Чи можна християнам їсти свинину?\nЗдивовані питанням? Зізнаюся, я, коли вперше таке питання почув, теж неабияк здивувався. Справді, відсутність поняття про чистих-нечистих тварин або дозволені-заборонені продукти в християнстві очевидне і загальновідоме. І, все ж, час від часу знаходяться люди, які цілком серйозно цікавляться «чи можна їсти свинину», а то й зовсім «чому християнам не можна їсти свинину»? І якщо першим відповідати більш-менш просто, то розвіювати оману других буває куди складніше.\nШукати відповіді на ці запитання в Святому Письмі для християнина нормально і природно. Тим більше, якщо питання такого роду, що з'являється як раз у тих, хто Біблію читає і прагне правильно розуміти прочитане. Власне, в Біблії про чистих і нечистих тварин сказано чимало. Прагнучи захистити євреїв від зайвих контактів з язичниками, Бог гранично зменшує кількість потенційних точок їх дотику. Не оминає Він стороною і побутову сторону. У єврея навіть раціон такий, що сісти за стіл з неєвреєм йому проблематично. Бог забороняє йому вживати в їжу м'ясо тварин, які не поєднують в собі двох ознак: не мають роздвоєного копита і не жують жуйку (свині якраз тваринами, які жують жуйку, не є), рибу яка не має одночасно луски і плавників, будь-яких молюсків, практично всіх комах, крім певного різновиди саранчі. Обмеження простягаються також і на поєднання продуктів, так єврею не можна одночасно їсти м'ясне і молочне (у всякому разі, саме так в єврейській традиції розуміється наказ не варити козеня в молоці його матері).\nНа перший погляд, досить один раз перечитати П'ятикнижжя, щоб відмовитися не тільки від свинини, але і від кролятини, скумбрії, креветок і додавання сметани в борщ з м'ясом. Однак, нічого подібного в житті православних, як відомо, не відбувається. Єдине, що нас, мабуть, ріднить з євреями - заборона на вживання в їжу крові.\nЩо ж виходить? Християни їдять свинину і не тільки її, порушуючи, тим самим, веління Бога, сформульовані в Писанні? Адже за Біблією, і тварини повинні ділитися на чистих і нечистих і їжа теж не всяка дозволена. Свинину вже точно їсти не можна. Щоб робити висновки про те, яким, згідно з Біблією, повинен бути раціон християнина, Біблію, як мінімум, слід прочитати повністю. Або, хоча б, до 15 глави книги Діянь апостольських включно. Там, нагадаю, йдеться якраз про те, чи потрібно тим, хто увірував з числа язичників, звершувати обрізання, а також виконувати інші приписи закону Мойсея. Результат обговорення цього питання апостолами, які зібралися для цього в Єрусалимі, був наступним «Угодно Святому Духовi i нам не покладати на вас бiльше нiякого тягаря, крiм цього необхiдного: утримуватися вiд iдоложертовного, крові, задушенини, i блуду i не робити iншим того, чого собi не бажаєте. Дотримуючись цього, добре зробите» (Діян. 15:28 - 29). Що ж, на мій погляд, ясніше ясного. Ні про яку свинину тут і мови немає.\nТому на питання чому православні їдять свинину відповідь може бути тільки одна: тому що це нормально. Чи є сенс вважати неприпустимим те, чого саме Писання не забороняє? Ну а якщо хтось думає інакше - прочитайте Біблію від початку до кінця, та не швидко або по діагоналі, а уважно і вдумливо. Тоді питання чи можна християнам їсти свинину не те, щоб відпаде сам собою, воно просто не виникне.\nА якщо духівник благословив?\nЯк не дивно, але віруючі, свідомо уникають вживання в їжу свинини, та й не її лише, набагато частіше посилаються на благословення деяких духівників і старців, ніж на неправильне розуміння Писання. Ні для кого не секрет, що серед нас, православних, повним-повнісінько таких, хто Біблію нормально ні разу не прочитав. Та й навіщо її читати, коли є духівники зі старцями, які і розтлумачать, і навчать, та ще й благословлять для повного щастя. Причому існує пряма закономірність: чим менше у людини інтересу до Писання, тим, як правило, фанатичніша її віра.\nОтже, що ж робити, якщо ти сам свинині нітрохи не ворог, а духівник не благословляє їсти ні сала, ні м'яса? Як мінімум, міняти духівника.\nЯк уже зазначалося, негативна відповідь на питання чи можна свинину православним християнам, свідчить про те, що людина за все свою церковне життя жодного разу не прочитала повністю Біблію. Або ж прочитала, не вдумуючись. З таким собі рівнем віри і християнської свідомості потрібно не в духівники мітити і вже, тим більше, не благословляти усім «тягарі», а смиренно заповнювати дефіцит знань, які є базовими для християнина. Крім того, нав'язливе бажання вторгатися в особисте життя духовних чад, аж до контролю раціону, свідчить не стільки про пастирську турботу, скільки про надмірне владолюбство, яке, укупі з невіглаством, спонукає тільки до втечі без оглядки від такого опіки.\nА якщо просто не хочеться?\nЯкщо вже говорити про те, коли відмова від свинини не є проявом невігластва, непомірного неофітського запалу або огиди (що, безумовно, гідне осуду), то гідними уваги виявляться тільки дві причини.\nПерша: не всі люблять свинину. Про смаки, як відомо, не сперечаються. Хто не любить свинину, той її не їсть. І той факт, що християнство не знає заборони на вживання свинини в їжу, зовсім не означає того, що її обов'язково їсти.\nДруга причина: утримання. Відразу обмовлюся, я не маю на увазі мирян, які з якоїсь причини вирішили відмовитися від м'яса і, зокрема, від свинини. Для нас, людей, які мають в календарі більше двохсот пісних днів, подібного роду «подвиги» навряд чи доречні. Досвід показує, що вони частіше сприяють гордині невдалого «подвижника», ніж приносять йому яку-небудь користь. У той же час для ченців відмова від вживання в їжу м'яса є природною складовою «життя посницького». І в цій відмові немає ні тіні зневаги або огиди. Чернець утримується від того, що дозволено заради подвигу і подвиг цей гідний поваги як сам по собі, так і в контексті нашого часу, з його культом комфорту і зацикленістю на зручності.\nОтже, підсумуємо: відповідь на питання чи можна християнам їсти свинину може бути тільки позитивною. Відповідно до Біблії, Типікону, до традицій харчування, що склалася в наших краях, православні християни їдять свинину, а також будь-яке м'ясо, сало, рибу, птицю, або овочі, обмежуючи себе лише рамками постів, потребами власного здоров'я і природним почуттям міри.\nОпубликовано: пт, 19/02/2021 - 09:43\nПросмотров сегодня: 9240


ВОДЯНІЦКАЯ НАТАЛІЯ МИКОЛАЇВНА, ФЛП\nХарків, ін. Леніна 38, оф. 511 Ми пропонуємо Вам широкий асортимент побутової техніки, аудіо-, відео-, фотоаппаратуру, мобільні телефони, комп'ютери в Харкові, Україні. Оптом і уроздріб. Доставка по Україні. Кредит. Низькі ціни, постачання по всій Україні. Розширюємо ділерську мережу. Хочеш мобільний телефон, ноутбук, фот…\nТелефон +380 57 7645040\nХарків, вул. Короленко 23, оф. 21 На даний момент компанія «ТОВ Hallon »займає одне з lydyruyuschyh місця на ринку України і Росії, електропостачання від виробника, комплектуючі та запасні частини. На складі в Харкові є весь спектр представленої нижче. Со склада в Харькове За оптовими цінами. Кондиціонери. Кот…\nЗапоріжжя, вул. Тетлічна, 5 *ДЕКОР *ШПАЛЕРИ *ЕЛЕКТРОУСТАТКУВАННЯ *ДВЕРІ І ВОРОТА *СХОДИ І ДРАБИНИ *ТОВАРИ ДЛЯ БУДИНКУ *УСТАТКУВАННЯ ДЛЯ ВАННИХ КІМНАТ *ПІДЛОГОВІ ПОКРИТТЯ *ПАНЕЛІ СТІННІ *ПІДВІСНА СТЕЛЯ *DUFA *PROFI Tec *FLAMINGO *ІНСТРУМЕНТ COLOR EXPERT *ШПАЛЕРИ VITRULAN *КРІПЛЕННЯ І ФУРНІТУРА GAN ALB…\nКиїв, проспект Московський, 26 *ДЕКОР *ШПАЛЕРИ *ЕЛЕКТРОУСТАТКУВАННЯ *ДВЕРІ І ВОРОТА *СХОДИ І ДРАБИНИ *ТОВАРИ ДЛЯ БУДИНКУ *УСТАТКУВАННЯ ДЛЯ ВАННИХ КІМНАТ *ПІДЛОГОВІ ПОКРИТТЯ *ПАНЕЛІ СТІННІ *ПІДВІСНА СТЕЛЯ *DUFA *PROFI Tec *FLAMINGO *ІНСТРУМЕНТ COLOR EXPERT *ШПАЛЕРИ VITRULAN *КРІПЛЕННЯ І ФУРНІТУРА GAN ALB…\nМиргород, Сорочинская 20 кв. 17\nПральні машини ‣\nКондиціонери, побутові вентилятори ‣\nСистеми відеоспостереження ‣


Якщо ви добра людина! Вас обов‘язково хтось захоче зачепити, або навіть образити. - ЗА СЕЛОМ\nЯкщо ви добра людина! Вас обов‘язково хтось захоче зачепити, або навіть образити.\nЯкщо ви добра людина, Вас обов’язково буде хтось чіпляти, діставати. Без всякої причини. Так проявляється «комплекс рятівника», так він впливає на злих, підлих, агресивних людей, яким ви не зробили нічого поганого.\nЦе, як сказав би Юнг, хімічна реакція така, до вас що особисто має мало відношення. Так от на нас реагують ті, чиє серце повно чорної злості, заздрості, ненависті. Починаючи від злого вахтера і закінчуючи високопоставленим чиновником.\nРятівник? Ну так спробуй себе врятувати! Зараз ми швиденько випробуємо твою доброту. Плюнемо в обличчя або ударимо ззаду: «Пророкуй, хто вдарив тебе»?. Виведемо з рівноваги, принизимо, змішаємо з брудом — щоб ти став таким же злим і підлим, як ми!\nЯкщо на вас постійно нападають і заподіюють зло без видимої причини — швидше за все, ви добра і гідна людина. І злі не можуть цього терпіти, ось і заподіюють біль і страждання. Шукають спосіб зачепити за живе; ущипнути або стукнути. Бажано — при усіх. Щоб ви теж озлобилися і закричали. Або розплакалися — це теж добре, це приниження!\nАле злі забувають про те, що доброта і слабкість — різні речі. І якщо у людини досить сил, щоб бути добрим, терплячим, спокійним — у нього цілком достатньо сил, щоб постояти за себе. Хоча це страшно дивує нападників. На злих нападати бояться — можна отримати по морді. Он він який злий! А на добрих — безпечно. Але це — велика помилка, запевняю.\nДобра людина добра свідомо. Це — його вибір. Це не від слабкості або дурості — доброта і спокій. І уміння підтримати інших — не від слабкості. А від величезної внутрішньої сили, якою злі позбавлені повністю, так само як позбавлені щастя, благополуччя, радості й любові. Про яких вони з чуток знають: книги читали. Фільми дивилися. Знайомі розповідали. Але у них цього ніколи не буде.\nОсь і зляться побачивши нас. І тому підлі й несподівані напади — ознака того, що ми добре справляємося зі своїм завданням. Бути добрими та підтримувати інших.\nПоставити фінальну крапку, щоб рухатися далі і знову жити


Чай з імбиром: користь і шкода, з чим поєднується, протипоказання до застосування, відгуки - Дачний Діапазон\nЧай з імбиром: користь і шкода, з чим поєднується, протипоказання до застосування, відгуки\nІмбир і корисний відвар з його кореня людина ще з давніх часів використовував з лікувальними і профілактичними цілями при застуді, кашлі, нудоті, зниженому імунітеті. У статті зібрано найбільш повна інформація про користь і шкоду імбирного напою для людського організму, про те, з чим його краще поєднувати, як правильно готувати і хто не повинен його пити.\nКорисні і шкідливі властивості чаю\nСьогодні відомо про безліч корисних властивостей імбиру для організму чоловіків і жінок. Вони обумовлені його багатим вітамінно-мінеральним складом, адже в цій рослині є:\nвітаміни групи В (1, 2, 4, 5, 6, 9), С, Е, К, РР;\nКалорійність 100 г імбиру становить 80 калорій. У такій же кількості міститься 1,8 грама білків, 0,8 грами жирів і 17,77 грама вуглеводів.\nОсь короткий перелік доброчинних дій, які виробляє напій:\nпоповнює організм вітамінами і мінералами і сприяє запобіганню авітамінозу;\nналагоджує роботу і запобігає хворобам серця і судин;\nпризводить до разжіженіюкрові;\nнадає позитивний ефект на статеву систему чоловіків;\nпокращує зовнішній вигляд волосся і шкірних покривів.\nВідвар знайшов застосування для лікування таких хвороб, як:\nЧи знаєте ви? Жителі Стародавньої Греції та Риму вважали, що імбир є протиотрутою, а європейці використовували його для недопущення епідемії чуми.\nАле імбирний напій може надавати і шкідливі дії:\nв разі дуже високої температури він посилює циркуляцію крові, що погіршує стан хворого;\nпри кровотечі чай розріджує кров, що призводить до тривалого процесу його зупинки;\nякщо на тілі є шкірні висипання, то запалення може загостритися.\nДля посилення корисних дій імбир можна поєднувати з іншими корисними інгредієнтами: травами, фруктами, медом, спеціями.\nАптечна ромашка — чудовий засіб, який усуває запалення. Її часто використовують в рецептах народної медицини, використання яких дозволяє швидко поправити здоров’я. Поєднуючи ромашку з імбиром в теплому відварі, можна домогтися усунення болю в животі, лікування від запального процесу, підвищення імунітету. Калорійність 100 г такого напою становить 81 ккал.\nРецептів приготування имбирно-ромашкового напою існує безліч.\nЦікаво почитати Куркума і імбир: в чому відмінність, властивості, основні характеристики, опис, фото\nОсь один з найбільш популярних:\nПомістити 1 ст. л. висушених квіток ромашки в 0,5 л щойно закипілої води.\nПоставити відвар в закритій ємності на водяну баню на 20 хвилин.\nВкинути в відвар 2 ст. л. подрібненого імбирного кореня.\nЗа бажанням додавати мед, цукор, сироп.\nВажливо! При виборі кореня імбиру слід віддавати перевагу тому, у якого гладка шкірка — він найбільш свіжий, а значить, містить максимальну кількість цінних речовин.\nПри поєднанні з лимоном в напої підвищується рівень вітаміну С. Мед також додає чаю корисних властивостей, посилюючи протизапальну дію. Калорійність 100 г чаю становить 151,5 ккал.\nДля приготування имбирно-медово-лимонного напою буде потрібно придбання наступних інгредієнтів:\nлимонів — 50 гр;\nімбиру — 10 гр;\nчаю чорного — 5 гр;\nмеду — 20 гр;\nПокрокова інструкція приготування чаю:\nПотрібну кількість імбирного кореня подрібнити за допомогою великої терки.\nЛимон порізати маленькими шматочками.\nЗ’єднати чай, імбир і лимон в заварювальному чайнику.\nВлити тільки що кипляче воду.\nУкутати чайник рушником.\nВ охолоджену до 40-50 ° рідина помістити мед.\nВ цей рецепт можна домішувати і інші добавки, наприклад, апельсин, м’яту, ромашку, корицю, глід, куркуму.\nЧи знаєте ви? Після того як імбир завіз до Європи відомий мандрівник і купець Марко Поло, його вартість була дуже високою. Так, в Англії 450 г прянощі коштували стільки ж, скільки одна вівця.\nТеплий напій з такими добавками сприяє прискоренню метаболізму, виведенню токсинів і зниження ваги.\nКалорійність непідсолодженого напою становить 83,3 ккал / 100 г.\nГотується имбирно-м’ятний чай наступним чином:\nОчистити і подрібнити імбир.\nЛимон нарізати часточками.\nЗмішати 2 ч. Л. імбиру з 2-3 лимонними часточками і декількома листочками м’яти.\nВитримати 20 хвилин в вкутаним стані.\nЗа смаком додати мед, цукор, варення.\nОсобливістю цього напою є гострий смак і різкий пряний запах, тому багато батьків замислюються, чи не протипоказаний він дітям. Імбирний відвар можна давати малюкам, але тільки тим, хто досяг дворічного віку, і в обмеженій кількості.\nВідвар необхідно заварювати для дитини при появі таких основних симптомів застуди, як кашель, нежить, підвищення температури тіла. За відгуками багатьох батьків, цей лікарський засіб швидко допомагає вилікуватися від вірусного захворювання і повністю відновитися.\nВажливо! Перш ніж проводити додаткову терапію дитини імбирним відваром, слід проконсультуватися з педіатром. Займатися самолікуванням не можна.\nІмбирний напій також пропонують дітям в разі спостереження блювоти, нудоти, болі в голові, розлади діяльності травного тракту, спазмів, м’язових болей.Сколько саме продукту можна вживати, буде залежати від стану здоров’я дитини. Здоровим дітям для профілактики хвороб і зміцнення імунітету рекомендується давати по 100-150 мл напою двічі на день.\nХворим малюкам дозволяється вживати таку ж кількість відвару 3-4 рази в день. При перевищенні рекомендованих доз напій може стати шкідливим для дитячого організму і приводити до появи таких побічних дій, як нудота, подразнення слизової шлунка і кишечника, болі в животі.\nЗ лікувальною метою найкраще заварювати свіжий корінь. Використовувати сухий екстракт, порошок або чай в пакетику небажано.\nУ імбирного відвару є чіткі протипоказання:\nзахворювання органів травлення в хронічній формі;\nхвороби серця і судин [/ url;\nПідсумовуючи вищесказане, відзначимо, що чай з імбиру — це корисний і цілющий напій, який людство застосовує вже близько 5 тисяч років для лікування і профілактики різних хвороб, і він має як плюси, так і мінуси. Його можна вживати і дорослим, і малечі. Маленьким дітям дозволяється давати напій в обмеженій кількості і лише після консультації з педіатром. Перед тим як пити чай, слід переконатися, що він для вас не протипоказаний.\nІмбирКорінь імбиру: лікувальні властивості, користь для організму чоловіків, протипоказання\nЧи допомагає настоянка імбиру на горілці для підвищення потенції?


Немає нічого на світі прекрасніше жінки. Ф. И. Тютчев | Довідник школяра – кращі шкільні уроки по всім предметам\nОснова творчості письменника – натхнення, ниспосланное понад. І це натхнення має жіночий початок. Не випадково муза – жінка, До жіночих ніг складають шпаги, в ім’я жінки роблять подвиги, заради її ж ідуть на злочини. Вона – краса, що врятує мир. У російській літературі жінки оспівані особливо впечатляюще. Кожний письменник, зображуючи свою героїню, прагне передати через неї своє подання про прекрасний. Відношення письменника до свого героя найчастіше розкривається саме через відношення цього героя до жінки: йому дана краса, але як зуміє герой обійтися з тим, що дано йому? Письменники, зображуючи в добутках кращих своїх героїнь, виражали через них свою життєву філософію. Жінка – джерело радості, сили й натхнення. А про своє покоління Лермонтов писав: «И ненавидимо ми, і любимо ми випадково, нічим не жертвуючи ні злості, ні любові, і царює в душі якийсь холод таємний, коли вогонь кипить у крові». Ці слова як не можна краще розкривають характер головного героя Печорина і його відношення до жінок. Їх у романі три: Бэла, князівна Мері й Віра\nБэла – юна черкеска, про яку ми довідаємося з оповідання Максима Максимыча. Печорин, побачивши дівчину на весіллі її старшої сестри, був полонений її зовнішністю і якийсь необычайностью. Вона здалася йому втіленням безпосередності, природності, тобто всього того, чого Печорин не зустрічав у знайомих йому світських дамах. Його дуже захопила боротьба за Бэлу, але, коли всі перешкоди були знищені й Бэла з радістю прийняла свою долю, Печорин зрозумів, що він обманутий: «…любов дикунки деяким краще любові знатної панянки, неуцтво й простодушність однієї так само набридають, як і кокетство інший». Не слід забувати, що ця думка не автора, а Печорина, що, як відомо зі змісту роману, швидко у всім разочаровывался. У Бэлы сильний, цільний характер, у якому є й твердість, і гордість, і сталість, адже виховувалася вона в традиціях Кавказу\nЗовсім іншої виглядає князівна Мері. Про неї ми довідаємося із щоденника Печорина, у якому докладно описане «водяне суспільство» Пятигорска, де перебував герой. Уже в першій розмові із Грушницким про князівну Мері звучить іронічний, трохи глузливий тон оповідача. Мері Лиговская зовсім молода, гарна собою, недосвідчена, кокетлива. Вона, природно, не дуже добре розбирається в людях, не бачить фарсовости Грушницкого, недорозуміє розраховано гри Печорина. Їй хочеться жити так, як прийнято в їхньому знатному колі, з деяким марнославством, блиском. Мері стає предметом суперництва між Грушницким і Печориным. Ця неварта гра одного губить, іншого забавляє, У Печорина, втім, є й своя мета: буваючи в Лиговских, він має можливість бачити там Віру\nДумаю, що в такій обстановці князівні Мері було дуже важко стати самої собою й, можливо, виявити свої кращі якості. Чому Печорину так нудно й самотньо? Відповісти на це питання – значить розкрити причину його прикростей. Печорин – неординарна особистість, отже, він по-своєму шукав пару серед жінок, шукав ту, котра могла б цілком захопити його душу. Але такий не було. І, на мій погляд, Лермонтов ставив перед собою завдання ширше, ніж показ молодих, недосвідчених,, нещасних дівчин, роздавлених егоїзмом Печорина.\nЛюбов Печорина дана в начерках. Лермонтов не показав цілком цього почуття. Печорин плакав, коли загнав коня, але не наздогнав Віру. Однак це був усього лише тимчасовий порив душі, не більше. Ранком він знову став самим собою. Віра – це всього лише хворе минуле Печорина. Він не був щасливий з нею, тому що вона була чужою дружиною, що, зрозуміло, було нестерпно для самолюбства Григорія. Немає! Це не для Печорина! Може бути, тому, щоб компенсувати загублена рівновага, вона так холодний з юними, закоханими в нього жінками\nЛермонтов заперечує свою причетність до Печорину, заявляючи, що портрет героя складений з пороків усього суспільства. Однак я впевнена, що відносини Печорина й Віри – це відбиття трагічної нерозділеної любові Лермонтова до Вареньке Лопухиной ( Бахмете-Виття). Лермонтов любило Вареньку все своє коротке життя. Він писав про неї: «У ніг інших не забував я погляд твоїх очей, люблячи інших, я лише страждав любов’ю колишніх днів». Як схожий любовний почерк самого Лермонтова на почерк Печорина! Лермонтов був гарний, його любили багато жінок, але він постійно вертався до образа своєї улюбленої\nПро життя М. Ю. Лермонтова написана чудова книга Новикова «Про душі живих і мертвих», про нього створене багато критичних статей і заміток. Якщо Пушкін є творцем першого реалістичного роману у віршах про сучасність, то Лермонтов – автор першого реалістичного роману в прозі. Його роман відрізняється тією глибиною психологічного аналізу, що дозволила Чернишевському бачити саме в Лермонтові безпосереднього попередника Лева Толстого\nМ. Ю. Лермонтов, на мою думку, не випадково приділив величезну увагу жіночим образам у своєму романі. Жодна серйозна проблема, тим більше проблема героя й часу, не може бути розглянута поза прекрасною й кращою половиною людства, поза її інтересами, переживань і почуттів. Одне з відкриттів, зроблених письменником, було використання принципу: розповідайте, хто любить цієї людини, і я складу про нього подання. Мені здається, що зображення жіночих характерів у романі додало головному героєві (і самому роману) неповторність, свіжість і чіткість сприйняття, а також той комплекс переживань, що глибоко проникає в душу й залишається там назавжди.\nЗбережи - » Немає нічого на світі прекрасніше жінки. Ф. И. Тютчев . З'явився готовий твір.\nРозміщено Твори на вільну тему октября 2, 2012 Lessons\nАндрєєв Л. – Іуда Искариот »


"У мене з дитинства було два захоплення: співи і малювання", - інтерв'ю з півфіналісткою «Голосу країни» Іванною Червінською з Коломийщини - Дзеркало Коломиї\n31 Тра 2016, 14:01\nНа цьогорічній сцені музичного проекту «Голос країни» за перемогу боролись три вокалістки із Франківщини, та тільки одна дійшла до півфіналу. Іванна Червінська – дівчина із села Печеніжин, Коломийського району. У цій розмові познайомимо вас із тендітною та сором’язливою українкою з великим серцем, володаркою неймовірного голосу. Іванна розповіла про шкільні та студентські роки, любов до музики та відвертості про участь у проекті.\n– Іванно, чи займалась ти музикою і вокалом до проекту?\n– Я, проста дівчинка із села Печеніжин, Коломийського району, яка з дитинства дуже любила співати, та це було тільки захоплення. У селі вокалом ніхто тоді не займався, у школі було тільки декілька музичних інструментів. У мене з дитинства було два захоплення: співи та малювання. У школі малювала різні стенди і співала у художній самодіяльності. Завжди була активною творчою дитиною.\n– Хто розкрив твій потенціал співачки?\n– Моя мама працює провідником на залізниці, її часто не було вдома, тому я завжди покладалась лише на себе. Я її розумію, вона заробляла гроші на мою та братову освіту. Мій потенціал спочатку розгледіли вихователі дитячого садочку, а у школі – вчитель Володимир Васильович, талановитий педагог від Бога. З приходом у нашу школу він почав займатися музикою, я потрапила під його опіку. Вчитель навчав мене музики, давав уроки вокалу та спонукав мене добре вчитись. В останні два роки школи я виконувала власний репертуар та співала у хорі. Володимир Васильович і відкрив мій талант. Я була тоді сценічною зіркою.\n«У МЕНЕ З ДИТИНСТВА БУЛО ДВА ЗАХОПЛЕННЯ: СПІВИ ТА МАЛЮВАННЯ»\n– Тоді ти і вирішила пов’язати своє життя із музикою?\n– У мене не було музичної освіти, це мене засмучувало, бо я не могла поступити за музичною спеціальністю. Я розуміла, що мої музичні вміння завершуються малюванням скрипкового ключа. Тому вирішила вступати у художню школу, що у Вижниці.\n– Знаємо, що ти навчалася музиці у Львові. Що спонукало тебе змінити напрям?\n– Був щасливий випадок, коли до мого дому прийшла сусідка і подарувала моїй мамі газету «Порадниця», в якій було оголошення про вокальний конкурс у місті Винники, Львівської області. Сусідка запропонувала моїй мамі відвести мене туди, щоб я взяла участь у конкурсі. Всім було дуже шкода, що я не продовжу займатися музикою, а піду в художники. Вони хотіли, щоб я у такий спосіб попрощалась із музикою, ну і згадка буде на все життя. Мама без мого відома записала мене на участь у конкурсі, і вже після того повідомила мене. Я боялась і хвилювалась, та мені не було куди подітись. Пам’ятаю, що я не хотіла туди їхати, тому що конкурс відбувався на вихідних, а я хотіла на піти дискотеку. Все ж таки, ми з мамою поїхали до Львова.\n– Розкажи про твою участь у конкурсі, та яке місце ти посіла.\n– Для мене це був перший вокальний конкурс високого рівня. Приїхавши туди я зрозуміла, що не все так просто, як я думала. Учасників готували професійні викладачі вокалу. На кожну окрему пісню учасникам шили інші костюми. Ми не знали про це, тому що тоді не було Інтернету у кожній хаті, не було доступу до будь-якої інформації. Мені, простій дівчині із села було дуже не просто. Я приїхала із простими фонограми, які підібрав мій вчитель. Костюм був позичений: постоли від вчительки української мови, вишиванка від маминої подруги, запаска від сусідки. Приїхавши туди я зрозуміла, що всі учасники дуже скрупульозно готуються до виступів. Тоді, на сцені я сказала, що постоли у мене від бабусі, а сорочку я вишила власноруч. Це була не правда, я із страху вигадала це. Уже зараз, через роки я готова зізнатись про це. Я чудом виграла на тому гран-прі, виборола перше місце.\n– Чим запам’ятався конкурс?\n– Зараз ми з мамою посміхаючись згадуємо таку ситуацію: моя мама дізнавшись, що я виграла у конкурсі почала плакати від радості. В цей час до неї підійшла прибиральниця і сказала: «Жіночко, та ви не плачте, тут же все і так куплено». Найцікавіше те, що тоді ми з мамою не мали навіть де заночувати, не було можливості винайняти номер у готелі, і ми ночувати у поїзді. Тому, коли говорять, що такі проекти підкуплені, я розповідаю цю історію, яка трапилась зі мною, коли я виграла гран-прі у 2007 році.\n– Що дала тобі перемога у конкурсі тоді?\n– На конкурсі я познайомилася із викладачем, яка викладала вокал у Львівському державному музичному училищі ім. С. Людкевича. Вона запропонувала мені поступити у їхній заклад навчатися вокалу. Я погодилась, я не мала права не використати такий шанс. Варіант із художнім навчанням автоматично відпав.\n– Чи складно було навчатися у музичному ВУЗі без музичної підготоки?\n– За спеціальність я обрала музичне мистецтво естради. Мені треба було вчитися набагато більше, аніж іншим студентам, бо музичної школи у мене не було. Я багато працювала, і ця праця не залишилась неоціненою. Під час навчання мені запропонували стати солісткою львівського етно-джазового гурту «ShokolaD». Вони музиканти, які грають українські пісні у джазових обробках. Я із задоволенням погодилась. Для мене це була дуже хороша школа джазової музики. Вони вчили мене джазу, а я їх народної музики. У цьому колективі я проспівала близько шести років. За цей час ми записали два альбоми. В один із альбомів ввійшли аранжування пісень, які я запозичила у своєму селі. Ті пісні, які виконують на сільських весіллях.\n«В ОДИН ІЗ АЛЬБОМІВ ВВІЙШЛИ АРАНЖУВАННЯ ПІСЕНЬ, ЯКІ Я ЗАПОЗИЧИЛА У СВОЄМУ СЕЛІ. ТІ ПІСНІ, ЯКІ ВИКОНУЮТЬ НА СІЛЬСЬКИХ ВЕСІЛЛЯХ»\n– Зараз ти уже не співпрацюєш із гуртом «ShokolaD». Чим займалась після виходу із гурту?\n– З минулого року я припинила нашу співпрацю, знайшла інший напрямок для себе. У чужому колективі не маю великого права щось змінювати, а я зрозуміла, що настав час робити щось своє. Коли я пішла було відчуття пустоти та ностальгії.\n– На одному із випусків проекту «Голос країни» ти розповіла, що навчалася у Донецьку, і зараз не маєш змоги забрати власні документи. Розкажи про це.\n– Коли я закінчила училище у Львові поступила у Донецьку консерваторію імені С.С. Прокоф’єва на заочне відділення. На жаль, провчилась там тільки два роки через ситуацію в країні була змушена або припинити навчання, або перевестись у інший ВУЗ, чи забрати документи із закладу. Я дуже хотіла завершити навчання, але на той час через брак коштів не могла цього зробити. До сьогодні не можу забрати свої документи з Донецька.\n– Ти не залишилась жити у Львові, а переїхала до Києва. Чому?\n– Я дуже люблю Львів, та не змогла себе там знайти. Я почала співпрацювати із київськими музикантами. Мені запропонував співпрацю Ігор Закус, відомий джазовий бас-гітарист, людина, яка допомагає молодим перспективним музикантам. Він запросив мене до співпраці, я переїхала до Києва і почала працювати з Ігорем. З часом я познайомилась із прогресивним гуртом «Gypsy Lyre» – авторський проект гітарної музики. Одного разу вони запросили мене заспівати у ток-шоу «Джем-сейшн», під час якого народилась пісня «Летів пташок», яку я співала на сліпих прослуховуваннях «Голосу країни». Слова цієї пісні я поставила на свою мелодію. Ми домовились про співпрацю і записати декілька аранжувань.\n– Це неабиякі досягнення у музичній сфері.\n– Я довго хвилювалась, чи зможу самостійно чогось досягти. Я не смілива і у мене є багато комплексів: я боюсь сцени, хвилююсь, коли про мене відгукуються негативно.\n– Чому вирішила податись на участь у «Голосі країни»? І з чого все почалось?\n– Я слідкувала за проектом «Голос країни» віддавна. Багато моїх друзів потрапляли туди, хоча швидко вибували. Тоді я нікому не зізнавалася, що мріяла стояти на сцені «Голосу». Спочатку мене слухали продюсери, а вже потім виступала на сліпих прослуховуваннях. Коли я пішла на кастинг я думала, що не пройду і буду не форматом для такого шоу. Цього року було 5000 бажаючих з усієї країни, серед яких обрали 130. Якщо ти чогось дуже хочеш, то все складається так, щоб твої бажання здійснилися. Мені було приємно, що я пройшла із своєю піснею «Летів пташок». Я спрогнозувала такий хід подій: піду на прослуховування, мене не візьмуть, але люди оцінять і запам’ятають. Та все склалось не так, а – краще. З кожним випуском я думала, що піду, та я залишалася. Тільки одного разу була певна, що зостанусь – та пішла.\n“ЯКЩО ТИ ЧОГОСЬ ДУЖЕ ХОЧЕШ, ТО ВСЕ СКЛАДАЄТЬСЯ ТАК, ЩОБ ТВОЇ БАЖАННЯ ЗДІЙСНИЛИСЯ»\n– Ти створила український образ: вишиванка, виконання українських народних пісень. У такий складний для країни час, це ще більше «чіпляє» за душу.\n– Я читала коментарі, про те, що голос України вигнали із проекту «Голос країни», мовляв проект без мого голосу втратив себе. Я дуже хвилювалась, і твердо хотіла бути у вишиванці. Стилісти проекту повинні затвердити образ артиста, тому я нервувала, чи не змінять мій образ. Багато учасників не були згідні із стилістами, коли їхні образи змінювали. А я просто підійшла і вперто попросила залишити мою вишиванку.\n– Що було найважчим, чи найстрашнішим у проекті?\n– Найстрашніше було виступати на сліпих прослуховуваннях: трусились руки і підкошувались ноги. Під час виступу у мене зірвався голос, та мені здалось, що глядачі цього не помітили. Але була певна, що судді звернули на це увагу. Побачила, що до мене повернулась Тіна Кароль і наприкінці виступу я заплющила очі і не побачила, що Святослав Вакарчук теж повернувся. Від початку я хотіла потрапити у команду Святослава, це була моя мрія.\n– Як працювалось із Святославом Вакарчуком, музикантом високого рівня?\n– Коли я познайомилась із Святославом, зрозуміла, що не помилилась у виборі тренера. Він дуже відкрита та щира людина, хороший друг і наставник. Працювати з ним неймовірно цікаво. У роботі Святослав прислуховувався до наших побажань, міг сидіти до останнього задля того, щоб вийшов чудовий результат. Святослав дозволяв учасникам виконувати ті пісні, які ми хотіли.\n– Що для тебе проект «Голос країни»?\n– Я пройнялася проектом до останньої нитки. Тут я виросла та поборола багато комплексів. Раніше мені, мабуть, не вистачало похвали, а на проекті у свою адресу чула тільки позитив. Я не сподівалась потрапити у прямі ефіри,тому що було дуже багато сильних учасників. Я дуже вдячна Святославу, що він повірив у мене. Я вже повірила у перемогу, я «мало не сіла у ту маршрутку». Мені дуже хотілось записати пісню та зняти кліп, бо самотужки це зробити дуже важко.\n«Я ДУЖЕ ВДЯЧНА СВЯТОСЛАВУ, ЩО ВІН ПОВІРИВ У МЕНЕ»\n– Що ти відчула, коли довелось покинути проект?\n– Був момент, коли мені самій хотілось піти з проекту, бо було важко. Я навіть просила своїх близьких, щоб уже не голосували за мене. Та це швидко пройшло. Адреналін і насолода, які я отримувала на сцені не порівняти ні з чим. Я ні про що не шкодую, я знайшла більше ніж у мене було. Святослав пообіцяв мені свою допомогу у будь-який час.\n«Я НІ ПРО ЩО НЕ ШКОДУЮ, Я ЗНАЙШЛА БІЛЬШЕ НІЖ У МЕНЕ БУЛО»\n– Коли відразу після ефіру мене запитали, що робитиму далі, я відповіла: «Хочу на Мальдіви». Тиждень після проекту я відпочиватиму. Репетиції зранку до ночі, виступи – все це виснажує. Прямі ефіри – це страшний стрес.\n«ПРЯМІ ЕФІРИ – ЦЕ СТРАШНИЙ СТРЕС»\nСвятослав сказав, щоб я проявила ініціативу, і він мені допоможе. Планую рухатись у тому ж напрямку і записувати пісні. Якщо зараз, після проекту я не буду нічого робити, то про мене всі забудуть. Хочу податись у творчість. Тим паче, у мене є велика найщиріша група підтримки. Я і не сподівалася, що за мене всі так хвилюються. Після останнього мого ефіру, у так званій «кімнаті стресу» я давала коментар і помітила, що оператор почав плакати.\n– Чи приїдеш із концертом до рідного села, у Печеніжин?\n– Мої односельчани дуже за мене вболівали та переймались, тому я обов’язково буду змушена викроїти свій час і приїхати. Всі кажуть, що пишаються мною і навіть після того, як я покинула проект всі сказали, що я для них переможниця. Тому, мені хочеться віддячити їм, зробити хороший жест.\nмітки: Іванна Червінська, Інтерв'ю, голос країни\nСтатті (926) Суспільство (9744) Туризм (393) Спорт (738) Кримінал (1030) Технології (237) Авторські колонки (161) Інтерв'ю (59) Відео (970) Новини (18065) Афіша (261) Культура (1884) Гроші (44) Фото (643) Економіка (1152) Дзеркало краю (32) Історія (88) Політика (1324) Історії успіху (45) Пишемо новини разом (31)


Собака з буксира "Яни Капу" повернеться до екіпажу - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Життя — 13 вересня 2019, 22:47\nЗараз Джессі перебуває в Херсонській області в сім'ї українського моряка Сергія Чуліби.\n"Звичайно, заберуть. Їм наразі нікуди забирати, немає корабля", - розповів батько українського військового моряка Сергія Чуліби Роман Чуліба.\nЗа його словами, Джессі почуває себе добре і подружилася з котами.\n"Поки ми з роботи прийдемо, може "скосити", вирвати квіти, які ми з дому виносимо на вулицю, і так далі. Збиток робить, звичайно. Як тільки повертаюся додому, то мені руки-ноги облизує, цілує. Вона - найбільша, командує у дворі", - розповів батько моряка.\nПро те, що Росія повернула в Україну собаку, який жив на буксирі "Яни Капу", захопленому у Керченській протоці, наприкінці липня повідомив адвокат українських моряків Микола Полозов.\nДжессі віддали родині українського моряка Сергія Чуліби. Зараз вона перебуває в Херсонській області.\nНагадаємо, екіпажі трьох українських кораблів, катерів "Нікополь" і "Бердянськ", а також буксира "Яни Капу" були захоплені в полон російськими прикордонниками в листопаді 2018 року. Українців заарештували за звинуваченням у незаконному перетині кордону і вивезли до Москви.\nЗвільнити їх вдалося тільки 7 вересня 2019 року в рамках обміну з Росією за формулою "35 на 35", водночас кримінальні справи щодо них у Росії закриті не були.\nТемы: Росія, собаки, захоплення українських кораблів Росією


10 кращих міст світу для тих, хто хоче працювати фрілансером | Prime News\nБагато хто мріє про роботу фріласером, щоб мати можливість подорожувати і при цьому працювати без прив’язки до офісу і місця. І недавно Forbes опублікував список міст, які в 2019 році найкраще підходять для фрілансерів.\nЩоб визначити найбільш комфортні міста для фрілансерів, онлайн-сервіс довгострокової оренди житла Spotahome оцінив їх за певними критеріями:\nвартість оренди житла;\nнаявність кафе з безкоштовним Wi-Fi;\nставлення до мігрантів;\nціни на напої;\nІ ось які міста увійшли в десятку кращих:\nДивно, але одним з найгірших міст в цьому списку виявився Нью-Йорк, незважаючи на те, що це найбільший в світі фінансовий і культурний центр. Багато хто прагне виїхати саме туди! Але, як визначили показники, тут надто дорога оренда житла, низька швидкість інтернету, мало стартапів. Через дороге життя в 2019 році фахівці також не радять фріласерам переїжджати в Гонконг, Сінгапур і Токіо.\nЩо стосується переможця рейтингу, то ним стало місто Белфаст, який рік тому Lonely Planet назвало найкращим містом для відвідин. Згідно зі статистикою, саме Белфаст за останнім часом дуже зріс в економіці, тим самим надаючи багато нових робочих місць, також тут доступна оренда житла, багато кафе і коворкінг з хорошим і безкоштовним інтернетом.\nХто такі фуди і як заробляти на походах по ресторанах\nСекрети, які дозволять вам прочитати емоції співрозмовника


Дані звично асоціюються з програмуванням і в сучасному інформаційному світі представляються в трьох логічно еквівалентних варіантах: дані, описані і використовувані в програмі на мові програмування; дані в системах баз даних; дані в розподілених інформаційних системах. Сучасне програмування тільки першого варіанту формалізації інформації надало відносну свободу. Другі два варіанти — це в тій чи іншій мірі достовірні форми надання інформації та взаємозв’язків між її складовими.\nДані минулого і сьогодення\nПринципова позиція мов програмування — точний опис даних і алгоритмів. Комп’ютери не «представляють» жодних шансів невизначеності: є те, над чим проводиться дію, і є команда, яка вчиняє цю дію.\nСучасна концепція ґрунтується на значно більш високому підставі: є цей, а яким саме воно буде, визначається у місці його використання. У будь-якому випадку в момент використання дане автоматично перевіряється і перетворюється в потрібний тип. Сучасний програміст не зобов’язаний піклуватися про попереднє їх описі і дотриманні сумісності типів в алгоритмі.\nвід типізованих даних та обов’язкового їх опису перед використанням;\nдо нетипизированным даними і свободу від будь-яких зобов’язань щодо їх опису і використання.\nПо суті, можна визнати відносне послаблення вимог формалізації — воно доступне тільки в середовищі сучасних засобів програмування. У момент виконання тип кожного даного фіксований, а послідовність команд чітко визначена.\nТипи і моделювання\nМатематика і фізика, торговельне справа і виробництво, економіка та інші сфери, де застосовуються числа, завжди оперували даними і не надавали ніякого значення поняттю типу. Те, що числа можуть бути цілими і дробовими, не мало особливого значення.\nКожна конкретна формула або конкретна дія могли дати ціле, нескінченний дріб, дійсне чи комплексне число. Досі є такі чудеса розуму, як нескінченно мала і нескінченно велика величина. Причому у цих чудес навіть властивості є.\nУ програмуванні досі немає ніякої свободи. Все має бути строго формалізоване. Поняття даних — це, перш за все, тип:\nstring і так далі.\nНайменування типів можуть відрізнятися в різних мовах програмування, але завжди є ціле або дійсне число, логічне значення, символ, рядок. Залишилися ще релікти і специфічні ідеї: ціле без знака, код, байт, слово, подвійне слово, рядок фіксованої довжини.\nПоняття даних у системи даних не має ніякої волі. Мова SQL — «міжнародний» (є діалект для кожної сучасної бази даних) — не терпить ніяких неточностей не тільки даних, але і в sql-запитах. Помилка в запиті — гарантія відсутності результату. Про порушення описів говорити зовсім не доводиться.\nМоделювання інформаційних процесів та уявлень даних є єдиним вірним способом побудувати таку структуру, яку можна розвивати і адаптувати до умов, що змінюються.\nПриродна інформація — це безперервна зміна. Дати формальний опис та поняття моделі даних в конкретній предметній галузі означає вирішити три завдання:\nвизначити, що таке тут дані;\nформалізувати взаємозв’язки між ними;\nсформулювати процеси зміни даних і взаємозв’язків.\nПросто у другому випадку експерти і фахівці, проектуючи структури даних, таблиці та взаємозв’язку, зазвичай не бачать (реально важко охопити великий обсяг природної інформації) суть речей, і виходить громіздка, неразвиваемая сукупність нагромаджень даних, в той час як у предметній області вихідна інформація циркулює вільно і легко.\nЯкщо уважно сконцентрувати код обробників на події, а не на коді сторінки в цілому — це найкращий вихід із ситуації. Ідеально, коли код не вводить нове дане або не фіксує доступне, а орієнтується на те, що саме він має в конкретний момент часу.\nПо суті, якщо дати визначення поняття «дані» як мінімально статичного опису вихідної інформації і наслідувати йому, то це значить мати шанси на успіх.\nСтатика — біда будь-якого алгоритму. Сучасне поняття даних — це статика: число, рядок, символ і так далі. При обробці або при запису в таблицю бази даних все виходить гарно. Але коли вихідне набуває інший вимір або сенс? Варіант один: міняти табличку, але можуть відразу посипатися зв’язку і запити.\nСтатика і об’єкти\nВизначення поняття «дані» як об’єкта кардинально змінює ситуацію. Об’єкт має власну структуру. Тут можна застосовувати будь-які описи будь-яких змінних. Ролі не зіграє. Об’єкт має методи, через які дані доступні. Оскільки всі використовується в сфері програмування, тобто три базових методу: читати, писати, редагувати. Можна додати ще порівнювати, шукати, клонувати та ін.\nПредметна область на кожне дане накладає спектр властивостей. Таким чином виходить, що поняття даних трансформується в якусь опис, який може бути змінено динамічно. Статика всередині об’єкта дає динаміку за його межами.\nЗмінюючи комбінацію статичних описателей всередині об’єкта, можна не турбуватися за динаміку його відносин з іншими об’єктами.\nПрограмування і подання даних\nЩо таке дані? Суспільна свідомість вже звикло до інформаційних технологій, працює в хмарах і має контейнери у віртуальних просторах. Тепер у питаннях інформації та її використання компетентні не тільки професійні програмісти і користувачі, але і обивателі.\nОднак що таке програмування? Донині громадська думка дає наступне визначення даного поняття та його концепцій:\nІнформація і дані — це базові поняття, які використовуються в інформатиці.\nДані являють собою певним чином одержані та зафіксовані спостереження щодо навколишньої дійсності.\nВони бувають прості та складні (структури), первинні та вторинні.\nБаза даних — це сукупність самостійних матеріалів, представлених в систематизованої формі так, щоб вони були знайдені, змінені і використані.\nНаскільки це об’єктивно? Авторитетні автори вважають, що так. Реальна практика схиляється до того, що кожна предметна область визначать свою правильну систему даних і дає всі можливості побудувати хорошу динамічну модель.\nНерідкі випадки, коли замовник (споживач) нав’язує програмісту (проектувальнику бази даних) власну думку, як і що робити. З точки зору програмування всяке бажання замовника можна виконати гранично точно.\nПотрібен Oracle для вирішення задачі складання кошторисів на обслуговування сільського водопроводу (на селі 21 будова) — добре. Потрібен MySQL для організації системи стеження за поштовими відправленнями за всім поштовим відділенням Росії — теж все буде працювати.\nЗавжди можна скласти будь-який алгоритм і забезпечити доступ до будь-якого подання інформації в межах того визначення поняття, яке встановлює розробник системи управління базами або мови програмування. Питання в іншому: як це зробити мінімальними витратами максимальної динаміки?\nБази даних, приклади\nПроста база створюється без моделі. Основні поняття даних і зв’язку невеликі, функціонал дуже простий. Наприклад, для вищого навчального закладу необхідні:\nтаблиця груп (ключ і номер групи);\nзагальна таблиця студентів (використовуються ключі груп).\nДекан бажає знати успішність по викладачах. Таблиця викладачів має поля:\nномер курованої групи.\nТаблиця студентів має поля:\nсередній бал (з усіх предметів);\nВаріантів вибірки може бути як мінімум два: через ім’я викладача можна вийти на номер групи і подивитися всіх студентів і їх середні бали або прізвища викладача та прізвища студента можна подивитися середній бал останнього.\nНавіть у такому простому варіанті гарантовані проблеми і доведеться щось міняти. Ситуація: викладач захворів, місяць його заміщує інший, значить, курирує дві групи. Передбачено лише одне поле під одним номером групи в таблиці викладачів.\nДля вирішення проблеми потрібно додавати дублююче полі. А якщо два захворіють, то додавати три поля. Так таблиця викладачів починає рости на порожньому місці.\nЄ ще один варіант: замінити цифрове поле ключа групи на символьне. Тоді доведеться щоразу при вибірці перетворювати рядок у послідовність ключів, і один sql-запит перетвориться на кілька.\nБільш перспективний приклад — не робити таблиці, а зробити об’єкти. Тоді викладач — це об’єкт, і у нього може бути кілька своїх підшефних груп. Але це завжди один об’єкт. У об’єкта викладач є унікальний ключ, але може бути кілька своїх підшефних груп. У групи є також унікальний ключ. У студента теж.\nВсі три позиції не тільки доступні в межах поставленої задачі, але і можуть розвиватися далі.\nЛідери інформаційної галузі пропонують класичні реляційні бази даних. Вони перевірені життям, працюють, безпечні, надійні і, у разі проблем, що дозволяють відновити інформацію.\nОб’єктно-орієнтовані бази даних (ООБД) почали розроблятися ще в середині 1980-х і, на думку авторитетних авторів, перспективні донині. Але поки що, крім фундаментальних теорій і концептуальних положень, немає жодної ООБД, що досягла такого ж рейтингу і поширення, як MySQL, MS SQL Server або Oracle у всіх його різноманітних втіленнях.\nАле що робити, якщо визначення, поняття даних, види, атрибути, класи, ієрархії пропонує розробник, рейтинг якої недостатній для створення спільноти програмістів, які сповідують менталітет даної ООБД? Доведеться сподіватися на свої сили.\nУ середовищі линуксоидов створено понад тридцяти варіантів ООБД. Але де гарантія, що створена база даних не вимагає більшої функціональності? Середовище Windows не відрізняється великими гарантіями в цій області.\nОб’єктно-орієнтований варіант вирішення\nОднак рішення все ж є. На прикладі MySQL можна показати, як стандартні реляційні таблиці перетворюються в об’єктно-орієнтовану модель розв’язуваної задачі.\nТут немає бази даних, але є середовище для формування власної системи об’єктів. Потужності MySQL використовуються тільки як реляційна пам’ять для таблиць з інформаційних рядків. Логіку використання визначає сам розробник. Зокрема, є таблиця is_cache. У ній усього кілька основних полів:\nІнші поля несуть в собі службові функції. Дана таблиця стоїть на вході будь-якого запиту і фіксує його надходження. Що відпрацює модель бази даних, визначає її розробник. Що поміститься в полі змісту (a_contents), визначають об’єкти моделі, створеної розробником.\nУ такої ідеї є чотири моменти: звернення, сесія звернення, код історії звернень і конкретний зміст. Що таке звернення, яка система об’єктів повинна бути побудована — визначає розробник. Що розуміти під сесією (процесом роботи) — визначає розробник. Код історії — це можливість відкату за зверненнями.\nТаблиці тут не мають ніякого відношення до предметної області. Є контролер звернень (is_cache), є протоколювання (is_customs), є історія звернень (is_histories). Інші таблиці визначаються розв’язуваної завданням.\nПо суті, таке рішення пропонує створювати власну ООБД на базі побудованої моделі бази даних предметної області розв’язуваної задачі. Тут є величезний плюс — це власне поняття даних, власна модель їх подання та взаємозв’язків між ними. Тут є фундамент — відмінна реляційна база даних. Тут не буде проблем щось шукати і щось недопонимать.\nМодель: система об’єктів + СУБД\nЗмінити що-небудь в інформаційних технологіях практично неможливо. До реальної інформаційної революції ще далеко. Професійна свідомість розробників програмного забезпечення не збирається змінювати класичним традиціям. Але вихід із ситуації все ж таки є.\nВикористовуючи надійні сучасні системи управління базами даних як підстави для створення середовища існування власної моделі, можна досягти помітного успіху.\nБудувати подання або модель даних доведеться в будь-якому випадку для розв’язання поставленої задачі, але треба це робити правильно: нехай це буде система об’єктів, а хороша СУБД — середовищем її існування.


Папа Франциск: Боже милосердя – незбагненне провалля | Католицький Оглядач\nПапа Франциск: Боже милосердя – незбагненне провалля\nНед, 17/03/2013 - 13:32\nНесподіванки продовжуються. Неочікувано для всіх, Папа Франциск вирішив відслужити у неділю, 17 березня 2013 р., вранці, Святу Месу у ватиканському парафіяльному храмі святої Анни. Маленька церковця, очевидно, не змогла вмістити всіх, хто хотів би взяти участь в цій спільній Євхаристійній молитві, тож багато людей очікували приїзду Святішого Отця на вулиці та перед ворітьми Святої Анни, через які в’їжджається до Ватикану, і які названі на честь спорудженої поруч церкви.\nПрибувши трохи завчасу, Папа Франциск присвятив кілька хвилин тому, щоб привітатися та поблагословити тих, хто не попав до святині. А зауваживши серед натовпу двох священиків, сказав пропустити їх до себе, привітався з ними і... запросив на Службу Божу.\nКоментуючи євангельський уривок, який розповідає про те, як Ісуса хотіли примусити засудити перелюбницю, а Він запропонував тим, хто без гріха, першими кинути камінь, Папа зауважив, що розповідь розпочинається з того, що Христос на самоті молився на горі. І ось Він прийшов до храму, а за Ним ішов народ, який врешті, знову залишив Його самотнім, але тепер з грішницею. «Ця самотність Ісуса, – зауважив Святіший Отець, – є плідною самотністю». Це – самотність «розмови з Отцем», і «самотність милосердя».\nПапа вказав на те, що люди приходили, щоб почути Ісуса, бо були спраглі Божого слова, але були й такі, які нічого не чули, «не могли чути», бо їхнє серце було замкнене. Вони прийшли до Вчителя, та кажуть йому: Ось вона, така-сяка. Мусимо вчинити з нею те, що наказав Мойсей чинити з такими. «Думаю, що ми також є тим самим народом, який, з одного боку, хоче слухати Ісуса, але з іншого, іноді нам подобається карати інших, засуджувати ближніх», – вів далі Святіший Отець, наголосивши, що «посланням Ісуса є милосердя. І, на мою думку, визнаю це смиренно, це найсильніше Господнє послання – милосердя».\nІсус Сам сказав, що не прийшов до праведних, праведні самі, виправдовуються, як вважають, але прийшов до грішників. Папа пригадав, як нарікали фарисеї, коли після покликання апостола Матея, Христос обідав з митарями. «Він прийшов до нас, коли ми визнаємо себе грішниками», – вів далі Святіший Отець, додаючи, що коли ми є такими, як той фарисей, який перед престолом дякував «за те, що не є, як оті грішники», то ми «не пізнали Господнього серця ніколи не матимемо радості відчути оте милосердя».\n«Не є легко ввіритися Божому милосердю, тому що воно – незбагненне провалля. Але ми мусимо це зробити!» – наголосив Папа, зазначаючи, що, іноді на сповіді можна почути, що, мовляв, «отче, якби Ви знали моє життя, Ви б мені не простили». «Іди до Ісуса, Йому подобається, коли розповіси йому ці речі. Він має особливу здатність забувати. Він забуде, тебе поцілує, обійме та лише скаже: І я тебе не засуджую. Іди, і відтепер більше не гріши», – підкреслив Єпископ Риму, зазначаючи, що ми знову і знову мусимо повертатися до Господа з тим самим, але «Господь ніколи не втомлюється прощати: ніколи! Це ми втомлюємося просити в Нього прощення. Просімо благодаті не втомлюватися просити прощення, тому що Він ніколи не втомлюється прощати. Просімо цієї благодаті», – закликав Папа Франциск.\nНаприкінці Служби Божої Святіший Отець представив присутнім одного із священиків, якого запросив до спільної молитви, а вийшовши з храму, залишися біля входу, так що всі парафіяни та учасники богослуження, мали змогу привітатися з ним особисто.


Про нас — Техно Сімс\n“Техно-СІМС” пропонує своїм клієнтам такий спектр послуг і асортимент продукції, що йому просто нема рівних у Львові чи області.\nВ далекому вже 1997 році розпочалась історія львівської торгової компанії «Техно-СІМС». Минуло декілька десятиліть, і на сьогодні постала організація, аналогів якій нема на теренах Західної України. “Техно-СІМС” пропонує своїм клієнтам такий спектр послуг і асортимент продукції, що йому просто нема рівних у Львові чи області. Більш того, німецький виробник Hörmann зробив львівську фірму своїм офіційним та сертифікованим дистрибʼютором. А як відомо, німецькі організації укладають подібні договори лише з надійними та серйозними підприємствами.\nБільш детально познайомитись з продукцією німецького промислового гіганта можна безпосередньо в офісі “Техно-СІМС” у Львові, на вулиці Героїв УПА 77. Там знаходиться наймасштабніший в Україні шоу-рум воріт та дверей Hörmann. Висококваліфіковані спеціалісти львівської компанії періодично проходять стажування і навчання безпосередньо на виробництві у Німеччині. Це підтверджено відповідними персональними сертифікатами. Подібний досвід на теренах Західної України є унікальним.\nКомпанія Hörmann постійно впроваджує найновіші технологічні винаходи у свою продукцію. Тому ворота і промислова техніка німецького виробника відповідають найвищим європейським стандартам безпеки. Менеджери львівської компанії чудово орієнтуються в найскладніших питаннях, щодо товарів Hörmann. Більш того, вони можуть вирішити питання високоякісного монтажу техніки. Бо всім відомо, що некваліфіковані монтажні роботи можуть зіпсувати найкращу у світі техніку, через можливі перекоси чи інші неякісно виконані роботи. Окрім того, “Техно-СІМС” надає офіційну гарантію виробника на всю продукцію Hörmann. Товари німецького концерну є однією з найважливіших гілок діяльності львівської компанії. До них належать: гаражні та промислові ворота (секційні, рулонні, підйомно-поворотні), вогнетривкі; міжкімнатні та вхідні двері; шлюз-тамбури, перевантажувальні мости, герметизатори; електроприводи до воріт та дверей.\nПаралельно з німецькою компанією, “Техно-СІМС” є дистрибʼютором італійської групи компаній CAME Group. Основна спеціалізація якої — обладнання для парковок: боларди, барʼєри, шлагбауми, системи управління парковками, автоматичні каси, стійки при вʼїзді та виїзді з території. Паралельно Came виготовляє найсучасніші відеодомофонні системи, автоматику для гаражних чи промислових воріт, велику кількість аксесуарів для парковок: фотоелементів, пультів ДК, сигнальних ламп тощо.\nПоряд з європейськими партнерами, “Техно-СІМС” співпрацює з українськими виробниками: Інтерʼєр Плюс (зовнішні та внутрішні засоби сонцезахисту) та Hardwick (ворота розпашного та відкатного типу; сталеві ролети; хвіртки). Окремою групою товарів, які теж можна замовити в офісі львівської компанії є промислові та побутові стабілізатори Volter.\nПідводячи підсумок скажемо, що у Львові є компанія з унікальним досвідом, яка пропонує:\n• колосальний вибір високоякісної продукції, адаптованої до українських електромереж;\n• консультацію в найскладніших питаннях фахівців, що постійно проходять навчання за кордоном;\nофіційну гарантію європейського виробника;\nпіслягарантійний сервісний супровід;\nдопомогу в монтажних роботах;\nіндивідуальний підхід та дотримання термінів.\nОчікуємо Вас у Львові на Героїв УПА 77. Ми зажди раді допомогти!\nКомпанія «Техно-СІМС» зі Львова не перший рік співпрацює з найкращими виробникам воріт, дверей, перевантажувальної техніки, а також обладнання для парковок та багато іншого. Головними партнерами львівської компанії є:\nHörmann — німецький промисловий гігант. Лідер ринку промислових та гаражних воріт, перевантажувального обладнання. Компанію було створено ще в далекому 1935 році, і вона досі невпинно розвивається, постійно впроваджуючи в свою продукцію новітні технології. Деякі функціональні особливості товарів Hörmann є унікальними на ринку у своїх нішах. Основна спеціалізація: гаражні (секційні, рулонні, підйомно-поворотні) та промислові вогнетривкі ворота; перевантажувальні мости, шлюз-тамбури, герметизатори; вхідні та міжкімнатні двері; автоматика для воріт, дверей. Виробник Hörmann — безумовний флагман в питаннях безпечності та комфортності виробів.\nCame — італійський концерн, що присутній на ринку понад 45 років. Фактично включає в себе 5 різних виробництв. Ця група компаній має назву CAME Group. Подібно до німецького виробника Hörmann, постійно працює над вдосконалення безпечності продукції. Багато пропозицій Came є унікальними на ринку. Основна спеціалізація: автоматика та додаткові аксесуари до гаражних чи промислових секційних воріт; паркувальні системи, автоматичні каси для парковок, виїзні та вʼїзністійки, шлагбауми, боларди-блокатори, барʼєри; відеодомофони. Виробництво продукції відбувається на заводах у Італії.\nІнтерʼєр Плюс — український виробник сонцезахисних конструкцій. Розпочав свою діяльність в 1996 році. На сьогоднішній день пропонує багато ексклюзивних рішень для зовнішнього та внутрішнього сонцезахисту. У виробництві використовуються тільки найкращі матеріали: італійські тканини PARA Tempotest чи SergeFerrarі, французька автоматика Somfy. Основний асортимент продукції для зовнішнього сонцезахисту це: фасадні маркізи, пергольні та терасні системи. Для внутрішнього сонцезахисту пропонується величезний вибір штор, ролет та жалюзі. Колосальний вибір кольорів та мотивів тканин.\nHardwick — виробник з України, що виготовляє статичні чи рухомі захисні конструкції. Основна спеціалізація: відкатні та розпашні ворота; промислові, гаражні та вʼїзні секційні ворота; сталеві ролети; хвіртки. Компанія відносно молода, розпочала свою діяльність в 2007 році. Виготовляє всю свою продукцію з оцинкованого профілю, який сама ж виробляє. Незважаючи на невеликий вік, виробник дуже добре себе зарекомендував на ринку, а розробка полотна воріт взагалі є унікальною, що підтверджено патентом.


Звичайний викладач підносить істину, гарний учить її знаходити Звичайний викладач підносить істину, гарний учить її знаходити\nНазва Звичайний викладач підносить істину, гарний учить її знаходити Звичайний викладач підносить істину, гарний учить її знаходити\nДата конвертації 20.04.2013\nЗвичайний викладач підносить істину, гарний учить її знаходити\nПедагогічні інновації - особливі форми педагогічної діяльності і мислення, які спрямовані на організацію нововведень в освітньому просторі або процес створення, упровадження і поширення нового в освіті.\nСучасні роботодавці зацікавлені в такому пра-цівникові, який:\n- уміє думати самостійно, вирішувати різно-манітні проблеми і застосовувати отримані знання в практичній діяльності;\n- має критичне і творче мислення;\n- володіє багатим словниковим запасом на основі глибокого розуміння гуманітарних знань;\n- є комунікабельним, контактним серед різних соціальних груп;\n- уміє запобігати конфліктним ситуаціям, уміло виходити з них.\nРушійною силою інноваційної діяльності є педагог як творча особистість. Творчий викладач, учитель, вихователь має широкі можливості і необмежене поле для інноваційної діяльності, оскільки на практиці може експериментувати і переконуватися в ефективності методик навчання, коригувати їх, здійснювати докладну структуризацію досліджень навчально-виховного процесу, пропонувати нові технології та методи навчання. Основна умова такої діяльності - інноваційний потенціал педагога.\nФактори, що стимулюють до застосування\n1. Методична робота.\n2. Навчання на курсах підвищення кваліфікації.\n3. Приклад і вплив колег.\n4. Приклад і вплив керівників.\n5. Організація праці в навчальному закладі.\n6. Увага до цих проблем керівництва.\n8. Новизна діяльності, умови праці та можливість експериментування.\n9. Заняття самоосвітою.\n10. Інтерес до роботи.\n11. Зростаюча відповідальність.\n12. Можливість одержання визнання в колективі.\nВикористання мультимедійних технологій на уроках :\n1) Використання аудіовізуальних засобів;\n2) Створення учнівських комп’ютерних продуктів\n3) Використання телетестів\n4) Прийом «Коментатор»\n5) Використання телетестів\nМетоди активізації навчального процесу передбачають:\nВ результаті використання активних методів навчання забезпечує отримання:\n- Використання колективних методів роботи учнів;\n- Прищеплювання інтересу до предмета, обраної професії;\n- Розвиток умінь і навичок самостійної роботи, прагнення до творчого пошуку;\n- Активізацію діяльності учнів;\n- Становлення нових відносин між викладачем і учнями;\n- Оцінку діяльності учнів їхніми друзями, товаришами по навчанню.\nІнноваційні методи нав-чання, спрямовані на роз-виток творчої особистості учня і сприяють підвищенню якості молодших фахівців.\nІзяславський районний відділ освіти Поганий учитель подає істину, хороший учить її знаходити\nПедагоги не можуть успішно когось учити, якщо в цей же час ретельно не вчаться самі. Алі Апшероні\nХороший учитель вчить знаходити істину, а не подає її в готовому вигляді\nНестандартні форми роботи як засіб активізації пізнавальної діяльності учнів у процесі вивчення біології\nУчитись важко, а учить ще важче, Учитись важко, а учить ще важче\nЯ, Фролова О. О., закінчила Славненську зош І ііі ст. В 1993 році вступила до мдпі ім. Белінського\nДобрий учитель, як гарний артист, Добрий учитель, як гарний артист\n«Добрий учитель, як гарний артист, «Добрий учитель, як гарний артист, спочатку захоплює аудиторію, а потім викладає урок»\nСьогодні у нас не звичайний урок, Сьогодні у нас не звичайний урок\nЧому в високорозвинених країнах у с/г зайнята менша частка населення, ніж у, країнах, що розвиваються\nМоніторинг фізичної складової здоров'я Для чого потрібен моніторинг здоров'я\nДля чого потрібен моніторинг здоров'я Підрахуйте загальну суму балів, отриману в результаті відповідей. Якщо сума балів становить:...\nСформувати вміння знаходити первісні для функцій, користуючись таблицею первісних; сформувати вміння розв'язувати задачі, що передбачають...\nСаме розтоптану в роки сталінського свавілля людську гідність очищає від бруду, підносить з болота Симоненко. Це був один із його перших віршів, що справив враження вибуху в країні,\nСаме розтоптану в роки сталінського свавілля людську гідність очищає від бруду, підносить з болота Симоненко. Це був один із його...\nМи вивчаєм дріб звичайний, Ми вивчаєм дріб звичайний\nМатематика 6 клас Ми вивчаєм дріб звичайний


В Обухові боєць АТО влаштував стрілянину через ревнощі | Обухів Online\nЧерез ревнощі розлючений чоловік приїхав в Обухів з’ясовувати відносини з дружиною. Проте розмова не склалася, чоловік вистрілив кілька разів у стіни з карабіна та напав на тестя.\nПро це своїй сторінці у Facebook повідомила прес-служба Головного управління національної поліції в Київській області. Після інциденту чоловік поїхав, а через кілька годин оперативники затримали його.\nНим виявився поранений військовий, який у зоні АТО зазнав контуження. 27-річний чоловік проходив курс лікування в столиці. Кілька тижнів тому військового комісували.\n«Чоловік приїхав в Обухів з’ясувати відносини. Коли розмова не пішла, він дістав карабін та вистрілив кілька разів у стіни на подвір’ї. Його дружина втекла в поле, а її батько залишився вдома. Пізніше молодик побив тестя, сів у таксі та поїхав у невідомому напрямку», – йдеться у повідомленні.\nПоліцейські здійснили арешт у селі, що неподалік Обухова, де проживає чоловік. Вдома у нападника вилучили карабін та майже сотню набоїв.\nПроти бійця АТО відкрили кримінальне провадження за ч. 4 ст. 296 (хуліганство). Вилучену зброю правоохоронці передали на експертизу, а 26-річній дружині військового поліцейські надали психологічну допомогу.\nНаразі встановлюються всі деталі інциденту.\nПопередня публікація : Невдовзі мають визначитись з головою Обухівського району\nНаступна публікація : В Обухові виставлятимуть давні карти Київщини\nВійськовим Обухівщини потрібна допомога


Кримінальне провадження щодо Порошенка та Клімкіна розпочато, – НАБУ - Новости\nОпубликовано чт, 09/12/2019 - 00:43 пользователем vkwebsite\nПро це повідомило Національне антикорупційне бюро України, пише ]]>Громадське]]>.\nУряд Володимира Гройсмана, нагадаємо, склав повноваження 29 серпня на першому засідання новообраної Ради. А разом з ним у відставку пішов і ]]>Павло Клімкін]]>.\n]]>Петро Порошенко]]> ж зараз є народним депутатом від "Європейської Солідарності", але також і фігурантом 12 кримінальних проваджень, якими займається ДБР. Утім, у всіх цих провадженнях п'ятий президент значиться свідком – підозр йому не вручали.


У США пройшов феєричний Матч зірок НБА | Баскетбол | OBOZREVATEL\nУ США пройшов феєричний Матч зірок НБА\nВ американському місті Шарлотт відбувся Матч всіх зірок НБА. У яскравому спортивному шоу команда ЛеБрон Джеймса обіграла команду грека Янніса Адетокунбо з рахунком 178:164.\nВідзначимо, що Матч зірок вперше в історії проводився без поділу гравців по Конференціям, а склади формувалися в ході церемонії драфту і вибору капітанами команд своїх гравців.\nНайрезультативнішим у зустрічі став Янніс, який оформив дабл-дабл з 38 очками і 11 підбираннями.\nКевін Дюрент набрав 31 очко і був визнаний MVP Матчу всіх зірок.\nКоманда Янніса – Команда Леброна 164: 178 (53:37, 42:45, 36:50, 33:46)\nАдетокумбо (38 + 11 підборів), Джордж (20), Каррі (17), Ембіід (10 + 12 підборів), Уокер (4) – старт; Кріс Міддлтон (20), Расселл Вестбрук (17), Блейк Гріффін (10), Дірк Новіцкі (9), Нікола Йокич (6), Д'Анджело Рассел (6), Нікола Вучевіч (4), Кайл Лоурі (3).\nДюрант (31), Кавай Леонард (19 очок), ЛеБрон Джеймс (19), Джеймс Харден (12), Кайра Ірвінг (13) – старт; Клей Томпсон (20), Дамьен Лиллард (18), Карл-Ентоні Таунс (11), Бредлі Біл (11), Бен Сіммонс (10), Дуейн Уейд (7), Ентоні Девіс (5), Ламаркус Олдрідж (2).\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, центровий збірної України і клубу "Атланта Хокс" Олексій Лень провів чудовий матч регулярного чемпіонату НБА проти клубу "Орландо".\nНаш баскетболіст провів на майданчику 19 хвилин і за цей час набрав 16 очок, ставши найрезультативнішим баскетболістом "Хокс" в цьому матчі. Також на рахунку Леня 2 підбирання, 1 ассист і 1 блокшот.\nНБАЛеБрон ДжеймсОлексій Лень


Тренінг для бібліотечних працівників > Новини та події | Харківська обласна універсальна наукова бібліотека\nНовини та події » Тренінг для бібліотечних працівників\nОснови комп’ютерної грамотності. Основи роботи в Інтернет для бібліотечних працівників\nЗ 29 червня по 5 липня 2010 року в Харківському Регіональному тренінговому центрі проходив тренінг «Основи комп’ютерної грамотності. Основи роботи в Інтернет для бібліотечних працівників»\nВ цьому тренінгу взяли участь переможці І етапу проекту «Бібліоміст» : 5 працівників Центральної бібліотеки ЦБС м. Чугуєва, 2 бібліотекаря бібліотеки-філії для дітей ЦБС м. Чугуєва, 1 бібліотекар бібліотеки-філії для юнацтва та 1 бібліотекар бібліотеки-філії мікрорайону ''Дружба'' ЦБС м. Чугуєва.\nЗа ці 5 днів, слухачі курсу ознайомилися з операційною системою Windows Vista, стандартними програмами( Paint, калькулятор, блокнот), текстовим редактором MS Word, розкривали секрети програми MS Excel 2007, навчилися працювати в Інтернет, створили свої електронні скриньки. Підсумковим заняттям було тестування. Слухачі тренінгу не тільки оволоділи основами комп’ютерної грамотності, а ще навчилися використовувати інформаційні технології для рішення практичних завдань у інформаційно-бібліотечній галузі.\nПо закінченню тренінгу слухачі курсу отримали сертифікати.