підстави вважати, що фінансова криза - це насамперед криза влади, це наслідок неадекватності та неефективності державного управління. Слід відзначити, що в Україні кризові явища розвиваються не так за рахунок зовнішніх, як внутрішніх причин. Таких як:\n1. Значне зростання обсягів зовнішньої заборгованості приватного сектору (до 100 млрд. доларів) внаслідок високих темпів кредитування за рахунок залучення кредитних ресурсів за межами країни, що є серйозною загрозою дестабілізації курсу гривні у зв'язку з необхідністю погашення великих обсягів короткострокового боргу (29 млрд. гривень) та у зв'язку із значним дефіцитом рахунку поточних операцій.\n2. Невиправдано високий рівень доларизації та значні зобов'язання банків в іноземній валюті.\n3. Виникнення дисбалансу між попитом і пропозицією іноземної валюти на міжбанківському ринку зумовило зниження курсу гривні.\n4. Неадекватна й неефективна валютно-курсова політика, що спирається винятково на жорсткі монетарні антиінфляційні заходи, наслідком чого стало обмеження інвестиційних можливостей українських підприємств і втрата частини своїх коштів громадянами.\n5. Неконтрольоване зростання імпорту в Україну, у зв'язку з чим негативне сальдо зовнішньої торгівлі досягло 12,5 млрд. доларів.\n6. Розгортання кризи ліквідності в банківській системі України, зокрема, пов'язаного з рейдерською атакою на Промінвестбанк і наростанням паніки вкладників.\n7. Зростання недовіри інвесторів до фінансової системи України, що зумовило вивезення капіталу і згортання інвестицій в Україну, відсутність сприятливих умов для зростання ділової активності і розвитку підприємництва.\nОсновні загрози на поточний момент такі:\n- переростання банківської кризи у промислову;\n- дефолт не лише по зовнішніх боргах держави, а й по зовнішніх боргах приватного сектору;\n- масові банкрутства і зростання безробіття.\nЗ метою недопущення наростання кризових явищ в банківській сфері та економіці загалом необхідно:\n1. Створити національний стабілізаційний фонд (як мінімум 25 млрд. гривень) за рахунок надходження коштів від перевиконання доходної частини державного бюджету України, надходження коштів від приватизації, коштів Єдиного казначейського рахунку, нерозподілених залишків Резервного фонду Кабінету Міністрів України.\nКошти стабілізаційного фонду повинні використовуватись для надання кредитів для погашення й обслуговування кредитів, одержаних вітчизняними банківськими установами та суб'єктами господарювання в іноземних кредиторів, фінансування інвестиційних та інфраструктурних проектів загальнодержавного значення, кредитування проектів малого та середнього бізнесу, пов'язаних із створенням нових робочих місць.\n2. Ту частину активів ризикових банків, яку нині рятує держава, необхідно націоналізувати. Комерційні банки, які прагнуть нагріти руки на кризі, мають бути покарані.\n3. Розмір гарантування відшкодування коштів вкладників, включаючи відсотки, збільшити до 150 тис. гривень, у зв'язку з чим внести відповідні зміни до Закону України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб".\n4. Припинити дію Закону України "Про реструктуризацію боргових зобов'язань Кабінету Міністрів України перед Національним банком України", який було прийнято 20 квітня 2000 року під жорстким тиском МВФ, як одну із ключових умов отримання кредиту "стенд-бай".\n5. Скасувати п. 6 ст. 15 Бюджетного кодексу України: "Емісійні кошти Національного банку України не можуть бути джерелом фінансування\nдефіциту Державного бюджету України".\n6. Скасувати ст. 54 Закону України "Про Національний банк України": "Національному банку забороняється надавати прямі кредити як у національній, так і в іноземній валюті на фінансування витрат Державного бюджету України".\n7. Сформувати державний бюджет на 2009 рік з оптимальним дефіцитом, але обов'язково задіявши власні фінансові ресурси для його покриття.\nКомплекс вироблених учасниками "круглого столу" рекомендацій спрямований на економіко-правове забезпечення антикризових заходів, підтримку сталого економічного розвитку, а також гарантування державою соціальних стандартів населенню України.\nПрактична реалізація запропонованих рекомендацій дасть можливість здійснити масштабні фінансові вливання в банківський та реальний сектори економіки, як це робиться в усіх розвинених країнах, дасть змогу використовувати грошову емісію, виходячи з гострих потреб національної економіки і в такий спосіб відчутно зменшити потребу в зовнішніх запозиченнях.\nВисновок Кредитно-грошова політика покликана сприяти встановленню в економіці загального рівня виробництва, що характеризується повною зайнятістю й відсутністю інфляції.\nПри проведенні кредитно-грошової політики найбільш важливими активами Центрального банку виступають цінні папери й позички комерційним банкам. Кредитно-грошова політика здійснюється через складний ланцюг причинно-наслідкових зв'язків: політичні рішення впливають на резерви комерційних банків; зміни резервів впливають на пропозицію грошей; зміна грошової пропозиції міняє процентну ставку; зміна процентної ставка впливає на інвестиції й рівень цін.\nПереваги кредитно-грошової політики складаються в її гнучкості й політичній прийнятності. Кредитно-грошова політика Центрального банку зіштовхується з рядом обмежень і проблем: надлишкові резерви, що з'являються в результаті політики дешевих грошей, можуть не використатися банками для розширення пропозиції грошей; викликане кредитно-грошовою політикою зміна грошової пропозиції може бути частково компенсовано зміною швидкості обігу грошей.\nКерівні кредитно-грошові установи зіштовхуються з дилемою - вони можуть стабілізувати процентні ставки або пропозиція грошей, але не те й інше одночасно. Вплив політики дешевих грошей підсилюється супутнім розширенням чистого експорту, що, у свою чергу, прискорюється зниження процентної ставки в країні. Аналогічним образам політика дорогих грошей підсилюється звуженням чистого експорту. За певних умов може виникнути альтернатива - використати кредитно-грошову політику для впливу на вартість долара й тим самим для знищення дисбалансу торгівлі або ж використати кредитно-грошову політику з метою економічної стабілізації усередині країни.\nБанківська система являє собою основну частину кредитної системи держави. Вона складається із двох рівнів: перший в Україні представлений Національним банком України, другий - комерційними банками. Сутність банківської системи укладається в системі взаємозв'язків на ринку банківських послуг, які дозволяють обслуговувати грошовий обіг і тим самим - підтримувати функціонування економіки держави.\n1.Гроші та кредит: Підручник / М.І. Савлук, А.М. Мороз, М.Ф. Пудовкіна та ін.; За заг. ред. М.І. Савлука. - К.: КНЕУ, 2004. -c. 602 2.Гроші, кредит, банки: Підручник/Під ред. О.И. Лаврушина.-і Д34 2-і изд., перераб. і доп.-і М.: Фінанси й статистика, 2007.-c. 383 3. Величко О. Становлення і розвиток грошово-кредитної системи України //\nЕкономіка України - 2001. - №5. - С. 13.\n4.Вовчак О. Д. Банківська праворуч в Україні: стан, проблеми та перспективи розвитку // Фінанси України. - 2007. - № 10. - С. 118 - 122\n5. Банки й банківські операції: Підручник /Під ред. Е. Ф. Жукова. - М.: ЮНИТИ. Банки й біржі, 2007. - C.264\n6. Банківська справа / Під ред. Г. Н. Белоглазової і Л. П. Кроливецької. - Спб.: Питер, 2004. C.45-50\n7. Дешеві гроші // Бізнес. - 2000. - №13. - С.58\n8. Щетинін А. І. Гроші та кредит: Підручник/ А. І. Щетинін М-во освіти і науки України. - К.: Центр навчальної літератури, 2005. -C. 429 9. 1. Загородній А.Г., Вознюк Г.Л. - Ринок фінансових послуг: Термінологічний словник. Підручник - Львів: Бескид Біт, 2008.- C.544 10. Бисага Ю.М., Сідак М.В. - Банківське право України: Навчальний посібник- Ужгород: Ліра, 2007. - c.422 11. 3. Глущенко С.В. - Гроші та кредит: конспект лекцій - К.: Видивничий дім "Києво-Могилянська академія", 2007. -c. 86 12. Алєксєєв І.В., Колісник М.К. - Гроші та кредит: Навч. посіб. - К.:Знання, 2009. -c. 253 13. Грошово-кредитна політика в Україні / Стельмах В.С., Єпіфанов А.О., Гребеник Н.І., Міщенко В.І.- 2-е вид., перероб. і доп.- К.: Знання, 2003.- c.421 14. Патрикац Л., Компанієць. Проблеми та перспективи розвитку банківської системи України //Вісник НБУ, 2008. - №12. - С.20-22. 15.Розпусна Л. Комерційні банки в сфері фінансових послуг України // Банківська праворуч. - 2008. - № 5. - С. 43 - 45.\n16. Геєць В. "Макроекономічн оцінка грошово кредитної та валютно-курсової політики України до і під час фінансової кризи"/ В. Геєць //Економіка України - 2009. - №2. - с.5-23.


Кулінарні рецепти такого блюда допомагають навіть нездари в кухарському справі створювати справжні шедеври. Важливо тільки вибрати для себе рецепт найбільш відповідний по всіх параметрах, який би не займав багато часу, не вимагав особливих витрат, але дозволяв створити дивно смачне і ситне блюдо.\nТаких кулінарних рецептів рецептів маса. Відрізняються вони за різними характеристиками. Основною відмінністю між численними рецептами піци виступає вид використовуваного тесту.\nРізновидів тіста дуже багато. Буває дріжджове і бездріжджове тісто, тісто, зроблене на майонезі і тісто, де основним інгредієнтом виступає кефір і т.д. Тісто для піци на майонезі є вельми економною у всіх планах варіантом. Для його приготування потрібно змішати упаковку жирного майонезу з половиною чайної ложки соди, погашеної декількома краплями оцту, і попередньо збитими яйцями (дві штуки). Посолити і додати пів склянки просіяного борошна. Якщо тісто вийшло не тверде, а просто густе, значить все зроблено правильно. Принцип приготування тексту на кефірі той же, тільки майонез в даному випадку замінюється кефіром. Такі типи тесту допоможуть створити основу для піци, яка ніколи не стане твердою і жорсткою, а навпаки, як кажуть, буде танути в роті.\nЯкщо у Вас в запасі немає сметани або кефіру, можна скористатися найпростішим способом приготування тіста. Беремо не більше 400 грам просіяного борошна, додаючи в неї чайну ложку спеціального розпушувача для випічки і сіль. Вливаємо в тісто пів склянки питної води і десь чотири столові ложки оливкової олії. При необхідності можна замінити оливкове масло на звичайне рослинне. Місити тісто до отримання однорідної еластичної маси. Піца на такому тесті нічим не гірше інших, зате часу і коштів на її приготування йде значно менше. Кожен рецепт піци по-своєму унікальний, і різноманітність рецептів тесту для приготування основи є немаловажним тому підтвердженням.


додому Рецепти Якої каші краще не їсти вранці\nУ багатьох людей сніданок перетворено на ритуал, у якому їдять одні й самі продукти. Нерідко на столі бувають каші. Дієтологи відзначають, що не всі вони корисні здоров’ю людини. Яку кашу краще прибрати з ранкового раціону.\nСтрави, багаті на вуглеводи, надовго створюють відчуття ситості. Каші необхідно їсти людям, які під час роботи використовують багато енергії. Офісним співробітникам їх на сніданок краще не вживати. Вчені, які проводили дослідження, виявили, що вівсяна каша може завдати шкоди здоров’ю. Вона містить фітинову кислоту, що викликає ослаблення кісткових тканин. Вівсянка виводить кальцій із організму, порушує його засвоєння.\nЯкщо кашу вживати не щоранку, вона безпечна. Важливо пам’ятати про високу калорійність цієї страви. Дієтологи рекомендують їсти на сніданок гречку, булгур або бурий рис. Вони менш калорійні. У складі вівсянки міститься необхідний організму магній, який бере участь у формуванні колагенових волокон. Щоб заповнити його дефіцит, потрібно пити молоко вівсяне. Цей продукт додатково має вітамін D, що покращує стан нервової системи, волосся та нігтів.\nпопередня статтяКонтурная пластика губ: как проходит процедура\nнаступна статтяПродукти, якими можна отруїтися


У Дії запустили 7 нових послуг - Pingvin.Pro\nГоловна » Технології / Новини ІТ » У Дії запустили 7 нових послуг\nСьогодні Мінцифра презентувала 7 нових соціальних послуг у Дії під час Online Summit. Цифровізація допомагає зробити державу зручним та ефективним сервісом, який працює на людей. Мінцифра постійно вдосконалює та розширює кількість онлайн-послуг. Ціль — найшвидше оцифровувати ті послуги, якими користується найбільше українців. Соцпослуги щороку отримують 10 мільйонів українців. А установи, що надають їх, приймають до 18 млн заяв на рік на папері. Завдяки цифровізації соцпослуг зможуть зберегти приблизно 270 млн аркушів чи 1300 тонн паперу на рік.\n«Дія уже стала інструментом щоденної комунікації між людиною і державою. Зараз команда Мінцифри зосереджена на соціальній сфері, і сьогодні презентуємо надважливі послуги для багатьох українців: пенсії та субсидії. Ми максимально спростили їх отримання: прибрали бюрократію, поїздки до держустанов, десятки ксерокопій та довідок. Потрібна лише Дія і кілька хвилин. Відтепер українців самі обирають, коли їм зручно отримувати держпослуги».\nВебсайт (110) Дія (281) КЕП (16) Мінцифра (329) Михайло Федоров (64) ЦНАП (10)


У Хмельницькому районі серед траси перекинулася вантажівка (ФОТО) : 13:10:2019 - vsim.ua\nУ Хмельницькому районі серед траси перекинулася вантажівка (ФОТО)\nАварія сталася поблизу села Малиничі. На місці працювали рятувальники.\nДорожньо-транспортна пригода сталася 12 жовтня поблизу села Малиничі. Водій вантажівки DAF не впорався з керуванням та з'їхав з дороги. У результаті автомобіль перекинувся на узбіччя. На місце одразу викликали рятувальників.\nЯк повідомили у Головному управлінні ДСНС області, прибувши за викликом особовим складом рятувального відділення, за допомогою механічної лебідки та двох великовагових кранів було здійснено роботу щодо перевертання даного автомобіля та буксирування його на тверде покриття.\nЯк зазначають рятувальники, внаслідок ДТП ніхто не постраждав.


Дьюла Женгеллер — Вікіпедія\nДьюла Женгеллер (угор. Zsengellér Gyula, нар. 27 грудня 1915, Цеглед — пом. 29 березня 1999, Нікосія) — угорський футболіст, що грав на позиції нападника. По завершенні ігрової кар'єри — футбольний тренер. Виступав, зокрема, за клуб «Уйпешт», а також національну збірну Угорщини.\n27 грудня 1915(1915-12-27)\n29 березня 1999(1999-03-29) (83 роки)\n1935–1936 «Шалготар'ян» 24 (19)\n1936–1947 «Уйпешт» 301 (368)\n1947–1949 «Рома» 34 (6)\n1949–1950 «Анконітана» 30 (18)\n1951–1952 «Депортіво Самаріос» 37 (23)\n1936–1947 Угорщина 39 (32)\n1951–1953 «Депортіво Самаріос»\n1957–1959 Неа Саламіна\n1964–1965 «Аполлон» (Каламарія)\n1970–1972 «Козенца» (помічник)\nДьюла Женгеллер у Вікісховищі\nОдин з найкращих нападників Європи свого часу. Чотириразовий чемпіон Угорщини, п'ятиразовий найкращий бомбардир чемпіонату Угорщини, володар Кубка Мітропи, срібний призер чемпіонату світу 1938 року. Входить до двадцятки найкращих бомбардирів за історію футболу з результатом 522 м'ячі в офіційних матчах.\n1 Клубна кар'єра в Угорщині\n2 Клубна кар'єра за кордоном\nКлубна кар'єра в УгорщиніРедагувати\nНародився 27 грудня 1915 року в місті Цеглед. Вихованець юнацьких команд футбольних клубів «Цегледі» і «Шалготар'ян».\nНа найвищому рівні дебютував 1935 року виступами в команді «Шалготар'ян». Клуб посів у чемпіонаті передостаннє місце і вилетів, але його молодий нападник проявив себе з найкращого боку, відзначившись 19-ма голами із 39 командних і таким чином привернув до себе увагу з боку провідних команд країни. Дьюла обрав стан срібного призера чемпіонату — «Уйпешта».\nУ новій команді Женгеллер дебютував у офіційних матчах в Кубку Мітропи в червні 1936 року. «Уйпешт» зустрічався з італійським «Торіно», якому без Дьюли програв перший матч з рахунком 0:2. Вдома угорська команда здобула впевнену перемогу з рахунком 5:0, а Женгеллер відзначив свій дебют голом з пенальті на 84-й хвилині. Уже у наступній грі Дьюла забив єдиний і переможний гол у виїзному чвертьфінальному матчі проти чехословацького клубу «Простейов». Ще два м'ячі у тому розіграші він забив у півфінальній грі проти віденської «Аустрії», що завершилась поразкою «Уйпешта» з рахунком 2:5 і вильотом зі змагань.\nДуже результативним вийшов дебютний сезон для Женгеллера в чемпіонаті Угорщини. З 36-ма голами він став другим бомбардиром ліги, поступившись одним м'ячем лише представнику «Хунгарії» Ласло Чеху. «Уйпешт» ж посів лише третє місце, пропустивши вперед своїх головних конкурентів «Хунгарію» і «Ференцварош» на 5 і 6 очок відповідно. Основними партнерами Дьюли по лінії нападу в команді були Ліпот Каллаї, Єне Вінце, Геза Кочиш. Однією з найсильніших ланок команди також була лінія півзахисту, де грали збірники Анталь Салаї, Дьордь Сюч і Іштван Балог.\nВлітку 1937 року «Уйпешт» знову вибув з Кубку Мітропи від «Аустрії» (4:5, 1:2), цього разу у чвертьфіналі. Женгеллер у чотирьох матчах турніру забив 8 голів.\nЧемпіонат 1937-38 року «Уйпешт» завершив на другому місці після «Ференцвароша», а Женгеллер на першому у списку бомбардирів з результатом у 31 гол. По завершенні сезону команда провалилась у Кубку Мітропи. В домашній грі проти румунського «Рапіда» «Уйпешт» упевнено переміг з рахунком 4:1 (три на рахунку Дьюли). У Бухаресті ж угорські футболісти зазнали сенсаційної поразки з рахунком 0:4. Два голи були забиті в кінцівці матчу, а одним з найкращих гравців на полі був Іштван Авар — легенда і колишній лідер атаки «Уйпешта», що грав у команді ще до приходу Женгеллера.\nПеремоги до «Уйпешта» прийшли після появи на тренерському містку Бели Гуттманна у 1938 році. У напруженій боротьбі команді вдалося випередити на 1 очко «Ференцварош». Обидва клуби багато забивали: на 107 голів «Уйпешта», «Ференцварош» відповів 121 голом, але майбутній чемпіон значно менше пропускав. Зі 107 командних голів «Уйпешта» більше ніж половина на рахунку Дьюли Женгеллера — 56 голів. З таким феноменальним результатом він став не лише найкращим бомбардиром угорського чемпіонату, але й найрезультативнішим гравцем в усіх європейських і світових вищих дивізіонах того сезону. Протягом сезону Дьюла тричі забивав по шість м'ячів за гру, двічі — п'ять, одного разу — чотири, а також чотири рази робив хет-трик. З кінця листопада 1938 року і майже по кінець травня 1939 року видав серію з 12 матчів чемпіонату поспіль, у яких забивав хоча б один гол.\nДругий великий успіх того року прийшов до «Уйпешта» влітку, коли команда виграла Кубок Мітропи 1939. Одним з головних творців тієї перемоги став також Женгеллер. У чвертьфінальній грі проти «Амброзіани-Інтер» він забив лише один гол, але дуже важливий. Стався він на 85-й хвилині матчу-відповіді, коли угорці поступались з загальним рахунком 2:3. Точний удар Дьюли зрівняв рахунок за сумою двом матчів, а переможний гол за три хвилини забив Геза Кочиш. У півфіналі «Уйпешт» поступився у першому матчі з рахунком 2:4 югославському БСК. У матчі-відповіді після першого тайму рахунок був рівним 1:1, що цілком влаштовувало суперника. В другій половині Женгеллер забив п'ять м'ячів, чим вирішив долю матчу на користь своєї команди — 7:1. У фінальному матчі зійшлись два принципових суперники — «Уйпешт» і «Ференцварош». На вістрі атак обох команд суперзірки світового футболу того часу: Дьюла Женгеллер проти Дьордя Шароші. Партнери по збірній — суперники у клубах. В першій грі на стадіоні «Ференцвароша» Шароші відзначається лише одним голом, на що Женгеллер відповів двома, ще два голи забив Кочиш, що зробило перемогу гостей дуже переконливою — 1:4. У матчі-відповіді команди зіграли 2:2, що принесло Женгеллеру титул переможця трофею, а також звання найкращого бомбардира турніру. Загалом у Кубку Мітропи на його рахунку 19 зіграних матчів і 24 забитих голи. З таким результатом у списку найкращих бомбардирів турніру він ділить 4-е місце з австрійцем Маттіасом Сінделаром.\nНаступний чемпіонат 1939/40 року для Женгеллера вийшов неповноцінним. Посеред сезону він отримав травму, через яку загалом зіграв лише 12 матчів. Клуб посів у чемпіонаті третє місце. Через рік команда піднялась на друге місце, але при цьому безнадійно відстала від «Ференцвароша» на 9 очок. Цей сезон є примітним тим, що у команді з'явився молодий нападник Ференц Суса, з яким Женгеллер буде добре взаємодіяти в атаці і протягом наступних років складатиме ударний дует нападників у клубі і збірній. У воєнні роки «Уйпешт» переживатиме зміну поколінь, що супроводжуватиметься певним спадом у результатах. Незважаючи на це, Дьюла продовжував забивати. У найбільш невдалі для клубу роки, коли команда займала сьоме і п'яте місця, Женгеллер ще двічі вигравав звання найкращого бомбардира першості. Третій поспіль і п'ятий загалом титул голеадора чемпіонату Угорщини Дьюла виграв 1945 року разом зі званням чемпіона.\nУ реформованому чемпіонаті 1945/46 року, що складатиметься з двох етапів, «Уйпешт» знову здобув перемогу показавши надзвичайну результативність — 210 голів у 44 матчах. Женгеллер відзначився 51-м голом, але не став найкращим бомбардиром першості. Нападник «Ференцвароша» Ференц Деак забив у тому чемпіонаті 66 голів. Висока результативність була загальною тенденцією угорського чемпіонату тих часів. Одночасно у тому сезоні у чемпіонаті грали як знамениті ветерани-бомбардири Дьюла Женгеллер, Дьордь Шароші і Геза Тольді, так і молоді нападники, майбутні зірки угорського і світового футболу — Ференц Пушкаш, Ференц Деак, Нандор Хідегкуті, Шандор Кочиш, Ладіслав Кубала, Іштван Ньєрш, Ференц Суса, Дьюла Сіладьї, Ласло Будаї.\nДьюла Женгеллер у складі «Роми»\nТретій поспіль титул чемпіона Угорщини Женгеллер здобув у чемпіонаті 1945/46 року. Посеред наступного сезону він залишив угорський чемпіонат. Загалом за роки виступів на батьківщині Дьюла забив 387 голів і з таким результатом посідає третє місце в історичній таблиці угорських бомбардирів, поступаючись лише Імре Шлоссеру і Ференцу Сусі.\nКлубна кар'єра за кордономРедагувати\n1947 року Дьюла Женгеллер залишив Угорщину і перебрався до італійської «Роми». В новому клубі йому не вдалося проявити своїх найкращих якостей — лише 6 голів за два сезони. Женгеллер не зумів призвичаїтись до жорсткої гри захисників у Серії А та й вік брав своє. В «Анконітані» він показав хорошу результативність, але новий клуб гравця виступав лише в Серії С.\nЖенгеллер перейшов на тренерську діяльність, але у 1951 році пристав на пропозицію клубу «Депортіво Самаріос» і подався до далекої Колумбії. Футбол у країні переживав епоху, що називалась «Ельдорадо». Футбольна ліга вийшла з-під контролю ФІФА і клуби за великі гроші почали збирати під своїми знаменами провідних футболістів Південної Америки (в тому числі таких суперзірок як Альфредо Ді Стефано і Адольфо Педернера). Немало європейських футболістів також перебирались до колумбійського чемпіонату. Новостворений клуб «Депортіво Самаріос» зробив ставку якраз на вихідців зі Старого світу, запросивши до своїх лав 9 угорських футболістів, а також італійців, румунів, югославів. Женгеллер був граючим тренером команди і одним з головних бомбардирів, забивши за два сезони 23 м'ячі, а сам клуб тримався трохи нижче середини, посідаючи відповідно 14-те і 11-те місця.\n2 грудня 1936 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Угорщини у товариській грі проти Англії у Лондоні на стадіоні «Хайбері», що завершився перемогою господарів з рахунком 6:2. Уже у наступній грі Женгеллер забив 3 м'ячі у ворота збірної Швейцарії у матчі Кубка Центральної Європи, що завершився перемогою угорців за рахунком 5:1. Досить швидко Дьюла став незамінним гравцем основи і перед чемпіонатом світу, що мав пройти у 1938 році у Франції, розглядався як одна з головних надій збірної. У кваліфікації до змагань Женгеллер забив п'ять голів у ворота Греції (11:1).\nПеред початком змагань угорська збірна розглядалась як один з головних фаворитів на вихід до фіналу змагань, адже команда потрапила до більш легкої половини сітки, де реальним конкурентом мадярів спеціалісти розглядали лише збірну Німеччини, підсилену після Аншлюсу футболістами з Австрії. Але й німці завчасно вибули з боротьби, поступившись у першому раунді добре організованій команді Швейцарії. Угорщина мала потужну лінію нападу, де поряд з Женгеллером виступало багато відомих гравців: Дьордь Шароші, Вільмош Кохут, Геза Тольді, Єне Вінце, Паль Тіткош. Хорошу підтримку отримувала атакувальна ланка і від півзахисту, де виступали не менш відомі у тогочасному футбольному світі Дьюла Лазар, Анталь Салаї, Йожеф Турай і Дьордь Сюч. Угорці виправдали сподівання спеціалістів і уболівальників, впевнено діставшись фіналу. У 1/8 фіналу була переможена екзотична збірна Голландської Ост-Індії — 6:0, а по два голи забили Шароші і Женгеллер. Ці ж футболісти відзначались і у чвертьфінальній грі проти Швейцарії, що завершився перемогою 2:0. Три голи забив Женгеллер у півфіналі у ворота збірної Швеції (5:1), хоча один з них більшість джерел усе ж зараховують як автогол шведського захисника. У фіналі на Угорщину чекав чинний чемпіон світу — збірна Італії. Мадяри розраховували переграти суперника за рахунок техніки, натомість поступились у боротьбі. Перед фіналом тренерський штаб вирішив змінити високих і потужних Тольді і Турая на технічних і невисоких Вінце і Сюча, що у підсумку було визнано учасниками і очевидцями матчу як стратегічна помилка. Італійці перемогли 4:2. Женгеллер увійшов до числа найкращих бомбардирів змагань, поступившись лише бразильцю Леонідасу, а також був включений до символічної збірної змагань.\nУ передвоєнні, воєнні і післявоєнні роки збірна Угорщини (як і інші європейські збірні) проводила не дуже багато матчів, тому й на рахунку Дьюли за 11 років у національній команді назбиралось не так і багато офіційних матчів — 39, у яких він забив 32 голи. В той же час угорська збірна часто грала проти клубних команд, а також, як збірна Будапешту, проти збірних міст. На рахунку Женгеллера участь у 38-ми таких поєдинках, у яких він забив 27 голів.\nСвій останній матч за збірну Дьюла Женгеллер зіграв перед від'їздом до Італії 20 серпня 1947 року. Ветеран команди вийшов на 56-й хвилині на заміну у грі Балканського кубку проти Албанії (3:0). У підсумку угорці виграли цей турнір і Дьюла цілком може вважатися одним з його переможців.\nРозпочав тренерську кар'єру в італійському клубі «Козенца» в 1950 році. Але уже через рік відправився у Колумбію в клуб «Депортіво Самаріос», де два роки був граючим тренером і рік тренером.\nУ 1953 році Женгеллер очолив клуб із Кіпру «Пезопорікос», з яким у першому ж сезоні виграв національний чемпіонат. Попрацювавши у ще одній кіпрській команді АПОЕЛ, Дьюла отримав запрошення очолити збірну Кіпру. На той час команда не проводила офіційних матчів, що занесені до реєстру ФІФА.\nВ подальшому Женгеллер тренував у італійських клубах нижчих дивізіонів «Козенца», «Салернітана» і «Равенна», після чого повернувся до Кіпру в клуби «Аполлон» (Каламарія) і «Анортосіс». Була у кар'єрі Женгеллера також робота в Греції в команді «Олімпіакос» з міста Волос, що також не виступав у найвищому дивізіоні своєї країни.\nВчергове повернувшись до Кіпру, Дьюла здобув кубок країни з командою АПОЕЛ. Кіпрський АПОП став останнім місцем тренерської роботи Дьюли Женгеллера, головним тренером якого він був до 1979 року.\nПомер 29 березня 1999 року на 84-му році життя у місті Нікосія.\n«Шалготар'ян» НБ1 24 19\n«Уйпешт» НБ1 24 35\n1937–38 НБ1 25 31\n1938–39 НБ1 26 56\n1939–40 НБ1 12 11\n1940–41 НБ1 26 28\n1941–42 НБ1 28 27\n1942–43 НБ1 30 26\n1943–44 НБ1 29 33\n1944–45 НБ1 9 12\n1945 НБ1 21 36\n1945–46 НБ1 35 51\n1946–47 НБ1 29 18\n1947 НБ1 7 4\n«Рома» A 28 5\n1948–49 A 6 1\n«Анконітана» C 30 18\n«Депортіво Самаріос» ЧК 19 13\n1952 ЧК 18 10\nУсього Депортіво Самаріос\n2/12/1936 Лондон Англія\n11/4/1937 Базель Швейцарія\nУгорщина Кубок Центральної Європи 1936-1938 3\n9/5/1937 Будапешт Угорщина\n19/9/1937 Будапешт Угорщина\n10/10/1937 Відень Австрія\nУгорщина Кубок Центральної Європи 1936-1938 -\n9/1/1938 Лісабон Португалія\n16/1/1938 Люксембург Люксембург\n20/3/1938 Нюрнберг Німеччина\n25/3/1938 Будапешт Угорщина\nГреція Відбір до ЧС 1938 5\n5/6/1938 Реймс Угорщина\nНідерландська Ост-Індія ЧС 1938 - 1/8 фіналу 2\n12/6/1938 Лілль Угорщина\nШвейцарія ЧС 1938 - чвертьфінал 1\n16/6/1938 Париж Угорщина\nШвеція ЧС 1938 - півфінал 2\n19/6/1938 Париж Угорщина\nІталія ЧС 1938 - Фінал -\n26/2/1939 Роттердам Нідерланди\n16/3/1939 Париж Франція\n19/3/1939 Корк Ірландія\n2/4/1939 Цюрих Швейцарія\n8/6/1939 Будапешт Угорщина\n27/8/1939 Варшава Польща\n24/9/1939 Будапешт Угорщина\nНімеччина товариський матч 3\n20/10/1939 Бухарест Румунія\n23/3/1941 Белград Югославія\n6/4/1941 Кельн Німеччина\n3/5/1942 Будапешт Угорщина\n14/6/1942 Будапешт Угорщина\n16/5/1943 Женева Швейцарія\n6/6/1943 Софія (місто) Болгарія\nУгорщина товариський матч 4\n12/9/1943 Стокгольм Швеція\n15/9/1943 Гельсінкі Фінляндія\n7/11/1943 Будапешт Угорщина\n19/8/1945 Будапешт Угорщина\n20/8/1945 Будапешт Угорщина\n30/9/1945 Будапешт Угорщина\n14/4/1946 Відень Австрія\n6/10/1946 Будапешт Угорщина\n4/5/1947 Будапешт Угорщина\n11/5/1947 Турин Італія\n20/8/1947 Будапешт Угорщина\nАлбанія Балканський кубок -\nУсього Матчів 39 Голів 32\nЧемпіон Угорщини: :"Уйпешт": 1938-39, 1945, 1945-46, 1946-47\nВолодар Кубка Мітропи: 1939\nПереможець Балканського кубку: 1947\nНайкращий футболіст Угорщини: 1939\nНайкращий бомбардир чемпіонату Угорщини: 1937–1938 (31), 1938–1939 (56), 1942–1943 (26), 1943–1944 (33), 1945 (36)\nНайкращий бомбардир європейських національних чемпіонатів: 1938-39 (56), 1945 (36)\nНайкращий бомбардир Кубка Мітропи: 1939 (9)\n↑ Профіль на footballplayers.ru. Архів оригіналу за 20 грудня 2016. Процитовано 12 грудня 2016.\n↑ Список найкращих бомбардирів на [Архівовано 14 червня 2021 у Wayback Machine.] rsssf.com\n↑ Подробиці матчу. Архів оригіналу за 22 грудня 2016. Процитовано 16 грудня 2016.\n↑ За даними сайту IFFHS.de, magyarfutball.hu дає цифру в 6 голів\n↑ Найкращі бомбардири світу за сезонами. Архів оригіналу за 17 жовтня 2017. Процитовано 16 грудня 2016.\n↑ За підрахунками сайту iffhs.de\n↑ Найкращі бомбардири в історії чемпіонатів Угорщини на [Архівовано 12 березня 2017 у Wayback Machine.] rsssf.com\n↑ Історія створення клубу «Депортіво Самаріос». Архів оригіналу за 25 червня 2018. Процитовано 16 грудня 2016.\n↑ Подробиці чемпіонату Колумбії 1951 року. Архів оригіналу за 25 червня 2017. Процитовано 16 грудня 2016.\n↑ Подробиці чемпіонату Колумбії 1952 року. Архів оригіналу за 25 червня 2017. Процитовано 16 грудня 2016.\n↑ «Всі чемпіонати світу з футболу». Том 1\n↑ Статистика міжнародних матчів гравця. Архів оригіналу за 22 грудня 2016. Процитовано 20 грудня 2016.\n↑ Подробиці турніру. Архів оригіналу за 20 квітня 2015. Процитовано 20 грудня 2016.\n↑ Незавершений чемпіонат через війну\n↑ разом з Єне Єньофі\nПрофіль на сайті magyarfutball.hu [Архівовано 22 грудня 2016 у Wayback Machine.] (угор.) (англ.)\nСтатистика виступів у чемпіонаті Угорщини [Архівовано 20 грудня 2016 у Wayback Machine.] (угор.)\nВиступи за збірну [Архівовано 22 липня 2020 у Wayback Machine.] (англ.) (рос.) (чеськ.)\nПрофіль на national-football-teams.com [Архівовано 20 грудня 2016 у Wayback Machine.] (англ.)\nДані про гравця в «Енциклопедії футболу». [Архівовано 8 травня 2017 у Wayback Machine.] (італ.)\nДьюла Женгеллер на сайті ФІФА (англ.)\nДьюла Женгеллер на сайті worldfootball.net (англ.) (нім.) (фр.) (ісп.) (порт.) (італ.) (нід.) (пол.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Дьюла_Женгеллер&oldid=34878290\nОстаннє редагування: 18 березня 2022, 20:06\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 20:06, 18 березня 2022.


Кабмін розширив перелік категорій громадян, які можуть отримати соціальні стипендії | Новости\nКабмін розширив перелік категорій громадян, які можуть отримати соціальні стипендії\nКабінет міністрів України розширив перелік категорій громадян, які можуть претендувати на отримання соціальних стипендій. Туди додали учасників бойових дій та Революції Гідності.\nЯк повідомляє «Інтерфакс-Україна», в уряді також зняли обмеження щодо віку особи, яка звертається за отриманням соціальної стипендії. Раніше її можна було отримати до 23 років.\nЯк відомо, у вишах України передбачено виплату академічних та соціальних стипендій. Зокрема, академічні стипендії виплачуються за успіхи у навчанні, а соціальні — тим студентам, які мають фінансові труднощі та належать до однієї з категорій громадян, визначеної законом.\nПокровськ Мирноград соціальна_стипендія


Як стати відмінним членом ради директорів в перший раз |\nЯк стати відмінним членом ради директорів в перший раз\nВперше за все, включаючи членство в некомерційній організації. Нас просять служити на борту може бути прекрасна можливість і корисний досвід. Некомерційні члени ради — це міст між благодійною організацією, звільненою від податків, і суспільством.\nНекомерційні члени ради директорів грають важливу роль в забезпеченні стійкості та успішності важливих громадських організацій. Якщо ви погано знайомі з радою директорів, ви можете зробити кілька речей, щоб допомогти вам почати своє перебування на хорошій і позитивній ноті:\nЗапитайте зустріч з генеральним директором: Якщо ви не зустрічалися один на один з генеральним директором, попросіть створити збори, як тільки ви опинитеся на борту. Використовуйте цей час для розвитку відносин з виконавчою владою. Розгляньте цей сеанс також як можливість обговорити те, що бачить CEO, як своє бачення організації. І як член ради директорів, запитаєте CEO, що він або вона бачить в якості викликів і можливостей для ради і його членів, щоб допомогти підтримати бачення.\nРозумійте свої обов'язки з управління: Найважливішою роботою, яку кожен піклувальник керує індивідуально і колективно, є забезпечення ефективного управління радою. Багато режисерів в повному обсязі розуміють свої ролі і обов'язки. Якщо ваш рада не проводить щорічні збори, яке готує та інформує своїх членів, візьміть його на себе, щоб дізнатися, яка ваша роль і обов'язки. Ви можете багато дізнатися про правління правління в BoardSource.\nФандрайзинг — ваш пріоритет: Більшість організацій повинні мати справу з тим фактом, що багато (або більшість) людей не люблять збирати гроші. Не так уже й рідко говорити з потенційними довіреними особами та отримувати від них інформацію про те, що вони будуть робити що завгодно, але а не збирають кошти. Неправильно. Фандрайзинг — це пріоритет ради директорів і одна з найважливіших завдань кожного директора. Якщо вам не подобається збирати гроші самостійно, попросіть генерального директора або головного збирача грошей працювати з вами і розробити план майбутніх перспектив.\nДоросла гра в оболонку\nЗадайте свої цілі: Добре змащені дошки будуть мати комітети, так що є поділ праці. Необхідно вирішити, які навички ви можете принести, і визначте для себе деякі цілі. Потім поговоріть з головою правління і дайте йому можливість працювати в одному або двох комітетах, щоб ви могли досягти цих цілей. Подумайте, що це можливість для вас привнести енергію, співпраця і свіжі ідеї в ваші комітети.\nЗнайте команду, але залишайтеся стратегічної: Як член ради, ви повинні познайомитися з управлінською командою організації. Однак, одна з найважливіших речей, щоб пам'ятати, що в якості опікуна, ваша роль не в мікро-управління. Задавайте стратегічні питання управління, але не потрапляйте в повсякденне життя. Якщо ви працюєте в комітеті, попросіть про зустріч з менеджером, відповідальним за цю область всередині організації. І, як з генеральним директором, задавайте питання, щоб зрозуміти, як відділ звертається до бачення організації. Дізнайтеся про проблеми та можливості.\nЧленство в Правлінні — це прекрасна можливість повернути співтовариство і використовувати свій досвід і знання. Якщо ви новачок в обслуговуванні довіреної особи, дізнайтеся якомога більше про те, як зробити це успішно, щоб стати одним з лідерів.\nРаздел: Статті Метки: в, відмінним, директорів, перший, ради, раз, Стати, членом, як\n← Декорування в невеликих приміщеннях 4 перевірених кроку для вирішення проблем з непродуктивною продукцією, коли у вас є магазин в доларах →\nЯк працює веб-конференція — розкриття реалій віртуального співробітництва\nЛюди изучают культуру, правила через общение


Впізнаваний інтернаціональний… | Ремонт Своими Руками\nКомпанія "Цар-Град" вкладе 151 млн »\n« До кінця року в Челябінській області…\nВпізнаваний інтернаціональний готель-оператор "Хаятт" приступив до будівництва п'ятизіркового готелю в Мінську. Про це поінформували президента Білорусії Олександра Лукашенка під час ознайомлення з проектом забудови Мінська, доповідає прес-служба білоруського президента.Обсяг інвестицій в новий готель, розрахований на 240 номерів, оцінюється в 60 млн. доларів. Проект розрахований за 2 роки.\nЯк очікується, готель буде побудований на проспекті Фаворитів в районі Комсомольського озера. Висота готелю не буде перевершувати 7-8 поверхів, повідав головний конструктор Мінська Віктор Нікітін. Крім цього, останнім часом поблизу центральної площі Мінська — Жовтневій — почнеться будівництво п'ятизіркового готелю. Роль в його будівництві сприйме популярна компанія "Кемпінські".\nЯк повідав Нікітін, зарубіжні інвестори з Об'єднаних Арабських Еміратів, Омана, Катару, Сирії виявляють великий інтерес до будівництва різних об'єктів у Мінську. "Всього в доробку у нас близько 20 великих інвестпроектів", — додав головний конструктор білоруської столиці. Останнім часом має розпочатися будівництво функціонального готельно-ділового комплексу в районі Державної бібліотеки Білорусі. Проектом зацікавилася іранська компанія "Кейсон". Планований обсяг інвестицій — 225 млн. доларів. Іранська сторона поставить до Мінська свою техніку й устаткування для будівництва цього комплексу.\nЗа словами Нікітіна, останнім часом демонтують відому в центрі Мінську готель Білорусь, побудовану в 1980-і роки, так як реконструювати її на технічному рівні нереально. "На її місці буде побудований п'ятизірковий готельний комплекс з діловим центром класу" А "з 3-х веж висотою 40-45 поверхів. Новий готель буде облаштований вертолітним майданчиком", — сказав головний конструктор. Інвестори на цей проект уже є.\n21.08.2010 Уповноважений на видачу дозволів… Уповноважений на видачу дозволів на будівництво орган місцевого самоврядування відмовляє у видачі дозволу на будівництво при відсутності документів, передбачених ч. 7 та 9 ст.51 […]\n31.07.2010 Глава адміністрації Воронезької… Глава адміністрації Воронезької області Олексій Гордєєв, який побував в суботу в воронезьких селах Шуберскій і хріново, також в розташованому на околиці Воронежа селищі Маслівка, […]


Дизельний двигун Кентавр ДД190ВЭ (10,5 л. с.)\nДизельний мотор зі стартером Кентавр ДД190ВЭ (10,5 л. с.)\nДизельний мотор зі стартером Кентавр ДД190ВЭ (10,5 л. с.)В наявності\n+380 (97) 524-84-55Київстар\n+380 (66) 524-84-55Vodafone\n+380 (93) 524-84-55Lifecell\nКоефіцієнт компресії 22:1\nМаксимальна швидкість обертання валу 2600 об/хв\nПотужність 10 л. с.\nНапрямок обертання вала Проти годинникової стрілки\nОб'єм паливного бака 5.5\nРобочий об'єм 573 см. куб.\nРекомендоване масло SAE10W-40\nСистема запуску електростартер, ручний стартер\nСуха вага 95 кг\nДизельний двигун Кентавр ДД190ВЭ — це якісне і надійне пристрій, який підходить для різних культиваторів та мотоблоків. Також цей мотор застосовують у невеликого розміру тракторах. Мотор стоїть на мотоблоки Кентавр 1010Е.\nДизельний двигун має потужність 10,5 л. с. Кількість обертів — 2600 за хвилину. Двигун 4-тактний 1-циліндровий. Двигун просто заводиться з допомогою електричного ручного стартера. Ручний стартер двигуна Кентавр ДД190ВЭ є інерційним. Економічність у споживанні палива та підвищений моторесурс роблять цей двигун дуже популярним. Мотор забезпечений фільтром олійно-повітряного виду. Такий тип фільтра чудово чистить повітря і легко чиститься від бруду і пилу. Система охолодження — водяного типу. Встановлена чавунна гільза циліндра.\nНа моторі з водяним охолодженням Кентавр ДД190ВЭ є спеціальний якісний датчик для контролю за кількістю масла в системі. Датчик зупинить чи не дасть вам можливості запустити мотор, якщо масла дуже мало.\nОбсяг масла в системі дорівнює 1,1 л. На моторі є місткий паливний бак на 5,5 л, що дозволяє працювати без перерви тривалий час.\nЦя модель дизельного двигуна з водяним охолодженням від Кентавр дуже зручна при установці на вищевказану техніку. Також пристрій зручно переміщати і зберігати.\nДизельний мотор моделі Кентавр ДД190ВЭ забезпечений досить потужною фарою, яка дає можливість працювати в повній темряві.\nВсі матеріали, які використовуються виробником техніки для випуску устаткування мають стійкість до зносу і високу якість, тому всі агрегати будуть вірно служити вам довгий час. Гарантія на дизельний двигун з водяною системою охолодження — 12 місяців. Настійно рекомендується регулярно очищати від бруду та пилу масляний фільтр. Також своєчасно міняйте відпрацьоване масло на нове.\nКупити дизельний двигун Кентавр ДД190ВЭ можна, зв'язавшись по вказаних номерах телефонів з нашим консультантом. Також оформити купівлю дизельного двигуна з водяним охолодженням можна через «Кошик» сервісу.\nЦіна: 17 262 грн


Їдальні Маріуполь: список, мапа, адреси, телефони📞\nДонецька обл. Маріуполь ЇдальніЇдальні Маріуполь\nЇдальні у Маріуполі\nМаріуполь, вулиця Миколаївська, тел.\nМаріуполь, вулиця Миколаївська, 62/90, тел. детальніше\nЇдальні Citrus знаходиться у Маріуполі, вулиця Миколаївська.\nЇдальні Citrus знаходиться у Маріуполі, проспект Миру.\nЇдальні Citrus знаходиться у Маріуполі, проспект Будівельників.\nЇдальні знаходиться у Маріуполі, вулиця Флотська. Сьогодні ця організація працює за графіком з 08:00 до 17:00.\nвулиця Покришкіна, тел. 0(629)38-65-3... показати\nвулиця Покришкіна, вулиця, тел. 0(629)38-65-30 детальніше\nЇдальні КП школьного питания Питание знаходиться у Маріуполі, вулиця Покришкіна.\nМаріуполь, вулиця Флотська, флотська, тел. детальніше\nЇдальні Азовинтэкс знаходиться у Маріуполі, вулиця Флотська.\nвулиця Таганрогська, тел.\nвулиця Таганрогська, лівобережний, тел. детальніше\nЇдальні Їдальня знаходиться у Маріуполі, вулиця Таганрогська.\nМаріуполь, вулиця Таганрогська, тел.\nМаріуполь, вулиця Таганрогська, таганрозька, тел. детальніше\nвулиця Итальянская, італійська, тел. детальніше\nЇдальні Столовая ПГТУ знаходиться у Маріуполі, вулиця Итальянская.\nвулиця Георгиевская, земська, тел. детальніше\nЇдальні Социальная столовая знаходиться у Маріуполі, вулиця Георгиевская.\nпроспект Нахімова, тел. 0(629)37-10-4... показати\nпроспект Нахімова, проспект, тел. 0(629)37-10-41 детальніше\nЇдальні Мариупольский комбинат детского питания знаходиться у Маріуполі, проспект Нахімова.\nкоротко про їдальні у Маріуполі\nНа цій сторінці зібрані їдальні, розташовані у Маріуполі. Locator.ua відомо про одинадцять їдальні поряд з цим місцем серед яких Citrus, Citrus, Citrus та інші , які розташовані на вул. Миколаївська, пр. Миру, пр. Будівельників і інших вулицях поряд. Тут ви знайдете точні адреси, мапу розташування, ☎ телефони, години роботи, відгуки про ці їдальні.\nСкільки Їдальні у Маріуполі?\nЗа даним Locator.ua у Маріуполі ведуть діяльність 11 Їдальні.\nЯкі Їдальні найкращі у Маріуполі?\nLocator радить відвідати насступні Їдальні у Маріуполі: Citrus, Citrus, Citrus.\nДе знаходиться найближчі від мене Їдальні у Маріуполі?\nДля того аби дізнатись за якою адресою знаходиться найближчі від вас Їдальні, перейдіть на сторінку Їдальні у Маріуполі і наближайте карту Locator.ua до вашого місцезнаходження або натисніть на іконку геолокації в блоці управління мапою справа внизу.\nЯкі ціни на послуги Їдальні у Маріуполі?\nПослугами яких Їдальні у Маріуполі краще скористатись?⭐\nРекомендуємо звертатись до Їдальні, які мають високий рейтинг за оцінками Locator.ua: Citrus, Citrus, Citrus.\nЇдальні за районами Маріуполя:


Вийти заміж на німця: секрети закордонного чоловіка | OPENLVIV.NET\nКоли мені виповнилося 40 років, я засумувала. Чоловік давно помер, діти виросли і влаштувалися. Вирішила , що пора влаштувати, нарешті, особисте життя.\nМої друзі, років 7 тому виїхали жити до Німеччини, запропонували познайомити з хорошою людиною, німцем, природно. Роки два ми з ним листувалися смс-ками, я навіть шкільний німецький удосконалила. Він здався мені цікавим, нормальним мужиком. У нього свій будинок, машина, він забезпечений. Пора вже було зустрітися.\nАле німець до Львова їхати не хотів, а мене німецьке консульство не хотіло впускати до Німеччини. Не вірили вони, що я їду просто в гості, до кращим своїм друзям, а не з метою вийти заміж і залишитися в Німеччині назавжди. Чого мені коштувало переконати німецьке консульство, що я людина забезпечена, і що мені є, що втрачати в місті Львів – це окрема історія.\nІ ось я в Німеччині. Зустрілися ми з «моїм» німцем у друзів. Поговорили – все нормально. А коли я потрапила до нього в будинок… Сказати просто, що він живе по-холостяцьки – це нічого не сказати. Він навіть не прибрався до мого приїзду! Та це-то ладно.\nВідчуваю, нудно мені з ним. Кажу, відвези мене куди-небудь, Німеччину подивитися. А він мені: «Ми ж вчора в супермаркеті були». Пиво він ходив без мене пити. У нього традиція – по п’ятницях він з друзями п’є пиво. І навіть мій приїзд традиції не завадив.\nА що мені там особливо не сподобалося – як вони свята відзначають. Зібралися, сухарики на стіл поставили , барбекю швидко поїли, пляшечку вина випили і все … А пісні, а потанцювати? Загалом, не моя країна Німеччина, і німець – точно, не мій варіант.


Натуральний лінолеум Форбо, Львів, натуральні підлогові покриття, ціна на лінолеум, купити зносостійке покриття для підлоги\nНатуральний лінолеум Marmoleum Vivace, компанії Forbo - багата, жива, контрастна структура, отримана завдяки змішанню восьми різних відтінків. 12 забарвлень цієї колекції чудово підійдуть для будь-якого інтер'єру. Насичений малюнок дизайну забезпечує матеріалу прекрасні брудомаскуючі властивості.\nНатуральний лінолеум Marmoleum виготовляється виключно з екологічно чистої природної сировини: лляної олії, деревної муки, натуральних смол, вапняку, природних колірних пігментів. В якості основи даного покриття служить міцне джутове полотно. Додаткове поверхневе покриття Topshield на водній основі, що наноситься на колекцію Marmoleum, надійно захищає поверхню натурального підлогового покриття від подряпин і зносу, а також значно полегшує прибирання і догляд. Крім інших особливостей натурального покриття, одна з відомих його переваг - здатність природних складових Marmoleum перешкоджати розмноженню бактерій на поверхні підлогового покриття, а також антигрибкові характеристики, що вкрай важливо для медичних та лікувально-профілактичних установ будь-якого профілю.\nФормула захисного шару Topshield\nЗалишкова деформація: 0,08 мм\nКлас зносостійкості: EN 685 34/42


Творчість українських художників - презентація з образотворчого мистецтва\nТворчість українських художників\nСоколова Надія Ігорівна Творчість українських художників Катерина Білокур, Марія Приймаченко, Тетяна Яблонська\nПрочитайте статтю с.64-65 -Про кого розповідається в тексті? -Ким вони були та коли жили? -Що видатного створили ці люди? -Що відтворювала на своїх картинах Марія Приймаченко?\nМарія Приймаченко (1908 -1997)– українська народна художниця. Народилася в селі Болотня на Київщині в сім'ї мистецьки обдарованих людей. Її батько був бондарем, займався теслярством і різьбленням по дереву. Марія не мала художньої освіти, малювала так, як вважала сама.\nМорська чайка у своєму гнізді (1965) Лісова птиця зі своєю дитиною (1961)\nУ 1937 році птахи і звірі Примаченко вражали навіть відвідувачів Першої міжнародної виставки у Парижі. На ній Приймаченко отримала золоту медаль. Чорна мавпа (1936), Марія Приймаченко\nСоняшник життя (1963), Марія Приймаченко Фантастичний звір (1936), Марія Приймаченко\nКвіти за мир (1965), Марія Приймаченко Жоржини у синій вазі (1965), Марія Приймаченко\nСиній бик (1947), Марія Приймаченко Лев (1947), Марія Приймаченко\nПташка (1962), Марія Приймаченко Соняшник та горох (1962), Марія Приймаченко\nПомерла геніальна художниця 18 серпня 1997 року в Києві. Похована в с.Болотня. Художниця майже не виїжджала з рідного села, а до неї часто приїздили шанувальники її таланту.\nПам'ятник Марії Оксентіївні Примаченко — українській народній художниці. Місто Яготин. Перед картинною галереєю Кочубарики (1987), Марія Приймаченко\nТетяна Яблонська (1917 - 2005 )– відома українська художниця. Народилася в Смоленську в родині художника, графіка. Протягом усього свого творчого життя брала участь у численних всеукраїнських, всесоюзних та міжнародних виставках. Удостоєна Сталінської премії , Національна премія України імені Тараса Шевченка та Державної премії України.\nКатерина Білокур (1900-1961) - народилася в селі Богданівка, Пирятинського повіту, Полтавської губернії. Українська художниця, майстер народного декоративного живопису, представниця «народного примітиву».\nТема. Творчість українських художників. Мета: ознайомити учнів з творчістю українських художників; розвивати інтерес до українського мистецтва, естетичні смаки; виховувати любов і повагу до мистецтва, вміння сприймати прекрасне. Обладнання: мультимедіа, презентація, музична фізкультхвилинка, зошит «Природознавство 4 клас», відеоролик «День в історії. Катерина Білокур», репродукції картин К. Білокур, Т. Яблонської, М. Примаченко; портрети художників. Тип уроку: комбінований


Шукаєте ніж закрити монтажну піну Ми знаємо як! Дізнайтеся докладніше! – Спеціаліст\nШукаєте ніж закрити монтажну піну Ми знаємо як! Дізнайтеся докладніше!\n2019 adminLeave a Comment on Шукаєте ніж закрити монтажну піну Ми знаємо як! Дізнайтеся докладніше!\nЯк заштукатурити монтажну піну\nВибір шпаклівки і приготування суміші\nВідео – як красиво закрити піну на вікнах\nВідео – чи можна штукатурити монтажну піну\nПісля установки вікон, дверей, при стикуванні будівельних плит виникає одвічне питання, а саме: як закрити монтажну піну? Відповідь проста закрити її можна за допомогою герметика, шпаклівки, фарби, штукатурки і інших сумішей. Більш розгорнуту відповідь по шпаклівці монтажної піни розглянемо нижче.\nСекрет популярності монтажної піни полягає в його складі, справа в тому що монтажна піна має в своїй структурі поліол, а також ізоцианат. Крім цього розробники додають до складу, спінювач, стабілізатор і барвник. При чому іноді барвник вистапает свого роду «ложкою тегтя», т.к при замазуванні монтажної піни білою штукатуркою вона через кілька років при недотриманні умов експлуатації починає фарбувати штукатурку. Тому перед покупкою піни потрібно уважно прочитати склад і вибрати піну без барвника.\nДо речі до неправильних умов експуатаціі зазвичай відносять, надмірну вологість приміщення, де використовується піна або навпаки активні сонячні промені.\nЩоб монтажна піна не тріскалася, не розпочинала розсихатися і втрачати свої теплозахисні властивості, її необхідно покривати герметиком або захисною фарбою!\nОтже, тепер давайте розберемося, як заштукатурити монтажну піну. Процес починається зі зняття надлишків матеріалу, тобто зрізаємо ножем або різаком надлишки піни, а потім поглиблюємо всередину на 5 – 7 міліметрів !. Більше не потрібно, тому що якщо велика площа тоді буде занадто велика витрата штукатурки, але і менше не бажано, тому що інакше штукатурка може погано лягти і поступово відшаровуватися.\nДругим питанням, яке стоїть перед нами – це яку саме штукатурку необхідно вибрати, але і це розв'язувана проблема. Найкраще вибрати морозостійку шпаклівку, яка не буде піддаватися кліматичних впливів. Якщо вас цікавить назва, тоді ми радимо вам шпаклівку марки – Ротбанд. Також зверніть увагу, що готувати суміш шпаклівки необхідно перед безпосереднім застосуванням, за 5-10 хвилин. Інструкція по приготуванню розчину завжди написана на зворотному боці упаковки, але класичним застосуванням штукатурки є: додаємо суміш у воду і розмішуємо поки не буде грудочок, якщо вони все ж з'являються необхідно додати ще трохи теплої води.\nПісля приготування штукатурки нам необхідно нанести суміш на піну. Повторюємо ще раз, що нанести необхідно шар не менше 6 мм. Т.к при тонкому шарі штукатурка може просто-напросто потріскатися, а це загрожує переробленої роботою. Перед тим, як відбудеться повне засихання штукатурки необхідно взяти дрібнозернисту наждачку або будівельну сітку і вирівняти поверхню.\nШпалери для маленької вітальні фото\nТесова дах що це таке, плюси і мінуси, укладка, фото


Знамените місто-курорт Анапа | Strong Lady - клуб стильних і сильних жінок та леді!\nАвтор: Liza, 25 Ноя 2013 • 21:14 Відгуків немає\nНайвідоміший у радянський час курорт Анапа залишається головним дитячим курортом країни і в даний час. Чудові піщані пляжі займають все довге узбережжя Анапи. Море тут чисте, пологе, дно набирає глибину дуже повільно, дозволяючи навіть маленьким дітлахам безпечно плескатися. У прибережній смузі водяться краби, можна знайти гарні черепашки, іноді побачити я вдалині грають дельфіни.\nКурорт Анапа розташований в одному із самих сонячних і сухих місць на європейській частині Росії, дощі тут у літній період бувають дуже рідко. Сезон купання починається в Анапі раніше, ніж в інших курортних місцях чорноморського узбережжя, вже в середині травня у воді, прогрітій до 18-19 градусів, можна зустріти перших плавців.\nОстаннім часом сезон відпочинку на цьому курорті розтягнувся з весни до глибокої осені, багато бажаючих відвідати це місце знаходяться і взимку, коли в місті немає напливу туристів. Навіть у зимовий період температура тут рідко буває нижче нуля. Крім пляжного відпочинку, місто-курорт Анапа пропонує лікування в санаторіях цілий рік з допомогою місцевих лікувальних грязей і мінеральної води.\nЩорічно тисячі сімей з дітьми відвідують санаторії Анапи, яких на узбережжі безліч. Для оздоровлення сюди приїжджають діти з північних регіонів і з Далекого Сходу. В Анапі знаходиться великий аеропорт, який займає п’яте місце в Російській Федерації за темпами зростання пасажиропотоку. За допомогою розвиненої мережі залізниць і відмінних автомагістралей, курорт Анапа з’єднується з європейськими містами.\nРозвинена інфраструктура, що включає в себе незліченні кафе, ресторани, нічні клуби не дозволить занудьгувати ні одному туристу. Але оскільки Анапа — дитячий курорт, тут є маса розваг для маленьких гостей міста. Атракціони, аквапарки і цікаві екскурсії пропонують дітям не тільки корисний, але і веселий відпочинок. Забронювати кімнати на курорті заздалегіть можна, наприклад, на сайті готелю «Элефтерия» http://elefteriya.ru/nomera-ceny-video.html, також там можна переглянути ціни на номери, а також відео пропонованих номерів.\nЛюбителям активного відпочинку місто-курорт Анапа пропонує екскурсійні маршрути піші та автобусні. Морські прогулянки на катері дозволять насолодитися красотами берегової лінії і побачити деяких морських мешканців. Екскурсія в дельфінарій познайомить дітлахів з дельфінами, тюленями, а також вони можуть весело провести час на водних атракціонах. Крім оглядових та ознайомчих екскурсій з вікна автобуса або з палуби морського катера, відпочиваючим пропонуються прогулянки на конях, занурення в море з аквалангом.\nТуристична індустрія Анапи вже зараз виходить на високий рівень, наближаючись до європейських стандартів. Крім безлічі готелів, пансіонатів і санаторіїв, в місті розвинений приватний сектор, що пропонує відпочиваючим приватні готелі за помірну плату. Місто доглянуте, чисте, набережна виблискує вогнями. В околицях вирощується сонячний виноград, з якого робиться чудове місцеве вино, що створює неповторну атмосферу південного міста.\nПопередня сторінкаЯк вибрати і де купити жіночі джинси або що таке агрегатор жіночих товарів Наступна сторінкаПошук роботи під час декрету: через сайт чи по оголошеннях?