Наукові школи геополітики - ГЕОПОЛІТИКА ЯК НАУКА: ТЕОРЕТИЧНИЙ І ПРИКЛАДНИЙ КОНТЕКСТ - SchoolLib.com.ua\nДо речі, доля німецького професора та його сім'ї склалася трагічно. Хаусхофер був особисто знайомий з Гітлером. Після приходу нацистів до влади він створив і очолив Інститут геополітики. Однак після втечі до Англії Рудольфа Гессе, з яким Хаусхофер і його син підтримували дружні стосунки, вчений потрапив у неласку до нацистського керівництва. Сина Хаусхофера звинуватили у зв'язках з армійськими офіцерами, причетними до липневої змови 1944 p., і стратили, а його самого запроторили до концентраційного табору Дахау. Відразу після війни Хаусхофер був заарештований як «відомий нацист» в американській зоні окупації Німеччини. В написаній ним останній роботі «Апологія німецької геополітики» К. Хаусхофер заперечував «нацистське» минуле своєї науки й намагався довести, що Гітлер перекручував геополітику. 10 березня 1946 р. Хаусхофер та його дружина покінчили з собою. Питання про ступінь причетності геополітики до нацистських злочинів залишилося відкритим.\nПершим, хто запровадив поняття «геополітика» (від грецьких geo — земля і politike — мистецтво управління державою), був шведський державознавець і географ Рудольф Челлен (1864—1922). Геополітику він розглядав як складову частину політології. За його визначенням, геополітика - «це наука про державу як географічний організм, утілений у просторі». Так само, як у марксизмі та лібералізмі гроші й виробничі відносини виступають провідними категоріями, що характеризують людське буття (хоча Карл Маркс дійшов висновку про невідворотність анти капіталістичної революції, а Адам Сміт і його послідовники вважали капіталізм найдосконалішою моделлю суспільства), ці функції в геополітиці виконують географія та простір. У середині 70-х років XX ст. американський політолог К. Грей визначив геополітику як науку про «взаємозв'язок між фізичним середовищем у тому вигляді, як воно сприймається, змінюється і використовується людьми, та світовою політикою».\nЗасновником цивілізаційного підходу до історичного процесу вважається російський учений — біолог, історик, соціолог, автор книги «Росія і Європа» М. Данилевський. На його думку, головними діючими суб'єктами на сцені театру історії є не держави чи окремі нації, а величезні культурно-релігійні спільноти, які пізніше отримали назву «цивілізації». М. Данилевський перший серед російських дослідників сформулював тезу відчуженості Європи від Росії: «Європа не визнає нас своїми. Європейці вбачають у Росії і слов'янах не тільки чуже, а й «вороже начало».\nПрибічниками ідеї географічного детермінізму були французький просвітитель, філософ Шарль-Луї Монтеск'є (1689—1785), англійський історик Генрі Бокль (1821—1862) німецький філософ Йоганн Готфрід Гердер (1744—1803) Найглибше і найґрунтовніше ці чинники водночас з іншими дослідили німецький учений Фрідріх Ратцель і швед Рудольф Челлен.\nТелурократія, сухопутна могутність, пов'язана з фіксованістю простору та стійкістю його якісних орієнтацій і характеристик. На цивілізаційному рівні це втілюється в осілості населення, консерватизмі, суворих юридичних нормах, яким підкоряються великі об'єднання людей — роди, племена, нації, держави, імперії. Для сухопутних (особливо осілих) народів чужі індивідуалізм, дух підприємництва. їм властиві переважно колективізм та ієрархічність. А от таласократія, або морська могутність, є типом цивілізації, яка ґрунтується на протилежних засадах. Для неї характерні динамізм, рухливість, схильність до технічного розвитку, а пріоритетами є мореплавство, торгівля, дух індивідуального підприємництва. Індивідуалізм як найбільш експансивна ознака колективу стає найвищою цінністю, при цьому етичні та юридичні норми розмиваються, стають відносними й нестійкими.\nУ стародавні часи зона телурократії однозначно ототожнювалася з внутрішньоконтинентальними просторами Північно-Східної Євразії (у загальних рисах це територія колишньої царської Росії). Таласократію дедалі впевненіше пов'язували з береговою зоною Євразійського материка. Ця геополітична картина співвідношення таласократії й телурократії остаточно формується в XIV—XIX століттях, у період становлення Англії як могутньої морської держави.\nГеополітика як наука віддзеркалює об'єктивні зв'язки й закономірності реального життя, що дає їй змогу виконувати відповідні функції: пізнавальну — вивчення тенденцій геополітичного розвитку країн і народів, зміну різноманітних явищ, процесів, подій; прогностичну — визначення вірогідного прогнозу розвитку геогіолітичних сил, їхнього впливу на міжнародні відносини; управлінську — збір і аналіз емпіричної інформації, вироблення конкретних управлінських рішень і рекомендацій; ідеологічну — теоретичне осмислення геополітичної стратегії, яку здійснює та чи та держава, і переконання політичної еліти та своїх громадян у її дійовості й доцільності.\nОсновна ідея геополітичної доктрини Ф. Ратцеля — ставлення до держави як до «живого просторового, укоріненого в ґрунті організму». Ця об'єктивна даність має бути осмислена народом. Просторова експансія держави є природний процес, характерний для розвитку живого організму. Великі країни у своєму розвитку виявляють тенденцію до максимальної географічної експансії, яка поступово виходить на планетарний рівень. У цьому контексті Ратцель бачив Німеччину в майбутньому як могутню світову континентальну державу, з розвиненими військово-морськими силами. У працях Ф. Ратцеля містяться практично всі провідні тези, які стали підґрунтям геополітики.\nНімецький дипломат, професор Мюнхенського університету Карл Хаусхофер створив свою теорію, розвинувши погляди Ф. Ратцеля. Планетарний дуалізм «морські сили» проти «континентальних сил» — був для нього тим ключем, який відкривав усі таємниці міжнародної політики. Хаусхофер підтримував дружні стосунки з австрійським письменником Стефаном Цвейгом, якого одним із перших ознайомив зі своєю доктриною «життєвого простору». Планетарний дуалізм ставив перед Німеччиною проблему геополітичної самоідентифікації. Майбутнє Великої Німеччини вбачалося в геополітичному протистоянні Заходові й особливо — англосаксонському світові. У своїй доктрині К. Хаусхофер обґрунтував необхідність створення континентального блоку «Берлін—Москва—Токіо», розвиваючи тим самим ідеї «залізного канцлера» Отто фон Бісмарка. Бісмарк, як відомо, обстоював російсько-німецький союз і попереджав Захід про небезпеку будь-яких дій (зокрема й військових) проти Росії. Хаусхофер цитував американця Гомера Лі: «Остання година англосаксонської політики проб'є тоді, коли німці, росіяни та японці об'єднаються». І хоча Хаусхофер виявляв політичний конформізм (підтримував створення осі Берлін— Рим—Токіо, а також вважав, що Німеччина повинна піти на союз з Англією і США проти СРСР), провідною в його концепції була ідея «східної долі» Німеччини, яка ґрунтувалася на міцному й тривалому європейському союзі.\nРудольф Челлен доводить до логічного завершення тезу Ратцеля про «континентальну державу», взірцем якої для нього була Німеччина. Німеччина — простір, який володіє осьовим динамізмом, і вона покликана об'єднати навколо себе інші європейські держави. Інтереси Німеччини збіжні з інтересами розташованих поряд держав Європи, але протилежні інтересам Франції та Англії. Однією з причин протиставлення Німеччини стосовно Англії та Франції була концепція Челлена про народи «юні», до яких він залічував росіян і німців, і «старі», якими вважалися французи та англійці. «Юні» німці, на його думку, повинні оволодіти середньоєвропейським простором і утворити континентальну державу планетарного рівня, потіснивши «старі» народи, інакше Німеччині не вижити у боротьбі з такими геополітичними структурами, як Англія з колоніями та США.\nДля цього народи, що живуть на території Центральної Європи, мають об'єднатися у якісно новий політико — економічний простір, віссю якого будуть німці, адже географічне розташування Німеччини примушуватиме її захищати визначальні інтереси Європи. Таким чином, Челлен увійшов у науку й політику не тільки як автор терміна «геополітика», а й як розробник, деталізатор багатьох концепцій політики Третього рейху.\nАмериканця голландського походження Ніколаса Спайкмена (1893—1943) разом з адміралом Мехеном можна назвати «засновниками атлантизму» та «ідейними натхненниками НАТО». Н. Спайкмен стверджував, що географія є найфундаментальнішим чинником у зовнішній політиці держав, тому що цей чинник найпостійніший. Міністри приходять і йдуть, відходять навіть диктатури, а хребти гір залишаються непорушними. Геополітику він розглядав як найважливіший інструмент конкретної міжнародної політики, ефективної стратегії. Н. Спайкмен упроваджує надзвичайно важливе поняття «Серединного океану», маючи на увазі Атлантичний океан, обидва береги якого — американський і європейський — є ареалом найбільш розвиненої в технологічному й економічному сенсі західної цивілізації. Нервовим центром і механізмом «атлантичного співтовариства» є США, їхні торговельний і військово-промисловий комплекси. Якщо якась держава не має геополітичної могутності, то ця держава змушена вступити у більший стратегічний союз. Європа є розумовим додатком США, поступово має скоротитися й політична суверенність європейських держав, а влада перейде до особливої інстанції, яка об'єднує представників усіх «атлантичних» просторів і підкоряється пріоритетові США.\nЦе підтверджується і євразійською концепцією культури. Найбільший гріх західної культури, яка претендує на «загально-людськість», євразійці вбачали у її прагненні нівелювати й усунути всі індивідуальні відмінності, ввести повсюди одноманітні форми побуту й суспільно-державного устрою, що ґрунтуються на ринковій економіці та ліберально-демократичних формах правління. Європеїзація для неєвропейських народів згубна. Культура Росії — і не слов'янська, й не європейська. Культура Росії, яка визначається формулою «ні Схід, ні Захід», а «Євразія», є щось третє, самостійне й особливе, що не має вираження ні в термінах Сходу, ні в термінах Заходу. Найвище духовне завдання Росії — збереження за будь-яку ціну своєї унікальності, обстоювання самобутності перед викликом океанічної культури Заходу й традиціями Сходу.\nФорму організації світового господарства євразійці уявляли як систему автаркічних, тобто господарсько-самостійних світів, пов'язаних із географічними особливостями їхнього місцерозвитку. П. Савицький констатував, що «євразійське місце розвитку» привчає до загальної справи, внутрішньої єдності народів, політичного об'єднання. Політична єдність Євразії виявляється не тільки в прагненні державного об'єднання, а й в особливостях її політичного ладу, зумовлених географією. Для Євразії завжди було характерне поєднання етатизму, тобто примусових державних засад соціального життя, з надзвичайною національною і державною терпимістю.\nЄвразійці критикували традиційний погляд на історію Росії, за яким підґрунтя Російської держави було закладено в Київській Русі, а пізніша Російська держава була її продовженням. Спільною між Київською Руссю і Росією є тільки назва «Русь». Після монгольського завоювання Московське князівство було цілковито включене до політичної сфери Монгольської держави. У цьому контексті, стверджує П. Савицький, доречно говорити не про візантійську, а про монгольську спадщину: Росія — спадкоємиця «великих ханів», продовжувач справи Чингізхана й Тимура (Тамерлана), об'єднувальниця Азії.\nУже в 20-х роках XX ст. стало зрозуміло, що ідея світової революції в недалекому майбутньому не може бути реалізована. Сталін оголошує про побудову соціалізму в «одній, окремо взятій країні», що полегшило розвиток зв'язків із зарубіжними державами. Під час Другої світової війни, й особливо наприкінці її, Радянський Союз керувався геостратегічними принципами, успішними для нього в недавньому минулому: прагнув розширити просторову сферу свого впливу, зокрема за рахунок нових територій. Створення по війні дружніх режимів у країнах Центральної та Східної Європи з об'єднанням їх згодом у рамках таких організацій, як Рада Економічної Взаємодопомоги (РЕВ), Варшавський Договір, поширення радянської сфери впливу до лінії, що розділяла Східну Німеччину й Західну, — все це мало зміцнити вплив СРСР у континентальній частині Європи.\nВтім, у минулому радянське керівництво далеко не завжди приймало рішення, погоджуючи їх із рекомендаціями вітчизняних фахівців. Прикладом може бути афганська кампанія. До речі, гака сама проблема постала у відносинах між геополітичною наукою і владними структурами в інших державах, у тих самих Сполучених Штатах Америки. Так, в'єтнамська війна — не найуспішніша сторінка в історії США. Більш ніж серйозні сумніви викликає необхідність втручання НАТО у справи Боснії та Косова, війни Сполучених Штатів Америки у Перській затоці. А це вже — сучасність, що, як справедливо зазначають, «проростає в майбутнє».


Старий Сарум – Джон Констебл\nКонстебл дуже важко переживав смерть своєї дружини Марії. Картини його в цей час стали похмурими, похмурими – під стати внутрішнього станом художника. Але через деякий час скорботу змінилася тихою і світлою сумом. Все частіше його роботи нагадували елегії. Такий, наприклад, “Обеліск”, начерк до якого був зроблений ще в 1823 році.\nЛейтмотив творчості пізнього Констебла – швидкоплинність життя. “Старий Сарум” , написаний в цей період, не похмурий, але саме сумний. Сумний весь навколишній пейзаж, сумно видовище руїн, були колись живим містом. Констебл писав про це місце: “Сучасне стан Старого Сарума – пустельні, зарослі дикої зеленню руїни – різко контрастують з колишньою величчю цього в минулому великого, оточеного кріпосними вежами міста. Тепер тут лише порожній простір, на якому пасуться стада овець”.\nСтарий Сарум – Джон Констебл.\nPrevious У блакитному просторі – Аркадій Рилов\nNext Селища Мінова, Канасуги і Микавасима – Хиросигэ Андо


Ширина сходинок та висота підсхідця: золота середина\nГлавная > Статті > Стандарт сходинки: чому 30/15 комфортно?\nСтандарт сходинки: чому 30/15 комфортно?\nСходи – необхідний елемент будинку з декількох поверхів, який закладається одночасно з будівлею. Головне завдання під час зведення міжповерхових сходів – зробити їх максимально надійними та комфортними для всіх членів сім'ї. Навіть якщо ними найближчим часом не будуть користуватися діти та літні люди, завдання залишається. Ситуація у складі сім'ї в майбутньому може змінитися, а зручність та безпека мають бути понад усе.\nЯк зробити сходи комфортними?\nТермін експлуатації сходів в будинку співпадає з терміном експлуатації самого будинку, тому важливо все зробити правильно з самого початку, оскільки зміни вносити буде проблематично. Крім того, перебудовувати бетонні сходи в більшості випадків практично неможливо.\nКомфорт конструкції забезпечується низкою чинників, серед яких:\nкут нахилу (30-45 градусів);\nглибина сходинки (ширина проступу) – 25-30 см;\nвисота сходинки (підсхідця) – 15-21 см;\nогородження для сходів – не менше 90 см;\nоздоблювальний матеріал (наприклад, не ковзає, не потребує особливого догляду).\nЗолота середина для кроку сходинки\nДля будівельників, які спеціалізуються на виготовленні бетонних сходів під замовлення, поєднання цифр 30/15 має особливий сенс. У даному випадку 30 означає глибину сходинок в будинку, а 15 – їх висоту в см. Існує й інший «золотий стандарт» – 26/18.\nПочинаючи з XVII століття, конструктори у всьому світі керуються формулою Блонделя. Відповідно до цієї формули, сума ширини проступу та подвоєної висоти підсхідця має варіюватися в межах 600-640 мм. Це як раз зручна ширина кроку середньостатистичної людини, оскільки вона враховує фізіологію ходіння. Відповідно, при таких величинах пересуватися сходами буде комфортно й безпечно.\nЧим вище підсхідець, тим більше кут нахилу. Це означає, що підніматися буде складніше. При цьому ширина сходинок в будинку повинна бути такою, щоб ходити ними було зручно навіть людині з великим розміром ноги.\nЩе одна закономірність свідчить: чим крутіше підйом, тим вужчою має бути ширина сходинок. Інший секрет: непарна кількість сходинок зручніше, ніж парна, оскільки фізіологічно зручніше почати й закінчити підйом, ступаючи тою ж самою ногою.\nГарантія якості й максимальний комфорт\nЯкщо ви вирішили замовити сходи і хочете бути впевнені в якості, зверніться до досвідчених підрядників. Компанія «СПС-БУД» спеціалізується на виготовленні бетонних конструкцій більше десяти років, а географія виконаних робіт охоплює не тільки Україну, а й країни СНД.\nКаталог виконаних робіт дивіться тут.\nПредыдущаяТип сходів: який краще і чому?\nСледующаяБетонні плити: як прорахувати підсилення перекриття?


Громадською приймальнею Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області прийнято понад 12 тис. заяв від громадян з початку року – Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області\nГромадською приймальнею Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області прийнято понад 12 тис. заяв від громадян з початку року\nЗ початку 2020 року Громадською приймальнею Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області прийнято від громадян 12 040 заяв щодо земельних питань, 1899 з яких – від учасників АТО/ООС.\nДо початку запровадження карантинних заходів фахівці Громадської приймальні Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області опрацювали 4 985 заяв громадян, з початку запровадження – 7 055 заяв із земельних питань. Також у період карантинних заходів телефоном надається близько 20 консультацій щодня.\nГоловне управління Держгеокадастру у Миколаївській області оперативно реагує та своєчасно надає допомогу громадянам через мережу Інтернет. З початку року фахівцями управління було опрацьовано 504 відгуки на офіційній сторінці Головного управління у мережі Фейсбук.\nДодатково повідомляємо, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 28 травня 2020 року № 93 відновлено прийом громадян у громадській приймальні Головного управління, за умови використання відвідувачами засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, виготовлених самостійно, та дотримання відстані не менше ніж 1,5 метра між відвідувачами адміністративній будівлі. Зберігаються обмеження на проведення особистих, виїзних прийомів керівництвом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та структурних підрозділів у районах області.\nНагадуємо, що під час карантинних заходів Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області гарантує громадянам можливість подавати звернення\n– у паперовому вигляді засобами поштового зв’язку за адресою: 54034, м. Миколаїв, пр. Миру, 34;\n– в електронному вигляді за ел.адресою: mykolaiv@land.gov.ua, zvg.mk@land.gov.ua\nКонсультації можна отримати за телефоном: (0512) 76-56-83.


Ізраїль, Японія, Таджикистан і ОБСЄ привітали Ющенка з перемогою - Korrespondent.net\nІзраїль, Японія, Таджикистан і ОБСЄ привітали Ющенка з перемогою\nКорреспондент.net, 11 січня 2005, 12:06\nПрезиденти Ізраїлю і Таджикистану, прем’єр-міністр Японії, а також генеральний секретар Організації з безпеки і співробітництва в Європі (ОБСЄ) надіслали лідерові української опозиції Віктору Ющенку привітання з перемогою на виборах Президента України.\nЯк повідомили у вівторок, 11 січня, у прес-службі посольства Японії в Україні, прем’єр-міністр цієї країни Дзюнітіро Коідзумі у своєму вітанні висловив надію на те, що на посаді глави держави Віктор Ющенко зможе вирішити проблеми і перебороти труднощі, які стоять перед Україною.\nКоідзумі відзначив, що Японія має намір і далі підтримувати просування України шляхом переходу до ринкової економіки й удосконалювання демократизації суспільства.\nЯпонія також сподівається на подальший розвиток двосторонніх відносин у цих сферах.\nКоідзумі також побажав Ющенкові міцного здоров’я і великих успіхів на посаді Президента України.\nОфіційне ппивітання доправив Віктору Ющенкові президент Таджикистану Емомалі Рахмонов. Про це повідомили сьогодні в прес-службі посольства Таджикистану в Росії й Україні.\nРаніше Віктора Ющенка з результатами виборів привітав також президент Ізраїлю Моше Кацав. У своїй телеграмі, яка була передана до офісу Ющенка ізраїльським посольством, він висловив упевненість у тому, що Україна під керівництвом Ющенка буде розвивати дружні відносини і співробітництво з Ізраїлем.\nПривітання з перемогою на президентських виборах Віктору Ющенку сьогодні надіслав також генсек ОБСЄ Ян Кубиш.\nУ своєму вітанні він високо оцінив проявлені Ющенком "почуття відповідальності і вірність демократичним цінностям".\n"Український народ і суспільство, які перебували в центрі світової уваги протягом багатьох тижнів, стали прикладом демократичної зрілості і відданості мирним змінам", - підкреслив Кубиш.\nВін висловив впевненість у тому, що тепер український народ об’єднається для будівництва демократичного і процвітаючого майбутнього своєї країни та досягнення стабільності в регіоні.\nЯн Кубиш також завірив, що ОБСЄ буде продовжувати працювати з іншими міжнародним організаціями для підтримки демократії і соціально-економічного розвитку в Україні.\nЗа матеріалами Українські новини, прес-служба Віктора Ющенка, прес-служба ОБСЄ.


КЗ ЛОР"Підгірцівська спецшкола-інтернат" - З історії села Підгірці...\nОднією з найбільших людських чеснот була і є любов до свого роду, своєї землі. Знати історію свого народу, своєї маленької Батьківщини -\nобов'язок кожної людини.\nВважається, що село має назву Підгірці тому, що перші його оселі були під горою на ставищі.\nПерша згадка про с. Підгірці належить до 1467року. Перші жителі селилися під горою, де тепер ставки, городи іде була джерельна вода. Хоча пізніше село розбудувалося на горі, назва збереглася. Загальна площа - 982 га, налічується 242 обійстя, населення близько тисячі осіб. Село розташоване на віддалі 8 км від м. Стрий, над рікою Жижавою, що пропливає через північно-західну околицю села.\nБлизьке розташування до Стрия, перехрестя важливих доріг, різноманітні природні ландшафти дають Підгірцям перспективу розвитку в майбутньому. Тут проходить вододіл між річками Стрий і Свіча. Підземні води села живляться за рахунок Свічі. Є безліч джерел, які багаті мінеральними солями, особливо кремнієм. Кремнієм збагачуються і овочі, які вирощують на городах, що відіграє важливу роль для загального здоров'я всього людського організму.\nІсторія села Підгірці тісно переплітається з історією виникнення тутешнього замку і його власниками.\nДуховною скарбницею і гординею села є церква Святого Духа, історія якої сягає 1810 року.\nУ 2007 р. почали зводити стіни нової церкви.\nА ще у Підгірцях є дендропарк, заснований у 1880 році тодішнім власником маєтку Станіславом Броніцким. Перші екзоти тут з'явилися у 1892 році. Територія парку займала 55 гекторів і була розділена на сад, дендрарій і розарій.\nСьогодні територія парку становить 7,5 га, ще є 10 га саду, ставок. У підгірцівському парку ростуть платан, капальпа бігнонієвидна, кипариси, тюльпанове дерево, гінкго, сумах пухнастий, дугласія голуба та ще багато інших екзотів.\nЗ історії нашої школи...\nУ травні 1947 року була створена Підгірцівська міжобласна спецшкола-інтернат для дітей, які втратили зір під час війни. Тут навчалося85 учнів з усієї України.\nЗ 1956 року діє інтернат для слабозорих дітей. З 1988 року директором школи працює Ярослав Сенько. Дбає про навчально-виховний процес і про побут учнів, про матеріальну базу школи. Піклується і про вихованців школи і після того, як вони закінчують школу. Тут працюють цілі педагогічні династії, для дітей вони і вчителі, і батьки...


Дзеркальна шафа. Купити шафу з дзеркалом у Києві, в Україні | MatraSon.ua\nІнтернет-магазин матраців Шафи Шафи з дзеркалом\nШафа п'ятидверний з дзеркалом з бука Лібрін\nартикул товару 04668\nШафа з дзеркалом - класичний прийом, який дозволяє візуально збільшити розміри кімнати, а також допомогти з підбором гардеробу всім членам сім'ї. Чи існують особливості вибору такої шафи?\nДзеркало - зовні або всередині\nУ радянські часи популярними були гардероби, де дзеркало кріпилося на внутрішній стороні дверцят і не вимагало великого піклування. Зараз в моді саме зовнішні декоративні елементи, які можуть займати майже всю стіну, якщо це дозволяють габарити шафи.\nВелике зовнішнє дзеркало зазвичай кріпиться на дверцята шафи-купе , причому це може бути як класичний варіант, так і декороване скло - з візерунками, матуванням, фотодруком. Такий прийом доречний, якщо він «перегукується» з якимись деталями умеблювання. Велике, яскраво оформлене скло буде залучати погляд і стане акцентом інтер'єру.\nРозпашна шафа часто прикрашає дзеркало поменше, особливо якщо модель передбачає скорочені двері, встановлені над висувними шухлядами. Такий варіант, до речі, більш зручний, оскільки ростові варіанти частіше брудняться саме внизу. Красиво виглядають трьохдверні шафи, де центральна частина прикрашена фігурним дзеркалом - наприклад, овальної форми.\nСкло істотно ускладнює вагу дверей, тому бажано купувати вже готовий варіант, а не втілювати особисті дизайнерські задумки.\nПереваги шафи з дзеркалом\nЯкщо ви не наважуєтеся придбати такі меблі, побоюючись регулярних чисток - знайте, сучасні засоби для чищення дозволяють привести в порядок рівне скло за лічені хвилини. Тому проблемою з прибиранням точно не буде. А ось користі така шафа має набагато більше:\nвізуально збільшує габарити приміщення - це особливо помітно в маленьких прихожих;\nекономить простір - вам не потрібно кріпити дзеркало окремо, загорожуючи стіни;\nнейтральний варіант без прикрас і друку легко впишеться в будь-який інтер'єр;\nпрямовисне дзеркало буде зручне для всіх членів сім'ї.\nДзеркальну шафу можна встановити в спальні, вітальні, ванній кімнаті. В інтернет-магазині Matrason можна підібрати різні варіанти - як за розміром, так і ціною. А щоб кімната була оформлена гармонійно - загляньте в сусідні розділи нашого каталогу, щоб купити комод , тумбу або навісні полки, виконані в схожому стилі та кольорі.\nДоставка меблів можлива по всій території України. Сучасна транспортна служба обережно доставить тендітні меблі в Київ, Харків, Дніпро, Одесу, Запоріжжя або інше місто за лічені дні.


Йде зима в'язані шапки в яку популярні дуже незвичайні і в той же час жіночні. Ця дуже витончена і елегантна шапка в'яжеться спицями та гачком спицями ми робимо пухнастий верх шапки, а гачком в'яжемо тулію, обв'язуємо для краси по низу і окремо в'яжемо декор в'юнки. В'язана зимова шапочка вийде дуже тепла, але в той же час прикрасить будь-яку її власницю.\nВам потрібно 150 г пряжі рожевого кольору (250 м/100г), спиці 4, гачок 3 Детальніше, як в'язати візерунок хутро з витягнутих петель читайте\nВ'юнки в'яжуться так зв'яжіть ланцюжок гачком з повітряних петель. Потім пров'яжіть ряд стовпчиками з накидом, вив'язуючи з кожної петлі два стовпчики з накидом. Якщо вам хочеться зробити в'юнок товстеньким, то можете зв'язати ще ряд за таким же принципом. Наберіть розраховану кількість петель на спиці.\nВам потрібно зв'язати хутряну частина шапки. Візерунком хутро в'яжіть без убавленій 4 сантиметри, потім почніть зменшувати. Зменшуйте пров'язуючи кожну 8 і 9 петлі разом, в наступному ряду петлі над ними, так щоб убавленіе йшло клинами.\nВерхні 6 петель стягніть ниткою.\nЗшийте шов. Тепер зв'яжіть тулію гачком стовпчиками без накиду, вив'язані петлі по краю хутряного кола. Низ тулії обв'яжіть арками з трьох повітряних петель.\nОкремо зв'яжіть і пришити в'юнки. За матеріалами vyazanie-shapok.net\nнакид, шапка, гачок, накидом


Grover SWR 601\nГотовий до застосування гідрофобізувальний засіб.\nСклад для поверхневої гідрофобізації вбираючих (гігроскопічних) основ: мінеральних пов ерхонь усіх\nтипів, штукатурок, поверхонь, пофарбованих фасадними водно-дисперсійними структурними і\n«гладкими» фарбами. Готовий до застосування. Основне призначення: фінішна обробка основ для\nнадання їм водовідштовхувальних властивостей. Може використовуватися для зимової консервації\nоштукатурених фасадів. Для зовнішніх і внутрішніх робіт.\nGrover SWR 601 не призначений: для зміцнення поверхні як ґрунтувальний матеріал, для\nулаштування відсічної гідроізоляції, для гідроізоляції підвальних приміщень, для гідроізоляції від\nґрунтової вологи, для гідроізоляції від просочуваних або поверхневих вод, для гідроізоляції від води під\nБетон, газобетон, пінобетон, керамзитобетон, цементно-піщана штукатурка (у тому числі декоративна\nштукатурка), піщаник, мармур, вапняк, гіпс, туф, ракушняк, а також інше штучне і природне\nоздоблювальне каміння; азбоцемент, цементно-стружкова плита, шлакоблок, цегла (облицювальна,\nсилікатна, клінкерна, «обпалена червона»), тротуарна плитка, шифер, черепиця, штукатурки на\nполімерній (акриловій) основі, фасадні водно-дисперсійні структурні та «гладкі» фарби.\nПоверхня має бути міцною, сухою й чистою. Забруднення, відшарування, неміцні ділянки основи, що обсипаються, а також речовини, що зменшують проникнення в основу (пил, жири, мастила тощо), ретельно видалити. За наявності на поверхні висолів видалити їх механічно або за допомогою спеціальних засобів. За наявності на поверхні мікрофлори (цвіль , мох, лишайники й водорості) видалити її механічно, а потім обробити спеціальним протицвілевим засобом (наприклад, Grover AM1\nабо Eskaro Biotol). Тріщини й вибоїни розшити та закрити відповідним ремонтним розчином або шпаклівкою. Для зміцнення неміцної мінеральної основи рекомендується її обробити водно- дисперсійною акриловою ґрунтовкою ТМ AURA або ТМ Eskaro. Поверхні, пофарбовані фасадними фарбами, оздоблювати через 4 тижні після їх нанесення.\nПеред застосуванням перемішати. При зберіганні допускається випадання невеликого нерозчинного осаду, який не знижує дії активної гідрофобізувальної речовини. Наносити валиком, п ензлем або методом розпилення. Поверхні обробляти до повного насичення методом «мокрим по мокрому». Під час обробки не допускати утворення калюж, патьоків та крапель. Надлишки видалити ганчіркою. Повторна обробка по висохлому шару гідрофобізатора може призвести до появи нальоту білого кольору. Роботи проводити за температури навколишнього повітря та основи від +5 ºС до +30 ºС Рекомендується попередньо перевірити дію гідрофобізатора на сумісність з основою та ефективність обробки на невеликій ділянці в невідповідальному місці.\n1-5 м²/л. Витрата залежить від вбираючої здатності (гігроскопічності) оброблюваної поверхні. Чим гірше оброблюваний матеріал вбирає гідрофобізатор, тим витрата його буде менше, і навпаки. При обробці шорсткої поверхні витрата збільшується, оскільки збільшується площа оброблюваної поверхні. Приблизна витрата для деяких матеріалів: 5 м²/л – для бетону і погано вбираючої клінкерної цегли; 2 м²/л – для силікатної цегли; 1-1,5 м²/л – для мінеральних штукатурок, газобетону, гігроскопічної облицювальної цегли. Реальну витрату необхідно перевіряти експериментально шляхом пробної обробки поверхні на об'єкті.\n24 години за температури +20ºС і відносної вологості повітря <80%.\nПід час роботи дотримуватися загальних правил гігієни праці. Xi - Дратує. R22 - Небезпечно при ковтанні. R38 - Спричиняє роздратування шкіри. R41 - Ризик серйозного пошкодження очей. S2 - Зберігати в місцях, недоступних для дітей. S24/25 - Уникати попадання на шкіру і в очі. Працювати в провітрюваному приміщенні, в робочому одязі, гумових рукавичках, захисних окулярах. Під час розпилення використовувати респіратор, не допускати утворення хмари аерозолю, наносити з навітряного боку. S23 - Не вдихати аерозоль. S26 - У випадку потрапляння в очі негайно промити великою кількістю води і звернутися за медичною допомогою. У разі попадання на шкіру - промити водою. Для нейтралізації дії засобу - використовувати столовий оцет. Засіб пожежо- і вибухобезпечний.\nЗалишки рідкого гідрофобізатора здати в місця зберігання шкідливих відходів. Залишки висохлого гідрофобізатора й тара підлягають утилізації як побутове сміття.


Ірина Паламар обговорила українсько-казахстанську співпрацю з нагоди Дня Незалежності Казахстану | АСОЦІАЦІЯ ТВАРИННИКІВ УКРАЇНИ\nДата публікації: 06-12-2018 - 10:35\nНа урочистому заході, що відбувся у Fairmont Grand Hotel Kyiv, були присутні також представники бізнесу Республіки Казахстан та України та інші поважні гості.\nУ ході зустрічі Ірина Паламар мала змогу поспілкуватися із представниками казахстанського бізнесу, обговоривши ключові тенденції в галузі тваринництва обох країн та домовившись про головні аспекти подальшої співпраці.\n«Сьогодні багатовікова дружба між Україною і Казахстаном вийшла на якісно новий рівень, - каже Ірина Паламар. – Ми маємо понад 100 угод і договорів в усіх напрямках, ефективно працює і казахстансько-українська міждержавна комісія з торговельно-економічного співробітництва.\nМи реалізуємо ряд великих міждержавних проектів в атомній енергетиці, сільському господарстві, сфері переробки агросировини, ІТ-технологій, транспорту і багатьох інших напрямках. У перспективі – співпраця в космічній сфері, паливно-енергетичному комплексі та авіабудуванні.\nЯк свідчить статистика, у 2017 році двосторонній товарообіг між нашими державами виріс на 23% і склав $ 1600000000.\nЩо ж стосується конкретно галузі тваринництва, то Республіка Казахстан на сьогоднішній день є одним із найпотужніших імпортерів нашої ВРХ та яловичини (у 2017-2018 рр. на нього прийшлося 30,8% усього експорту нашої ВРХ і яловичини), також ми експортуємо до цієї країни свинину. Крім того, ми Казахстан входить в трійку основних споживачів нашого вершкового масла.\nЯк бачимо, що у бізнес-співпраці між нашими країнами є великий потенціал, особливо це стосується напряму експорту ВРХ, який сьогодні в Україні ми активно розвиваємо, і до цього докладає зусиль і наша Асоціації тваринників. Свого часу саме ми домоглися, аби фермерам держава давала дотації на вирощування бичків (цього річ це було 2500 грн/голову), ми підтримуємо також кооперативи з відгодівлі ВРХ, лобіюємо підтримку розвитку цього напряму на законодавчому рівні».\nКазахстан входить в число 50 конкурентоспроможних економік світу.\nЗа роки незалежності економіка країни зросла у 8 разів, доходи населення - у 16 разів.\nВ рейтингу Всесвітнього банку Doing Business 2019 Казахстан посідає 28-е місце (для порівняння – Україна лише 71 місце), а її золотовалютні резерви досягли $ 98 млрд.\nКазахстан - повноправний член СОТ. Ведучий торговий партнер Казахстану - Європейський союз, на його частку припадає 42% товарообігу і 53% експорту країни.\nЗа останні 20 років до Казахстану залучені іноземні інвестиції обсягом $ 300 млрд. Послідовно реалізується Програма індустріального розвитку країни. На сьогодні налагоджено випуск близько 500 моделей нової продукції. Це автомобілі, локомотиви, космічні апарати дистанційного зондування Землі, повний цикл переробки урану і багато іншого.\nУ фокусі уваги і транзитно-транспортний напрямок. За роки незалежності в країні побудовано і реконструйовано понад 12 тис. км доріг, а також завершено будівництво казахстанської ділянки трансконтинентальної магістралі «Західна Європа – Західний Китай» протяжністю 2800 км.


Відновлене бомбосховище на Хмельниччині та допомога чернігівським газовикам - Джерело\nВідновлене бомбосховище на Хмельниччині та допомога чернігівським газовикам\nРГК облаштувало бомбосховище третього класу для жителів Хмельницького та співробітників компанії. Захисна споруда розташована у густонаселеному районі міста, тому вона доступна хмельничанам.\nУкритися в ньому може більше 200 осіб. Бомбосховище облаштоване двома тамбурами з металевими захисними дверима, системою очистки повітря, автономним водопроводом, каналізацією та електрикою (в т.ч. аварійним електроживленням) і зв’язком.\nРГК продовжує допомагати тимчасово переміщеним сім’ям з зони бойових дій. Газовики АТ "Дніпропетровськгаз" оперативно відновили розподіл газу до ще одного дитячого оздоровчого закладу у Царичанському районі, а також до 16 приватних будинків у трьох найближчих районах.\nГазорозподільні компанії, що працюють під брендом РГК, своїм колегам з АТ "Чернігівгаз", що працюють в оточеному місті, яке тримає оборону. Гуманітарна допомога зібрана газовиками з усієї України прямує до оточеного російськими військами міста.\nТим часом працівники АТ «Чернігівгаз» також перебувають на передовій - ремонтують пошкодження мереж на лінії фронту, завдяки чому вдалося повернути газопостачання до семи тисяч українських осель.\n2022-03-10 20:17 2022


Буковинський інтелектуальний календар ВЕРЕСЕНЬ - 2020\n6 вересня – 145 років від дня народження педагога, письменника Михайла ДАШКЕВИЧА (1875 – 1948)\nЦими днями виповнюється 145 років з дня народження буковинського письменника Михайла Дашкевича, чиє ім’я є маловідомим буковинцям і зокрема чернівчанам. Народився він 6 вересня 1875 року в невеличкому селі Киселиці що на Путильщині. Краї, який здавна славиться своїми гуцульськими традиціями та відомими просвітниками. В краї, де народився Буковинський Соловій – Юрій Федькович. Тут під літературним псевдонімом Клябука та Місяченько писав свої твори для дітей, займаючись просвітництвом і Михайло Дашкевич. З дитячих років майбутній письменник - Михайло Дашкевич захоплювався читанням. Батьки, помітивши хист хлопця до читання, віддали його на навчання в Чернівецьку учительську семінарію. Витрачаючи немалі кошти на навчання та проживання свого сина в Чернівцях, вони намагалися забезпечити йому добру освіту. Семінарське життя хлопця було безтурботним, а навчання - успішним. Останніми роками його навчання був рік 1899. По закінченні семінарії юний Михайло Дашкевич пішов вчителювати. Свої перші лекції школярам він почав читати у буковинських селах Ревне та Шепіт. Пройшло небагато часу і завоювавши авторитет своїх колег- вчителів, Михайло Дашкевич стає директором школи у містечку Вашківці що на Вижничині (1918-1933рр). В цей період, а саме у 1902 році, молодий вчитель розпочинає свою літературну діяльність. Змальовуючи у своїх творах життя краян та використовуючи гуцульську мову, він пише низку оповідань «Сліпець», «Добре, що хоть разом», «Гриць перед шибеницею», які пройняті співчуттям автора до долі селян. А ось відтворюючи на папері різдвяні традиції та Маланчині свята Михайло Дашкевич пише для дітей драматичні сценки під однойменною назвою «Маланка», які вийшли друком у 1922 році. Присвячене різдвяним святам і оповідання М. Дашкевича «Святий вечір». Володіючи румунською мовою, письменник робить спробу перекласти з румунської мови на українську вірш «Іде зима» Васіле Александрі, який було визнано вдалим та опубліковано 19 грудня 1926 року в газеті «Рідний край». Пізніше Михайло Дашкевич береться за переклади інших віршів цього поета та твори інших літераторів, знайомлячи з румунською літературою українського читача. Власне і сам буковинський письменник, якого літературознавці називають раннім реалістом, є автором багатьох поезій та інших творів малої прози, які наразі є малодоступними сучасному читачеві. З досліджень науковців-філологів сьогодні нам відомо і те, що письменник при житті друкував свої твори у чернівецьких часописах «Буковина», «Руська рада», в альманасі «На шляху» та інших періодичних виданнях.\nДругу половину життя провівши в Румунії, письменник відійшов у вічність у невеличкому румунському містечку Римніку-Вилча.\n17 вересня – 140 років від дня народження Іларія КАРБУЛИЦЬКОГО (1880 – 1961)\nСьогодні минає 140 років від дня народження письменника, педагога і видавця Іларія Івановича Карбулицького. Він народився в селі Горішні Ширівці, на Заставнівщині в родині лісника Івана Карбулицького. Коли йому виповнилось 6 років він з родиною переїхав до Волоки. Тут у сільській школі здобував початкову освіту до чергового переїзду родини в Чернівці. Із містом зустріч відбулась у 1890 році. Тут він продовжив навчання у чернівецькій гімназії.\nПроявляючи неабияку зацікавленість до педагогічної справи він вступає до Чернівецької семінарії.\nТут відбувається зустріч з Осипом Маковеєм, який навчає його українській мові та літературі, знайомство учня з учителем переростає у багаторічну дружбу. Маковей навіть стає хрещеним батьком одного із синів Іларія Карбулицького. Завдячуючи своєму вчителеві з часом він опиняється в колі із знаковими особистостями краю. З літературних джерел дізнаємося, що він був особисто знайомий з письменницею Ольгою Кобилянською, публіцистом і громадським діячем Михайлом Павликом та іншими літературними діячами. Його перу належать спогади про перебування на Буковині в 1901 і 1903 роках української поетеси Лесі Українки, зокрема про її приїзд в Стрілецький Кут та село Ревне. Будучи особисто знайомим з письменницею і захоплений зустрічами з нею, він пише «Мої спогади про Лесю Українку».\nІларій Іванович знаходив час і для наукових праць. Багато років займаючись дослідженням та вивченням розвитку народної освіти у нашому краї, він пише та видає книгу «Розвій народного шкільництва на Буковині», що вийшла у Вашківцях. Зокрема у статті «Українське шкільництво на Буковині» Василь Сімович виписує ставлення багатьох відомих особистостей краю та освітян до подій, що тоді відбувались. Справи в шкільництві тих років були не зовсім кепськими, але тогочасною румунською владою були спроби за економічних проблем зменшити кількість українських шкіл. В статті йдеться про негативні тенденції в окремих районах області, місті Кіцмань, Заставна, Вашківці, Вижниця. І хоча стан справ в освіті іноді дещо змінювався - він все одно залишався таким, що з ним були незгідні представники народного просвітництва, представленого відомими українськими буковинцями, що підтримали програму новоутвореної ЗУНР, зі столицею у Львові. Згодом зі Львова, де почали зароджуватися масові національні рухи, знайшли свій розвиток рухи і у Тернополі та у нинішньому Івано-Франківську. До цих рухів долучилась і Буковина. Варто зазначити, що Українська національна рада Народної республіки була утворена в складний для історії Буковини час - початок ХХ століття, відзначений відвертою боротьбою за територію Північної Буковини, що велась між Росією та Румунією. В невизначений для північної Буковини час Іларій Карбулицький став одним із перших учасників національних рухів ЗУНР і боровся за відновлення українських шкіл. Як пише Василь Сімович у своїй статті «Справжній розвиток усього народного шкільництва на Буковині», а отже і українського, у свої руки перебрала частково держава, сприяв цьому приїзд міністра освіти Румунії «в дусі інспекторських циркулярів» щодо «української меншості». Про це ми дізнаємося зі сторінок досліджень книги « Історія. Культура. Громадське життя». В Австрійський період, як нам відомо, було збудовано в Чернівцях нинішній університет, але так сталося, що в певний період «втратили свій розвій» окремі «катедри» університету. Загальний образ тодішнього шкільництва на Буковині, пише Василь Сімович, Іларій Карбулицький охарактеризував так, називаючи його «присмерком»: « …стан сучасної української школи в нашому краю» є «присмерком», але це слово не характеризує цього стану. Бо справді в нашому шкільництві тепер глупа ніч, присмерк його давно минувся! Тільки ж глупа ніч не вічна. Після неї мусить колись заблиснути ясний день, і ми хочемо вірити, що він нам блисне, ясний день української школи на Буковині»\nСам Іларій Карбулицький, якого науковці називають автором шкільництва, навчався в Чернівецькій семінарії. Після закінчення навчання, у 1903 році він розпочав свою учительську кар’єру. Працює у селах Ревне, Старі Мамаївці, Горішні Станівці. З 1906 до 1935 року Іларій Карбулицький був директором школи у селі Верхні Станівці, що на Кіцманщині.\nЩе будучи семінаристом він розпочинає свою літературну діяльність. Перші твори його з’являються у кінці 1890-х років. Карбулицький спочатку друкується переважно в газеті «Буковина» (з 1900), а згодом в журналі «Промінь». Однак пізніше, набувши фахового вчительського та журналістського досвіду, він опинився серед когорти письменників, буковинських журналістів та дописувачів, які на сторінках журналів та місцевих часописів висвітлювали життя краян.\nУ 1904 році, коли після масового віча у Львові українських вчителів Галичини й Буковини, створюється учительський журнал «Промінь» – орган майбутньої вчительської організації під назвою «Взаємна Поміч галицьких і буковинських учителів», на Буковині з’являється свій однойменний журнал, який виходив у Вашківцях. Спочатку його редагував Іван Герасимович, а пізніше Іларій Карбулицький, який був його редактором з 1904 по 1907 роки. «Одначе, тому, що станові інтереси вчителів обох тих країв були відмінні, у 1908 році заснувалася на Буковині «Вільна Організація Українського Вчительства на Буковині», що створила свій власний орган «Каменярі» в селищі Мамаївці, пише Д.Квітковський у наукових нарисах «Буковина .Її минуле і сучасне». Одним з редакторів цієї газети теж був Іларій Карбулицький. Вчительський журнал «Каменярі» виходив впродовж 1909–1914 років. Автор пише, що цей часопис швидко набрав поваги й значення, бо «займався становими й шкільними справами, нерідко торкаючись громадського життя краю». Завдячуючи цим журналам перед Першою світовою війною на Буковині «нараховувалось понад 180 україномовних громад та 17 міщанських народних шкіл».\nПедагог за фахом і письменник та журналіст за покликанням Іларій Карбулицький крім редакторської та педагогічної діяльності займався ще й виданням серії популярних книжок «Крейцарова бібліотека», друкувався в газетах «Руська рада» (1906), «Іскра» (1907), «Час», «Рідний край», « Самостійна думка», в альманасі «На шляху», писав оповідання та драматичні твори з життя селянства та інтелігенції.\nВ 1935 році він оселився в Чернівцях і в цей м, що очолював Український громадянський комітет, який займався збиранням матеріальної допомоги для голодуючих , а у 1936–1940 роках був заступником голови товариства «Українського народного дому в Чернівцях».\nЗ матеріалів СУЕ та з досліджень фахівців дізнаємось про те, що Іларія Карбулицького було звинувачено в антирадянській націоналістичній діяльності і заарештовано та вислано в заслання. За матеріалами Вікіпедії – йому довелось перебувати в таборах майже 10 років. Посмертно І.Карбулицького було реабілітовано лише в 1990 році.\nУ 1954 році І.Карбулицький повернувся у Чернівці, де пройшли його семінарські роки та відбувались знакові зустрічі з Осипом Маковеєм та Ольгою Кобилянською, що дали поштовх до написання спогадів «Велика дочка України».\nВідійшов Іларій Карбулицький у вічність 30 січня 1961 року в Чернівцях, де його і поховано.\n15 вересня – 140 років тому відбувся візит до Чернівців Імператора Австро-Угорщини Франца-Йосифа І (1880)\n15 вересня, рівно 140 років тому, в Чернівцях відбулася подія, про яку писали всі газети Європи, і мабуть не тільки, згадували про Czernowitz по всіх, навіть маленьких містечках та селах великої Австро-Угорської монархії. Адже цього дня далекого 1880 року до нашого міста прибув з візитом Імператор Австро-Угорщини Франц-Йосиф І (1880).\nВарто зауважити, що якраз перед цим, а він народився 18 серпня 1830 року, йому виповнилось 50 років і він вже був правителем 32 роки. І то мабуть монарх подарував собі таку ювілейну подорож, аби оглянути свої володіння. Хоча звісно, в нього, як державця, були й інші, серйозні завдання, політичні в тому числі, як дальше розвивати і зберігати таку велику європейську державу, якою на той момент була Австро-Угорська монархія.\nІ взагалі так виходить, що осінь для Чернівців дуже важлива і знакова пора року. Бо яснійший цісар два рази приїжджав саме восени. Місто святкує своє храмове свято в перші дні жовтня, театр відкрито 3 жовтня, багато інших споруд приурочено до цієї дати і звісно, що така важлива подія, як відкриття університету також відбулася в перші дні жовтня.\nЦе була неординарна подія в житті міста і про неї збереглась детальна хроніка, приїзд цісаря детально розписано журналістами в місцевій та столичній пресі, за якими визначний історик Чернівців Раймунд Фрідріх Кайндль в своїй знаковій праці «Історія Чернівців» ретельно передав події тих трьох днів. Аби зрозуміти, як готувалися в місті до приїзду першої особи та відчути ту подію разом з мешканцями міста того часу, наводимо детальніше її опис:\n«У 1880 році цісар утретє прибув до східної провінції своєї імперії. Його величність приїхав до кордону краю опівдні 15-го вересня. За стародавнім звичаєм найстаріший житель краю вітав Його хлібом і сіллю. У населених пунктах, повз які проїздив потяг цісаря, запанувала безмежна радість. На чернівецькому вокзалі його Величність зустріли бурхливими вітальними вигуками. Тут монарх відповів на промову крайового старости такими словами: «Мені є дуже приємно, що через такий довгий час Мені знову видалася нагода відвідати моє вподобане герцогство Буковину». Проїзд від вокзалу до міста перетворився на величний тріумфальний хід, що досяг свого апогею у привітанні монарха поважним числом юних почесних пань, які вишикувалися біля тріумфальної арки, спорудженої неподалік католицької церкви між помешканням полковника і будинком фінансової дирекції. 15-го і 16-го вересня Його величність перебував у Чернівцях і оглянув місто, що бурхливо розвивалося. З дивовижною витривалістю Його Величність відвідував усі церкви, школи, університет і резиденцію, шпиталі та промислові підприємства. Він радісно визнав відрадні успіхи і всюди виявляв своє жваве зацікавлення. Цісар з надзвичайною доброзичливістю приймав численні клопотання, які він у найлюб’язніший спосіб дозволяв передавати собі особисто навіть на вулиці. З такою привабливо-дружелюбною зацікавленістю Він приймав влаштовані почесті, оглядав народне свято у Народному саду, відвідував стрільбище та святкову виставу в театрі. Цісар інспектував також чернівецький батальйон крайової оборони, перебравши на себе його командування, і похвалив його за успіхи. О 17-й годині монарх від'їхав на Радівці, звідки повернувся ще того ж дня. Всюди Його супроводжувала неосяжна бурхлива радість. Всіх захопила та зачарувала милостива ласка і щирість Його Величності.\nРано-вранці 18-го Його Величність від’їхав з міста, яке, як і в час присутності цісаря, було яскраво і святково освітлене. Багатотисячний людський натовп заполонив вулиці, з сумом у серцях прощаючись з батьком краю. Його Величність сказав на вокзалі зворушливі слова прощання, а бургомістрові з визнанням висловив таке: «Я Вам дякую, місто зробило для Мене надто багато». Потім Він висловив надію на подальший розвиток міста і запевнив, що він зі свого боку охоче цьому сприятиме. Коли потяг уже рушив і знову залунали вигуки «Слава»», Його Величність появився у вікні і дружньо та зі щирою усмішкою слав вітання на всі боки. Надзвичайне враження справила на всіх сцена прощання на кордоні краю. Коли монарх дуже щирими словами подякував за гарний прийом, настала глибока тиша, але за кілька секунд залунали все нові й нові вітальні вигуки, що потрясали прохолодне вранішнє повітря, вітальні вигуки, у яких виявлялися почуття вірності народу до дорогого монарха. Його величність цісар знову звернувся до присутніх і сказав: «Я беру з собою спогади про перебування на Буковині як найприємніші у моєму житті. Сподіваюся, що незабаром знову прибуду на Буковину. Ще раз дякую всім. Прощавайте!» Коли Його величність цісар люб’язно попрощався, він знову піднявся в салон вагону, і потяг повільно рушив під радісні слова слави з боку величезного натовпу народу. За якусь мить народ уже не бачив свого дорогого монарха».\nЗвісно, за цей період, а це рівно 25 років, як цісар відвідував місто, Чернівці з доволі скромного невеличкого містечка, з більших споруд на той час була тільки чернівецька ратуша та Божі храми (Костел Воздвиження Всечесного Хреста, кафедральний собор Святого Духа та Собор Успіння Пресвятої Богородиці УГКЦ). А в останній приїзд (залізницею, яка появилася в 1866 році) яснішого цісаря в місті вже були збудовані приміщення Товариства плекання музики на Буковині (нині Чернівецька філармонія), споруда театру (ще дерев’яна біля Турецького мосту), щойно зведена велична церква Параскеви Сербської, багато мурованих будинків і найвеличніша споруда – це майже завершена Резиденція митрополитів Буковини і Далмації, яка й до сьогодні вражає своїми розмірами та архітектурою. І найголовніше досягнення – в Чернівцях в 1875 році було відкрито класичний університет за його ж підписом.\nЩе до свого останнього, як пізніше виявилось, приїзду, цісар передав місту дуже достойний подарунок – частину своєї приватної колекції. Мабуть не всі знають, що в нашому місті, вірніше в науковій бібліотеці ЧНУ ім. Ю.Федьковича, знаходиться цей вартісний духовний дарунок – зібрання книг імператорського дому Габсбургів, що складає іменну колекцію "Бібліотека Габсбургів" у фонді відділу рідкісних та цінних книг НБ ЧНУ. Звісно, що родина Габсбургів мала величезну особисту бібліотеку. Так як в колекції налічувалося по декілька екземплярів рідкісних книг, то дублетні примірники дарувалися публічним бібліотекам Австро-Угорської імперії, до складу якої входила й Буковина. А так як в 1875 році було Його Височайшим указом було відкрито університет Франца-Йосифа, в 1878 р. бібліотека у Чернівцях отримала великодушний дар Його Величності кайзера Франца-Йосифа. Подарунок склав 1056 томів. Це також книги з фамільної бібліотеки імператорської родини. Серед них – унікальні та розкішно оформлені видання.\nВидання, що входять до складу колекції, а це книги, газети, журнали – знаходяться в дуже хорошому стані. Палітурки книг виготовлені зі шкіри, оксамиту, шовку муару, паперу відмінної якості. Оздоблення та обрізи більшості книг – із сусального золота. Книги різними мовами, переважно німецькою та французькою, а також англійською, італійською, угорською, чеською, латиною та іншими. Майже 900 примірників – книги, які надруковані після 1830 року. Цінних видань XVII, XVIII та початку XIX ст., так званих стародруків – книг виданих до 1830 року, близько 500 примірників. У всіх книг зібрання "Бібліотека Габсбургів" власна доля і можна багато цікавого дізнатися про історію кожної з них…\nВарто зауважити, що на той момент всі клопоти з підготовки до приїзду яснішого цісаря лягли на бургомістра Отто Амброза фон Рехтенберга, а легендарний Антон рицар Кохановський фон Ставчан, шанований в столичних владних коридорах, був на той момент маршалком Буковинського сейму і звісно, дуже активно прилучився, аби такий важливий візит відбувся на самому високому рівні.\nМаємо гадку, що цісар залишився задоволений оглядинами міста, так як воно за досить короткий час перетворилося на культурний і просвітницький центр на сході великої європейської монархії. Найбільшим подарунком цьому найвіддаленішому закутку своєї величезної монархії стало безсумнівно власне місто, його історичне середмістя із прекрасною архітектурною забудовою, яка до цього часу є його найбільшим скарбом та окрасою. Та неповторна аура, його будинків, його унікальної історії, того, що важко передати словами, але можна відчути душею, яке за цей час було створено мешканцями Чернівців.\nЗвісно, з висоти років та навіть століть можна давати різну оцінку періоду правління Франца Йосифа І, але попри все він був і залишається визначною фігурою у світовій історії. Так історично склалося, що він був найвідомішим представником династії Габсбургів, поскільки у 18 років посів австрійський трон і всі наступні 68 років свого життя присвятив управлінню цією великою державою. І намагався, звичайно в міру свого бачення, дуже ретельно виконувати покладені на нього завдання – керувати такою величезною та розмаїтою державою, якою була Австро-Угорська монархія з різними державами, різними віросповіданнями та мовами. Як пише сьогоднішній відомий історик Ярослав Грицак: «Франц Йосиф був не найкращим імператором, але після нього все було набагато гіршим», а «час його правління для Галичини був періодом спокійної модернізації, … тоді був ідеал життя, до якого Україна має прагнути сьогодні. Тобто, до суспільства, достатньо модернізованого, мирного і благополучного. Не дивно, що галичани так тепло згадують про Франца Йосифа, але більше про ті часи, які минули і не знати, коли повернуться».\nЦе був третій приїзд яснішого цісаря в столицю герцогства Буковини – місто Чернівці.\nДва попередні приїзди монарха в наше місто відбулися значно раніше.\nПерший був в 1851 році, а цісареві було всього 21 рік. Як красиво про це пише історик Кайндль: «Осінь 1851 року вперше привела Його Величність цісаря Франца Йосифа І на східні терени своєї імперії» Прибув в наше місто ввечері 21 жовтня і пробув тут до 27 жовтня, і вже звично відвідував богослужіння в храмах, оглянув військові підрозділи, оглядав освітлене місто і не проминув відвідати такий важливий культурний центр, як Народний сад (нині Чернівецький парк культури та відпочинку ім. Т.Шевченка). Зупинився він у генеральському будинку.\n«Друге перебування нашого цісаря на Буковині припало саме на неспокійний час Кримської війни [Кримська війна (1853—1856) або Східна війна – між Російською Імперією і союзницькими військами Османської імперії, Великої Британії, Французької імперії та Сардинського Королівства за панування на Близькому Сході і Балканах]. Під час Кримської війни у Чернівцях були зосереджені значні війська «про всяк випадок». «Його величність цісар прибув сюди…29 червня 1855 року, на свято Петра і Павла опівдні о 12 годині». Зважаючи на тривожний час, він відвідав військовий шпиталь, військові частини, про успіхи яких він висловився шанобливо і залишився задоволений. Але попри воєнну ситуацію, він відвідав гімназії, виставку продукції та місцевих ремесел, яку було представлено в Ратуші.\nА також без особливих урочистостей, але він прогулявся Народним садом. Зупинився він на нічліг в помешканні президента краю Шмюкка (нині це приміщення Румунського народного дому та апеляційного суду на Центральній площі).\nТреба також відзначити, що Чернівці відвідували й попередні імператори: Йосиф ІІ (1783, 1786), Франц І (1817, 1823) і наприкінці – останній з династії Габсбургів Карл І (1917). А ще 16 візитів здійснили в різний час ерцгерцоги як представники Габсбурзької династії, аби побачити навіть віддалені від столиці володіння великої монархії.\nА проте, яснійший цісар все-таки повернувся в Чернівці, на цей раз – уже назавжди. 4 жовтня 2008 року, коли місто урочисто святкувало 600-річчя Чернівців, Арсеній Яценюк заклав, а 3 жовтня 2009 року урочисто відкрив у цьому місті, у невеличкому сквері, пам'ятник цісареві Австро-Угорщини Францу Йосифу І. Його створив авторський колектив львів’ян – заслужений художник України Сергій Іванов та скульптор Володимир Цісарик. І Франц Йосиф І, одягнений у парадову форму, не височіє на п’єдесталі, а «ступив» на чернівецьку бруківку, прогулюється сквером і уважно спостерігає за життям міста та його мешканців…Що він думає при цьому, то вже знає тільки він сам…\nМатеріали підготовлено за виданням: Кайндль Раймунд Фрідріх Історія Чернівців від найдавніших часів до сьогодення [Текст] / Р. Ф. Кайндль ; пер. з нім. В. Ю. Іванюк ; наук. ред. О. М. Масан ; Науково-дослідний центр буковинознавства при Чернівецькому національному ун-ті ім. Юрія Федьковича. - Ювілейне вид. до 60-их роковин правління Його Величності Цісаря Франца Йосифа I і на пам'ять про першу писемну згадку про Чернівці 500 років тому, Репр. вид. 1908 р. - Чернівці : Зелена Буковина, 2005. - 330 с.: іл. - (Історична бібліотека "Зеленої Буковини"). - Укр. і нім. мовами


Згідно зі східним календарем, який вже досить давно став популярний не тільки серед українців, але й усього світу, кожен рік має свій особливий символ – тварина, що володіє своєю стихією і кольором. Саме ця тварина і визначає те, яким буде наступний рік, чим варто зайнятися в ньому і чого взагалі треба очікувати, до чого готуватися. Ось чому людям так цікаво, яка тварина – символ 2019 року. Астрологи вже давно знають відповідь на це просте питання. 2019 рік стане роком Жовтої Земляний Свині. Ті люди, які народжуються в цю пору, вміють будь-якими способами добиватися своєї мети, але ніколи не втрачають людяності і вміють прислухатися до своїх близьких.\nЛюдина, який був народжений в рік цієї тварини, буде володіти якостями, властивими йому. Однак стихія і колір теж чинять свій вплив. Тому ті, хто народиться в 2019 році, будуть дуже добрими, їм не чужа душевна теплота. Вони – хороші друзі з чудовими організаторськими здібностями, що дозволяють пробиватися на будь-якій роботі. Також треба згадати, який зараз рік тварини. Собака і свиня схожі один на одного. Обидва ці знаки наділяють людину купою хороших якостей, серед яких варто виділити відданість, вміння планувати свій час, грамотність, поблажливість. Рот у таких людей не змикається ні на секунду. Вони дуже люблять спілкуватися, особливо з друзями. Часом це має негативний результат і призводить до біди. Якщо вчасно не замовкнути, то можна легко зруйнувати відносини, що будувалися протягом довгих років. І так може бути не тільки на особистому фронті, але ще і на роботі. Ті, хто народився під знаком Жовтого Земляного Свині, часто схильні до поганих звичок, вони можуть палити і пиячити. Такі речі потрібно завжди тримати під контролем. Але в той же час такий чоловік навряд чи буде йти у когось на поводу. Він завжди залишиться вірний своїй думці і цілі. Свиня – це така тварина, яка здатна перетерпіти будь-які труднощі і вистояти. Цим якістю будуть володіти і ті, хто народиться в 2019 році. Вони будуть йти до своєї мети, поки не дійдуть до неї. При цьому вони не будуть втрачати сострадательность. Народжені в цей період є дуже відданими. Вони ніколи не залишать іншої людини без допомоги, якщо він дійсно її потребує. Енергія прямо вирує в таких людях і додає їм сил для подальших звершень. Ті, хто ходить під знаком Кабанчика, точно не будуть вдаватися до методів диктаторів. Не будуть іти в бійку або переходити моральні межі. Це стримані люди, які є дуже справедливими, працьовитими, але і впертими. Розсудливості їм не відбавляй. Звичайно ж, це часто рятує від відчайдушних заходів і небажаних вчинків. Однак Свиня наділяє носіїв свого знака і поганими якостями. Народжені в 2019 році люди будуть любити гроші, стануть прив'язані до матеріального. Вони полюблять гучні застілля, випивку і хороші компанії. Виходить, що така людина може спокійно стати справжнім гультіпакою, добротою і можливостями якого будуть постійно користуватися. У цілому зрозуміло, що будь тварина символізує 2019 рік, таким буде і носій цього знака. А ось з любовної сферою все буде тяжко, як для жінок, так і для чоловіків.\nСимволи східного календаря справляють вплив не тільки на людей, але і на різні сфери. Тепер, коли зрозуміло, 2019 рік якої тварини, треба дізнатися про вплив Свині на сферу бізнесу. Насправді 2019 рік стане вдалим і продуктивним майже для всіх. Він буде сприятливим для повернення старих і докучливих боргів. Він принесе у ваше життя достаток, а також підніме не тільки фізичний, але ще й інтелектуальний труд. Успіх буде слідувати по п'ятах за Тигром. Його справи будуть іти добре, як ніколи раніше. Значні зрушення відзначаються у фінансовій сфері. Такі ж успіхи чекають і тих, хто є носієм знака Коні. Вони зможуть обзавестися всім, про що мріяли раніше і нарешті куплять собі машину, квартиру, дачу і інші речі. Свинки теж будуть щасливі. Удача чекає їх як на особистому фронті, так і на роботі. Це означає, що вони зможуть не тільки побудувати відносини, але досягнуть успіху в роботі і зароблять чимало грошей. Дракони з народження є стійкими, спритними і спритними. У 2019 році ці якості їм знадобляться. Незважаючи на всі труднощі, Дракони зможуть досягти успіху і отримати все те, що давно вже красувалося в мріях. Те ж саме стосується і Котів, які завдяки таким же якостей будуть у повній безпеці. Що стосується всіх інших, то для них рік виявиться не таким простим. Доведеться багато працювати, щоб залишатися на плаву. Особливо це стосується Змії і Півня, які всі 365 днів будуть невпинно дертися по фінансовій сходах, намагаючись налагодити хід своїх справ.\nНосіям знака Свині варто робити упор на доброту і чуйність. Тільки в цьому разі їм буде супроводжувати удача. Той, хто досі неодружений, з великою ймовірністю вступить у шлюб. Однак треба заздалегідь дізнатися людини. Варто уникати брехунів і ледарів, такі люди принесуть тільки біди. В от якщо ви вже давно утворили сім'ю, то приділяйте своїй другій половинці побільше уваги.\nЩо стосується Щурів, то добре себе будуть почувати тільки ті, хто вже перебуває в парі. Холості так і не зможуть побудувати бажану сім'ю.\nКоли з'ясовується, рік якої тварини незабаром настане, то стає зрозуміло, що саме це буде за рік. Насправді прийдешній рік стане вдалим для реалізації більшості своїх планів та ідей, які з'явилися ще дуже давно. Якщо ви вирішили відкрити свій бізнес, то не варто зволікати. Доведеться докласти певні зусилля, але і Жовта Земляна Свиня буде вам допомагати. Забудьте про агресію і злість. Ці емоції не принесуть нічого доброго і будуть тільки руйнівними. В цьому році варто робити упор на доброту і чуйність. Тільки так ви зможете знайти вірних союзників і побудувати міцні відносини. Весь рік буде сповнений щастям і позитивними емоціями. Правда, комусь пощастить більше, а комусь менше. Головне не віщати ніс і сміливо крокувати по шляху до успіху. Тепер, коли стало зрозуміло, що новий рік якої тварини вас чекає, ви можете починати будувати свої плани на майбутнє. Тільки не забувайте враховувати всі рекомендації і все у вас точно вийде.


Навички майбутнього: що розвивати в сучасних учнях | Освіта-Інфо\nПерелік навичок, важливих для успіху в 2025 році, змушує замислитися, чи готує сучасна школа до майбутнього.\nСвітовий економічний форум оприлюднив у жовтні черговий список навичок, важливих для успіху в майбутньому. Ця міжнародна неурядова організація об’єднує політичних, академічних та економічних суспільних лідерів для вирішення проблем, з якими стикається сучасний світ на різних рівнях.\nОкрім відомих щорічних зустрічей у швейцарському місті Давос, ця організація періодично публікує аналітичні звіти щодо глобальних трендів. Один з них – «Майбутнє робочих місць», де представлено навички, актуальні для успішної кар’єри. Каталог таких навичок було створено як прогноз для 2015, 2020, а тепер – для 2025 року.\nПопередній запис В Україні створять електронну платформу для іноземних студентів: деталі\nНаступний запис Після осінніх канікул у школах рекомендовано перехід на дистанційне та змішане навчання, – Державна служба якості освіти


Home/Новини/Softnews/Як активувати приховану функцію в смартфонах Xiaomi: довільний скріншот\nМи вже не раз обговорювали спірне рішення компанії Xiaomi, яка обмежила можливості деяких смартфонів, видаливши з прошивки корисні налаштування.\nХтось із користувачів поставився до цього з розумінням, мовляв, «Жираф великий – йому видніше», але нас (і вас сподіваємося теж) не влаштовує такий стан справ, тому ще кілька місяців тому ми приступили до докладного вивчення додатку «Settings Database Editor »(скорочено «SetEdit»), який дозволяє отримати доступ до всіх функцій системи (і MIUI, і Android).\nНа відміну від «Activity Launcher», ця програма не просто запускає активності встановлених в смартфоні програм, але і дозволяє додавати деякі функції, які були штучно обмежені на фінальних етапах розробки останньої версії MIUI 12.5.\nЦією статтею, ми відкриваємо великий цикл, в якому будемо ділитися всіма корисними (на наш погляд) можливостями і почнемо ми як заведено з найбільш простого, поступово нарощуючи темп, тому запасаємося терпінням, беремо телефони в руки і давайте починати.\nПісля вчорашньої статті з оглядом незвичайних налаштувань MIUI 12.5, розповімо, як можна включити функцію створення знімка екрана в довільній області.\nНагадаємо, що на тому ж Redmi Note 10 Pro ця можливість з’являється якщо зайти в «Налаштування» -> Інші параметри -> Функції жестів -> Частковий знімок екрану (перевірте, раптом у вас вона теж є, щоб зайві дії не робити).\nЯкщо ж ця налаштування відсутнє на вашому смартфоні, вам потрібно завантажити додаток «SetEdit». У версії з Play Market меню англійською мовою.\nПотім відкриваєте додаток і натискаєте на сходинку «+ Додати нове налаштування», пишіть у вікні «three_gesture_long_press» і натискаєте на кнопку «Зберегти зміни».\nПісля цього необхідно пояснити системі, що саме буде відбуватися при утриманні трьох пальців на екрані, тому вводите в наступному меню «partial_screen_shot» і звичайно ж знову натискаєте на «Зберегти зміни».\nПісля цього довільний скріншот буде доступний на більшості моделей Xiaomi з останньою версією MIUI.


Військова допомога Україні від США сміховинна, – експерт - 24 Канал\n27 вересня 2018, 23:01 Читать новость на русском\nСША і Україна / ato.today\nРозмір американської військової допомоги для України мав би бути у мільярдах, а не мільйонах. Її не порівняти з допомогою Ізраїлю та Південній Кореї, при тому, що суперник України набагато серйозніший.\nТаку думку у коментарі 24 каналу висловив військовий експерт Ігор Лосєв.\nЩоб надавати серйозну військову допомогу країні, яка фактично стримує російську агресію, то мова має йти не про мільйони доларів, а про мільярди, запевнив експерт\nЯкщо б йшлося про мирний період, це була б дуже непогана допомога. Але коли йдеться про реальну війну, ця допомога – сміховинна. Що таке 250 мільйонів доларів? Можна придбати 20 танків. Це при тому, що тільки у так званих "ЛНР/ДНР" Росія має приблизно 700 танків. Має бути не два катери, а кілька фрегатів для українського флоту,\n– уточнив Лосєв.\nВін нагадав – Ізраїлю і Південній Кореї Сполучені Штати надають допомоги на мільярди: "Хоча супротивники Ізраїлю – не Росія, це араби, як вони вміють воювати – ми нещодавно бачили в Сирії, як вони збили цей російський літак російською ракетою. І Південна Корея не має такого потужного супротивника, як Україна".\nТам або не розуміють, про яку загрозу людству йдеться. Може, колись зрозуміють, та буде пізно. Але має бути така допомога, яка була під час другої світової війни за так званим лендлізом, коли величезний потік військової техніки йшов від Сполучених Штатів і Британської імперії до Радянського Союзу протягом кількох років,\n– зауважив Лосєв.\nВін акцентував – наш народ сплачує найбільшу ціну – ціну крові, зупиняючи російського агресора.\nНагадаємо, в оборонному бюджеті США на 2019 -й рік передбачають 250 мільйонів доларів допомоги Україні.\nНовини УкраїниНовини політикиГрошіВійна на ДонбасіУкраїна – РосіяНовини СШАНовини news


Украинский историко-фортификационный форум • Просмотр темы - Шпиківський замок\nЗаголовок сообщения: Шпиківський замок\nДобавлено: 03 сен 2015, 21:24\nМістечко Шпиків, розташоване на річці Шпиківка, по дорозі з Тиврова чи Немирова до Могилева-Подільського, вперше згадується 7 травня 1494 року, як власність брацлавського зем’янина Сенка Кішки, надана йому Великим князем литовським Олександром. Наступна згадка про поселення – у документах 1507 року, де воно згадується, як Ошпиків (Ошпеків). Іван Кішка продав Шпиків і кілька сіл у 1582 році князю Янушеві Острозькому. Після того містом володіли Замойські, Конєцпольські, Любомирські, Потоцькі.\nНа початку ХVII ст. Шпиків був великим селом, але козацькі війни другої половини століття спустошили його.\nУ 1711 році, під час Прутського походу, у Шпикові зупинявся російський цар Петро І, про що писав Олександр Пушкін в «Історії Петра».\nПевний час Шпиків належав Октавії – доньці Станіслава Щенсного Потоцького. В середині XVIII ст. вона вийшла заміж за Леонарда Свейковського. Так Шпиків став одним з перших володінь Свейковських.\nУ 1760-му році Леонард Свейковський збудував у Шпикові замок-резиденцію в стилі бароко. Він складався з чотирьох схожих один на одного будинків, які утворювали внутрішній квадратний двір. Через особливості рельєфу зовнішні фасади корпусів замку переважно двоповерхові, а фасади, що виходять у внутрішній двір – одноповерхові, крім надбрамної башти. Палацові будівлі по їх зовнішніх (наріжних) сторонах вінчали чотири шестигранні в плані двоповерхові башти. Найвищою спорудою резиденції була велика, квадратна в плані, надбрамна башта, що трохи виступає назовні. Зберігся малюнок замку авторства Наполеона Орди.\nЗамок ніколи не зазнавав нападів, оскільки татари і турки в той час вже нападали на Поділля. Не зачепили замок і російські війська Апраксіна, які придушували повстання барських конфедератів, бо Свейковські були противниками конфедерації. З часом Леонард Свейковський придбав ще три десятки маєтків на південно-східному краєві Речі Посполитої, а в 1790 році став Подільським воєводою.\nПісля Леонарда Свейковського Шпиковим володіли його старший син Міхал і онук Леон. У 1844 році Леон Свейковський побудував у Шпикові цукровий завод – один з найперших і найбільших на Поділлі. Виробництво приносило значний прибуток, а продукція заводу відзначалася почесними нагородами Петербурзького, Московського та Нижегородського ярмарків. (Завод діяв ще в 2005 році. але до цього часу його старовинні будівлі шпиківчани розібрали на цеглу дощенту. Залишилися стояти лише дві реально просто величезні труби).\nНа початку 1860-х років Шпиків став волосним центром у складі Брацлавського повіту Подільської губернії.\nУ 1865 році Леон Свейковський продав маєток і замок камер-юркерові височайшого двору Миколі Балашову. (Дуже перебудований будинок керуючого маєтком, створений в еклектичному стилі на початку ХХ ст., як кажуть, за проектом Владислава Городецького, зберігся за кількасот метрів від замку (далі дорогою через греблю ставу).\nНова сторінка в житті Шпикова почалася з поселенням тут хасидських цадиків з «чорнобильської» династії. В 1885 році ребе Менахем Нахум Тверський, званий хасидами ребе Нухімце, був запрошений до Шпикова для благословення нового кіркуту (до того євреїв ховали на кладовищі у Печері). За хасидським переказом, ребе обійшов територію кладовища лише тричі замість необхідних чотирьох, так як йому стало погано і не залишилося сил закінчити обхід.\nЗагалом Шпиків залишався небагатим містечком. Лише в 1897 р. місцевим євреям вдалося замостити торгові вулиці. Що два тижні влаштовувалися базари.\nУ 1907 році в колишньому замку Свейковських сталася велика пожежа.\nРадянська влада встановилася у Шпикові в 1920-му році. В 1923 р. Шпиківська волость була реорганізована в район, а Шпиків став районним центром.\n22 липня 1941 р. Шпиків окупували німецькі війська. Містечко увійшло в зону румунської окупації – губернаторство Трансністрію. Перед Другою світовою війною тут проживало 895 євреїв (18% населення), для них було влаштоване гетто. 8 грудня 1941 р. за наказом губернатора Алексяну 848 євреїв Шпикова (чомусь залишили 27) були виселені в село Рогізну, а в серпні 1942 року їх перевели до концтабору в сусідньому селі Печері. За офіційними даними, там загинули 539 євреїв Шпиківського району.\nВ післявоєнні роки населення Шпикова іще зменшилося. Містечко особливо сильно занепало після втрати ним у 1962 році статусу районного центру (переведений до Тульчина).\nЗ часом у колишньому замку Свейковських було розібрано (чи й самі частково розвалилися) корпус і три наріжні башти, а на території збудовано двоповерхову споруду незрозумілого призначення (яка тепер є пусткою і напівруїною). Сьогодні у двох вцілілих корпусах замку і надбрамній башті мешкають люди.\nМісцеві жителі, в усякому разі ті троє, до яких я звертався (навіть і зовсім похилого віку), поняття не мали про якийсь замок у Шпикові. Лише після моїх довгих описів того, яким він зараз може бути, і що там люди живуть, і т. п. – звучали «перли» на кшталт: «А, це мабуть, де Люба живе …», «Ну, це ж де цигани живуть? … (Які!?!) … Ну, дівчата?». «А, це мабуть біля кантори сахзаводу …».\nТа все одно, замок вдалося знайти.\nВін лежить біля підніжжя пагорба над ставком (що обабіч замку).\nНайбільш «замковою» є надбрамна башта. На жаль, вона втратила своє барокове завершення.\nЗбереглися цікаві склепіння проїзду і петлі брами,\nа тут, мабуть, сиділа сторожа.\nФасад «лівого» корпусу\nЗ внутрішнього двору вцілілі корпуси – такі собі два веселенькі житлові будиночки, кожен на одну родину.\nЄдина вціліла наріжна башта, ліва з боку фасаду, з шоломоподібною покрівлею, з пробитою зовнішньою стіною, через діру видно обвалене міжповерхове перекриття і стелю «в його процесі».\nОбійшовши замок з тилу, з боку ставу, виявив (на мою власну думку) ще один його корпус, який не траплявся на фото раніше (помітив у заростях рештки прилеглого до будівлі замкового муру).\nЯк звичайно, третій корпус зараз «руїна-смітник у процесі розбирання». В його нижньому поверсі ще можна побачити склепіння і рештки якихось конструкцій, вірогідно, господарського призначення.\n«На іншому кінці» цього ж муру знаходяться якісь цегляні рештки з залишками склепінь – можливо, четвертого корпусу.\nОсь такий маловідомий «замок Нових Часів»…\nЗаголовок сообщения: Re: Шпиківський замок\nЗамок ніколи не зазнавав нападів, оскільки татари і турки в той час вже нападали на Поділля.\nДумаю, що пропущено слово "не" : "НЕ нападали"\nДобавлено: 10 сен 2015, 7:45\nГаньба на мою голову! Звичайно ж. Це "от обилия букоф"...


• Герман проти скасування указу про Бандеру • ЗакарпатПост •\nГерман проти скасування указу про Бандеру\n17.03.2010 post 453 Views\nЗаступник голови адміністрації президента Ганна Герман заявляє, що Віктор Янукович не обіцяв скасувати указ про присвоєння звання Героя України Степану Бандері.\n“Він (Янукович) сказав, що до Дня перемоги ситуацію буде вивчено, проаналізовано і буде прийнято рішення. Він не сказав, що до Дня перемоги він скасує указ Ющенка. Але і не сказав, що не скасує. Я сподіваюся, що це буде рішення, яке буде в найбільшій мірі відповідати національним інтересам”, – сказала Герман в інтерв’ю “Острову”.\nПри цьому вона сумнівається в необхідності скасовувати цей указ.\n“Чи правильно тепер все перевертати? Якщо скасувати цей указ, то треба скасовувати і всі інші. Це все одно, що перейменовувати вулиці або знімати пам’ятники. В історії держави був такий період. Прийшов новий – ми будемо вести нову гуманітарну політику”, – сказала Герман.\n“А якщо для когось Бандера герой, то буде скасовано цей указ, чи не буде, – він все одно залишиться для них героєм. Якщо він – антигерой, то скільки б Ющенко підписував указів, це абсолютно не змінило б таке ставлення до цієї особи. Нам потрібно піднятися над цією проблемою і рухатися вперед. Не можна воювати з мертвими”, – додала вона.\nКоментуючи питання російської мови, Герман зазначила, що президент Віктор Янукович має намір реалізувати Хартію регіональних мов і мов нацменшин.\n“Зараз ми не можемо говорити про другу державну мову, тому що це вимагає внесення змін до Конституції. Ми ніколи не були людьми, які кидають слова на вітер. Зараз ми не маємо конституційної більшості, тому ми ніяк не можемо це зробити”, – сказала вона .\nНа питання, чи потрібно взагалі це робити, Герман відповіла:\n“Я б залишила за дужками це питання. Зараз в Україні є єдина державна мова. В Україні буде реалізована Хартія регіональних мов. Якщо і при цьому російськомовні люди будуть мати якісь скарги, то треба зробити все, щоб отримати конституційну більшість, і тоді змінювати Конституцію”.\n← Астрономы заглянули внутрь Большого красного пятна Юпитера\nТесты можно будет сдавать на языке обучения →\nЗакарпатье: Антивенгерская кампания создает угрозу межнациональному миру\n29.03.2011 post Коментарі Вимкнено до Закарпатье: Антивенгерская кампания создает угрозу межнациональному миру\nГлиняні янголи вишівського майстра\n13.04.2015 Закарпатпост Коментарі Вимкнено до Глиняні янголи вишівського майстра


Депутати Вінницької міськради підтримали рішення, яке дозволить почати реконструкцію очисних споруд «Облводоканалу» на Сабарові\nДепутати Вінницької міськради підтрим...\n23 червня на черговій сесії Вінницької міської ради депутати підтримали зміни до міської природоохоронної програми на 2017 – 2020 роки, якими передбачено розширити програму двома пунктами – це будівництво самопливної каналізації по вулиці Чумацькій та технічне переоснащення очисних споруд «Вінницяоблводоканал» на Сабарівському шосе. Це дозволить комунальному підприємству обласної ради отримати цільові кошти в сумі 20 млн. гривень з державного фонду охорони навколишнього природного середовища на початок реконструкції очисних.\nМіська громада постійно надає підтримку КП «Вінницяоблводоканал». З 2009 по 2016 роки у приватній забудові міста було збудовано та реконструйовано і передано на баланс «Водоканалу» понад 41 км мереж каналізації і водопроводу та 11 каналізаційно-насосних і водопровідно-насосних станцій. Загалом з міського бюджету на це було направлено 48,6 млн. грн. Ще 6,2 млн. були отримані з державного бюджету на 1-шу чергу реконструкції КНС по Князів Коріятовичів.\nУ 2017-му році в міському бюджеті передбачено 1,5 мільйони гривень на виготовлення проектно-кошторисної документації по реконструкції очисних споруд, що в Сабарові.\nЯк відмітив Вінницький міський голова Сергій Моргунов, проблему якості потрібно вирішувати комплексно: «Сьогодні у першому рішенні ми вже проголосували з вами за придбання земснаряду, щоб очищати річку Південний Буг в акваторії забору води. Нагадаю, ще в позаминулому році ми приймали рішення сесії міської ради щодо надання погодження «Вінницяоблводоканал» отримати кредит у Світового банку на реконструкцію станції №2 і №3, фактично забору води, і сьогодні на етапі визначення консультантів йде робота зі Світовим банком. Крім якості води, у нас ще є питання очисних на Сабарові. І по змінах у природоохоронній програмі, за які ми будемо зараз голосувати, - це саме питання початку реконструкції очисних споруд. Ми маємо можливість отримати з державного фонду охорони навколишнього природного середовища 20 мільйонів гривень на перший етап цих робіт».\nМер міста вказав на іще одну проблему, яка впливає на якість води у Вінниці. Це стан річки Південний Буг не лише в нашій області, а й в сусідній: «Якщо говорити про ситуацію з забором води, то ми звертались до обласної державної адміністрації і вимагали від державної екологічної інспекції визначити джерело скидання відповідних промислових відходів в Південний Буг. На сьогодні ця робота проводиться. Думаю, найближчим часом буде точно визначено, хто є винуватцем цієї проблеми. Але ще є один негативний фактор: нам сьогодні повідомляють з Хмельницької області, що там також скидають в Південний Буг промислові відходи, - говорить Сергій Моргунов. - А сама річка Південний Буг, нагадаю, знаходиться у віданні Південно-Бузького басейного управлення водних ресурсів, яке розміщується у Миколаєві. Сьогодні наше основне завдання всіма заходами і можливостями впливати на «Вінницяоблводоканал» разом з обласною радою і ОДА, щоб пришвидшити роботи по угоді з Світовим банком. Йдеться про реконструкцію двох станцій по водозабору. Паралельно ми, звичайно, повинні проводити реконструкцію мереж водогонів. Оскільки проблему з якістю води потрібно вирішувати комплексно».\nОбидва рішення, які стосуються питань придбання земснаряду та початку реконструкції очисних споруд КП «Вінницяоблводоканал», були підтримані депутатами.\n23 червня 2017 - 13:41\nТеги: Сабарів сесія міської ради реконструкція Вінниця Вінницяоблводоканал депутати


У теракті в Кабулі загинула майже сотня людей. Українці не постраждали - Новинарня\nHome / Світ / Гарячі точки / У теракті в Кабулі загинула майже сотня людей. Українці не постраждали\nЗа попередніми даними, українців немає серед постраждалих внаслідок вибуху в Кабулі.\nПро це повідомила речниця МЗС України Мар’яна Беца.\n“За попередньою інформацією, громадяни України не постраждали внаслідок кривавого теракту в Кабулі 27.01”, – написала вона у “Твіттері”.\nРаніше агенція Reuters повідомила, що результаті підриву автомобіля зі смертником у столиці Афганістану загинуло щонайменше 95 людини. Ще 158 осіб отримали поранення. У міністерстві охорони здоров’я країни зазначають, що кількість загиблих може зростати.\nПотужний вибух у районі Кабула, де розташовані міністерства і будівлі дипломатичних установ. Вибухівка була закладена в автомобіль швидкої допомоги, що під’їхав до будівлі “Консульства миру Афганістану” неподалік від представництва Євросоюзу.\nВідповідальність за теракт взяли на себе ісламісти з руху “Талібан”.\nЯк інформувала “Новинарня“, 20 січня терористи напали на готель з іноземцями в Кабулі, було вбито близько 40 осіб.


День довкілля у Перемозькому НВК "ЗНЗ-ДНЗ" І-ІІІ ступенів\n» Новини » День довкілля у Перемозькому НВК "ЗНЗ-ДНЗ" І-ІІІ ступенів\nНе залишилися осторонь весняного суботника учні Перемозького НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ст. Екологічним центром «Емигея», що вже не перший рік діє в школі, було розроблено ряд заходів по озелененню та благоустрою території школи. До роботи долучилися всі: і учні, і вчителі, і технічний персонал. І радісно було дивитися на учнівські втомлені, але усміхнені обличчя. Всі розуміли, що роблять добру справу. А робити щось разом, дружно, злагоджено, толокою, і коли ця робота ще й приносить задоволення – це традиція нашої школи. Кожен весною наводить лад у власній оселі. А школа для всіх учнів та вчителів – це друга домівка.\nУчнями та вчителями школи було зроблено багато. Школа наша потопає в зелені, але цим насадженням вже більше 30 років. Тому було проведено санітарну вирубку пошкоджених та сухих дерев. А на їх місті були посаджені нові саджанці. Насадили декоративних і плодовитих дерев.\nБезліч кущів посадили учні в ході акції. Це кущі спіреї – 20, бузку – 10, калини – 11. Кількість дерев та кущів, посаджені учнями вдома, не перелічити.\nВже декілька років підряд випускники школи працюють у парку Випускників, який вони насаджують. На жаль, під час спекотного літа деякі саджанці засихають. Тому в цьому році і тут з’явилися молоді дубки та ялинки.\nБолючою темою для всіх нас є і залишаються смітники. Учні школи цілий день трудилися над ліквідацією стійких звалищ біля школи. Маємо надію, що більш нічия рука не підніметься, щоб викинути сміття біля чистенької та охайної школи.\nВже не перший рік волонтери школи опікуються пам’ятниками та могилами, що знаходяться на території сільської ради. В с. Ч.Колодязь, Гармащина, Перемога учні навели лад біля пам’ятників.\nОглядаючись назад, можна сказати, що зроблено чимало, прикладено багато зусиль. Тепер одне завдання у всіх нас – підтримувати чистоту, зберегти нашу школу такою ж охайною, зеленою, завжди квітучою.


Осушувачі повітря Apex і Fairland для басейну | Розумна техніка в магазині Хомробот\nОсушувачі повітря Apex і Fairland для басейну\nПроблема високої вологості в приміщеннях громадських і приватних басейнів набагато серйозніше, ніж спочатку може здатися. Негативна дія надмірної вологи проявляється не тільки в конденсаті на стінах або запітнілих вікнах. Існує більш серйозна небезпека - передчасне руйнування несучих конструкцій будівель і елементів обробки, поразка корозією металевих поверхонь, контактів, утворення цвілі, розростання на стінах грибів. Крім естетичного дискомфорту все це негативно позначається і на здоров'ї людей, які відвідують басейн. У приміщенні з рівнем вологості близько 95 - 100% некомфортно перебувати, стає душно і важко дихати, це абсолютно неприпустимо з точки зору санітарно - гігієнічних норм.\nОдним із способів вирішити проблему - використовувати осушувачі повітря для басейнів відомих у світі виробників - APEX і Fairland.\nДія цих осушувачів повітря грунтується на явищі конденсації вологи з теплого зволоженого повітря на більш холодну поверхню. Точно так само, як волога, що знаходиться в повітрі конденсується на холодних стеклах в теплому приміщенні, осушувач повітря, пропускаючи крізь себе вологе повітря, конденсує його накопичену вологу на дуже холодному випарнику. Додатковим позитивним ефектом осушувача повітря є те, що сухий охолоджене повітря потрапляє в приміщення не відразу, а після підігріву на гарячому конденсаторі. У результаті на виході він опиняється на 5 - 7 градусів вище, ніж навколо. Безперервна циркуляція повітря через осушувач забезпечує швидке осушення. У приміщенні басейну встановлюється оптимальний параметр вологості.\nВиробники APEX і Fairland пропонують осушувачі повітря для басейнів, які передбачені для будь-яких умов і розмірів приміщень. При цьому їх ефективність залежить від температури в робочому приміщенні, припливу свіжого повітря, часу доби.\nОсушувачі повітря APEX зручні, надійні при експлуатації, їх використовують в критих басейнах, СПА - салонах, раздевалках- скрізь, де потрібен контроль за вологістю повітря.\n• простий привабливий і практичний дизайн;\n• автоматичне мікропроцесорне управління;\n• самостійна діагностика;\n• теплообмінник пластинчастий;\n• багатофункціональний кольоровий дисплей;\n• індикація вологості, часу, температури, рівня наповненості ємності для конденсату;\n• програмований режим осушення, роботи;\n• використовує безпечний екологічний холодоагент;\n• функція обігріву приміщення;\n• 2-х швидкісний вентилятор;\n• автоматичний режим відкачування води і розморожування.\nОсушувач повітря FAIRLAND забезпечує високі стандарти якості, завдяки оригінальним компонентам і особистим розробкам на основі інноваційних технологій. FAIRLAND - сучасне рішення для комфортної вологості в приміщенні басейну.\n• власна розробка - технологія HP-BOOSTER, збільшує термін служби компресора та інших систем;\n• цифрова панель управління, пульт ДУ;\n• мікропроцесорний, високоточне управління вологістю;\n• вбудований захист від перегріву;\n• контроль і автоматичний захист від гранично низьких температур;\n• розморожування автоматичне;\n• компресор марки «Toshiba»;\n• фільтр знімний для швидкого очищення;\n• тиха, без шуму робота;\n• екологічний холодоагент R410A.\nКомпанія ТОВ «Хомробот» робить все, щоб забезпечити споживача найбільш якісним і найсучаснішим обладнанням для осушення повітря в басейні. Саме воно у великому асортименті представлено на сайті.


УКРАЇНСЬКІ ВІЙСЬКОВІ ОТРИМАЮТЬ ТРЕНАЖЕРИ ТАНКІВ, “БУКІВ” І РАКЕТНИХ КОМПЛЕКСІВ С-300 | Київ.Info\nУКРАЇНСЬКІ ВІЙСЬКОВІ ОТРИМАЮТЬ ТРЕНАЖЕРИ ТАНКІВ, “БУКІВ” І РАКЕТНИХ КОМПЛЕКСІВ С-300\n03.01.2020 by administrator\nВикористання тренажерів та засобів імітаційного моделювання дає можливість відпрацьовувати реалістичні сценарії бойових дій.\n“Будуть закуплені тренажери для підготовки операторів і екіпажів, наприклад 2С6 “Тунгуска”, так і взводу в цілому. Зокрема навчальний центр Повітряних Сил отримає мультимедійні комплекси ЗРК С-300 і “Бук-М1″, навчальний центр ВМС – тренажери танка Т-80, а навчальний центр ДШВ – статичні тренажери БМП”, – розповів начальник відділу бойової підготовки Сухопутних військ Владислав Пономарьов,\nЗа його словами, нині наявність тренажерної бази у навчальних центрах ЗС України становить приблизно 40% від потреби. А спланований фінансовий ресурс на 2020 рік дає змогу підвищити цей показник до 60%.\nВін також додав, що використання тренажерів та засобів імітаційного моделювання дає можливість відпрацьовувати реалістичні сценарії бойових дій, що неможливо зробити в польових умовах.\n“Залучення до системи бойової підготовки різних тренажерних систем обумовлене необхідністю забезпечення високого рівня підготовленості військовослужбовців з одночасним зниженням матеріальних і фінансових витрат”, – підсумував офіцер.\nВ оборонний бюджет США заклали кошти на летальне озброєння та системи управління ракетами для України в оборонний бюджет США заклали кошти на летальне озброєння та системи управління ракетами для України. Ці гроші, зокрема, мають піти на летальне оборонне озброєння, а також нові системи управління крилатими ракетами прибережної оборони та протикорабельними ракетами.\nНазадНевиїзні: 120 тис. українців не випустять з України, бо не платять аліменти\nВпередСБУ дозволила в’їзд в Україну актору зі «Сватів» Добронравову


Підручник рекомендується для студентів вищих навчальних закладів, викладачів, аспірантів, менеджерів і підприємців - усіх, хто цікавиться питаннями сучасного менеджменту.\nОрганізація праці менеджера - Скібіцька Л.І.\nОрганізація бізнесу - Скібіцький О.М.\nОпераційний менеджмент - Капінос Г. І.\nУ навчальному посібнику системно викладено теоретичні, методичні та практичні аспекти операційного менеджменту, розглянуто понятійний апарат. Розкрито сутність операційного менеджменту, принципи вибору операційної стратегії, побудови операційної системи організацій. Висвітлено методи управління операційною системою, організацію операційних процесів на підприємстві. Значну увагу приділено управлінню процесом проектування операційної системи та її поточного функціонування. Розглянуто основи управління проектами, зокрема сутність проектного підходу до управління організацією, методи сітьового планування. Розкрито основи менеджменту якості та управління результативністю операційної діяльності.\nКнига може бути рекомендована для студентів вищих навчальних закладів, що навчаються за напрямом підготовки "Менеджмент", а також всім, хто цікавиться проблемами ефективного управління операційними системами в умовах ринкових механізмів господарювання.\nМіжнародний менеджмент - Юхименко П.І.\nДаний навчальний посібник розкиває нагромаджений міжнародний досвід управління фірмою в умовах зростання рівня інтернаціоналізації та глобалізації суспільства. Вперше у вітчизняній літературі в систематизованому вигляді висвітлюються питання міжнародного менеджменту за новою структурою навчального курсу. В навчальний посібник включені контрольні запитання і тести для перевірки знань студентів, глосарій, список рекомендованих першоджерел до кожної теми. За структурою і змістом навчальний посібник відповідає програмі навчального курсу "Міжнародний менеджмент", який вивчається на усіх факультетах економіки і фінансів вищих закладів освіти України.\nРозраховано на студентів економічних спеціальностей, аспірантів, викладачів, науковців, усіх, кого цікавлять питання міжнародного менеджменту.


(Перенаправлено з Ціп'як огірковий)\nЦіп'як собачий, або гарбузоподібний, або огірковий (лат. Dipylidium caninum, англ. flea or double-pore or cucumber or dog tapeworm) — гельмінт ряду Циклофілліди (Cyclophyllidea), класу цестод (Cestoda). Доросла стадія паразитує зазвичай у кишечнику собак, котячих, а також може заражати людину. Зараження кінцевого хазяїна відбувається внаслідок поїдання проміжних хазяїв — бліх Ctenocephalides canis і Ctenocephalides felis. У людини спричинює рідкісне захворювання — діпілідіоз.\n5 Клінічні прояви діпілідіозу у людей\nОсобливості травної системи і нервового апарату[ред. • ред. код]\nDipylidium caninum не мають кишкової трубки, а харчування гельмінта йде всією поверхнею за допомогою мікроворсинок, що покривають всю стробілу ззовні, всередині тіла гельмінта є ферменти, які перетравлюють всмоктані з кишечнику хазяїна. Екскреція відбувається за допомогою складної системи збиральних трубок. Гельмінт не має порожнини тіла, а внутрішні органи розташовані в пухкій клітинній паренхімі, нервову систему складають головний сколексний вузол та поздовжні нервові стовбури, як у всіх цестод.\nСтатевий апарат[ред. • ред. код]\nХарактеристика кінцевих проглотид паразита[ред. • ред. код]\nНайбільш дальні від сколекса проглотиди, які містять матку, що заповнена великою кількістю капсул, які заповнені 3-30 яйцями з онкосферами (зародками), здатні відділятися від стробіли і виходити в зовнішнє середовище з кишечника. Рідко проглотиди можуть зруйнуватися у кишках і капсули звільняють вже там. Зрілі проглотиди за формою нагадують насіння огірка або пляшкоподібні сорти гарбуза, за що паразит і дістав свої додаткові назви. Завдяки червонуватому відтінку оболонок яєць, зрілі проглотиди мають характерний рожевий відтінок.\nКапсули накопичуються в періанальних складках, потім потрапляють в зовнішнє середовище — у підстилку для тварин, на їх шерсть, в щілини підлоги. Після проковтування яйця в проміжному хазяїні, блохах Ctenocephalides SPP., волосоїдах Ischnocera з неї вивільняється онкосфера, яка проникає в стінку кишечника, потім у порожнини тіла комахи, і розвивається в цистицеркоїдну личинку. Кінцевий хазяїн з хребетних (це хижі м'ясоїдні тварини: собака, котячі, лисиці, вовк, шакал, песець, єнот тощо) заражається при проковтуванні дорослої блохи, яка містить цистицеркоїд. Собака є основним хазяїном Dipylidium caninum. У тонкому кишечнику кінцевого хазяїна цистицеркоїд перетворюється на дорослого стрічкового гельмінта, який досягає зрілості приблизно через 1 місяць після зараження. Дорослі особини живуть в тонкому кишечнику господаря.\nКлінічні прояви діпілідіозу у людей[ред. • ред. код]\nДетальніші відомості з цієї теми Ви можете знайти в статті Діпілідіоз.\nЛікування та профілактика[ред. • ред. код]\nCDC/ DPDx Dipylidium caninum Infection \nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Ціп%27як_собачий&oldid=16892876\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 05:00, 13 жовтня 2015.


ᐉ Як бюджет Ужгорода: журналісти з'ясували, скільки грошей з бюджету йде на утримання АП. ВІДЕО — тільки актуальні новини на порталі ЗакарпатПост\n21.05.2019 post 292 Views\nНа утримання Адміністрації президента в цілому йде більше мільярда гривень на рік.\nЖурналісти програми “Гроші” з’ясували, скільки грошей з бюджету йде на утримання Адміністрації президента. За їхньою інформацією, щорічно на утримання АП йде більше мільярда гривень.\nНа заробітну плату співробітникам Адміністрації президента йде понад 324 млн грн в рік, пише УНІАН.\nУ 47 млн грн в рік обходяться комунальні послуги. 944 йде на витрати, пов’язані з обслуговуванням АП. Сюди можуть входити переміщення президента, зв’язок, комп’ютери, канцелярія і ін.\nВідзначимо, що трохи більше мільярда гривень в рік складає бюджет міста Ужгорода.\nПри цьому діяльність АП обслуговує Держуправління справами. На діяльність цієї організації щорічно йде з бюджету 2 млрд 166 млн грн, каже виконавчий директор українського інституту майбутнього Віктор Андрусів.\nПри цьому Держуправління справами володіє ще 60-ма підприємствами, які мало пов’язані з діяльністю президента, наприклад лікеро-горілчаним заводом, Палацом “Україна” і готелем “Україна”.\nДокладніше дивіться у сюжеті програми “Гроші”.\n← На кого розраховані безграмотні таблички в Ужгороді\nУ Зеленського дострокові вибори планують провести 21 липня →


Освітня програма "Маркетинг". Професійне спрямування "Електронний маркетинг" - УДХТУ (Український державний хіміко-технологічний університет)\nОсвітня програма “Маркетинг”. Професійне спрямування “Електронний маркетинг”\nВипускова кафедра: Маркетингу та логістики\nЕлектронний маркетинг – спеціальність і сфера професійної діяльності, предметною областю якої є встановлення і розвиток довгострокових економічно вигідних відносин комерційних організацій з їх клієнтами і покупцями за допомогою використання інформаційних та комунікаційних технологій і систем, включаючи діяльність по пошуковому просуванню веб-сайтів в Інтернеті, використання контекстної і банерної реклами, маркетингу в соціальних мережах і медіа, електронного піару, контент-менеджменту, маркетингу через мобільні додатки і веб-аналітиці.\nПідготовка фахівця з даної спеціальності передбачає формування певних професійних компетенцій, що включають знання і вміння з дослідження кон’юнктури ринку і вивчення громадської думки; створення реклами та розміщення реклами в засобах масової інформації в мережі Інтернет; роздрібної торгівлі шляхом замовлення товарів поштою і через мережу Інтернет; створення та управління веб-порталами (інтернет-магазинами, онлайн-каталогами, сайтами типу “візитна картка” суб’єктів господарювання); здійсненню експериментальних досліджень в галузі електронного маркетингу; розробці та впровадженню інновацій в області електронного маркетингу і ін.\nОб’єктами професійної діяльності фахівця є:\nвеб-портали та веб-сайти;\nкон’юнктура ринку і громадську думку;\nінтернет-аукціони оптової та роздрібної торгівлі;\nсоціальні медіа (SMM) і блоги;\nпрес-релізи в онлайн медіа;\nспівпраця з блогерами та лідерами думок.\nПісля закінчення навчання випускники можуть займати такі посади:\nСпеціаліст по пошуковому просуванню web-сайту;\nСпеціаліст по маркетингу;