Чим жила Україна: Папір із листя, Париж у Марганці та пригоди мікрохвильовки в Карпатах – новини Дніпра Depo.ua\nЧим жила Україна: Папір із листя, Париж у Марганці та пригоди мікрохвильовки в Карпатах\nУ глибокі осінні відтінки почало одягатись геть усе: дерева, небо і українці, які повитягали плащі, шарфи, тепле взуття і ковдри. Про те, що турбувало країну на тижні – традиційно, у тижневику Depo.ua.\nБрудним сміттєвим контейнерам – бій. У Києві запрацювала перша мобільна мийка для сміттєвих баків. Тож незабаром у киян буде менше приводів затикати носа або ховати половину обличчя у светр, наближаючись до локації з баками неподалік своїх будинків. Столичні чиновники зазначають, що мобільна мийка здатна вимити до 30 металевих і пластикових баків — ймовірно, за одну робочу зміну. Яким районам пощастить спершу із " банею" для баків – поки не ясно.\nНе встигли копи присмирити одних вандалів, як дали про себе знати інші. На тижні малолітні "художники" спотворили своїми каракулями Поштову площу. Те, що вони залишили після себе, де-не-де нагадує психоделічне мистецтво, але здебільшого – розмазню. Чи зловили "горе-художників", достеменно не відомо.\nВечір середи міг би бути спокійним та розміреним для більшості киян, якби не шалений Олексій Белько, який перекрив Міст Метро з погрозами його підірвати. Через витівки чоловіка рух транспорту довелось зупинити. Всі сили правоохоронців були стягнуті на місце події, аби знешкодити навіженого, в метро ж прогнозовано стався колапс: люди не могли вчасно дістатись домівок, запізнювались на зустрічі. Чоловік, через якого зупинився рух між правим та лівим берегом, виявився колишнім військовим і на додачу робив гучні заяви, вимагаючи від керівників держави припинити капітуляцію на східному фронті. Врешті-решт, спецназ затримав Белька, а суд під вечір п'ятниці обрав йому запобіжний захід у вигляді арешту на 60 діб з можливістю виходу під заставу у розмірі 288 тисяч гривень.\nОкупанти на Донбасі все носяться з двоголовими папірцями. Кремль вживає заходів для прискорення "паспортизації" шляхом зміни порядку проходження військової служби у складі 1 (Донецьк) та 2 (Луганськ) АК ЗС РФ. За даними української розвідки, з 1 жовтня у підрозділах окупантів служитимуть тільки військові з російськими паспортами, а також ті, хто розпочав оформляти російське громадянство. Таким чином Росія намагається посилити свої позиції на міжнародних переговорах з врегулювання ситуації на Донбасі, але до чого призведуть ці потуги, поки не відомо.\nВ "Л-ДНР" кадрові проблеми зростають шаленими темпами, зокрема в "ЛНР" нестача кадірв лише в "МНС" сягнула 78%. За даними "Інформаційного спротиву", ситуація сприяє тому, що окупанти вже не здатні подбати про захист населення, тож нема кому гасити пожежі чи людей з халеп витягати.\nТим часом російська техніка продовжує "чатувати" неподалік кордону з Україною і на таку її кількість "шапку невидимку" не натягти. У мережі з'явилося відео, на якому видно чимленьку ворожу колону техніки. За словами українського військового, останнім часом у мережі побільшало роликів, на яких техніка рухається до українського кордону з різних напрямків. Тож якби не здавалося у затишному тилу, війна триває.\nНа тижні довелось викручуватись Львівській ОДА. На трасі Київ-Чоп біля Сколе встановили інформаційний стенд про відомого діяча ОУН Івана Бутковського. На знаку було написано: "Родинне місто Івана Бутковсього Провідного члена ОУН Повітового провідника ОУН Сколівщини м. Сколе". Нижче був англійський варіант, який більше нагадував безглуздий набір слів. "Повітового провідника" переклали як "air condition" ("кондиціонувати"), а Іван отримав жіночу форму імені Івана. Відтак туристи, читаючи такий стенд, могли зрозуміти написане приблизно так: "Сімейне місто Івана Бутковського власник ОУН кондиціонер ОУН м. Сколівщина c. Сколе ", хоча навіть Google Translate пропонує значно коректніший переклад. Тож активісти одразу влаштували пікет через таку ганьбу, а директору департаменту з питань культури, національностей та релігій довелось ініціювати службове розслідування щодо ситуації з чудернацьким перекладом.\nВулиця Курмановича у Львові, відома кепським асфальтом, нарешті дочекалась ремонту. Приводити її до ладу почнуть наприкінці вересня – на початку жовтня. І таки капітально: замінять дорожнє покриття, облаштують дощову каналізацію, вело-пішохідну інфраструктуру, газони, хідники, буде замінено водопровід, також буде зовнішнє освітлення. Можливо, ті, хто на Курмановича давно не був, після ремонту її і не впізнають, але поживемо – побачимо.\nУ Підгородньому, що на Дніпровщині, група завзятих чоловіків на одному з подвір'їв вирішила збудувати козацький човен. Струг завдовжки вісім метрів має бути придатним до використання навіть на малих річках. Враховуючи, що козаки полюбляли плавати на велетенських човнах, цей можна назвати міні-копією.\nКреативне рішення з подальшим використанням паркану, що огороджував місце будівництва метро, вигадали дніпряни. Огорожу вирішили пустити на стильні сумки, які матимуть різні малюнки та кольори, а ще кожній буде присвоєний унікальний номер. З такою сумкою можна і в супермаркет, і на побачення – словом, мрія для шопоголіка.\nЯкщо комусь дуже кортить у Париж, а коштів поки недостатньо, можна "змотатись" у Марганець. Тут комунальники звели власну Ейфелеву вежу в "мініатюрі" – за розмірами вона менша від оригіналу у 50 разів. Інсталяцію хочуть доповнити новими елементами, а ще на вежі запалюватимуть вогні. І байдуже, що до міста над Сеною не кожен язик доведе – "міні-Париж" для українців геть не далеко.\nНумерологія в тренді, як ніколи. На Одещині 19 вересня понад 70 пар кинулись одружуватись, вважаючи, що 19.09.19 – як ніколи вдала дата, аби взяти шлюб. Дев'ятка у нумерології означає саму вічність любов в усіх її проявах, тож не дивно, що четвер на цьому тижні став таким популярним серед закоханих.\nДо Дунайського біосферного заповіднику завезли африканських левів, які не є аборигенами краю. Тваринам почали будувати вольєри. Екологи, дізнавшись про це, геть обурились. Зокрема, ексочільник, а нині начальник науково-дослідного відділу нацпарку "Тузлівські лимани" Іван Русєв написав у соцмережі, що така діяльність ніяк не передбачена проектом організації заповідника, і тому виникає питання: яким же чином будівництво розпочато на території об'єкта природно-заповідного фонду України і хто йому дав "зелене світло". Еколог додав, що немає ніякої гарантії, що леви не можуть вибратися з вольерів. А леви тварини хоч і благородні, але у раціоні хочуть бачити антилоп гну, зебр, газелей, буйволів, кабанів, оленів. Або хоч якесь зустрічне м'ясо...\nУ Санжейці на Одещині на тижні було не спокійно. Тут стався зсув ґрунту, який добряче перелякав людей. Тож тим, хто планує їхати у цю місцину, варто пам’ятати, що зсуви тут – часті гості. Минулоріч близько 500 метрів схилу разом із деревами та частиною дороги "відкололися" від основної частини та поповзли вниз, утворивши широкі провали.\nОдесити скоро зможуть поринати в свою "Одіссею". Точніше, "Одісея": на тижні тут презентували трьохсекційний вагон трамвая, що тримав назву "Одіссей МАХ". Не вагон, а казка: має частково низький рівень підлоги і сучасний дизайн. Вагон зможе перевозити близько 280 пасажирів одночасно. Тож години пік для одеситів можуть стати легшими. З часом.\nУ Харкові на Сумській, 60, нарешті демонтували два флагштоки із серпами та молотами. Також відправилася в історію анотаційна дошка комуністу Яну Гамарнику на вулиці Кооперативній. Так тихою сапою, а Україна таки позбувається спадщини комунізму, який так і не побудував світле майбутнє, натомість влаштував країні страшне, темне минуле.\nСтуденти Національного університету ім. В. Каразіна отримали нотатники із передвиборчим салоганом мера Геннадія Кернеса. На обкладинці блокноту зображений телефон із фото мера Геннадія Кернеса начебто зі сторінки міського голови в Instagram (gepard59). Ще у нотатнику є передвиборчий слоган Кернеса "Любити Харків, працювати для людей", кілька зображень мера та звернення до студентів. Власне, це вже не перший випадок такого піару. Але є й відмінність: якщо у 2015 році "подарунки" від Кернеса видавались російською, то нинішні вже були видані державною мовою. А це вже, як не крути, прогрес.\nНа сайті харківської мерії з'явилась пропозиція щодо перейменування станції метро "Московський проспект" на "Турбоатом". На думку автора з нікнеймом Antony Banana, назва станції метро "Московський проспект" не несе необхідної інформативності". Також ініціатор петиції нагадав, що Росія визнається країною-агресором та окупантом. Для того, щоб петицію розглянула міськрада, звернення має зібрати щонайменше 5 тисяч підписів протягом 90 днів.\nМелітопольський бузок вирішив, що йому у середині вересня потрібно заквітнути. І зацвів – на вулиці з характерною назвою Садова. Під час "бабиного літа", коли погода ще тепла, повторне цвітіння бузку спостерігається не вперше. Тож можна вважати, що то не приодна аномалія, а така норма.\nДвірничці, яка понад десять років наводила у Запоріжжі чистоту, можуть виділити квартиру. Жінка вже понад десять років працює на комунальному підприємстві, є мамою-одиначкою і виховує двох дітей. Чимало років вона винаймала житло, грошей на це ледь вистачало. Якщо чиновники дадуть добро, то переїхати у власне житло Вікторія Яковенко зможе вже у жовтні. Тримаємо за жінку кулаки.\nІ про собаче життя. У Запоріжжі 21 вересня на чемпіонаті із багатоборства з собаками "Юний кінолог" організатори вирішили розіграти серед глядачів цуценя у лотереї. За попередніми умовами, виграти собаку може будь-хто, хто витягне переможний квиток. Журналісти Depo.Запоріжжя звернулись до зоозахисниці Олесі Кулик по коментар з цього приводу, адже собака – не річ, і невідомо, чи потрібна вона майбутньому переможцю. "Звичайний прояв споживацького ставлення до тварин. Собака як річ, трофей. "Юний кінолог" це здорово звучить, але ж перше слово говорить про те, що з імовірністю в 90% переможець самостійно доглядати, лікувати, піклуватися про тварину не зможе", – поділилась міркуваннями зоозахисниця. Далі журналісти зв'язались із організаторами змагання. На думку останніх, нічого поганого у такій лотереї немає. Після виграшу у клубі обіцяють доглядати і виховувати тварину.\nЗакарпатський науковець Валентин Фречка опинився за крок від однієї з головних цілей життя. Він разом з командою провів завершальні етапи пілотного тестування технології RE-leaf, завдяки якій можна зробити папір з листя. Відтак, опале листя може стати замінником деревини. Папір вдається якісний, але винахідникам потрібно здійснити ще низку робіт для удосконалення технології. Схоже, що цій завзятій команді будь-яке випробування в кайф.\nЗакарпатці – народ загартований, і це не дивно адже погода в горах більш ніж примхлива. На горі Піп Іван, до прикладу, цього тижня вже сніжило. Гарно, звісно ж, але поки що здається, дещо зарано.\nЧого лише не бачили у Карпатах, але такого ще ні. На вершину гори Апецька на висоті 1512 метрів над рівнем моря хтось затягнув мікрохвильову піч. У соцмережах, побачивши таку чудасію, кинулись жартувати. Хтось називав інсталяцію "громовідводом", хтось – "інопланетним ретранслятором". Так чи інакше, інсталяція "нашуміла" у закарпатських ЗМІ, ще й на додачу і людей розвеселила.\nПримхи сучасності дісталися птахів: у Великоберезнянському районі знайдене гніздо, звите з поліетиленових відходів. Можливо, птахи роблять таким чином людям жирний натяк на те, що природа вже "наїлась" пластику. Мовляв, хочеться нарешті пожити з нормальною екологією і вити гнізда з гілок, а не з кульків.\nУ селі Гопчиця на Вінниччині у недобудованій школі діти влаштували виставку. Головна мета їхньої акції – привернути увагу до теми, яка непокоїть жителів Гопчиці вже 30 років – недобудованої школи у центрі села. У недобудованій будівлі виставили близько 500 фоторобіт на тематику, пов’язану з селом та школою, ще є інсталяції з інтерактивною участю відвідувачів: "Перший дзвінок", "Дитячі мрії", "Дерево знань", "Навчання", "Ювілей", "Відчуй, як звучить пустота" та інсталяція "Коридор світла". По останнім двом назвам можна відчути ноти оптимізму учнів.\nНа Вінниччині протягом 14–16 вересня до інфекційного відділення Козятинської Центральної районної лікарні було доставлено 40 людей, 35 з яких – діти. Причина – харчове отруєння. У піцерії, яка постачає харчування у місцеві навчальні заклади, на тижні побували інспектори Держпродспоживслужби. І виявили недотримання і технологічних регламентів, і правил особистої гігієни. Тож не дивно, що людям стало зле.\nЛиси Вінниччини взялись лякати людей на околицях Ладижина. Нахабні руді тварини забігають у двори і жеруть птицю та кролів. Діти через голодних лисів бояться самі ходити до школи. Жителі міста поскаржились до заступника мера, чекають на відповіді. Місцеві мисливці вже нетерпляче потирають руки і чистять зброю.\nПерший в Україні веломобіль під назвою "Пілігрим" зробив Олексій Ганшин з Китайгорода. На створення велоавто в нього пішло 20 тисяч гривень, важить воно близько 40 кг і розвиває швидкість до 45 км/год. Сонячна панель на дашку кабіни живить батарею, завдяки якій можна світити фарою вночі. Мотору у веломобілі немає, він не потребує джерел енергії, окрім ніг водія. Винахідник каже, що людина може проїхати навіть 300 км на такому "лежачому" велосипеді, тіло при цьому встигає відновлюватися і особливого навантаження не відчуває.\nВ Олександрії активісти просять відремонтувати аварійний міст між районами Перемоги та Байдаківським, а в разі, якщо цього не буде зроблено, погрожують перекрити дорогу. а все тому, що міст цей вже давно тримається на "доброму слові". Тут немає перил, покриття пішло тріщинами. Разом з тим, мостом їздять багато пасажирських автобусів, тож людей непокоїть, аби не сталося трагедії. Містяни у "дзвін забили", та головне, аби до влади дійшло. А чи дійшло – поки невідомо.\nУ Кропивницькому під супровід оркестру урочисто відкрили Арку – так в мість називають щойно побудований проїзд під залізничними коліями неподалік головного вокзалу. Першими тут проїхали дитяча машинка та комунальний транспорт. Під час відкриття об’єкту близько 30 будівельників, проектантів та причетних до будівництва були нагороджені відзнаками, подяками та грамотами. Кропивничанам також приємно отримати таку красу перед Днем міста. Не з естетичних, а з практичних міркувань, адже їздити Кропивницьким стало легше.\nЗасмутились хмельничани на тижні через громадську вбиральню. Із сучасного розрекламованого туалету вартістю у 950 тисяч гривень на тротуар почала текти вода. "Поламка" не така й велика, але засмучує те, що гарантію на споруду давали на п’ять років, а потекло вже зараз.\nВ одному з районів Хмельниччини штучно "накрутили" вартість газу для закладів освіти. У Городоцькій місцевій прокуратурі встановили, що минулоріч відділом освіти, молоді та спорту Ярмолинецької райдержадміністрації було укладено з договір про постачання газу для навчальних закладів. Після цього сторонами укладено ще низку додаткових угод, якими поступово збільшено ціну газу. Обґрунтуванням для подорожання вперше стало покращення якості предмета закупівлі, в інших угодах зміна ціни здійснювалась без будь-якої аргументації. Внаслідок укладення таких додаткових угод ціна блакитного палива зросла майже на 4 тисячі грн за 1 тис куб м (із 11196 грн до 15115,2 грн за 1 тис куб. м), а обсяги закупленого газу від запланованих зменшились на 19 тисяч кубічних метрів. Тепер оборудку "розкручують" правоохоронці.\nКрасунчик з 1980-х та улюбленець багатьох жінок Міккі Рурк вразив гучною заявою. Актор у свій 67-й день народження заявив про бажання знайти свій останній спочинок в Україні на Хмельниччині. Помічник актора, Дмитро Корнійчук, що став Рурку другом, розповів, що його дід похований у селі Загірці на Хмельниччині. "От коли я помру, я теж хочу бути похованим там", – наголосив Рурк. Отака от любов до краю на великій відстані.\nДень міста для полтавчан – особливий день. Вранці у пересічного полтавця завжди святковий настрій, і ніякими клопотами понеділка його не зіпсувати. Тим більше, що 23 вересня у Полтаві обіцяє бути насиченим. Ледарювати не буде ніколи: полтавці збираються встановити рекорд України з плетіння найбільшого вінка, довжина якого складатиме 1 120 метрів. Долучитися до плетіння можуть всі бажаючі, захід розпочнеться о 08:00 у Корпусному парку.\nУ Полтавській області не все так втішно. У Миргороді з 17 вересня оголосили карантин через виявлення захворювання на сказ у лисиці. Після досліджень, проведених лабораторією ветеринарної медицини, підтверджено, що тварина дійсно хворіла сказом. Лишається лише бути пильними і, гуляючи осінніми лісами, не напоротись на якусь іншу лисичку-сестричку, хвору на сказ.\n13:57У столиці Західного Донбасу комунальники власноруч реставрували арт-об'єкт ФОТО\n12:46Військові показали новий безпілотний комплекс під час випробувань на Дніпропетровщині ФОТО\n11:31Смертельна ДТП на Дніпропетровщині: Легковик врізався у стовп ФОТО Відео\n10:12Батьки заплатять: На Дніпропетровщині знайшли дівчину, яка трощила електричку Відео\n09:04 На Дніпропетровщині виявили 3 нових випадки COVID-19\n18:55Незвична розмітка та велодоріжки: Як у Дніпрі триває реконструкція площі Шевченка ФОТО\n18:03У Дніпрі жінка відлетіла після удару легковика під час переходу по зебрі Відео\n17:54Під Нікополем перекриють рух через понтонну переправу поруч із зруйнованим мостом\n17:27У Дніпрі викрили масштабну котрабанду прекурсорів з Африки ФОТО\n16:15У Кривому Розі водій напідпитку влаштував стрілянину ФОТО\n15:55У Дніпрі вантажівками вивозять сміття із забитих ливневих колекторів ФОТО Відео\n15:21У Дніпрі розцвіла квітка-"мутант" із Сирії ФОТО\n14:59Обіцяють дощі: У Дніпрі буде по-осінньому холодно\n14:18Під Дніпром спостерігали яскраву комету ФОТО\n13:55Як у Дніпрі чоловік погрожував колишній дружині проковтнути лезо\n13:16Підкорює Арарат: Як мер Дніпра Філатов привітав дружину з днем народження ФОТО


Майдан. Народні Новини. Президент України Віктор Ющенко взяв участь у Форумі українських\nПрезидент України Віктор Ющенко взяв участь у Форумі українських\n22-12-2009 20:29 // URL: http://maidan.org.ua/static/narnews/1261506554.html\n19 грудня 2009р. у Києві Віктор Ющенко взяв участь у Форумі українських націоналістів. Організатори Форуму – низка громадсько-політичних організацій, що сповідують ідеологію українського націоналізму.\nУ своєму виступі на Форумі Віктор Ющенко підкреслив: “ Коли ми сьогодні говоримо про вибори 2010 року, тут про персони не варто говорити. Тут змагаються дві ідеї. Одна говорить українській долі “так”, а інша приводить Україну до колоніального стану в культурному сенсі та втрати державної незалежності”.\nДалі у своєму виступі він висловив перконання, що саме національне становлення має бути пріоритетом перед економічними та соціальними завданнями: “Нація, яка роздерта, буде мати маленьке завдання, буде мати маленькі успіхи” – підкреслив Віктор Ющенко. Далі Президент України заявив, що ключовиим для нього, на виборчих перегонах є політична стратегія щодо продовження демократичних реформ, європейської та євроатлантичної інтеграції України.\n“У нас ніколи не вдасться національна розбудова, якщо ключовим, фундаментальним пріоритетом не стане процес національного відродження”, - наголосив Віктор Ющенко.\nУ своєму виступі на Форумі українських націоналістів Віктор Ющенко висловив жаль, з приводу загальмованості процесів консолідації українства на основі базових національних цінностей. За його словами, законодавча гілка влада ще не опрацювала правових передумов, а українське суспільство не створило достатнього гуманітарного потенціалу, для історичного примирення ветеранів Червоної армії та ОУН і УПА, визнання ОУН і УПА воюючою стороною у Другій Світовій війні, що гальмує процес національної консолідації громадян України.\nУчасники Форуму українських націоналістів закликали Юрія Костенка, Олега Тягнибока та Арсенія Яценюка зняти свої кандидатури на виборах президента на користь Віктора Ющенка.\nУ роботі Форуму брали участь член Центрального Проводу ОУН(д) Віталій Матяш та активіст КМО ОУН(д) Сергій Кудра.\nПресова служба ОУН(д)


Реакція Порошенка, багатообіцяюча концесія та, - Хто найбільше нищить та рятує українців? — Блоги НикВести\nНикВести Блоги / 13:48, 11 Марта, 2019\nВибори, тільки вибори в все, що з ними пов’язано! Три тижні лишається до дня голосування, отже, ми приречені весь цей час говорити майже виключно про вибори – таке зараз життя!\nПрезидент Петро Порошенко відвідав Миколаїв і взяв участь у роботі Ради Регіонального розвитку Миколаївської області. І під час неї він зробив дуже важливу заяву щодо подій навколо державного концерну «Укроборонпром». Він оголосив про звільнення заступника секретаря Ради національної безпеки та оборони Гладковського, того самого, який підозрюється у зловживаннях на оборонних замовленнях, а, також, напряму звернувся до керівництва Національного антикорупційного бюро України та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про швидке та неупереджене розслідування цієї резонансної справи. Але на цьому він не зупинився і в середу, під час засідання Ради національної безпеки та оборони виступив із двома, можна сказати, радикальними ініціативами. Перша з них – це проведення міжнародного, незалежного аудиту всієї діяльності концерну «Укроборонпром» за останні кілька років авторитетною іноземною професійною організацією та розширення складу Наглядової ради концерну за рахунок фахівців з країн – партнерів України, які є членами НАТО. Крім того, Петро Порошенко також спрямував до Верховної Ради законопроект, який відновлює кримінальну відповідальність за незаконне збагачення вищих посадовців. Як відомо, цю норму було нещодавно скасовано рішенням Конституційного Суду.\nОтже, що ми бачимо? А бачимо ми, що Порошенко досить гостро реагує на всі можливі факти корупції у оборонній сфері, про які говориться у так званих журналістських розслідуваннях. Ми бачимо, що його хвилювання досить щирі. І ми бачимо, що він намагається не тільки виправити ситуацію, яка є зараз – тобто зробити все, аби правду було встановлено, а винних, у разі, якщо такі є – покарано. Але він намагається зробити так, щоб подібна ситуація більше не повторилася, щоб максимально мінімізувати можливість її повторення. Саме на це, на мою думку, спрямовані його ініціативи щодо реформування концерну «Укроборонпрому», які він запропонував під час останнього засідання РНБО. І ще. Порошенко не заперечує наявність корупції в Україні. Але він щиро хоче, щоб її стало менше, особливо у сфері оборони країни, сфері, якій він дуже опікується.\nПовернемось до подій місцевих. Мер Сєнкевич повернувся з відпуски і прокоментував так званий «маргариновий» скандал. Він висловив сумніви щодо об’єктивності та правильності дій поліції. Мовляв, чому масло вилучалось тільки зараз і чи дотримувались процедури слідчі, коли вилучали зразки продукції, чи не відбулось підміни, іншими словами? Як на мене, - досить зухвала заява. Дивуюсь, що досі поліція нічого не сказала у відповідь.\nДо речі, цілком можливо, що Соборну площу – головну площу міста буде реконструйовано вже цього року. Принаймні, передумови для цього є. Про це свідчать слова міського голови. Три мільйони гривень на це було надано з фонду Петра Порошенка ще до початку офіційної виборчої кампанії на виконання обіцянки Порошенка, яку він дав містянам ще минулого року. Сподіваємось, що міська влада дасть раду цим коштам.\nРозпочався процес передачі у концесію державної стивідорної компанії «Ольвія». За словам міністра інфраструктури Володимира Омеляна, очікується, що загальна кількість інвестицій може сягнути 17 мільярдів гривень. А голова Миколаївської обласної державної адміністрації Олексій Савченко вважає, що місто Миколаїв обов’язково повинно мати частку у підприємстві, в першу чергу, для вирішення питань відновлення інфраструктури.\nІ знову, через місцеві події повертаємось до головної події в країні. Миколаївські штабісти Анатолія Гриценка оголосили збирання підписів за дострокову відставку… ні, не чинного Президента, а… миколаївського міського голови Олександра Сєнкевича, звинувативши його у зраді зрадській. Перша реакція на новину – як у того вовка з відомого радянського мультіка – Шо, опять? А друга реакція – шановні штабісти пана Гриценка! Ау! Ви трохи заблукали у часі та просторі. Місцеві вибори у нас відбудуться у 2020 році, до них ще один рік та майже вісім місяців! Та і, взагалі, у вас є кандидат, його просувати треба, чи ви думаєте, що відставка мера добавить голосів вашому шефу? А може це просто чіпляння за будь який більш-менш гучний інформаційний привід, бо іншого нічого запропонувати немає?\nДо речі, про пана Гриценка та мера Садового. Минулого разу, я казав, що новина про те, що Садовий знявся на користь Гриценка – це буде остання новина про них і я помилявся. Садовий та Гриценко заключили між собою угоду. Згідно якої Садовий обіцяє зняти свою кандидатуру з президентських перегонів, а Гриценко взяв на себе зобов’язання, цитую: «бути чесним» - кінець цитати. Не бути мудрим, завзятим, наполегливим чи то – стійким у відстоюванні українських інтересів, а просто – чесним. Тоді, я вважаю, у країні, в якій Анатолій Степанович буде президентом цілком можлива така ситуація: Приходить вусмерть п’яний чоловік пізно вечорі додому, а розлючена дружина його і питає – Де ти, скотиняка така, вештався до ночі і куди подів всі сімейні гроші? А він, такий, і відповідає: «Кохана, буде чесним, як Гриценко – гроші прогуляв в кабаках з бабами, з ним ж і час проводив». І дружина не повинна мати жодних претензій у цій ситуації! Все ж чесно!\nІ в останнє про вибори сьогодні – кандидатів буде трохи менше, ніж було на початку кампанії – 39 замість 44-ох, п’ятеро знялися. Все одно – і кількість бажаючих заволодіти президентською булавою, і довжина бюлетеню – 80 сантиметрів лишаються рекордними.\nА зовсім вже наостанок – про не веселе. В селі на Київщіні в ніч на 8 березня в ДТП загинуло п’ятеро людей. Автівка на високій швидкості влетіла прямо в дерево. Найстаршому з загиблих було 27 років, наймолодшій – 16. Ще одна молода дівчина з важкими травмами у лікарні, а в розтрощеній машині поліція знайшла недопиту пляшку горілки. Шановні українці – ніхто нас самих не нищить так, як ми самі себе нищимо. І ніхто, нас самих не врятує, як ми самі себе не врятуємо.\n13:48, 11 Марта, 2019


План до двору (Глава 8-10) / Повість | Осьмачка Тодось - читати на «Проба Пера»\nКоли комісія з міліції та бригадирів доходила до двору Шиянового, видно було, як від криниці блищала напечена сонцем бляха дашка, що покривав корбу і мотузку для відер. А на хаті, над сінешними дверима у великому бляшаному деці сушилися проти сонця ягоди. З хатніх вікон виглядала Софія і Ніна на двір. А посеред двору стояв без шапки у білій сорочці і в білих полотняних штанях сам господар, Євген Шиян. Вишня йому затуляла гілякою тулуб. Видно було тільки голову і ноги. Одначе вигляд робив враження людини великої на зріст, і рішеної на останні вчинки, які тільки можуть прийти селянинові в голову під час розпачливої ситуації в житті. Коли гурт "совєтчиків" став наближатися до перелазу, Шиян і собі рішучо стриманим кроком підійшов першим до перелазу і став чекати. Пройшло кілька хвилин і комісар, який перший ішов перед всіма, узявся рукою за тин і хотів перелазити в двір. Але Шиян непроханого гостя, який навіть не привітався з господарем, злегка зупинив, приклавши широку свою долоню йому до грудей. Комісар спочатку зніяковів, а потім спитав, почуваючи, що всі вже бригадири за плечима:\n— Підождіте, не йдіть у двір, — відповів Євген.— Я хочу вам щось сказати.\n— Товаришу комісаре, — почав Шиян.— Це якась помилка, що ви присудили мені "план до двору". Та ви ж знаєте: я людина бідна, мій батько лишив мені усього півтора гектара землі. А такі ж люди, як я, у совєтської власті мусять бути на першому місці...\n— Що ти мені верзеш і чиниш перешкоди до входу в двір. Районова тройка присудила тобі "план до двору" і ніяких балачок не мусить бути. Тройка помилитися не може... Передержував контрреволюціонера і шпійона, тепер маєш "план до двору".. Ну, пускай, бо ввійдемо силою.\nАле через те, що, крім бригадирів, не було кому дивитися на видовище, то можна було з певністю сказати, що комісарові справляло втіху повільне виконання "плану до двору", як і тому мисливцеві, що прийшов брати звіра із сітки, яка є міцною і не потребує поспіху.\n— Почекайте, — говорив Шиян словами страшного болю.— Та я ж тоді і дома не був... Всі знають, що я їздив тоді по лати для колгоспівської конюшні, то як я можу відповідати за те, що дома робилося. Схаменіться, та в мене ж..\n— Гей ти, Євген Шиян, ми тебе давно знаємо. Знаємо те, що якби й тоді ти дома був, то не вирядив би з хати бандита і польського шпіона. І через те тобі присудили і "план до двору"... І тебе вже немає. Ти не громадянин, ти ніщо. Сказано тобі: кидай двір і кидай. Як не покинеш і я тебе не заставлю, то я контрреволюціонер і я враг совєтської власті.\nІ Шиян мовчки всіх обвів розпачливо допитливим поглядом, і, побачивши там німотну незрушимість, яка буває у людей перед обдуманим злочинством і яку він відчувши зітхнув важко-важко і швидким кроком пішов до сіней. Надвірні двері в хату було зачинено і клямкою накинуто, і паличкою пристромлено. А тепер він одімкнувши і одчинивши двері гукнув: "Софіє і Ніно, ідіть сюди". Вмить мати і дівчина стали на порозі. І батько рішуче взяв за руку жінку і дочку, підвів до тину, де ще стояла комісія людської біди, і поставити перед самим кураєм, що ріс попідтинню, звелів: "Дочко моя маленька, Ніно, і ти, Софіє, ставайте навколішки разом зі мною перед цими людьми і благаймо, аби нас не виганяли... Ми ж люди. Вони схаменуться і пожаліють нас"! І впав навколішки, випустивши руки жінчині і доччині. За ним стала навколішки Софія, а потім Ніна. Шиян дивився в землю жалісно, зігнувшись, неначе він хотів ударити поклін, але заболіло в спині і вже не може ні нижче гнутися, ні розгинатися. А Софія, ставши навколішки і притиснувши руки до грудей, мовчки плакала, дивлючись на бригадирів. Здавалося, і мати, і батько підсвідомо давали волю говорити дитині. І та справді говорила, склавши ручки на грудях, так само, як тоді, коли ще вчилася перед сном проказувати "Отче наш": "Людочки, людочки, не виганяйте нас, бо де ж мати будуть їсти варити, та й куди ж батько дінуться з нами без хати?.. І куди я буду приходити із школи? Людочки, не виганяйте нас".\nКоли почувся цей дитячий голосок посеред двору, серед загальної тиші, то і дашок над криницею, і корба ласкавіше засіяли щедротним сонцем. І ягоди на хаті в деці і на тих вишнях, де вони ще задержалися, певніше блиснули теплим соком до курей в садку, що спокійно і статечно ходили по траві і збирали всяку кузьку. Та й Копитько враз сунув Клункові бриль на очі, сказавши: "Так ліпше, мабуть, як не дивитися". Та комісар, що вже був у дворі, а тепер раптово зорієнтувався у тім настрої, який почав опановувати його шайку, перескочив назад тин і, кількома кроками опинившись позаду свого гурту, блиснув з піхви револьвером угору і тріснув зловісно з його пострілом. Шиян схопився, підскочив до дитини, вхопив її на руки і мерщій з нею бігом вскочив у сіни. За ним туди прожогом влетіла і Софія. І за якусь мить Шиян вийшов із сіней з сокирою в руці. Зачинив за собою двері, накинув клямку і пристромив кілочком. І потім поволі пішов назустріч присадкуватому міліціонерові, який по цей бік тину з рушницею напоготові ішов Шиянові назустріч. А за ним ішли Клунок, Бунтош, Копитько і Скакун. По той бік тину залишився тільки комісар і чорнявий міліціонер. Євген крикнув: "Назад, геть із двору". І як прискочив до переднього, та як учистив сокирою по рушниці, так юна і одхитпулася в його руках, аж його самого повернуло напівоберта до Шияна.\nІ Шиян, скориставшися з цього на млі ока, бахнув обухом у випнутий бік напасника і той охнув і впав під причілок, зачепившись за призьбу лівою ногою. А рушниця брязнула на стежку між сіньми і перелазом. І поки звалений потягався неначе перед сном, хазяїн двору в одну мить і одним скоком і похватом згріб гвинтівку в руки і ревнув на ввесь простір садиби: "Назад, собачі душі з двору"! Бригадири так і порснули до тину та до перелазу ще швидше, як це роблять перелякані горобці. Але цієї ж хвилини знов тріснув револьверний постріл теж із рук комісара, який стоячи за тином, слідкував за Шияном. Перед комісаром вився жовтий димок. А Євген дивовижно і безвладно спустив проз бік ліву руку. І зараз же з рукава в його стала струмочити кров на верхню частину долоні і швидко капати додолу. А Скакун, опинившись коло тинка і вгледівши страшний випадок із односельцем, згадав Гайдамацький яр і те, що Мархві тоді казав, що на зустріч своїй долі треба йти із залізним шворнем або сокирою. Йому від цього аж руки затряслися. Але він все-таки крикнув: "Хлопці, не вбивати, візьмемо живого". І комісар, ніби підтримуючи Скакуна, теж гукнув: "Без мого наказу жодній душі не входити в двір". Невідомо, чи чув Шиян ці вигуки, але він, постоявши якийсь час і збагнувши те, що з ним сталося, підійшов до того міліціонера, якого він звалив обухом, і тут, випустивши з правої руки Гвинтівку, повільно нагнувся і взяв сокиру знов. Так само повільно вернувся до криниці, несучи ліву руку такою безвладною, як носять безрукі люди порожній рукав. І коло криниці Шиян обпершися задом об цямрина і тримаючи у правій руці за держак сокиру, став дивитися на жорстоких та нерухомих людей, що стоячи за тином двору, обмірковували його поталу. У раненого господаря на чолі з’явилися краплі поту. Видно було, що він знесилився і що надходить остання хвилина його життя, бо під неосяжним вічним небом він почув найстрашніший холод людської самоти. І та свідомість, що він гине від несправедливої та лютої сили, обороняючи найвищу і останню правду свого існування, стала його пекти, що він покинутий всіма і такий манюсінький перед цією силою, що навіть Бог не може помітити, аби оборонити його.\nА тим часом Скакун, Копитько і Бунтуш аж у другім городі, перескочивши тин, бігли зігнувшись поміж соняшниками, аби вхопити раненого Євгена з-за спини. Попереду підкрадався Скакун. І коли він вже був кроків з десять від криниці, Шиян ніби прокинувся і блиснувши гнівними очима, махнув сокирою. І разом з цим знов ляснув противний, як сморід трупа, постріл. Піднята сокира потягла Шияна навзнак, а сама, гуркнувши об цямриння, бовкнула в криницю на дно. І сталася подія непередбачена і несподівана. Скакун переконавшися, що Шиян непорушний, неначе зрізана деревина, в одну мить повернувся від нього до комісара, і змінивши ходу на біг, гукнув: "Ах ти ж, проклятої душі кате, добивати напівживих людей, і коли в мене одібрали ніж, щоб я тебе не зарізав, то на ж тобі хоч у морду"!.. І з усієї руки зацідив йому справді в обличчя так, що комісар поточився, а потім пішов шкопирта і аж за рогом хати вхопився за тин. І помацавши себе за голову, а не за ударену щоку, вхопив револьвер здолу, якого, він був випустив з рук, і кинувся до Скакуна, бо того вже тримали: Клунок за праву руку, а Копитко за ліву. А ззаду за комір обома руками тяг Бунтуш.— Ти, скурвої душі гидра контрреволюції, — крикнув комісар.— Бити в морду совєтську власть, паскудити смердючим куркулячим кулаком морду Леніна і Сталіна?..— І садикнув дулом револьвера Скакуна в шию, який рвонувшись уперед потяг за собою тих, що держали його. І сякнув самим носом без допомоги руки. Соплі розскочилися на комісарові?! удареній щоці і озброєний чекіст відскочив трохи назад і не втираючи засяканої пики і справивши револьвер у груди Скакунові верескнув:\n"Годі! Не будеш вже, підземна гадино, жалити ззаді комуну, матір всесвітнього пролетаріату"!..— і стрельнув. Скакун хитнувши на правий бік головою і трохи приплющивши очі, застогнав: "Номер, номер, не... не..." — і зігнувши коліна почав осідати в руках Клунка та Копитка, а голова вже схилившися на груди тягла до землі турботне, а тепер заспокоєне серце. Бригадири поклали товариша на спориш, а в нього з розстібнутих грудей крізь сорочку пострелену проти серця бігла кров. Комісар гукав: "Негайно приїхати вантажним автом і забрати повбиваних, а Шиянку і дівчину одвести до сільради"...\nІ повели попід руки Софію, вона була у самім очіпку і свиті. Її вели мовчазну і знесилену. Здавалося, що якби їх випустили з рук, то звалилася б на землю. А вслід за нею вів Клунок і Ніну. Дитина, розтягаючи слова вимовляла їх вголос, так як це роблять селянські голосільниці над покійниками: "Та де ж я тебе, таточку, зустріну, тай по-ба-а-а-чу".\nПройшло два тижні з часу останніх подій. Люди про них наговорилися тай перестали. Але кожний мешканець села мовчки їх носив у душі. Про це свідчили його очі, повні смутку і тихого розпачу. І здавалося, що людські інтереси ще більше звузилися від подій. І ще менше стало приключок до розмов. Гострота настрою зникла і залишилося в душі щось неповоротке, як вовча шия. Люди спростіли духом і поважчали отим тягучим і безперестанним смутком, який є тільки в старих волів з натертими шиями ясиновими ярмами, та у старих коней з роз’їденими шиями від мотузяних шлей... Люди справді ще гірше стали похожі на ту скотину, що вечером вертається з робіт з довгими сльозовими смугами від очей аж до щелепів, а вранці, перед початком роботи, має очі завжди обсохлі кисляками, ніби струпом. І остання новина ще й приповзала в загальний настрій. Коло управи колгоспу на дверях було вивішено оголошення, що балаклейський комісар Тюрін одержав із Києва велику нагороду "За атважноє повєдєніє в барбє с враґамі народа і за уґлублєніє ревалюції в калхозах і укрєплєніє савєцкой власті в районе"... Але от що дивно: чим більше часу проходило, тим люди упертіше почали згадувати Лукіяна Кошелика, говорили, що коли міліція в день його арешту од’їздила в Балаклею, то його не везла з собою. І другого дня і наступних днів його ніхто не бачив ні коло сільради, ні в наново збудованім арешті. Люди про це гомоніли ще з більшою тривогою, ніж про ті події, що відгули недавно серед білого дня. Все це разом тяжко відбилося і на душевному стані у Мархви. Вона зблідла, схудла і ніби стала вищою. І вже ніхто не помічав, щоб юна комусь помагала. Видно, вона від того, що в душі робилося, не могла відвернути уваги. Була зосереджена і все дивилася під ноги та прислухалася до того, що поверталося в її душі, неначе в діжці, сповненій темною водою, вкинута рибина. І була похожа на того звірка, який, біжучи до нори, опиняється у несподіваній тіні від людини, чи від якоїсь іншої речі, і припадає до землі і жде з завмиранням серця, щоб зійшла швидше тінь.\nІ баба Пріська не пустила Марфу нікуди із своєї хати, кажучи: "Я швидко вмру, то мені не страшно, що комуна там про мене думає. Живи, дочко, і трохи мені, старій, помагай".\nІ Мархва з радістю лишилася. І ось якось, у вихідний день, в неділю, вона у своїй хаті, через, сіни від баби чистила, сидячи коло підпіччя на стільчику, бараболю до борщу. У печі топилося. На полу було застелено рядном, а жердка над ним висіла гола. Тільки під її краєм на лаві лежала складена біла свитка, а на ній домашній червоний пояс із валу. Над застеленим накидкою столом висів маленький образ Спасителя в рушнику, а перед ним в лампадці горів той каганець, в якому вона завжди світила перед тим, як лягти спати. Ікону Спасителя вона взяла від баби, але чіпляла її на покуття тільки в неділю. І то тоді, коли не сподівалася до себе нікого. У всі інші дні тижня цю ікону юна ховала на горище в коноплі. У миснику було теж порожню. Бо на найвищій поличці стояла тільки пляшка з олією, яку юна одержала, як пайку минулої суботи. Вона чистила, а в голову лізли думки, що ото через одного чоловіка так багато біди упало на все село. Зруйновано одну родину, кілька душ убито і Лукіян Кошелик зник, неначе й не було. І скільки вже не шукали, і скільки Лукіяниха не перепитувала і комсомольців, і голову колгоспу, ніхто нічого путнього не гоюрив. Тільки одне юна й чула від них: "А ви спитайте районного комісара". А коли і його знаходили у Балаклеї і питали, він казав: "Я не можу пам’ятати всіх буржуазних агентів, яких я колись арештовував". Лукіян пропав, а та людина, через яку все скоїлось, лежала тепер у тітки Лепестини поранена. "А через мене пропав Скакун", — вирвалося голосно у Мархви. Тай перестала вона чистити, тримаючи над макітрою почату картоплину в одній руці, а в другій ніж. І хто його знає, доки б вона отак сиділа, мов зачарована, коли б у двері хтось не постукав. Мархва відперла і відчинила тай побачила Лукіянову Кошеликову жінку, одягнену у старенький кожух і зав’язану чорною хусткою так, як молодиці колись зав’язувалися до церкви. Але вона була боса, тільки з вербовим дубчиком у руці. Увійшла в хату.\n— З неділею здорова будь, Марфо, — привіталася вона.— Чи на хліб топиш, чи на обід?..\nІ почала втирати сльози кінцем своєї хустки, безнадійно схилившись головою. А Мархва подумала, що якби Лукіян Кошелик утік, то міліція його б шукала так само, як і Нерадька, а як не шукає, значить Кошелик не втікав з рук балаклейських посіпак. Але сказала зовсім інше, поклавши спочатку ніж на заслонку з картопляним лушпинням, а обчищену картоплину вкинувши в макітру: "Тітко Оришко, я те знаю, що знає і кожна дівчина в селі. А що тому чоловікові якраз треба було ночувати в Шиянів, а мені треба було йому помагати, то це Божа юля. Кажу вам, як на сповіді"!\n"Потривайте тітко! Я, я вам дам"...— І зупинилася жінка і глянула на дівчину. А та швиденько стала до стола, взяла з-під рушника півхліба, і, поспішивши знов до Лукіянихи, запхнула той хліб їй за пазуху, мовлячи ніби вибачаючись: "Візьміть, тітко: ви не ходили цього тижня на роботу, то цей шматок вам здасться". Лукіяниха від несподіванки аж зніяковіла, і ні в сих ні в тих промовила: "Нехай Бог твоєї милостині з-перед очей своїх ніколи не приймає", і подивившись на лежанку і на піл, закінчила: " А де ж баба Пріська"?\n— То нехай, я колись до них другим разом.— І вийшла з хати, не зачинивши за собою ні хатніх, ні сінешніх дверей, але сказавши: "Оставайся здорова".\nІ Мархва з кручі так швидко йшла назад, що здавалося, боялася чути собачого виття. Бо собака за нею вже не бігла, а сиділа над виром і вила. І дівчина не пам’ятала, як опинилася в себе в хаті, та добре пам’ятала, що стояла перед іконою Спасителя, яка чогось була не знята із стіни і не схована на горищі, — пам’ятала тільки, що молилася і не навколішки, а Стоячи:\n"Боже мій милосердний, навчи мене нещасну, кому треба сказати про таку несосвітенну кривду, про яку страшно й вимовити. Нехай та душа, якій я скажу, ударить серцем у спільне наше горе таке велике, як Твоє зоряне небо. І нехай воно гуде від села до села, від царства до царства, щоб світ узнав і врятував нас".\nЩе як у земській школі він учився, його звали боягузом за те, що він ні з ким не заводився битися. І всякі образи він обминав, не доводячи до кулачного конфлікту. І тільки аж тоді, коли ті образи були у формі ударів ні за що, він робився скажений і напасника бив із страшною енергією куди тільки можна було влучити. І через те його товариші не доводили до такого кінця, боячися здачі, але все-таки звали боягузом. Може це через те, що він при небезпеці не боявся критися ні перед ким зі своїм страхом, який його все ж таки ніколи не зупиняв серед якоїсь дороги. І він знав, що під час небезпеки може зважитися і на такі вчинки, на які жоден з його перевесників ніколи не відважився б, хоч того і не звано боягузом. Ось і сьогодні Нерадько встав з передчуттям якогось лиха і в нього думка мигнула, неначе докір: "боягуз". І щоб затамувати цю думку, він напівсвідомо знов став оглядати свій тимчасовий притулок. Його постіль була на горищі на сіні; яке було застелене тітчиним Лепестининим рядном. А вкритий він був своєю свиткою. Трошки ззаді від його голови височіла кроква. У неї збоку, при самім вершечку, тулилося ластівине гніздо, в якому були ластівинята і дві ластівки. З перших днів вони його боялися і літали з обережним писком над Нерадьком та його лігвом.\nІ йому страшно хотілося, щоб увесь хутір з ластівками, і з тином, і з льохом, і з тополями, і з садочком ще не зрубаним, і з криницею коло причілка хати, де є на цямринах і коряк для води, і тризуба кішка залізна, якою витягають упалі відра з криниці, — щоб не згинули раніше від нього, а тільки або з ним або після нього. Йому так хотілося, щоб колгоспна неволя, злидні і смертне винищування тих людей, які ще боронять душевну незалежність, зупинили свою акцію хоч на цей час, коли він у тітки Лепестини...\n"Та крути не верти, а треба вмерти", як каже народне прислів’я. Треба й Нерадькові покидати гостинну та людяну хазяйку з її милим та тихим двором.\n"Дай, Боже, здоров’я! А тут, оце недавно, Микола Реп’ях, наш городник приходив гонити мене на город. А я пообіцяла дати йому пиріжків, якщо він мене не зачіпатиме. А він засміявшись відповів: "Якби моя жінка гірші пекла від тебе, то я б уже поквапився, а через те, що і це важна справа, то їж уже сьогодні пиріжки, а робота підожде. Тай пішов. Бачите, я в них тепер ударниця. Кажуть, що я найкраще дбаю поклажони. І це вже другий рік вони зі мною панькаються... Сідайте лишень, чого стоїте, будем снідати".\n— Сяду, — зітхнувши відповів Нерадько і, трохи помовчавши, закінчив:\n"Пора мені вже вас, тітко, кидати, та дати вам спокій від страху".\n— Отого наказали повну макітру слів, а ні одно не мащене, — заперечила хазяйка, уже стоячи перед піччю і тримаючи у правій руці рогач, який залізним кінцем лежав на припічку:\nІ хто б міг подумати, що за жах охопив хлопця від такої чудової згоди тітки Лепестини? Ніхто. Бо ніхто ж і не міг догадуватися, що Нерадько просто не вмів малювати. Він і в школі, хоч і був пильний учень і пильно малював на відповідних лекціях, але ніколи навіть стола не вмів вималювати добре! Одно тільки в його щось було від малярського мистецтва, то це те, що він малим збирав на базарі всякі блискучі покидьки малюнків, і, десь притаїтись у затишному закутку, довго придивлявся до якоїсь намальованої хмари або коня.., або просто до якихось чудернацьких ліній. Але самому намалювати бачене, — у його ніколи не було спокуси, бо вважав, що ніколи не намалює. І дорослим він любив книжки з ілюстраціями і довго теж просиджував над гарними малюнками, але щоб самому намалювати щось, то в нього й думки ніколи не було. Бо було почуття, що краще не намалює, як у книжці, а гірше хіба цікаво малювати? А те, що він казав, що вміє тепер малювати, то він би з таким самим успіхом міг би сказати, що уміє і дзвони виливати. Але ця думка не прийшла першою в голову, та й годі.\n— Як на щастя все це в мене єсть. Коли Троцького Сталін нагнав, то я зняла його портрет, скрутила і викинула на горище, під лежак.. Туди, де лежить і портрет Петлюри. Я думала, що Троцький ще Сталіна подужа і портрет знадобиться. А тепер уже видно, куди воно пішло, то нехай він хоч на це придасться... Папір дуже міцний. Ось я піду та внесу і дикту, і його".\n"Сідайте ще до сніданку на стілець на одну хвилину! Я побачу, як воно буде вам сидіти. А це давайте сюди!" І він вихопив у неї з рук дикт і портрет Троцького та поклав на лежанці. А потім ухопив табуретку коло дверей і поставив при вікні. А на ньому, узявши злегка за обоє плечей, посадив тітку Лепестину лицем до кочерг, а потилицею до вікна. І це становище якраз добре визначило для нього увесь правий бік її голови. І зрадів хлопець ще більше, бо риси на лиці нечувано вирізнилися, коли задня частина голови освітилася, а на передню лягли тіні. До цього треба додати ще й те, що перед вікном росли густі та високі вишні і в хату не пускали кричущого освітлення. Але на лиці, чим більша була зморшка, тим більша була у ній смуга тіні. І він гарячково почав не малювати, але виписувати обриси чола, носа і підборіддя. А далі і склад кіс. А потім вухо і задню частину кіс на потилиці. І все волосся на всій голові став упорядковувати в загальну єдність.\nІ аж нарешті у ту дірку, яку покинув між чолом, зарослим бровами, і між верхньою частиною носа, заходився вписувати око. До нього він найбільше придивлявся і дуже добре відзначив всі затінки і засвіти. А чоловічок він вималював подвійними колами. А далі, домалювавши кількома рисами коло ока ніс, та зазначивши вії другого ока, які витикалися з-за перенісся, він одкинувся назад і став дивитися на те, що зробив. Видовище було несподіване! Тітка Лепестина визирала з паперу разючо подібна. Такої подібності жодна фотографія нездатна передати. Щось невимовно чудове було, або просто трапилося сліпуче своєю яснотою диво! І радість Нерадькові напружила єство незнаною і нечуваною силою, яку, я певен, одна людина зазнає тільки на протязі тисячів років, і яку зазнав Творець світу тоді, коли з його душі вибухали нові світи у бездонні простори неосяжності. І хоч Нерадько любив виявляти збуреність почуттів, мов дикун, але в даний момент відчув, що таке їх виявлення спрофанує все почуття серця, — він простісінько став навколішки і взяв у тітки Лепестини руку і поцілував, промовивши:\n"Тіточко, посидьте ще трошки, поки я вас всю не випишу на папір!" У руки цілував він колись тільки батька та матір і то в урочисті хвилини, а тітку Лепестину він взагалі не думав ні ввіщо цілувати, хоч і був він несказанно вдячний за все. І тітка Лепестина одповіла одним словом "малюйте".\n"Єй-бо, наче з фабрики. Просто як викапана... Ну просто.. Просто ви справжній маляр, чи художник... Ви краще намалювали... Та куди там!.. Краще намалювали, як у мене ото ікона св. Йони, що на котові сидить. Його малював носачівський богомаз Лихолай... Ну, вже ваші і черевики, і куфайка і ще даю в додачу отого солом’яного бриля, що висить у повітці. Піду внесу!" І побігла.\nСпосіб накладання ліній йому нагадував скоріше ніжну заокругленість тих камінців, які можна знайти на березі моря, облизаних хвилями напротязі довгого-довгого часу. Потім ще його спосіб малювання йому нагадував малюнки дерев у західних мистців часів бароко. І там заокругленість ліній, проведена невловимою мрією, і тут їх ніжність зливалися з елегійним зітханням його душі. І там стремління до точного окреслення деталів і тут. Крім того, така краса, з таким складом рис, дуже часто трапляється у людей, особливо у жінок в селах у глибині Київщини та Полтавщини. І в Гоголя у "Страшній Помсті" у малюнку Катерини вона почувається, і в усіх творах малярських нашого Шевченка, з тією різницею, що в Шевченка малюнки завжди мають нахил відійти від точних обрисів оригіналу, а в Нерадька навпаки: не тільки нахил, а просто категоричність якнайвірнішому бути людській натурі. І в хлопця навернулася думка, що в ньому сидить велетенської сили художник, якому за умов душогубсько-невільницьких ніколи не вийти з надрів його духа на світле око тямущих людей. І він тяжко зітхнувши, утер очі від сліз і зараз же перелякано глянув на двері, і одним духом причепурився, бо в хату входила хазяйка:\n"Ось ваші заробітки! — говорила з порога і поклала свою ношу на лаві.— Я вам ще додала пару спідної білизни із свого покійного чоловіка. Вона ще зовсім добра, і чорні смугасті штани. І живіть у мене дві неділі, а там буде видно, що робити". А далі додала питанням:\n"Дивитесь? Справді є на що дивитися. Добре намалювали. Ну, будемо снідати".\n"Та то в одного нашого гетьмана Розумовського була куцина з таким коміром, та, мабуть, і не одна. І я бачив його намальованого у такій куцині. Тоді, кажуть, і гетьманші надівали одежу з такими комірами, коли чоловіків дома не було"... І почервонів від своїх викрутасів. А тітка Лепестина весело відповіла:\nПісля цього вони почали відходити увагою від чарівного малюнку і стали розмовляти про селянські події. І тітка Лепестина розказала Нерадькові чисто все. І про ті жахи, що село пережило. Від новин хлопець почорнів ще більше, як був. І потім вставши і подякувавши за сніданок і за "гонорар", сказав:\n"Бачите, яка страшна небезпека і вам, і мені, а ми бавимося "цяцьками". Піду та подумаю, як і коли мені найшвидше змитися відціля". І взявши все те з собою, що внесла хазяйка, вийшов з хати і пішов у повітку.\nПлан до двору (Глава 11-13) / Повість | Осьмачка Тодось


Артистка показала дивне відео\nНародна артистка України, популярна співачка і член журі гумористичного шоу "Ліга сміху" Наталія Могилевська показала фанатам смішний кліп на її нову пісню. На відео, яким Наташа поділилася у своєму профілі, вона йде по довгому коридору з невідомим чоловіком.\nОстаннім часом народна артистка дивує своїх шанувальників несподіваною зміною іміджу. Спочатку Могилевська перефарбувала волосся і стала блондинкою, а тепер і зовсім перетворилася на епатажну красуню.\nВ її профілі тепер з'явився кумедний відеоролик під її пісню "Натусик", під яку вона разом з невідомим чоловіком їде по довгому коридору. При цьому, Наташа одягнена в коротке світле плаття і білу шубу, а її знайомий – в чорну сорочку, білі штани і різнокольорову шубку.\n"Дивився вже наш новорічний кліп? Знімай відео в тікток під звук "Натусик", і потрап в мій сторіз! Обіцяю постити якомога більше ваших відео ❤ P. S. Це було 5 ранку, спасибі Хілтону! Вони були дуже терплячі ❤", - написала під своїм постом Могилевська.\nФанати співачки не були задоволені таким іміджем, тому під її відео з'явилося багато критики.\n"Не смотпела і дивитися не хочу. Досить тизерів. На жаль, але мені це нагадує диградацію☹", "рівень Дорофєєвої, це буде гімн бабських зборів і клич "а давайте-ка прибухнем". Мдаа))", - пишуть з нерозумінням підписники артистки.\nНагадаємо, що артистка Наталія Могилевська здивувала фанатів несподіваним образом в компанії з двома дівчатами.\nЯк раніше повідомляв портал "Новинар", українська співачка Наталія Могилевська зробила відверте зізнання.\nТакож портал "Новинар" писав, що відома співачка Наталія Могилевська задумалася стати репером.\nОпубліковано: 19 грудня, 18:16


Протоієрей Микола Іванович Красовський народився 14 вересня 1965 року в християнській родині в селі Драчинці Кіцманського району Чернівецької області .\nВ 1973 році почав навчання в середній школі, в 1983 році закінчив.\nз 1983 по 1985 рр.служив у армії.\nЗ 1985 року почав працювати помічником майстра на текстильній фабриці.\nВ 1986 році одружився на дівчині православного віровизнання Ротар Олександрі Миколаївні. Таїнство Вінчання звершено в Свято-Михайлівському храмі села Драчинці.\nВ шлюбі народились двоє дочок Анна і Маряна.\nЗ 1991 по 1997 рр. служив псаломщиком при Свято -Михайлівському парафіяльному храмі села Драчинці.\nВ 1996 році поступив на навчання у Львівську духовну семінарію яку закінчив в 2000 році .\n21 листопада 1997 року у свято Архістратига Божого Михаїла, за Божественною Літургією в храмі села Драчинці висвячений в сан диякона єпископом Чернівецьким І Кіцманським Никоном (Калембер).\n8 лютого 1998 року в Свято-Миколаївській церкві міста Кіцмань за Божественною Літургією висвячений в сан священика преосвященнійшим єпископом Чернівецьким і Кіцманським Никоном (Калембер) і призначений настоятелем парафії на честь Перенесення мощей Святителя Миколая в селі Берегомет Кіцманського благочиння.\nВ 1998 році нагороджений набедреником і скуфією.\nВ 2000 році нагороджений камилавкою єпископом Чернівецьким і Кіцманським Варлаамом (Пилипишин).\nВ 2011 році з благословіння Святійшого Патріарха Філарета нагороджений Золотим Наперсним Хрестом, возведений в сан протоієрея єпископом Чернівецьким і Кіцманським Марк( Гринчевський).\nВ 2012 році з благословіння Святійшого Патріарха до дня Святої Пасхи нагороджений палицею .\nІсторія Свято-Миколаївської церкви село Берегомет\nСеред розмаїття православних храмів Буковини, красується величний новозбудований храм на честь Перенесення мощей Святителя Миколая Чудотворця Кіцманського благочиння. Настоятель храму людина віддана служінню Богу протоієрей Миколай Красовський.\nВ красі храму вкладена душа народу, прихожан, адже осново положниками Святого храму стали саме вони. На сході села було вирішено будівництво нового храму. На цю благородну справу і на освячення хреста під будівництво дав благословіння преосвященнійший єпископ Чернівецький і Кіцманський Никон (Калембер). Освячення хреста звершив обласний благочинний митрофорний протоієрей Іван Маковій у співслужінні настоятеля парафії ієрея Миколи Красовського та протоієрея Василя Олексюка.\nБудівництво розпочалось в 1999 році і тривало десять років на кошти мешканців , парафіян. Храм розташований поруч з автомагістраллю. Багато сил, віра в Бога, ентузіазм, наполеглевість в будівництво церкви вклав сільський голова Храпко Григорій Васильович.\nв 2009 році Свято -Миколаївська церква зібрала максимально велику кількість людей, навіть із сусідніх сіл, які прийшли розділити радість освячення церкви,отримати благословіння в історичний день відкриття. На запрошення настоятеля прибули освятити храм архиєпископ Варлаам (Пилипишин)Чернівецький і Кіцманський та архієпископ Іов Тернопільський і Кременецький з чисельним собором духовенства Чернівецько-Кіцманської єпархіїї.\nВ тому ж році відбулась ще одна знаменна подія в житті парафії. Фізичними силами, коштами, споруджено величну окрасу дзвіницю. Далеко, гучно і дзвінко, лунає дзвін церковних дзвонів встановлених на дзвіниці за сприяння родини Храпко Ольги її сина Івана та зятя Ярослава.\nЩира молитва настоятеля, спів церковного хору , звуки дзвонів возносять хвалу Господу, щоб було ім’я Господнє благословенне від нині і до кінця віку.


Гарні новини від ГК «Інтелектуальний сервіс». Тільки в лютому - новий сервіс для фізичних осіб-підприємців (I або II групи)!\nподанні річної Декларації єдиного податку;\nскладання звіту з Єдиного соціального внеску (ЄСВ);\nКваліфіковані спеціалісти ГК «Інтелектуальний сервіс» залюбки допоможуть Вам вирішити питання річної звітності!\nМи сформуємо звіт, перевіримо його, допоможемо підписати електронним ключем та надіслати у відповідний контролюючий орган*.\nКвитанцію про прийняття звіту Ви почекаєте за чашкою ароматної кави\n! ГОЛОВНЕ: для Клієнтів ГК «Інтелектуальний сервіс» послуга БЕЗКОШТОВНА!\nФормування звітності відбувається на основі даних наданих Клієнтом, тому візьміть з собою:\nчеки про сплату Єдиного соціального внеску (ЄСВ);\nЧекаємо Вас в наших Крамницях електронних послуг «Твій час» за адресами:\nм. Харків, вул. Полтавський Шлях, 152.\nм. Полтава, вул. Раїси Кириченко 4.\nм. Суми, БЦ «Акрополь» пл. Незалежності 3/1, офіс 39, 63В\nм. Одеса, БЦ «Покровський» вул. Жуковського, 33, офіс 313, 3 поверх.\nм. Кременчук, вул. Театральна (Воровського), 34, офіс 22.\n* Формування та подання звітності відбувається в ПЗ «M.E.Doc» або СОТА, за умови наявності ліцензії та електронного підпису.


29. Державне регулювання попиту і пропозиція на працю\nУ ринкових умовах основні потреби людини, сім'ї можуть задовольнятися за допомогою праці, отримання заробітної плати або доходу в грошовій формі, з іншого боку, механізмом попиту і пропозицій праці як конкурентної форми реалізації певних потреб та інтересів. З боку роботодавців формується попит на робочу силу. Попит на робочу силу відбиває потребу економіки в певній кількості працівників на кожен момент часу.\nПропозиція робочої сили - це потреба різних груп працездатного населення в отриманні роботи за наймом і на цій основі джерела засобів існування.\nДо найбільш поширених мір державного регулювання попиту на працю відносяться: програми громадських робіт; субсидування зайнятості; фінансово-кредитна вплив на ринок праці.\nОсновна мета громадських робіт - це використання незайнятого населення для реалізації соціально значущих проектів; при цьому одночасно враховуються інтереси суспільства і безробітних. Навіть при досить високому рівні безробіття існую вакантні робочі місця у сферах, де низькооплачувана і непрістіжний праця необхідна державі. Зазвичай це робота в соціальній сфері або важкий некваліфіковану працю.\nСубсидування зайнятості включає в себе заходи, пов'язані із заохоченням самозайнятості та наданням субсидій підприємцям, які наймають на роботу певні категорії громадян. Заохочення самозайнятості зазвичай включає виплату субсидій, а також юридичну та організаційну допомогу влади, що полегшує колишнім безробітним перехід до організації власної справи.\nФінансово-кредитна політика держави виявляється в наданні інвестиційних податкових пільг в області капітальних вкладень, які, в сою чергу, сприяють створенню нових робочих місць і збільшують зайнятість населення.\nОсновним механізмом державного регулювання пропозиції праці є оподаткування. Вплив податку на доходи фізичних осіб на пропозицію праці залежить від рівня і виду (пропорційний, прогресивний) прибуткового податку. Пропорційний податок скорочує ставку заробітної плати і викликає ефект заміщення. Стимулюючий - збільшення годин дозвілля.\nНа пропозицію праці також впливає різні соціальні виплати, загальною метою яких, є підтримання рівня доходу.\nВажливим способом державного регулювання пропозиції праці є використання нестандартних форм організації зайнятості.\nВоно відкриває можливість обмеження пропозиції робочої сили на відкритому ринку праці, дозволяє обмежувати масштабне вивільнення зайнятих і попереджати сплеск безробіття.\nУ сучасних умовах держава впливає на формування структури пропозиції праці шляхом реалізації програм професійної орієнтації і професійної підготовки, особливо молоді. Такі програми професійного навчання безробітних охоплюють наступні напрямки:\n1) усунення недоліку майстерності;\n2) трудова адаптація для безробітних протягом тривалого періоду часу;\n3) повернення на роботу, то є спеціальні програми для жінок, бажаючих повернутися до роботи після перерви, пов'язаної з народженням і вихованням дитини;\n4) навчання громадян із соціально вразливих груп населення.\nОсобливе значення в системі державного регулювання ринку праці відіграють види і форми матеріальної підтримки безробітних. Виплачуючи допомогу з безробіття, держава регулює масштаби пропозиції робочої сили.\nІнформація, релевантна " 29. Державне регулювання попиту і пропозиція на працю "\nрегулювання ринку праці. Сучасні державні і регіональні пріоритети у сфері\nрегулювання. Держава здавна регулює трудові відносини в економіці. Найважливішою категорією ринку праці є заробітна плата - сума грошей, яку отримує працівник за працю. Однак заробітна плата - це не тільки форма доходу для продавця, але і ціна праці - для покупця, сплачена ним за право використання протягом певного часу. 2. Попит на ринку праці. Ринковий\nпопиту і розмір податку постійні, змінюється еластичність пропозиції за ціною . Відзначте, що чим більш еластична крива пропозиції, тим більше безповоротна втрата від введення податку. На графіках (в) і (г) крива пропозиції і розмір податку не змінюються; варіюється еластичність попиту за ціною. Відзначте, що чим більш еластична крива попиту, тим більше безповоротна втрата від введення\nдержавного регулювання доходів населення / Роль держави у становленні та регулюванні ринкової економіки. М.: ІЕ РАН, 1997. Нурієв Р. Ринок праці. Розподіл доходів / / Питання економіки. 1996. № 1. Яковлєв Р. Реформування оплати праці, відродження її основних функцій / / Людина і праця. 1996. № 7. Ереіберг Р. Дж., Сміт Р. С. Сучасна економіка праці. М.: Изд-во МГУ,\nУ чому полягає державне регулювання національного господарства?\nДержавний регулятор. Він у багатьох відносинах відрізняється від колишнього регулятора і протилежний йому. Найважливішими рисами відрізняються основні принципи державного управління макроекономікою. Це такі принципи: 1. Централізація регулювання макроекономіки - супідрядність її учасників «по вертикалі» (з єдиного центру). 2. Певне втручання держави у діяльність\nдержав-них облігацій на відкритому ринку. Коли ФРС набуває державні об-Лігація, долари, якими вона платить за них, зазвичай помещаютсяв банки і уве-лічівает банківські\n5. Кейнсіанська теорія макроекономічної рівноваги\nдержавного регулювання ринкової економіки. Основи цієї теорії були сформульовані Дж. М. Кейнсом у роботі «Загальна теорія зайнятості, відсотка і грошей» (1936г.), в якій він піддав критиці теорію економістів - класиків. На думку Кейнса, державному регулюванню підлягають такі показники, як національний доход, сукупний попит, сукупна пропозиція, рівень зайнятості,\nдержавні регулювання і контроль; визначають методи регулювання, передбачені цим законом, стосовно до конкретного суб'єкта природної монополії; контролюють в межах своєї компетенції дотримання вимог цього Закону; вносять у встановленому порядку пропозиції щодо вдосконалення законодавства про природні\nпопит фірми на фактори та її рішення про те, скільки виробляти, ідентичні? 2. Визначте поняття граничної прибутковості праці іпредельной цінності праці. Поясніть, чому обееті функції рано чи пізно починають спадати. 3 . Припустимо, що фірма повинна платити в качественалога суму, що становить 5% фонду заробітноїплати. (Уявіть собі, наприклад, підприемців | ля, який зобов'язаний\nдержавного втручання в перехідну економіку. 3 . Цілі і функції державного регулювання у перехідній економіці. 4. Напрями державного регулювання в перехідній еко-номіці. 5. Інструменти державного регулювання. 6. Особливості держави перехідного періоду. 7. Державне регулювання ринку і його межі: податки, до-тації, фіксовані ціни.


Компанія «Eaton» реалізовує власні ідеї у сфері керування енергопостачанням\nГоловнаНовиниКомпанія «Eaton» реалізовує власні ідеї у сфері керування енергопостач...\nОтримавши у 2014 році сертифікацію за стандартом ISO 50001, до кінця 2015 року завод «Eaton» в місті Нордхаузен (Німеччина) заощадив 2 млн кВт/год. Його приклад наслідували 18 інших підприємств «Eaton».\nЕнергоефективність має дуже велике значення для компанії «Eaton». Вона не просто пропонує масштабовані і економічні рішення на основі BreakerVisu (системи візуалізації та оцінки, що дає змогу ефективно керувати енергопостачанням відповідно до стандарту ISO 50001), а й успішно впроваджує ці технології на власних підприємствах. Наприкінці 2014 року завод у Нордхаузені став першим європейським підприємством «Eaton», що отримав сертифікацію за стандартом ISO 50001. У 2015 році на ньому було зафіксовано підвищення енергоефективності майже на 8%. Завдяки цьому викиди CO2 зменшаться приблизно на 1000 т. 18 інших підприємств «Eaton» в Німеччині також виконали вимоги стандарту і отримали сертифікацію ISO 50001 до кінця минулого року.\nНа заводі в Нордхаузені компанія «Eaton» виробляє впускні і випускні клапани для автомобільної промисловості. У 2014 році, витративши 25 ГВт/год енергії на виробництво близько 25 млн клапанів, завод продемонстрував найбільший показник енергоспоживання серед усіх 23 підприємств «Eaton» в Німеччині. Під час впровадження системи керування енергопостачанням за стандартом ISO 50001 та потужної технології контролю на заводі вдалося виявити багато можливостей для економії енергії та вжити відповідних заходів. До них відносяться заміна старих двигунів новими за стандартом IE3 на ділянці машинних приводів, використання приводів насосів з регульованою швидкістю для охолодження циркуляційної води, використання енергоощадного освітлення і оптимізація системи стисненого повітря за допомогою усунення витоків та зменшення тиску. За результатами 2015 року компанія «Eaton» оголосила, що проекти із забезпечення енергоефективності на заводі в Нордхаузені заощадили €350 000 порівняно з 2014 роком.\n«Для впровадження системи керування енергопостачанням відповідно до стандарту ISO 50001 необхідно виміряти витрати енергії, виявити і проаналізувати найбільших енергоспоживачів, а також їх потенціал з енергозбереження, і проаналізувати витрати компанії на електроенергію, – пояснив Паскаль Рік, директор енергетичного сектора компанії «Eaton Germany GmbH» в Нордхаузені. – Ми почали зі встановлення точок вимірювання по всьому заводу, що дало нам змогу відслідковувати окремі верстати, трансформатори, верстатні лінії, освітлювальне та інше важливе обладнання. Зараз у нас 128 таких точок, що передають дані в наш центр керування кожні 15 хвилин, тому ми володіємо повною картиною енергоспоживання і завжди можемо його оптимізувати надалі».\nДля досягнення такої ефективності компанія «Eaton» використовує в основному власні технології, наприклад, комунікаційні модулі серії XMC, за допомогою яких можна швидко модернізувати заводи для вимірювання таких величин, як напруга, струм, активна і реактивна потужність, коефіцієнт потужності, гармонійні спотворення і частота. Отримані дані реєструються і контролюються за допомогою системи візуалізації та оцінки BreakerVisu, але можуть і передаватися в головну систему керування, веб-браузер або засіб звітності. Це означає, що всю важливу інформацію з енергозбереження відповідно до стандарту ISO 50001 можна отримати просто натиснувши на кнопку. Крім того, дані можна відправити мережею Ethernet в систему керування енергопостачанням Power Xpert Insight, яка в складі складних систем дає змогу об'єднувати, переглядати і оцінювати дані, що надходять з численних пристроїв BreakerVisu. Зараз компанія Eaton впроваджує таку архітектуру для узгодження інформації, що надходить з підприємств з усього світу.\nПро компанію «Eaton»\n«Eaton – світовий експерт в галузі керування енергією. У 2015 році обсяг продажів компанії становив $20.9 млрд. «Eaton» пропонує замовникам енергоефективні рішення для безпечного і сталого керування електротехнічною, гідравлічною і механічною енергією.\nУ штаті «Eaton» близько 97 000 працівників. Компанія здійснює продажі в більш ніж у 175 країнах світу.


На Вінниччині нові назви дадуть 19 населеним пунктам та майже 1,4 тис. вулицям\nНа Вінниччині нові назви дадуть 19 на...\nВчора в облдержадміністрації відбулось засідання обласної комісії з питань реалізації Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».\nЗа словами заступника голови – директора Департаменту освіти і науки облдержадміністрації, співголови комісії Ігоря Івасюка, лише у м. Вінниці у майбутньому 147 вулиць з’являться з новими назвами відповідно до вимог закону.\nЗагалом в області за попередніми даними необхідно перейменувати 1380 вулиць та 19 населених пунктів.\nВ свою чергу директор Департаменту інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю облдержадміністрації Світлана Василюк, презентувала інформацію про хід виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» на Вінниччині. «Відповідно до розпорядження голови до 21 листопада ми приймаємо пропозиції. Також, підготовлено та направлено лист на містечка та селища від обласної влади з проханням сприяти виконанню закону та працювати в цьому напрямку. У разі невиконання поставленого завдання усі повноваження переходять до облдержадміністрації» - зазначила Світлана Василюк.\nЧлен робочої групи з питань заборони використання комуністичної символіки в м. Вінниці Олександр Федоришин зазначив: «У місті Вінниці створена електронна пошта, куди усі бажаючі можуть надіслати свої пропозиції по перейменуванню вулиць для робочої групи. Бажаючих виявилось понад 400 вінничан, які надали назви вулиць, на кожну з вулиць було запропоновано від 3 до 5 пропозицій. Найбільш велику увагу приділили двом постатям Вінницьких героїв Симону Петлюрі та Максиму Шимку».\n25 вересня 2015 - 11:32\nТеги: Вінницька область Олександр Федоришен Ігор Івасюк Світлана Василюк декомунізація


Я соромлюся познайомити свого обранця з моїми батьками-селянами. Ну як їх, простих людей, яких я так і не перетягла в столицю, показати Тарасу? Він – з професорської родини, сам вже кандидат наук. Взагалі мовчу про майбутню зустріч його батьків з моїми, про що вони будуть говорити? Не уявляю собі, що з цього вийде, як я привезу його батьків-професорів у двір, де хрюкають свині і бігають кури?.. – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / Я соромлюся познайомити свого обранця з моїми батьками-селянами. Ну як їх, простих людей, яких я так і не перетягла в столицю, показати Тарасу? Він – з професорської родини, сам вже кандидат наук. Взагалі мовчу про майбутню зустріч його батьків з моїми, про що вони будуть говорити? Не уявляю собі, що з цього вийде, як я привезу його батьків-професорів у двір, де хрюкають свині і бігають кури?..\nЯ соромлюся познайомити свого обранця з моїми батьками-селянами. Ну як їх, простих людей, яких я так і не перетягла в столицю, показати Тарасу? Він – з професорської родини, сам вже кандидат наук. Взагалі мовчу про майбутню зустріч його батьків з моїми, про що вони будуть говорити? Не уявляю собі, що з цього вийде, як я привезу його батьків-професорів у двір, де хрюкають свині і бігають кури?..\nЯ з села, але вже десять років живу в Києві, багато чого досягла. Батьки мої – прості люди, роботяги, і я їх дуже люблю. Я єдина дочка, вони в мене вклали всі зусилля.\nАле я й сама добре вчилася в школі, старалася, мені подобалося навчання. Я не вешталася по вулицях, не гуляла підлітком в компаніях однолітків, не ходила на дискотеки. Я вчилася, бо мріяла з дитинства про щоб більше, аніж вийти заміж в своєму ж селі.\nІ ось я вступила до столичного вишу на факультет іноземних мов. Вже на третьому курсі добре заробляла перекладами, бо знаю досконало три мови: англійську, іспанську і французьку.\nПісля університету працювала перекладачем, стажувалася в Лондоні, Парижі.\nВже кілька років працюю в посольстві, а паралельно – супроводжую різні делегації, перекладаю на всіляких заходах, з подругою ми створили сайт перекладів, де я також працюю.\nОдним словом, крутюся, як можу, але це моя стихія, моя справа, мені це дуже подобається.\nЯ купила гарну однокімнатну смарт-квартиру в тихому спальному районі, скромну машину. Все в мне є, а от особисте життя довго не складалося. Та в мене й часу на нього не було, якщо чесно.\nМені зараз 33 роки. І ось нарешті, три місяці тому під час однієї міжнародної конференції, в якій брала участь в якості викладача, я познайомилася з чудовим чоловіком.\nЗвуть його Тарас, він на три роки молодший за мене, але це не стало на заваді нашим почуттям. Він також ще не був одружений, бо займався кар‘єрою. Тарас з інтелігентної професорської родини, сам – кандидат економічних наук.\nЖивемо ми вже місяць разом, у мене. Наближається той час, коли треба буде познайомити Тараса з батьками. Але як?..\nТак, я соромлюся познайомити свого обранця з моїми батьками-селянами. Ну як їх, простих людей, яких я так і не перетягла в столицю, показати Тарасу?\nУ минулі роки я багато разів пропонувала їм продати будинок в селі і перебратися ближче до мене в Київ. Я б їм допомогла влаштуватися тут, вони б «окультурилися», побачили світ… Та вони – ні в яку. Звикли там у себе… свій будинок, дім, сад-город. Мама говорить, що буде куди мені дітей потім привезти, ближче до природи… Але для цього цілком достатньо мати дачу за містом і вона в мене обов’язково буде.\nВзагалі мовчу про майбутню зустріч його батьків з моїми, про що вони будуть говорити?\nЗ Тарасом у нас все серйозно, і таки прийдеться скоро всім перезнайомитися.\nАле не уявляю собі, що з цього вийде, як я привезу його батьків-професорів у двір, де хрюкають свині і бігають кури?..


Video: Вупі Голдберг: від наркоманки до суперзірки\nГрандіозне почуття гумору, жахливий смак та скандальна вдача – усі ці якості якимось дивом поєднує у собі талановита акторка Вупі Голдберг. Та, незважаючи на це, ця екстравагантна дамочка вже давно завоювала серця мільйонів глядачів. Однак так було не завжди.\nСвого часу жінка працювала охоронцем, гримувала небіжчиків, підробляла у службі «Секс телефоном» та була наркоманкою. І коли вона вже зовсім скотилася у прірву і навіть не сподівалася на рятунок – сталося неймовірне.\nУвесь свій вільний час маленька Вупі вешталася вулицями одного з найнебезпечніших районів Нью-Йорка. У школі дівчинка майже не з’являлася, а вдома її ніхто не чекав. Батьки днями й ночами пропадали на роботі, аби звести кінці з кінцями. Вони навіть не помічали, що їхня дитина страждає на дислексію – тобто нездатність оволодіти навичками читання, і дуже від цього потерпає. Не витримавши постійних знущань однолітків, Вупі й зовсім кинула навчання, а потім втекла із дому.\nЗневірена дівчина усіма силами намагається вижити на вулицях. Вона приєдналася до руху хіпі, де й присіла спочатку на травку, а потім на важкі наркотики. Аби якось заробити на хліб та на чергову дозу, Вупі перепробувала усе: працювала сторожем, потім підробляла у морзі, гримуючи та одягаючи небіжчиків. Паралельно дівчина розвивала свій акторський талант у службі «Секс телефоном». Такий спосіб життя дуже швидко заламав Вупі, вона втратила себе, втратила сенс життя. Ночувала, де прийдеться, харчувалася тим, що знаходила на смітнику.\nІ коли вона вже втратила надію на рятунок – трапилося диво. Незнайомий чоловік знайшов Вупі непритомною на вулиці. Спочатку він привів дівчину до тями та нагодував, а потім взявся рятувати від наркозалежності та настільки захопився цим, що скінчилося усе весіллям! А потім у щасливого подружжя народилася донька. Жили вони дружно та щасливо. Коханий працював у центрі «Проти наркотиків», а Вупі займалася дитиною.\nОднак Вупі з дитинства уявляла себе акторкою, її завжди вабила сцена та яскравий світ кіно. Після неймовірного порятунку вона зрозуміла – в житті можливо все! Жінка стрімко пішла реалізовувати свої мрії, оббивала пороги театральних агентств, завзято ходила на проби та кастинги.\nВупі запропонували невеличку роль у театрі, вона була на сьомому небі від щастя. Тільки потім жінка зрозуміла, яку велику ціну доведеться сплатити за свою мрію. Театр, в якому їй запропонували працювати, знаходився у далекому місті Сан-Дієго. І коли Вупі розповіла про це чоловікові, він навідріз відмовився переїжджати. Тоді їй довелося робити найважчий вибір у своєму житті – мрія чи кохання. І жінка обрала мрію.\nСаме з цього і почався її стрімкий шлях до успіху. Зараз за плечима акторки три шлюби, понад 100 успішних картин, велика кількість нагород та зірка на Алеї слави. Вона – одна із найяскравіших зірок Голлівуду, яка завжди відстоює свою думку, не цурається матюків та з гордістю поєднує на собі несумісні речі.\nУтім, у будь-якому образі Вупі Голдберг залишається прикладом цілеспрямованості та об’єктом для наслідування. Вона довела усьому світові, що за будь-яких обставин треба йти до своєї мрії і що при великому бажання можливо все.\nICTV / Ранок / Вупі Голдберг: від наркоманки до суперзірки / 02.10.2018 22:00\nЯк Samsung перетворив борошно на хмарочоси? Історія компанії ...\nЧому серіали називають мильними операми, і до чого ...


Ромаріо - концерт, квитки купити онлайн - afisha.tochka.net\nПаб запрошує меломанів на єдиний концерт в Києві московських романтиків\nІм'я Ромаріо відомо, поки що тільки поціновувачам гарного і доброго рок-н-ролу. Навіть у Вікіпедії немає статті про нього. Адже його пісні співають легенди російської музики: Андрій Макаревич, Чиж, Євген Маргуліс, Валерій Сюткін, "Рондо", Максим Леонідов, Олександр Кутіков і багато інших. А автору цих пісень, які підкорили хіт-паради, всього двадцять шість.\nХто ж такий Ромаріо, він же - Роман Лугові? Кілька років він був локально відомий в рідному Єкатеринбурзі. Проте два роки тому про нього заговорили в вузьких колах столичного шоу-бізнесу - після виходу альбому "Імена". На платівці пісні Ромаріо співали Чиж, Євген Маргуліс і сам автор. Саме там Євген Маргуліс заспівав "Таню-дуру", яка широко зазвучала по радіо і увійшла в його концертну програму.\nПісля цього Ромаріо разом зі своїм музикантом і співавтором Колямбой остаточно освоїлися в Москві, стали давати концерти. Але набагато більшого успіху артист домігся як сонграйтер - сім його пісень записала група "Рондо" для альбому "Це був я", а "Москва-Нева" у виконанні Валерія Сюткіна стала великим радіохітом і удостоїлася премії "Золотий грамофон".\nНатхнені успіхом, Ромаріо і Колямба склали новий цикл пісень. Але не просто пісень, а життєствердних гімнів. "Щастя - це ти", "У твоїй Москви і його Неви стало загальне щось, звичайно ж ви!", "Пам'ятай, ти не одна", "Let's fall in love", "Цілуйтеся повільно", "Якщо ми щасливі тут і зараз, то ми будемо щасливі там і потім " і пр. - готові життєві девізи, здатні повернути відчуття звичайного щастя, яке ми все рідше помічаємо.


Звернення ЛОО Української партії «Єдність» — АЛЬТЕРНАТИВНІ РІШЕННЯ МІСТА\nГоловнаНовини областіНа Галичині найменшим біженцям допомагала навіть кухня\nАвтор: Світлана Березюк on 09 січня 2015 . Posted in Область\nТак, сьогодні країною керують олігархи та великі капітали. Для підживлення своїх інтересів, вони забезпечили доступ до державного бюджету. Вони підкуповували мовчанку народу дрібними соціальними подачками або обіцянками реформ, обіцяли рай на землі.\nРазом з вами, хочемо об’єднати людей, які вирішили діяти, а не мовчати. Говорити власними справами і виконувати обіцяне, бути чесними перед собою і людьми, жити в Україні і захищати її, змінювати свою країну на краще на спільне благо всього народу. Кожен із нас має силу і талант у своїй сфері. Наші завдання прості – знайти однодумців і об’єднати їхні зусилля. З цих людей, спільно і сформуємо українську еліту, яка потрібна нашій державі.\nТакож, прийміть щиросерді поздоровлення з нагоди Різдва Христового та Нового року! Бажаємо вам доброго здоров’я, удач та щедрот від долі, оптимізму та творчої наснаги, мудрості та духовної сили. Нехай Новий рік і Різдво Христове увійдуть у ваші оселі з добротою та радістю, принесе добробут, успіхи та процвітання!


У Молдові затримали журналіста, підозрюваного в пропаганді війни проти України | Інститут масової інформації\nУ Молдові затримали журналіста, підозрюваного в пропаганді війни проти України\nФото – скриншот з відео із сайту newsmaker.md\nУ Молдові правоохоронці затримали для допиту редактора порталу Gagauznews Миколу Костиркіна за підозрою в пропаганді війни.\nПро це повідомляє “Європейська правда” з посиланням на молдовське видання Newsmaker.\nПрокуратура з боротьби з організованою злочинністю спільно з МВС та Службою інформації та безпеки провела обшуки в автомобілі та будинку журналіста.\nЙого підозрюють у пропаганді військових дій та дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі. Підозрюваного відвели на допит.\nЯк повідомила прокуратура, підозрюваний через свої канали зв'язку регулярно публікував і розповсюджував пропагандистські матеріали й виступи, що виправдовують військову агресію Росії проти України та розпалюють ненависть та війну.\nТакож прокуратура опублікувала відео з обшуку в будинку підозрюваного. На аудіо, опублікованому раніше прокуратурою, але яке вже видалили, чути, як чоловік розповідає про те, що буде, якщо “прийдуть наші”.\n“І коли прийдуть, скажуть: що ж ви, молдовани, з… навіть за себе постояти не можете, навіть свої погляди, якщо ви такі проросійські, не відстоювали ніяк ні перед ким. На фіг ви такі потрібні. Другий момент: я це розганятиму по союзних телеграм-каналах і ЗМІ. Підігріватиму ситуацію. Щоб у Росії читали, щоб у Росії знали. Так я зможу зробити свій внесок, як я смію сподіватися, щоб у вищих ешелонах російської влади почали зносити одні голови та ставити на їхнє місце інші. І щоб операція проходила ефективно”, – заявив чоловік на записі.\nВидання зазначає, що після початку війни в Україні Служба інформації та безпеки (СІБ) заблокувала сайт gagauznews.md за інформацію, що розпалює ненависть та війну.\nНагадаємо, напередодні молдовська Рада з питань телебачення і радіо (СТР) оштрафувала телеканал NTV Moldova на 18 тисяч леїв (близько $950) й оголосила публічні попередження у зв'язку з висвітленням подій довкола 9 травня.


Шампунь для відновлення волосся Revlon Pro You Fixer Repair Shampoo - 8868-01 - Lombre магазин професійної косметики\nШампунь для відновлення волосся Revlon Pro You Fixer Repair Shampoo\nКод товару: 8868-01\n294 грн Знайшли дешевше\nСерія Pro You\nОб'єм 350ml, 1000ml\nМ'яка формула очищення шампуню Revlon Pro You Fixer Repair Shampoo спеціально створена для волосся, пошкоджених фарбуванням і сушінням. Підходить для щоденного застосування. Інтенсивна формула збагачена системою KERACOMPLEX, яка одночасно відновлює пошкодження волосся, роблячи його шовковистим і блискучим. Цей комплекс складається з двох ключових інгредієнтів і призначений для поліпшення зовнішнього вигляду волосся.\nКератин становить до 95% волосся, що робить його основним компонентом структури. Кератин зберігає волосся здоровими і зменшує пошкодження. Амінокислоти кератину з низькою молекулярною масою здатні проникати в кутикулу волоса і відновлювати волокно зсередини.\nCROSS BONDING INGREDIENT - заснований на хімії глюкози з унікальним багатоплановою дією. Здатний проникати глибоко в кортекс утворюючи нові водневі та іонні зв'язку, які підтримують структуру пошкодженого кератину, відновлюючи волосся і повертаючи їм слухняність. Створює нові зв'язки всередині і по всій структурі (подвійний механізм).\nПереваги комплексу: робить волосся більш пружними і еластичними, підвищує гнучкість і силу, підсилює здоров'я волосся забезпечує розчісування, вологість, блиск, м'якість і кондиціонування.\nЗастосування: нанести невелику кількість шампуню на вологе волосся. Помасажувати голову кілька хвилин, потім змити водою.\nШампунь для відновлення волосся Revlon Pro You Fixer Repair Shampoo, 8868-01, Шампуні


Дизентерія: симптоми, лікування, профілактика дизентерії\nПрості форми дизентерії лікуються в амбулаторних умовах: госпіталізація показана лише особам з ускладненим перебігом хвороби. Також в стаціонар поміщають хворих за епідеміологічними показниками, старих, які страждають низкою супутніх хронічних захворювань, а також дітей, які не досягли однорічного віку.\nПри лихоманці та інтоксикації пацієнтам прописують постільний режим і спеціальну дієту. Етіотропне лікування гострої дизентерії полягає в призначенні тижневого курсу прийому антибактеріальних препаратів (антибіотиків тетрациклінового, фторхінолонового ряду, котрімоксазола, ампіциліну, цефалоспоринів). У разі необхідності проводиться дезінтоксикаційну лікування (залежно від ступеня інтоксикації прийом препаратів виробляється або оральним, або парентеральним шляхом). Корекцію збоїв у механізмі всмоктування здійснюють за допомогою ферментних засобів (мезим-форте, фестала, панзинорма). За наявності індивідуальних показань хворим призначають спазмолітики, імуномодулятори, ентеросорбенти, в'яжучі засоби.\nДля поліпшення стану слизової і форсування регенеративних процесів у період реконвалесценції хворому призначають мікроклізми з водним настоєм ромашки й евкаліпта, олією обліпихи і шипшини, винилина.\nТактика лікування хронічної дизентерії нічим не відрізняється від описаної вище тактики лікування цього захворювання в остротекущей формі. Хворим призначаються лікувальні клізми, бактеріальні препарати, що відновлюють адекватну мікрофлору кишечника та фізіотерапевтичне лікування.\nПрофілактика при дизентерії\nУ число загальних заходів профілактики дизентерії включається:\nдотримання стандартних санітарно-гігієнічних норм на підприємствах громадського харчування, в побуті і у виробництві харчових продуктів;\nконтроль над станом джерел води;\nсвоєчасне очищення каналізаційних відходів.\nПерехворіли дизентерією людей виписують з стаціонару не раніше, ніж через 3 доби з дня клінічного одужання. При цьому бактеріологічний аналіз на наявність в організмі пацієнта інфекції повинен бути негативним.\nДіатез у дітей: причини, лікування\nАтопічний дерматит у дітей і дорослих: симптоми, лікування\nДалекозорість: причини, симптоми, лікування, операція при далекозорості\nГрип: симптоми, лікування, профілактика грипу\nГрибок нігтів на ногах: симптоми, лікування\nДизентерія - це гостра кишкова бактеріальна інфекція, що характеризується переважним пошкодженням слизової оболонки товстого кишечника.\nЗбудником дизентерії є бактерії роду Shigella, нерухомі грамнегативні палички, не утворюють спор, добре розмножуються в поживних середовищах, але вкрай малостійкі в зовнішньому середовищі. Зокрема, шигели моментально гинуть при кип'ятінні, і протягом 10 хвилин при температурі, що перевищує 60 градусів.\nОсновним джерелом хвороби є безсимптомний носій або хвора людина. Особливу епідеміологічну небезпеку несуть в собі хворі зі стертою або легкою формою дизентерії, а також люди, зайняті в установах громадського харчування та на підприємствах харчової промисловості.\nЗбудник виділяється з організму безсимптомного носія чи хворого людини протягом 10 днів після зараження. Слідом за тим настає період одужання, під час якого також не виключається виділення хвороботворних мікроорганізмів (таким чином, в окремих випадках воно може тривати кілька місяців).\nОсновними шляхами передачі дизентерії є:\nфекально-оральний (водний або харчовий);\nРазом з їжею або водою шигели потрапляють спочатку в травну систему зараженої людини, потім добираються до його товстої кишки, частково впроваджуються в її епітелій, викликають запальний процес і порушують природний біологічний баланс кишкової флори. Найчастіше на ураженій збудником слизової утворюються ерозірованний ділянки, крововиливи і виразки. При цьому токсини, що виділяються шигеллами, порушують нормальну роботу травної системи хворого.\nВелика частина населення нашої планети має підвищену природної сприйнятливістю до дизентерії. У осіб, які перенесли це захворювання, формується типоспецифічний нестійкий імунітет.\nПрихований період дизентерії може тривати від одного до семи днів, але найчастіше його тривалість становить 3 доби.\nКолітіческая форма дизентерії в більшості клінічних випадків починається гостро. Температура тіла хворого досить швидко підвищується до фебрильних значень, починає проявлятися симптоматика загальної інтоксикації. У пацієнта пропадає апетит, спостерігається нудота, блювота. Найчастіше він починає скаржитися на сильний ріжучий біль у животі, що супроводжується частою діареєю. Через деякий час випорожнення хворого втрачають свою первісну консистенцію, стають бідними, в них з'являються специфічні домішки - слиз, кров або гній. Позиви до дефекації стають болісно хворобливими і, найчастіше, хибними. Симптоматична картина Колітіческій форми дизентерії доповнюється появою на мові паціетна хворого нальоту, проявом ознак артеріальної гіпотензії і тахікардії.\nГастроентерітіческом гостра дизентерія характеризується коротким прихованим періодом (триваючим близько 7 годин) і ентеральними симптомами на фоні інтоксикаційного синдрому: практично безперервної нудотою і блювотою. Біль у животі при цій формі хвороби акумулюється навколо пупка і в епігастральній зоні і має характер сутичок. Стілець хворого рясний і рідкий, без патологічних домішок. При тривалої втрати рідини, викликаної дизентерію, у пацієнта може спостерігатися дегідратаційний синдром.\nБезперервна хронічна дизентерія практично завжди призводить до органічних змін епітелію кишкової стінки, а також до розвитку серйозних порушень травлення. Інтоксикаційні ознаки при цій формі перебігу хвороби зазвичай відсутні. Стілець хворого рясний і кашкоподібного, в окремих випадках може набувати зеленуватий відтінок. З часом пацієнт втрачає масу тіла, у неї розвивається синдром мальабсорбції і гіповітаміноз.


Що трапиться з організмом, якщо відмовитися від вживання води\n25 січня 2021, 08:03 Читать новость на русском\nСкільки часу можна прожити без води / Pexels\nДля організму вода важливіша за їжу. Тож відмова від неї здатна спровокувати ряд серйозних порушень. Що відбудеться з тілом, якщо ви зовсім перестанете пити воду? Розповідаємо про всі побічні ефекти, які очікують на вас через 5 годин, добу та кілька днів відмови.\nЩоб забезпечити тілу правильне функціонування, йому необхідна вода. Це пов’язано з тим, що ми постійно виділяємо вологу разом з потом та через сечовипускання, повідомляє Корисно 24. Щоб компенсовувати втрачені запаси, важливо вчасно відновлювати баланс рідин.\nЧитайте також: Що трапиться з організмом, якщо їсти лише супи\nВідмовившись від рідини, можна прожити лише декілька днів. Протягом всього періоду відмови у вас спостерігатимуться ознаки зневоднення. Це пов’язано з тим, що вода становить 60% ваги дорослої людини. У дітей цей показник становить 75%.\nЧому важливо пити воду / Фото Pexels\nТочна кількість часу, протягом якого ви зможете протриматися без води залежить від кількох факторів:\nЦі фактори впливають на те, як ваш організм використає накопичену воду. Скажімо, у жаркому кліматі тіло потітиме, а при діареї чи блюванні – отримана волога моментально покине організм. Ви також використаєте більше води, якщо тренуєтесь.\nКрім того, в деяких продуктах, які ви споживаєте буде більше води, ніж в інших. Вода також надходить в організм з чаєм та соками. Проте існують напої, які сприяють зневодненню (алкоголь, енергетики кофеїновмісні чаї та алкоголь).\nОдне із досліджень дійшло до висновку, що людина не може прожити без їжі та води більше ніж 8–21 день. Лежачі люди, які витрачають мало енергії, проживають без води до кількох тижнів.\nАлкоголь сприяє зневодненню / Фото Pexels\nОскільки споживання води є настільки важливим для здоров'я, Інститут медицини Національних академій рекомендує жінкам вживати 2,7 літра води, чоловікам, своєю чергою, необхідно отримувати 3,7 літра води. Ця рекомендація враховує не лише просту воду, але й рідини, які надходять в організм з їжі, чаю та соку. Розрахунок призначається для здорових людей, які ведуть активний спосіб життя та живуть в помірному кліматі.\nЩо станеться з тілом, якщо ви не будете пити воду\nЛюдське тіло налаштоване таким чином, що ми повинні щодня поповнювати запаси води. Без її достатньої кількості, в організмі розпочнуться суттєві зміни: порушиться кровообіг, погіршиться стан нирок та мозку.\n5 годин без води\nЛюдина відчує спрагу і дискомфорт. Доведеться докладати більше зусиль, щоб пересуватися. Збільшиться пульс, а також порушиться концентрація уваги.\nДоба без води\nЛюдина відчує головний біль та запаморочення. В організмі виникають проблеми з кровообігом.\nДруга доба без води\nДо перерахованих симптомів додається задишка, проблеми з ходьбою і мовою. Спостерігається оніміння кінцівок, зниження розумової активності. Стан наближається до критичного.\nЩо відбувається з організмом без води / Фото Pexels\nДефіцит води стає критичним: з'являються галюцинації, проблеми зі слухом і зором. Порушується стан шкіри.\nПонад 3 дні\nДефіцит вологи становить від 11 –20% в розрахунку на масу тіла. Якщо нестача води перейде за межу більше ніж 20% відсотків – людина вмирає. Смерть від дефіциту рідини супроводжується судомами, опухлістю язика та болісним сечовипусканням.\nНестача води також вплине на інші функції організму. Без достатнього споживання води:\nваш організм припинить повноцінну терморегуляцію,\nу вас виникне електролітний дисбаланс,\nваші суглоби припинять повноцінне функціонування,\nваш мозок почне набрякати,\nу вас порушиться артеріальний тиск.\nЇжа теж зволожує організм\nНа щастя, ми отримуємо рідину не лише з напоїв. Приблизно 20% води поступають в організм разом з їжею.\nНайбільше води включають фрукти та овочі:\nТакож велика кількість рідини міститься в:\nВживання продуктів з високим вмістом води допоможе подолати спрагу та запобігти зневодненню.


Вільям Батіста: "За Україну голи заб’ють Федецький, Кожанов та Худоб’як, але Бразилія переможе 4:3" - Новини спорту Львів Футбол\nВільям Батіста: "За Україну голи заб’ють Федецький, Кожанов та Худоб’як, але Бразилія переможе 4:3"\n07 жовтня 15:22\nБразильському нападнику «Карпат» Вільяму Батісті провели операцію на коліні. Про це Інформаційному центру клубу розповів сам футболіст, який зараз перебуває на батьківщині.\n«Операція тривала три години. Вона не була простою, але все пройшло добре. Зараз я проходжу курс реабілітації».\nНападник уважно слідкує за всіма подіями в «Карпатах»: «Дивлюся матчі, читаю новини. Мені було дуже приємно, коли прочитав відгуки уболівальників, які бажають мені якнайскорішого одужання. Передаю вітання усім нашим гравцям, тренерам та фанатам. Можу сказати, що до Львова я повернуся десь наприкінці листопада. Але вийти на поле, очевидно, доведеться аж у наступному році».\nБатіста також поділився думками щодо понеділкового матчу збірних Бразилії та України, який відбудеться в англійському місті Дербі. «Я вже готовий зробити прогноз: за Україну голи заб’ють Федецький, Кожанов та Худоб’як, але Бразилія переможе 4:3» - сміється Вільям.\nДмитро Підручний на кубку світу візьме участь у естафеті\n· 15 січня 2016 · Тернопіль · Зимові види ·\n15 січня 4-ий етап кубка світу з біатлону, що відбувається у Німеччині, продовжиться чоловічою естафетою. Тернополянин Дмитро Підручний виступить на четвертому\nЕкс-форвард "Карпат" став "гірником"\n· 26 листопада 2012 · Львів · Футбол ·\nЕкс-форвард «Карпат» приміряв форму донецького «Шахтаря». Колишній нападник львівських «Карпат» та київської «Оболоні» Роча Батіста,\nРоша БАТІСТА: "Пішов з "Карпат" не зі своєї вини"\n· 21 квітня 2012 · Львів · Футбол ·\nБразильський нападник Роша БАТІСТА поділився з журналістом "УФ" від дебюту за столичну "Оболонь" — Можемо поговорити, але через переклад, — російською почав\n"Оболонь" підписала Батісту\n· 12 квітня 2012 · Львів · Футбол ·\nКонтракт до кінця сезону з київською «Оболонню» підписав бразильський нападник Батіста, відомий за виступами за інший український клуб - львівські «карпати», повідомляє\nБатіста покидає "Карпати"\n· 08 квітня 2012 · Львів · Футбол ·\nБразильский нападник Вільям Роша Батіста покидає львівський клуб. футболіст залишає "карпати" у статусі вільного агента. За "зелено-білих" бразилець провів 153 матчі, в яких відзначився