Название Кісткові риби. Особливості будови та життєдіяльності. Біологія ставкових риб\nДихальна система. Органи дихання — зябра — розташовані на зябрових дугах. Ззовні краю кожної зябрової дуги є два ряди зябрових пелюсток червоного кольору. В них міститься велика кількість дрібних кровоносних судин (капілярів) і відбувається газообмін. Риба заковтує воду ротом. Завдяки рухам зябрових кришок, вода проходить через глотку, омиває зяброві пелюстки і виходить назовні через зяброві щілини. На внутрішньому краї зябрової дуги розміщені зяброві тичинки, які запобігають потраплянню сторонніх часток із водою у зябра. Отже, їжа не втрачається разом із водою, що виводиться із ротоглотки, і не заважає газообміну в зябрах.\nУ деяких риб (дводишні), крім зябер, є ще одна чи дві легені. Легені становлять собою порожні міхури, що сполучаються зі стравоходом.\nКровоносна система кісткових риб має серце, що міститься в передній частині тулуба поблизу черевного боку тіла. Воно складається із двох послідовних камер: передсердя та шлуночка, які поперемінно скорочуються та розслаблюються, спричинюючи рух крові по судинах. Через серце тече венозна кров. По великій артерії — аорті — вона рухається від серця до дрібних зябрових судин, де насичується киснем, тобто стає артеріальною.\nКісткові риби - холоднокровні тварини, тобто вони неспроможні підтримувати постійний рівень температури тіла; вона у них залежить від температури довкілля.\nВидільна система кісткових риб представлена парними стрічкоподібними нирками, розташованими з боків тіла. У нирках кров звільняється від шкідливих продуктів обміну речовин, які через сечоводи потрапляють до невеликої порожнини — сечового міхура, а звідти через видільний отвір, розміщений відразу поза анальним та статевим отворами, виводяться назовні.\nЦентральний відділ нервової системи кісткових риб складається з головного та трубчастого спинного мозку. В головному мозку розрізняють кілька відділів. Передній мозок в основному реагує на подразники, що надходять від органів нюху. Мозочок і частково передній мозок відповідають за узгодженість (координацію) рухів. Сигнали від більшості органів чуттів надходять до середнього мозку, який водночас відповідає за складну поведінку риб (у ньому розташовані центри інстинктів та виникають умовні рефлекси). Крім того, середній мозок разом із проміжним, довгастим та спинним регулюють усі процеси життєдіяльності риб.\nОргани чуттів у кісткових риб добре розвинені та пристосовані до сприйняття подразників у водному середовищі. Органи зору - очі. Зверху вони захищені прозорим шаром — рогівкою; всередині мають кулястий утвір — кришталик, що заломлює світло та спрямовує зображення на сітківку ока. Риби бачать предмети лише на невеликих відстанях; деякі види розрізняють також і кольори.\nОргани слуху представлені лише внутрішнім вухом., яке знаходиться у товщі черепа. Воно не має слухового отвору назовні і містить також орган рівноваги. Це пов'язано з тим, що у воді звук поширюється значно краще, ніж у повітрі, і звукові хвилі сприймаються через кістки черепа.\nОргани нюху — парні мішечки, які розташовані в передній частині черепа над верхньою щелепою. Назовні вони відкриваються парою отворів - ніздрів.\nУ риб є особливий орган чуттів — бічна лінія. Вона має вигляд канальців, що містяться у шкірі з боків тіла та розгалужуються поблизу голови. Вони сполучені з навколишнім середовищем рядом послідовних отворів. Канальці заповнені слизом, який переміщується відповідно до будь-якого коливання води та подразнює рецептори на дні канальців. Завдяки бічній лінії риби реагують на рухи інших живих істот поблизу них, різноманітні перешкоди, швидкість та напрямок течій тощо.\nРозмноження. Кісткові риби звичайно роздільностатеві тварини, але трапляються і гермафродити (напр., морський окунь). Статеві залози парні, через особливі протоки та статевий отвір ікра та сперматозоїди виходять назовні. Для більшості риб характерне зовнішнє запліднення, проте відомі види з внутрішнім заплідненням (напр., гуппі).\nВідкладання самками ікри з подальшим її заплідненням сім'яною рідиною самців називається нерестом. Для розмноження риби шукають місця, придатні для відкладання ікри і розвитку нащадків. Багато видів риб розмножуються у тих самих водоймах, де і живуть (напр., сазан, річковий окунь, сом). Інші види долають великі відстані, щоб дістатися до місць розмноження. При цьому вони можуть змінювати своє звичне середовище існування на інше: одні з них мігрують на нерест із морів до річок, інші навпаки. Такі мігруючі види риб мають назву прохідних.\nДо прохідних риб належать, наприклад, відомі промислові види: осетри, кета, горбуша, лососі, чорноморський оселедець тощо. Для нересту великі табуни риб прямують до річок, рухаючись проти течії до верхів'я. При цьому вони долають усі перешкоди: пороги, невеликі водоспади тощо. У верхів'ях річок риби нерестяться.\nВони роблять невелике заглиблення на дні у гальці — «гніздо». Самки відкладають до нього ікру, а самці поливають її своїми статевими продуктами (молочком). Сперматозоїди проникають до ікринок та запліднюють їх. Дорослі особини закривають гніздо невеликим шаром гальки та повертаються назад до звичних місць існування. Горбуша, заходячи на нерест, втрачає здатність до живлення. За час нерестового ходу вона долає сотні кілометрів шляху, а після нересту зовсім знесилена гине. У інших прохідних риб розмноження повторюється і наступними роками, але перед тим вони повертаються до моря.\nПротягом нересту риби часто змінюють своє забарвлення — кольори стають значно яскравішими. У деяких видів тільки на час нересту з'являються нові утвори. Так, у лящів на лусках з'являються хрящові нарости, а у самки гірчака — довгий яйцеклад. У самців горбуші виростає горб на спині (звідси і назва цієї загалом стрункої риби), а щелепи збільшуються та перекручуються.\nРозвиток. Час з моменту відкладення ікри риб до виходу з неї личинок - інкубаційний період - залежить від температури води. Розвиток ікри більшості риб нашої фауни, які нерестяться навесні та влітку, триває від трьох до восьми діб. У тих видів, нерест яких відбувається восени та взимку (напр., лососі, миньок), дозрівання ікри триває до весни.\nУ переважної більшості кісткових риб розвиток непрямий. З ікринки виходить маленька личинка, що має лише непарні плавці; кишечник в неї не функціонує, а живиться вона завдяки запасам поживних речовин з розташованому на черевній частині жовточному мішку. Згодом запас жовтка вичерпується, личинка починає живитись одноклітинними організмами, а потім їжею, яку споживають і дорослі риби. У неї з’являються парні плавці, і личинка перетворюється на молоду рибку – малька. У деяких видів (напр., у акваріумних гуппі) зародок розвивається до малька всередині ікринки в материнському організмі, і народжується вже сформована маленька рибка (прямий розвиток).\n3. Земноводні, або амфібії, у дорослому стані здебільшого поширені на суходолі, проте їхнє розмноження і розвиток відбуваються у воді. Тіло сплющене зверху донизу, є дві пари кінцівок для пересування на суходолі, які закінчуються пальцями. Шкіра гола, багата на залозисті клітини. Дихають земноводні за допомогою легенів та через шкіру. Мають трикамерне серце та два кола кровообігу. Є клоака. Очі захищені повіками. У них є внутрішнє та середнє вухо, останнє має барабанну перетинку. Амфібії — роздільностатеві тварини, розвиток у них переважно непрямий.\nНалічують близько 4 000 сучасних видів земноводних (в Україні-17), яких об'єднують у три ряди; ми розглянемо два з них - Хвостаті та Безхвості амфібії.\nЗовнішня будова. Покриви. Шкіра земноводних гола, позбавлена рогових або кісткових лусок, багата на слизові залози, секрет яких (слиз) забезпечує зволоження поверхні тіла і захист від проникнення хвороботворних мікроорганізмів та нападу хижаків.\nВнутрішня будова. Скелет земноводних ускладнений порівняно з рибами. Хребет поділений на шийний, тулубовий, крижовий та хвостовий відділи. Є по одному шийному (рухомо з'єднує голову з тулубом) та крижовому (до нього приєднаний тазовий пояс) хребцю, кількість ту лубових та хвостових хребців у різних представників класу може бути різною. Безхвості земноводні позбавлені ребер, у хвостатих вони маленькі.\nЧереп у земноводних переважно хрящовий і утворений меншою кількістю кісток, ніж у кісткових риб.\nСкелет кінцівок у земноводних складається зі скелетів вільних кінцівок та їхніх поясів. Він має типову для наземних хребетних тварин будову. Передню кінцівку утворюють кістки плеча, передпліччя та кисті; задню — кістки стегна, гомілки та стопи.\nПояс передніх кінцівок (плечовий) складається з парних кісток: лопаток, воронячих кісток та ключиць. У місці сполучення воронячих кісток приєднана грудина. Пояс задніх кінцівок утворений трьома парами зрослих між собою кісток і приєднаний до крижового хребця.\nМ'язова система земноводних характеризується насамперед розвитком м'язів кінцівок та їхніх поясів, що пов'язано з рухом на суходолі.\nТравна система земноводних починається ротоглотковою порожниною, яка переходить у стравохід. До неї відкриваються протоки слинних залоз. Слина не містить сполук, які перетравлюють поживні речовини; вона лише зволожує їжу, що полегшує ковтання.\nНа дні ротоглотки міститься язик. У жаби він вкритий липкою речовиною та прикріплений до дна ротоглотки переднім кінцем, а задня його частина вільна. Під час полювання ця тварина, помітивши здобич (в основному це комахи), викидає з ротової порожнини липкий язик, до якого і приклеюється жертва.\nУсі зуби у земноводних однакові й призначені лише для утримування їжі. При її проковтуванні очі амфібій втягуються, тиснуть на стінки ротоглотки і проштовхують їжу до стравоходу, звідки вона потрапляє до шлунка. Кишечник поділяють на тонкий, товстий та пряму кишку, яка відкривається у клоаку. Є печінка і підшлункова залоза, які спільною протокою з'єднані з середнім відділом кишечнику.\nДихальна система. Органи дихання різноманітні. У дорослому стані тварини дихають за допомогою легенів та через шкіру. Легені — це парні комірчасті мішки. Парні ніздрі з клапанами ведуть до носоглоткової порожнини, звідти повітря потрапляє до легенів. Під час вдиху дно ротоглоткової порожнини опускається і вона заповнюється повітрям, що проходить через ніздрі. Потім це дно піднімається і проштовхує повітря в легені (виходу повітря через ніздрі перешкоджають клапани).\nЗначну роль у процесах дихання земноводних відіграє шкіра. Так, у жаб через шкіру може надходити близько половини необхідного кисню, а в далекосхідного тритона та американських безлегеневих саламандр легені взагалі редуковані й газообмін відбувається лише через шкіру та слизовий епітелій ротоглоткової порожнини. Шкірне дихання забезпечує тривале перебування під водою. Суха шкіра не здатна пропускати гази, тому вона зволожується слизом.\nЛичинки земноводних дихають зябрами, а у протеїв та сирен зябра зберігаються протягом усього життя.\nКровоносна система земноводних має низку ускладнень порівняно з рибами. У личинок вона побудована, як у риб (двокамерне серце, одне коло кровообігу). У дорослих тварин серце має три камери: два передсердя та шлуночок. Передсердя, скорочуючись, виштовхують кров до шлуночка. З нього кров потрапляє в основні артерії. У земноводних є два кола кровообігу: мале та велике.\nЧастина крові зі шлуночка надходить через легеневі артерії до легенів. Там вона збагачується киснем і по венах повертається до лівого передсердя (мале коло кровообігу). Решта крові зі шлуночка потрапляє до великого кола кровообігу, по якому надходить до всіх інших частин тіла тварини й повертається до правого передсердя у вигляді венозної крові. Але по шкірних венах сюди ж потрапляє артеріальна кров (згадаймо, що шкіра - це один із головних органів дихання). Отже, у правому передсерді кров у земноводних змішується. Коли змішана (з правого передсердя) та артеріальна (з лівого) кров надходить у шлуночок, то далі вона не змішується, тому що внутрішня поверхня шлуночка має багато комірчин, які кров окремими порціями заповнює на короткий час. Внаслідок цього найбідніша на кисень кров надходить до легенів, змішана — до різних внутрішніх органів, найнасиченіша киснем — до головного мозку.\nУ земноводних еритроцити (червонокрівці) утворюються не тільки у селезінці, а й у червоному кістковому мозку, який характерний тільки для наземних хребетних.\nЯк і риби, земноводні належать до холоднокровних тварин.\nЦентральний відділ нервової системи та органи чуттів. У земноводних краще, ніж у риб, розвинений передній мозок і є півкулі переднього мозку, які відповідають за складну поведінку. Мозочок розвинений трохи гірше, бо їхні рухи досить одноманітні.\nСеред органів чуттів у земноводних водночас є органи, характерні тільки для водяних організмів, та такі, що притаманні наземним тваринам. До органів чуттів, пов'язаних із водним середовищем, належить бічна лінія. У більшості вона існує тільки на стадії личинки (пуголовка), а в постійно водяних видів (напр., деякі хвостаті земноводні) бічна лінія зберігається протягом усього життя. Очі пристосовані до наземних умов: вони мають повіки (верхню, нижню та мигальну перетинку), які захищають око від пересихання.\nОкрім внутрішнього вуха, земноводні мають ще й середнє. До його складу входять слухова кісточка та барабанна перетинка, яка розмежовує порожнину середнього вуха та зовнішнє середовище. Завдяки середньому вуху, яке заповнене повітрям, наземні хребетні здатні сприймати звукові коливання, що поширюються у повітрі. Звукові коливання через барабанну перетинку та слухову кісточку передаються до внутрішнього вуха, яке й сприймає звуки. Орган рівноваги представлений трьома напівколовими каналами, що сполучаються з внутрішнім вухом.\nВидільна система земноводних за загальними ознаками нагадує видільну систему хрящових риб. У земноводних є сечовий міхур.\nСтатева система. Земноводні — роздільностатеві тварини. Запліднення у більшості видів зовнішнє. Розмноження відбувається у водоймах.\nРегенерація добре виражена у хвостатих земноводних (особливо у личинок), в яких можуть відновлюватися хвіст, кінцівки, кишечник, легені, спинний мозок тощо. Дорослі безхвості земноводні майже зовсім втрачають здатність до регенерації.\nРозмноження та розвиток земноводних відбуваються у воді. Як тільки настає весна, дорослі тварини прокидаються від зимового заціпеніння та починають шукати водойми, що швидко прогріваються сонячним промінням. Першими у водойми приходять самці, в чому можна пересвідчитись за їхнім голосним кумканням. У самців деяких видів жаб у кутках ротової щілини є особливі парні мішки (резонатори), які можуть роздуватися і таким чином підсилювати звуки. Самки легко знаходять місця нересту за голосним кумканням самців і невдовзі з'являються там.\nСамці деяких видів земноводних на період розмноження змінюють забарвлення всього тіла чи окремих його частин. Це свідчить про те, що у земноводних розвинений кольоровий зір. Наприклад, самець гостромордої жаби, поширеної в Україні, набуває в цей час блакитного забарвлення, а самка залишається бурого кольору (як і самець після розмноження). Водночас із самкою, яка відкладає у воду дозрілі ікринки, самець випускає на них рідину, що містить сперматозоїди. Отже, запліднення відбувається у воді (зовнішнє запліднення).\nЧерез деякий час зовнішня оболонка кожної ікринки набрякає і різко збільшується за об'ємом. За допомогою цих оболонок ікринки склеюються між собою і утворюють яйцекладку, що у різних видів земноводних має певну форму. Тільки кумки відкладають кожну ікринку окремо. Набряклі драглисті оболонки допомагають ікринкам утримуватися біля поверхні води, де навколишня температура вища. Вночі, коли температура знижується, в кладках, завдяки цим оболонкам, температура продовжує залишатися на декілька градусів вищою, ніж у воді. Верхня частина яйця всередині прозорої оболонки містить темний пігмент, а нижня — світла. Завдяки цьому сонячне проміння уловлюється краще і яйце отримує більше тепла. Водночас пігмент захищає яйце від сонячного ультрафіолетового випромінювання, яке у великих дозах згубно діє на живі організми. Коли личинки виходять з оболонок, перші години свого життя вони утримуються на плаваючих драглистих оболонках поблизу поверхні води, де температура вища.\nЛичинка жаб - пуголовок - спершу схожа на личинку кісткової риби. Дихає пуголовок спочатку зовнішніми зябрами, що мають вигляд невеличких пучечків із боків голови. Вони невдовзі замінюються на внутрішні зябра, ззовні непомітні. Пуголовок має одне коло кровообігу і двокамерне серце. На шкірі помітна бічна лінія. Взагалі, у личинок земноводних є багато спільного із кістковими рибами.\nПерші дні пуголовки існують за рахунок жовтка ікринки. Згодом у них прорізується рот і вони починають живитися самостійно. Спочатку вони з'їдають драглисті оболонки, до яких прикріплювалися. У здобуванні їжі пуголовкам допомагають рогові зубчики, заховані під м'ясистими губами. Пуголовки зішкрябують шар дрібних організмів (водорості, найпростіші тощо) із підводних предметів і таким чином живляться. Згодом вони переходять на здобування більшої поживи, тобто виловлюють дрібних безхребетних у товщі води.\nПуголовок швидко росте. Водночас у його будові відбуваються зміни. Як тільки зовнішні зябра замінюються на внутрішні (прорізуються зяброві щілини), одразу ж над ними виникає шкірна згортка. Вона повністю вкриває зябра, залишаючи тільки невеличкий отвір для дихання. Через деякий час у пуголовка починають розвиватися передні і задні кінцівки. Проте спочатку зовні помітні лише задні кінцівки, передні ж сховаю під шкірною згорткою, що прикриває зяброві щілини. Пуголовки розвиваються тим швидше, чим тепліша погода. У них з'являються легені, а серце стає трикамерним. Пуголовок може підпливати до поверхні води і заковтувати повітря. Хвіст поступово коротшає та стають помітними передні кінцівки. Пуголовок стає жабеням і частіше виходить на берег. Період розвитку у воді триває два-три місяці, після чого жабенята заселяють суходільні місця існування. Статевозрілими жаби стають на третьому році життя.\nБіологія людини. Її складові частини. Біологія людини\nБіологія людини – це наука про будову, процеси життєдіяльності, розвиток, походження, еволюцію та географічне розселення людей\nБіологія людини. Її складові частини Біологія людини. Її складові частини\nРиби — група хребетних тварин, що в процесі еволюції сформувалась у водному середовищі І живе тільки у ньому. У світовій фауні нараховується близько 21 тис видів риб, з них в Україні — близько 200.\nРиби — група хребетних тварин, що в процесі еволюції сформувалась у водному середовищі І живе тільки у ньому. У світовій фауні нараховується...\nЛишайники – це особливі організми, в тілі яких об’єднані водорості і гриби в нові комплекси симбіотичних організмів з новими морфологічними, фізіологічними та екологічними властивостями.\nОсобливості зовнішньої та внутрішньої будови та процесів життєдіяльності лишайників\nМолюски. Особливості будови і фізіології. Умови проживання. План\nМолюски двостулкові. Особливості фізіології і будови організму. Умови проживання\nОсобливості будови земної кори, коефіцієнти горизонтального розчленування території, геоморфологічних досліджень. Особливості будови земної кори\nОсобливості будови земної кори, коефіцієнти горизонтального розчленування території, геоморфологічних досліджень\nРозбирання риби, риба холодильної обробки\nРозповсюджене також ручне розбирання риби, яке пов'язане з значними затратами праці. Від якості розбирання риби залежить товарний...\nКопчені рибні товари\nКопчення риби проводять з метою її консервування та розширення асортименту. Консервування риби копченням проходить за рахунок хімічних...


Рятувальники попередили, що в Карпатах через снігопади може припинитися рух транспорту - Новини України\nza.in.ua » Суспільство » Рятувальники попередили, що в Карпатах через снігопади може припинитися рух транспорту\nРятувальники попередили, що в Карпатах через снігопади може припинитися рух транспорту\nОпубліковано: 25.12.2019. Автор: Західний аргумент.\nРятувальники попереджають про погіршення погодних умов в Україні. Про це повідомляє прес-служба ДСНС. Так, у західних областях очікуються значні дощі, а в Карпатах пориви вітру сягатимуть 15-20 м / с, на високогір’ї – 25-28 м / с.\nУ Карпатах істотне ускладнення погодних умов: сильний мокрий сніг, хуртовини, місцями ожеледь, налипання мокрого снігу, на дорогах ожеледиця, – йдеться в повідомленні.\nНарешті згадаємо, як виглядає сніг: відома синоптик розповіла про циклон, що насувається на Україну\nРятувальники стверджують, що такі погодні умови можуть призвести до порушення або припинення руху транспорту на дорогах Карпатського регіону. Тож у найближчі дні краще утриматися від поїздок в гори, а водіям слід бути вкрай обережними.\nдороги в КарпатахДСНСКарпатинегодаснігсуспільствохуртовини


Як зробити картину |ЯкПросто\nЗробити картину з фотографії за допомогою Фотошопа не дуже складно. Найцікавіше в цьому жанрі виглядають пейзажі, натюрморти, старовинні вулички. Сама фотографія спочатку повинна бути композиційно цікавою.\nДля того, щоб зробити картину з фотографії, потрібно вибрати відповідне зображення і відкрити його в Фотошопі. Створіть три копії шару Background клацнувши правою кнопкою миші в меню палітри Layers і вибравши пункт Duplicate Layer. Вимкніть видимість у двох самих верхніх шарів (клацнувши по знаку очі навпроти цих шарів). Активуйте другий шар знизу, клацнувши по ньому.\nВиберіть меню Filter — Artistic — Palette Knife, в діалоговому вікні фільтру виставте приблизно такі значення Stroke Size — 6, Stroke Detail — 3. Якщо ви обробляєте кілька шарів різними фільтрами, то зручніше кожному з них привласнювати ім’я, щоб потім не заплутатися, для цього клацніть два рази на його назві. Наприклад, шар, оброблений фільтром, надайте ім’я Palette Knife.\nВиберіть меню Image — Adjust — Hue / Saturation, в діалоговому вікні виставитися приблизно такі значення Hue — 0, Saturation — +70, Lightness — +5.\nЗайдіть в меню Filter — Blur — Gaussian Blur, поставте значення для радіуса — 4,0.\nАктивуйте другий шар з тих, що ви продублювали, надайте йому ім’я Dry Brush. Виберіть меню Filter — Artistic — Dry Brush. У діалоговому вікні фільтру поставте приблизно наступні значеніея: Brush Size — 2, Brush Detail — 8, Texture — 1.\nАктивізуйте третій шар з тих, що ви продублювали, і надайте йому ім’я Smart Blur. Виберіть меню Filter-Blur — Smart Blur. У діалоговому вікні фільтру виставте приблизно наступні значення: Radius — 15.1, Threshold — 51.3, Quality — Low, Mode-Edge Only. Після застосування цього фільтру зображення буде складатися з білих ліній на чорному тлі. Зробіть інверсію зображення за допомогою комбінації клавіш CTRL і I.\nДля того щоб зробити ефект нарісованності більш насиченим застосуйте фільтр Filter — Artistic — Poster Edges. У діалоговому вікні меню виставите приблизно наступні значення: Edge Thickness — 2, Edge Intensity — 1, Posterization — 2.\nЗробіть режим накладення у всіх верств Soft Light.\nВ кінці можна ще додати ефект старого полотна за допомогою фільтра Filter — Artistic — Textuiser.


Рішення сесій №145 «Про надання дозволу гр. Малішу Петру Ігоровичу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.»\nМеденицька громада » Архів документів » Про надання дозволу гр. Малішу Петру Ігоровичу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.\nНазва документу: Про надання дозволу гр. Малішу Петру Ігоровичу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.


Різноманіття білків. Ферменти — біологічні каталізатори - Підручник з Біології. 9 клас. Межжерін - Нова програма\n§ 6. Різноманіття білків. Ферменти — біологічні каталізатори\nТерміни й поняття: протеїни, протеїди, ферменти, біологічний каталіз, субстрат, активний центр, фермент-субстратний комплекс.\nГоловні групи білків. Усю різноманітність білків відповідно до будови поділяють на дві групи: прості — протеїни (від грец. протос — перший) і складні — протеїди (від протеїни) (від грец. протос та ейдос — вигляд). Протеїни — це білки, що складаються лише з амінокислот. Вони беруть участь у формуванні генетичного апарату клітини, визначаючи укладання ДНК у хромосомах; входять до складу крові, де виконують захисні функції; містяться в зерні злаків (іл. 6.1) як резервна речовина; є складовою кісток, хрящів і волосків у ссавців.\nДо складу протеїдів, окрім амінокислотного ланцюга, входить небілкова частина. Це можуть бути молекули вуглеводів, ліпідів, нуклеїнових кислот, залишки ортофосфатної кислоти, атоми металів та деякі інші речовини. Переважна частина білків клітини є протеїдами.\nФункціональні групи білків. Вивчаючи фізіологію людини, ми розглядали різноманітні білки та їх функціональне призначення.\nСтруктурні білки входять до складу всіх клітинних мембран. Крім того, вони є важливими компонентами кровоносних судин, нігтів, волосся та скловидного тіла ока.\nТранспортні білки, до яких належить гемоглобін (іл. 5.8), розносять різноманітні невеликі молекули чи йони по організму.\nРегуляторні білки — це певні гормони. Вони регулюють процеси життєдіяльності організму і виробляються в залозах внутрішньої секреції. Серед них найбільш відомими є гормони росту, що утворюються в гіпофізі, та гормони підшлункової залози, зокрема інсулін (іл. 6.2).\nЗапасальні білки містяться в яйцях тварин або в зернах рослин. Вони є резервними речовинами, які слугують для побудови тіла зародка, що розвивається.\nБілок молока казеїн виконує функцію поживної речовини й міститься лише в молоці ссавців.\nІл. 6.1. У зернах пшениці білки становлять 12 % маси всіх речовин\nІл. 6.2. Первинна структура молекули інсуліну\nІл. 6.3. Плазматична мембрана: білки (1), фосфолітди (2)\nІл. 6.4. Дводишна риба протоптерус\nЗахисні білки. До них належать імуноглобуліни, з яких формуються захисні речовини крові — антитіла.\nСкоротливі білки входять до складу клітин м’язів — це білки актин і міозин. Вони мають вигляд довгих ланцюгів, закручених у спіраль.\nНизка білків здійснює в організмі сигнальну функцію. До цієї групи належать рецепторні білки плазматичної мембрани (іл. 6.3), що слугують для розпізнавання клітиною певних гормонів.\nБілки також виконують чимало інших функцій, що безпосередньо не пов’язані з їх первинним призначенням у клітині. Наприклад, під час тривалого голодування частину - білків організм може використовуватись як джерело енергії.\nБілковий ланцюг руйнується до амінокислот, які в подальшому окиснюються. За повного окиснення 1 г білка виділяється 17,6 кДж енергії. Африканські дводишні риби роду Протоптер (іл. 6.4) легко перечікують пересихання водойм, зариваючись у мул на кілька місяців. Джерелом речовин та енергії, необхідних для підтримування життєдіяльності, є їх власні м’язи.\nФерменти (від лат. ферментум — закваска) — це група білків, які виконують функцію біологічних каталізаторів.\nФерменти здатні прискорювати хімічні реакції більш ніжу 1011 разів. Зазвичай фермент складається з двох частин: білкової та небілкової. До небілкової частини ферменту можуть входити різноманітні вітаміни (від лат. віта — життя), йони металів (найчастіше — Mg2+), або інші сполуки.\nУ клітинах навіть найпростішого за будовою одноклітинного організму міститься принаймні кілька сотень видів ферментів, кожний з яких каталізує певну реакцію, впливаючи на конкретну речовину — субстрат.\nВідповідно до того, на який саме субстрат впливає фермент, він отримав свою назву. Наприклад, фермент, який розщеплює полісахарид амілозу до молекул глюкози, називають амілазою.\nБіологічний каталіз (від грец. каталізіс — руйнування). Для того щоб зрозуміти сутність біологічного каталізу, ознайомтеся з арабською притчею, яку розповів королю Данії біохімік Кай Ульрік Линдерстрем-Ланг (1896-1959) під час вручення йому нагороди в 1941 році.\nПомирав старий араб. Усім його багатством були 17 прекрасних білих верблюдів. Перед смертю чоловік зібрав своїх трьох синів та оголосив їм заповіт: «Мій старший син, опора родини, повинен отримати після моєї смерті половину всіх верблюдів, середньому синові я залишаю третю частину верблюдів, а молодшому — дев'яту частину стада».\nСказав так і помер. А браття, поховавши батька, почали ділити стадо. Але ж 17 не ділиться ані на 2, ані на 3, ані на 9!\nДопоміг братам старий мудрець, який їхав поблизу. «Здійснити волю батька дуже просто, — сказав він. — Я дарую вам свого старого чорного верблюда, а ви спробуйте поділити стадо».\nУ братів стало 18 верблюдів. Старший син отримав половину стада — 9, середній отримав третину — б, а молодший отримав дев'яту частину — двох верблюдів. Але 9 + 6 + 2 = 17. Старий чорний верблюд виявився зайвим, і мудрець поїхав далі.\nЦей чорний верблюд діяв як каталізатор: він уможливив процес, який без нього був би занадто складним і тривав би дуже довго, а сам залишився без змін.\nОтже, каталіз — це процес прискорення хімічних реакцій у тисячі й мільйони разів під впливом певних речовин, які самі в процесі реакції не змінюються, ефективно діючи в мізерній кількості.\nОсновою життєдіяльності кожного організму є величезна кількість взаємопов'язаних хімічних реакцій, перебіг яких відбувається миттєво. Цю надзвичайну швидкість перетворень одних речовин на інші забезпечують ферменти. Хімічні реакції, що відбуваються в клітинах за лічені секунди, у звичайних умовах тривають роками. Так, розчин сахарози за кімнатної температури може протягом кількох років зберігатися без жодних змін, а після додавання ферменту сахарази цей олігосахарид розкладеться на молекули глюкози та фруктози за кілька хвилин. Щоб досягти подібного ефекту іншим шляхом, потрібно сильно нагріти розчин і додати до нього хлоридну чи сульфатну кислоту. У живій клітині це здійснити неможливо.\nПринцип дії ферментів. У чому ж полягають механізми каталітичної дії ферментів? У який спосіб вони прискорюють хімічні реакції без підвищення температури й отримання енергії ззовні? У молекулі ферменту містяться особливо активні амінокислоти, що розташовуються поряд і утворюють активний центр (іл. 6.5), здатний швидко взаємодіяти лише з певним субстратом. При цьому субстрат підходить до активного центру ферменту, «як ключ до замка», а тому перебіг реакції субстрату з активним центром миттєвий.\nІл. 6.5. Модель молекули ферменту (червоним кольором позначені функціональні групи активного центру)\nУнаслідок реакції виникає фермент-субстратний комплекс, який потім легко розпадається, утворюючи нові продукти. Речовини, що утворилися, відокремлюються від ферменту, який відновлює свою структуру та стає здатним знову здійснювати ту саму реакцію. Отже, за секунду фермент реагує з мільйонами молекул субстрату й при цьому сам не руйнується. Подальше перетворення речовини, що утворилася внаслідок ферментативної реакції, здійснює другий фермент, далі — третій і т. д. У клітинах містяться тисячі різних ферментів. Вони контролюють перебіг тисяч хімічних реакцій, які є основою всіх життєвих процесів: росту, дихання, м'язового скорочення, нервового імпульсу, травлення (іл. 6.6).\nІл. 6.6. Схема послідовності етапів роботи ферменту, пов'язаних з утворенням фермент-субстратного комплексу\nФерменти пришвидшують реакції навіть за дуже низької концентрації речовини в клітині, що надзвичайно важливо, особливо в тих випадках, коли за допомогою ферментів організм позбавляється шкідливих речовин. Наприклад, фермент каталаза, що розщеплює молекули небезпечної для організму речовини гідроген пероксиду (H2O2) на воду (Н2O) і кисень (О2), за одну секунду руйнує стільки молекул, скільки за звичайних умов руйнується протягом 300 років.\nУмови роботи ферментів. Дія ферменту є найефективнішою за температури близько +40 °С і певних значеннях pH середовища. Підвищення температури відносно оптимальної навіть до 50 °С вже призводить до руйнування активного центру ферменту, при цьому він назавжди втрачає можливість виконувати свої функції. Це зумовлено тим, що порушення третинної структури білка незворотне, а тому після охолодження молекула ферменту не відновлює свою структуру. Навіть нетривалий вплив високої температури вбиває живі організми.\nПроте існують організми, ферменти яких пристосувалися до високих температур. Наприклад, в Африці в гарячих джерелах з температурою води близько +60 °С живе та розмножується представник класу Ракоподібні термосбена дивовижна (іл. 6.7), а деякі бактерії навіть живуть у водоймах, де температура води становить понад +70 °С.\nРуйнування структури ферменту можуть спричинити отрути, що потрапляють до організму навіть у незначній кількості.\nЦі речовини неминуче сполучаються з активним центром ферменту і в такий спосіб порушують його діяльність. Однією з найсильніших отрут є синильна кислота, яка блокує роботу дихального ферменту цитохромоксидази. Тому навіть незначна кількість цієї речовини, потрапивши до організму, спричинює смерть від задухи.\nІл. 6.7. Термосбена дивовижна\nУ свою чергу, ферменти також можуть бути отрутами. Зокрема, отрута змій — це не що інше, як суміш ферментів, які внаслідок укусу змії потрапляють до кровоносної системи і починають швидко руйнувати речовини, з яких складаються клітини й тканини організму.\nЗа будовою білки поділяють на прості (протеїни) та складні (протеїди). Ферменти — це біологічні каталізатори, без участі яких не відбувається жоден життєвий процес. Ферменти лише прискорюють перебіг реакцій і під час реакції не витрачаються. Біологічний каталіз вирізняється надзвичайно високою ефективністю і здатністю ферментів чітко вирізняти речовину, з якою він взаємодіє.\n1. За якою ознакою білки поділяють на протеїни і протеїди? 2. У які функціональні групи об’єднують білки? 3. У чому полягає енергетична функція білків? 4. Що таке ферменти? 5. Яким чином ферменти прискорюють хімічні реакції? 6. Як температура впливає на дію ферментів?\n• Чи можуть ферменти каталізувати реакцію, яка в умовах пробірки взагалі не відбувається?


Холотропне дихання - унікальний спосіб самопізнання| Центр психології самоусвідомлення\n› Блог › Що таке холотропне дихання? Історія, техніка, мета практики\nЩо таке холотропне дихання? Історія, техніка, мета практики\nЦентр психології самоусвідомлення 19 грудня 2020\nЯкщо подумати: адже ми живемо на скаженій швидкості — встигаємо, відповідаємо, контактуємо, всміхаємося й махаємо. Відео- та аудіо-потік інформації захоплює нашу увагу інколи всупереч нашому бажанню, відволікаючи від думок, від почуттів, від співрозмовника і від себе.\nМи намагаємося бути адекватними й ввічливими, прикладаємо зусилля, розшаровуємо нашу увагу ще сильніше, щоб нічого не впустити. І впускаємо — себе, свої ідеї, свої сили.\nМи розсипаємося, наче пазл, хоч і пам’ятаємо, що всі ці дрібні деталі мають відношення до одного важливо цілого. Проте нам ніколи його збирати, і ми не знаємо, за що хапатися. Холотропне дихання — ось що допоможе вирішити ваші проблеми.\nНавіщо потрібні практики холотропного дихання в Києві\nМедитація допомагає заспокоїти думки. Йога гармонізує тіло. Психотерапія — щоб розібратися з почуттями. Як встигнути все? Як навести лад у думках, почуттях і тілі?\nХолотропне дихання робить все одразу. Холотропний підхід — це швидко. У процес холотропного дихання залучені і тіло, і почуття, і думки. Цей метод складається з інтенсивного дихання, роботи з тілом, бесіди, арт-терапії.\nІнтенсивне дихання одразу дає людині можливість прожити найактуальніше, найважливіше усім тілом, усіма почуттями, і відволіктися не вийде.\nВ холотропному диханні немає майстра, вчителя чи гуру — лише команда тих, хто піклується про комфорт і допомагає дихаючим у процесі. Холотропний підхід відрізняється від багатьох терапевтичних методів тим, що працює через посилення симптому. Напруга в тілі, вираження почуттів, рух можуть бути свідомо підсилені, і лише тоді ведуть до найголовнішого переживання й усвідомлення.\nВедучі холотропного дихання навчені слідувати за клієнтом, довіряти його внутрішньому інтуітивному процесу зцілення. Ми не намагаємося прибрати відчуття або почуття, навпаки — пропонуємо побути в ньому, приділити увагу і час своєму суму або самотності, страху чи ніжності, дати собі можливість просто побути з усім, що в нас є. Це і є одна зі стежок, що ведуть до себе — знайти час та місце, щоб відчути та пережити увесь свій досвід. Це початок прийняття.\nПідтримка в процесі холотропного дихання — це присутність, це готовність бути поряд, коли гірко і коли чудово, коли боляче і коли приємно. Це також прийняття зі сторони, коли будь-який процес важливий, підтримується з повагою та довірою. Це практика холотропного дихання — ми даємо можливість людині прийти до цілісності через повагу та розуміння свого досвіду — до згоди з собою в усіх проявах.\nНезвична інтенсивність переживань дарує досвід довіри до своїх почуттів і поваги до свого внутрішнього світу. Холотропні процеси легко запускають переживання свого народження (перинатальний прошарок досвіду), яскраві спогади з дитинства (біографічний досвід), а часом ні з чим не зрівняні космічні й релігійні переживання про життя і смерть (трансперсональний досвід). Усі вони виявляються об’єднаними однією спільною темою, яка, як нитка, пронизує всі рівні досвіду особистості. Це дає неймовірну повагу до власного життєвого шляху, бачення сенсу свого життя — не надуманого, не теоретичного, проте інтуітивно усвідомленого.\nВ добу віртуальності такий глибокий і живий досвід пізнання себе робить процес холотропного дихання особливо цінним.\nКоли наприкінці роботи ми слухаємо розповідь про процес, ніхто не коментує, не інтерпретує і ніяк не оцінює, проте лиш уважно всім серцем сприймає історії, пережиті іншою людиною. І це укріплює й завершує для всіх основний підхід холотропного дихання: поважна увага й довіра до досвіду душі людини приводить її до миру з самою собою, до почуття гармонії й усвідомлення власного я. Приводить до цілісності.\nЯк записатися на практику холотропного дихання в Києві\nЦент психології самоусвідомлення, який знаходиться в Оболонському районі столиці, запрошує усіх бажаючих на практику холотропного дихання в Києві. Записатися на прийом можна по телефону +380 (67) 466-33-22, карту проїзду в наш Центр ви знайдете в розділі «Контакти».


Wall Street Journal: Tesla Model Y на роки випереджає конкурентів\nОглядач Wall Street Journal Ден Ніл, який пише на автомобільну тематику, довгі роки дуже скептично ставився до продукції Tesla. З 2012 року він був її послідовним критиком, але у 2020-му Ніл зламався і взяв на тест Model Y. Від результатів тестування він прийшов в таке захоплення, що назвав кросовер Tesla чи не найкращою машиною усіх часів, однозначно визнавши, що вона на роки випереджає всіх конкурентів.\nУ своїй статті Ден Ніл аргументує свою точку зору: Model Y - «самий технологічно просунутий електромобіль з наявних», а електромобілі в цілому «функціонально перевершують машини з двигунами внутрішнього згоряння». На думку Ніла, Model Y впевнено залишає позаду конкурентів у своєму класі: Mercedes-Benz GLC 300, Range Rover Evoque, Jaguar F-Pace та Porsche Macan.\nЖурналіст відзначив «шалене, оксамитове прискорення» і ідеальну ізоляцію трансмісії. Але проголосити Tesla Model Y найкращою машиною всіх часів поміщали виявлені ним недоліки: електромобіль «не те щоб дуже красивий», і деякі покупці знайдуть його мінімалістичний інтер'єр занадто суворим. Чи вважати це недоліком - справа суб'єктивна, але багато експертів вважають, що лаконічний дизайн - новий тренд в автомобілебудуванні, а більшість функцій тепер доступні через сенсорний дисплей.\nАвтомобілі з двигунами внутрішнього згоряння поступово будуть йти зі сцени протягом наступного десятиліття, а на їх місце прийдуть спочатку гібриди, а потім і електромобілі, передрікає Ніл. «Кінець бензину буде десятиліттям задушливих, обкладених податками 4-циліндрових турбодвигунів, які ревуть на світлофорах і тремтять, як пральні машини», - заявив він.\nНагадаємо, що зовсім недавно знаменитий стендап-комік та телеведучий Джей Лено присвятив випуск свого автомобільного телешоу на CNBC «Гараж Джея Лено» електричному пікапу Tesla Cybertruck. Ведучий попросив Ілона Маска забратися на дах електропікапа та дозволити йому проїхати на машині під землею.\n#транспорт #електромобілі #Tesla #Tesla Model Y #Wall Street Journal


Фото: tapology.com Себастьян Юбенк загинув у Дубаї\nСебастьян Юбенк, один з синів знаменитого боксера Кріса Юбенка загинув за кілька днів до свого 30-річчя.\nУ Дубаї потонув син легендарного боксера Кріса Юбенка. Він так само займався боксом, а нещодавно перейшов у MMA. У Себастьяна Юбенка залишилася дружина і місячна дитина, повідомляє в суботу, 10 липня, The Sun.\nБританський боксер Себастьян Юбенк, один з синів знаменитого боксера Кріса Юбенка, загинув під час відпочинку в Дубаї за кілька днів до свого 30-річчя. Зазначається, що Себастьяна знайшли мертвим на пляжі після того, як він потонув.\nСебастьян провів на професійному рингу два бої і обидва виграв, перш ніж перейти в ММА, де встиг провести лише один бій. У нього залишилася дружина Сальма і син Рахім, що з’явився на світ лише місяць тому.\nВсього у Кріса Юбенка-старшого було чотири дитини — Кріс Юбенк-молодший, Себастьян, Емілі і Йосип.\nКріс Юбенк-старший виступав у середній, другій середній, напівважкій і першій важкій вагових категоріях. Він був чемпіоном світу за версією WBO в середній вазі і другій середній вазі. За свою кар’єру здобув 45 перемог і зазнав п’ять поразок, при цьому, він не програвав протягом перших 10 років у профі.\nНагадаємо, напередодні на пляжі в одеській Аркадії потонув чоловік. Рятувальники намагалися його реанімувати протягом 30 хвилин, однак безуспішно.\nРаніше в Запоріжжі на пляжі потонув підліток. Нещастя сталося в центрі міста. 15-річний хлопець пірнав з причалу і потонув. Лікарі нічим не змогли йому допомогти.


Підвищення врожайності ентомофільних сільськогосподарських культур внаслідок запилення бджолами - Технології побічної продукції тваринництва - Навчальні матеріали онлайн\nПідвищення врожайності ентомофільних сільськогосподарських культур внаслідок запилення бджолами\nБджільництво як галузь сільськогосподарського виробництва має особливості, які необхідно враховувати при визначенні його економічної ефективності. Так, в інших галузях вся вироблена продукція обліковується безпосередньо, а в бджільництві запилювального і запилювально-медового напрямів побічна продукція безпосередньо в прибуток не зараховується. Тим часом підвищення врожайності запилених бджолами сільськогосподарських культур є значним (табл. 9).\n9. Ефективність запилення бджолами і медопродуктивність ентомофільних сільськогосподарських культур\nУ витратах виробництва ця продукція частково враховується віднесенням витрат з бджільництва на врожай запилених бджолами культур у процентах від одержаного врожаю. Так, на врожай запилених в теплицях огірків відносять всі витрати виробництва у бджільництві, плодово-ягідних культур – 50 % , на соняшник, гречку, насінники багаторічних бобових трав – від 15 до 30 % , залежно від урожаю.\nДля більш ефективного запилення бджолами культур необхідно дотримуватися відповідної для кожної культури кількості бджолиних сімей. За нормами Інституту бджільництва потребу в бджолиних сім'ях визначають за встановленими нормативами. Необхідно також відповідно спрямовувати (дресирувати) бджіл, спонукати їх до відвідування певних культур, зокрема червоної конюшини і люцерни.\nБджолиний підмор. Відомо, що продукти життєдіяльності бджіл є самими справжніми лікарськими засобами. Навіть після природної смерті бджоли продовжують приносити користь. Особливу цінність має бджолиний підмор, застосування якого корисно при різних захворюваннях.\nРис. 34. Бджолиний підмор та настоянка, вироблена з нього\nДосвідчені пасічники мертві тіла бджіл називають осипом або підмором. Ще в Стародавній Греції цим засобом успішно лікували карбункули, захворювання ясен, зубний біль, очні хвороби. Бджолиний підмор допомагав полегшити стан дитини при прорізуванні зубів, використовувався в косметології для поліпшення волосся.\nПідмор може бути літнім і зимовим, що визначає його цінність. Літній підмор – це сильні, здорові комахи, які в основному гинуть випадково, і в них міститься концентрована отрута у великій кількості. Тому такий продукт набагато корисніше і якісніше.\nПозитивним моментом зимового підмору є те, що його більше за кількістю, тому збирати простіше. Збір проводиться навесні, після того як вулик винесуть з зимового укриття. При поганих умовах зберігання підмор може зіпсувати цвіль і грибок. Зимовий підмор має меншу цінність, так як бджола, яка перезимувала, ослаблена і має мало отрути.\nЯкщо комахи померли від інфекційних або інших захворювань, а також у разі, коли перед зимівлею вулик обробили хімічними препаратами для профілактики, небажано використовувати отриманий при таких умовах бджолиний підмор. Застосування його в цьому випадку може завдати навіть шкоди.\nВзагалі, у складі цього цілющого засобу містяться продукти, вироблені бджолами протягом життя. Мертве тільце бджоли складається з воску, бджолиного отрути, меду, прополісу, бджолиного молочка. Абсолютно суха маса порошку підмору, разом з восковими крихтами, містить: 54 % протеїну, 26 – жиру, 15 – безазотистих екстрактивних речовин, 4,5 % золи, макро- та мікроелементи (Разанов С.Ф.).\nКористь і висока цінність підмору забезпечуються особливою речовиною – хітином, який покриває тіло бджоли. Хітозановий комплекс складається з глюкозаміну, меланіну, гепарину, бджолиної отрути, оцтової кислоти. Завдяки цим компонентам відбувається очищення, відновлення організму, регулюються обмінні процеси, стимулюється імунітет.\nЗважаючи на велику кількість бджіл у нашій країні, існує можливість отримувати хітинову сировину (підмор бджіл) в значних кількостях. Орієнтовно можна вважати, що приблизна кількість бджолиних сімей в Україні становить 3 млн., а середня сила однієї сім'ї дорівнює 3-4 кг бджіл. Літом, в період активного медозбору, та після зимівлі бджолина сім'я оновлюється на 60-80 %. Звідси, щорічна сировинна база підмору бджіл може складати понад 5 тис. т. Така кількість підмору бджіл дозволяє розглядати його як перспективне джерело хітозану поряд з традиційними видами сировини.\nВперше хітозан був синтезований в другій половині XX століття з хітинової оболонки ракоподібних. Практично відразу цей проект був закритий не лише в Радянському Союзі, але в усьому світі оборонними відомствами. Хітозану присвоїли стратегічний статус, зважаючи на його виняткові радіопротекторні властивості. Виявилось, що він практично повністю здатний зв'язувати в організмі вільні радикали, які утворюються під дією радіації. В армії солдати отримали в свої індивідуальні аптечки спеціальні хітозанові пігулки на випадок ядерного нападу противника. Однак найбільше поширення хітозан отримав для утилізації ядерного палива в оборонній та енергетичній промисловості. Ядерні реактори, які відслужили свій термін, уранові відходи і ракетне паливо надійно герметизувались в спеціальних капсулах, залитих хітозановим гелем. Всесвітньо відомою стала операція з утилізації російського атомного підводного човна "Комсомолець", який потонув у 80-х роках минулого століття в Баренцовому морі. Тоді в бетонний саркофаг було залито десятки тон хітозанового гелю, який забезпечив надійний захист від радіації.\nПриблизно з 90-х років минулого століття хітозан почали використовувати в медицині як ефективний радіопротектор, сорбент токсинів і важких металів в організмі, при створенні надміцного шовного хірургічного матеріалу, виготовленні лінз і штучного кришталика, виробництві апаратів штучного дихання, виготовленні протиракових препаратів; у харчовій промисловості, переважно як засіб для схуднення, зниження рівня холестерину. У сільському господарстві з включенням хітозану почали виготовляти засоби захисту рослин, він використовувався як імуномодулятор у ветеринарії. В той же час з'явились перші косметичні формули для омолодження шкіри, до складу яких вводили хітозан, почали виготовляти засоби для догляду за волоссям, мила, фарби для волосся. Молекула хітозану бджоли має позитивний заряд, в той час як ліпіди шкіри – негативний, тому він добре утримується шкірою на поверхні, утворюючи тонку плівку, яка зберігає вологу. Хітозан не токсичний, не накопичується у верхніх шарах шкіри, не шкідливий для її чутливих ділянок.\nНині відомо понад 70 напрямків застосування хітозану, зокрема, при очищенні харчових відходів, питної води від мікроорганізмів, важких металів, для видалення дубильних речовин, в рибній та рибопереробній промисловості, паперовій, текстильній, хутровій та інших галузях.\nОсновну функцію, яку виконує бджолиний підмор, є відновлення імунних властивостей організму. Крім цього, бджолиний підмор у народній медицині широко використовується завдяки своїм антиоксидантним властивостям, здатності виводити шлаки, токсини, солі важких металів, холестерин і жири з організму, уповільнювати процеси старіння, перешкоджати розвитку онкологічних захворювань. Цей засіб також має протизапальну, бактерицидну, знеболюючу, спазмолітичну, сечогінну, жовчогінну властивість, та відзначається імуномодулюючим ефектом.\nБджолина отрута у складі підмору знижує згортання крові, сприяє підвищенню гемоглобіну, поліпшення сну, апетиту і загального тонусу організму.\nПідмор перешкоджає розвитку атеросклерозу і діабету, сприяє зниженню навантаження на печінку. Цей засіб успішно використовується в лікуванні маститу, захворювань суглобів, ефективно при аденомі передміхурової залози, проблеми сексуального характеру.\nПідготовка бджолиного підмору до використання. Після збору підмор просіюють через сітку, яка має великі комірки, для того щоб позбутися від різного сміття. Потім сировина підсушується в духовці при невисокій температурі до тих пір, поки вона не стане розсипчастою. При цьому тіла бджіл необхідно помішувати. Зберігають її у полотняних мішках у сухому провітрюваному приміщенні.\nСпособи використання підмору. В народній медицині з бджолиного підмору виготовляють настої, відвари, мазі та ін.\nНайчастіше використовується спиртова настоянка, приготування якої нескладне. Необхідна горілка і підмор бджолиний. Настоянка готується так: подрібнені тільця (1 ст. л.) заливаються склянкою горілки і настоюють два тижні. Потім засіб необхідно процідити – і можна використовувати.\nДля підтримки імунітету і очищення організму приймають настоянку, розведену у воді. Кількість крапель відповідає віку людини. Прийом поділяють на два рази – зранку і ввечері. Двічі на рік по одному місяцю проводять таку профілактику настоянкою, основною діючою речовиною якої є бджолиний підмор.\nНа сайті medolub.kiev.ua можна знайти й такі рекомендації. Спиртовий екстракт підмору (настоянка) готують наступним чином. Мертвих бджіл засипають у банку (0,5 чи 0,25л), маркером позначають рівень, до якого вона заповнена і заливають горілкою чи 70 % спиртом на 2 см вище позначки. За рекомендаціями В.Б. Новикова, просушений підмор перемелюють на кавомолці і заливають 40 % спиртом з розрахунку 1 столова ложка підмору на 200 мл спирту. Настоюють 7 діб у темному місці. В період настоювання посуд кілька разів злегка струшують. Потім настоянку відціджують через марлевий фільтр і переливають у флакон з темного скла, який щільно закривається.\nВживають спиртову настоянку дія профілактики старіння, очищення організму по 1 краплі на один рік життя щоденно протягом місяця. Кількість крапель ділять на дві частини, приймають 2 рази на день відразу після їди з невеликою кількістю води. Кожні півроку курс повторюють.\nЛюди молодшого віку вживають екстракт для стабілізації кров'яного тиску, при захворюваннях печінки, нирок, периферичних судин головного мозку, серцево-судинних, по 15-20 крапель в день після іди протягом 1-2 місяців. Для очищення печінки від лямблій приймають по 20-30 крапель (не більше) спиртової настоянки після іди протягом місяця. Зовнішньо настоянку з мертвих бджіл використовують для примочок та розтирань. Зберігають препарат в холодильнику.\nДля профілактики аритмії 1 ст. ложку подрібненого в порошок підмору залити 400 г горілки, дати настоятися 10 днів. Приймати по ΙΟΙ 5 крапель 2 рази на день після їди протягом 1 місяця. Літнім людям дозу збільшити до 30-50 крапель.\nПри ожирінні 1 ст. ложку подрібненого в порошок підмору залити 400 г горілки, дати настоятися 10 днів. Приймати екстракт підмору 2-3 рази на день. Денна норма крапель дорівнює кількості років життя. Одночасно з вживанням настойки підмору зменшити кількість спожитих калорій. Результат вже буде помітний з другого тижня приймання.\nПри приготуванні відвару беруть дві столові ложки сировини, заливають 0,5 л води і кип'ятять протягом півгодини на маленькому вогні. Засіб настоюють близько двох годин, потім проціджують. Приймають по столовій ложці вранці і ввечері протягом місяця. Курс необхідно повторити два-три рази з перервою в 14 днів.\nЗберігається засіб в холодильнику два тижні, але краще, як і всі рослинні препарати, зберігати не більше 3 днів. Для покращення смаку можна додати в отриманий відвар столову ложку меду. Відвар корисний для печінки, є хорошим загальнозміцнюючим засобом, що використовується в лікуванні фригідності, імпотенції, аденоми передміхурової залози.\nПри захворюваннях щитовидної залози відвар приймається 21 день, потім роблять десятиденну перерву, після чого курс необхідно повторити. Крім того, в період лікування корисно застосування компресів з бджолиного підмору на область щитовидної залози. їх накладають на півгодини, курс лікування – 10 днів.\nПротипоказання. Незважаючи на величезну користь такого засобу, як і будь-які ліки, воно має протипоказання. Не можна вживати його людям з серцевою недостатністю, серйозними захворюваннями печінки і жовчного міхура, гострими психічними розладами, після інфаркту, при індивідуальній непереносимості продуктів бджільництва. Бджолиний підмор на горілці протипоказаний вагітним. Не використовують засоби на основі бджолиного підмору для лікування дітей до 1,5 років.\nПеред тим як приймати бджолиний підмор, проводять тест на чутливість. Для цього суха бджола розтирається на внутрішній стороні ліктьового згину. Якщо через п'ять хвилин негативна реакція не спостерігається, ліки можна використовувати. Але з упевненістю можна сказати, що бджолиний підмор не несе небезпеки для організму людини.\nЛікувальні властивості підмору посилюються і збагачуються при поєднанні його з іншими продуктами бджільництва.\nВоскова міль та її біологічні особливості. Упродовж багатомільйонної історії існування бджіл їх супроводжує шкідник – "золотий метелик". Таку назву він отримав у Древньому Єгипті, на Русі його називали "вогнівка". За ентомологічною класифікацією названо латинською мовою Galleria melonella, українська назва – велика воскова міль.\nВоскова міль – це єдина комаха, яка харчується виключно продуктами бджільництва. На початку свого життя їсть мед і пергу, а коли підростає – стільники, в яких лишається хітиновий покрив, з якого вилупилися маленькі бджілки, утворюється прополіс, віск. Харчуючись такою корисною їжею, вона і сама стає корисною. Тому воскова міль належить до засобів апітерапії.\nПро використання воскової молі в лікувальній практиці до нас дійшли відомості ще із XVII століття. Новий поштовх цьому напряму дав відомий російський учений Ілля Мечников. У 1859 році, шукаючи ефективні ліки від туберкульозу, він став вивчати традиції народної медицини і зацікавився восковою міллю. Чому нею? Бо мікобактерія туберкульозу, захищаючись, також робить навколо себе воскоподібну оболонку. Великий учений задався питанням: якщо воскова міль поїдає віск, то чи не зможуть ферменти цієї комахи, що містяться в настоянці, виготовленій з неї, розрихляти й руйнувати оболонку мікобактерій? Його логіка виявилася правильною. У настоянці з воскової молі міститься фермент цираза, який є єдиним ферментом, що розчинює воскоподібну оболонку мікобактерій туберкульозу. І лише воскова міль має його у складі своїх харчових залоз. Під час дослідження професор І.І. Мечников отримав позитивні результати у лікуванні хворих на туберкульоз. При цьому він встановив, що старші личинки, готові до заляльковування, зовсім не перетравлюють туберкульозних бацил. Тому для використання з лікувальною метою придатні тільки молоді особини, у період їхнього росту, довжиною не більше 10-15 мм. Його напрацювання були схвально сприйняті Академією медичних наук.\nНаукові праці 1.1. Мечникова продовжили в Росії його учні – професор С.І. Метельников і видатний мікробіолог І.С Золотарьов, діяльність яких була перервана під час репресій в 1937 р. Інший дослідник С.А. Мухін, який закінчив Московський медичний інститут і страждав від хронічного туберкульозу легень, особисто лікувався спиртовим екстрактом личинок воскової молі. Його дослідження тривали понад ЗО років. На жаль, клінічні спостереження С.А. Мухіна стали відомі тільки в дев'яностих роках двадцятого століття.\nЗважаючи на те, що сьогодні в У країні вирує епідемія туберкульозу і в багатьох випадках мікобактерії не реагують на лікування антибіотиками, настоянка воскової молі спроможна значно пришвидшити процес одужання, якщо її застосовувати в комплексному лікуванні.\nВосковою міллю називають нічних метеликів, у яких гусінь живиться воском, пергою та залишками коконів лялечок бджіл. Існує два види молі – велика й мала. Довжина тільця метелика великої воскової молі – 15-20 мм, розмах крил – 30-35 мм. Передні крильця біля основи – попилясто-сірого кольору, далі – жовто-бурого, задні крильця – сіруватого кольору з кількома темними рисочками по краю, протилежному до основи; тіло – коричневого кольору. Метелик малої воскової молі дещо менший за розмірами. Крильця у нього мають рівномірне сріблясто-сіре забарвлення, голова жовта.\nДорослі комахи не харчуються. Вдень вони сидять нерухомо у темних місцях, а вночі літають і проникають у вулики. Нещодавні дослідження вчених виявили, що велика воскова міль вловлює звуки з частотою до 300 кГц. Це більше, ніж може будь-яке інше створіння, відоме науці. Незвичайний слух воскової молі був виявлений інженером- акустиком Джеймсом Віндвіллом з Університету Стратклайд і Ханною Моїр, біоакустиком з університету Лідс.\nСлухова система даного виду молі досить проста. Вона складається з мембрани, яка пов'язана з чотирма рецепторними клітинами. Віндвілл і Моїр відтворили звуки, які могли б вловити комахи. За допомогою лазера вони вивчили слухові мембрани, а за допомогою електрода виміряли активність слухових нервів молі. Виявилося, що слух молі найкраще працює з частотою 80 кГц. Тим не менше, навіть при частоті в 300 кГц, а це найвища частота яку тестували вчені, мембрани ворушилися, і слухові нерви передавали сигнали.\nПопередній рекорд слухової чутливості належав північноамериканському шовкопряду, який міг вловити звук з частотою до 150 кГц. Тим не менш, деякі кажани здатні виробляти звуки з частотою 212 кГц. Але велика воскова міль без особливих проблем впоратися з таким завданням.\nРис. 35. Цикл розвитку воскової молі: 1-7 – велика воскова міль: 1 – стільник, уражений міллю: 2 – гусінь: 3 – кокон: 4 – лялечка: 5 – метелик – самець: 6 – метелик – самка; 7 – яйця: 8-10 – мала воскова міль; 8 – гусінь; 9 – лялечки; 10 – метелик – самка\nМетелик-самка живе до 26 днів і відкладає за цей час до 2-3 тис. яєць (велика) і до 400 (мала) на стільниках. З яєць через 8 днів вилуплюються дуже рухливі личинки (гусениці). Харчуються вони в основному воском, прокладаючи ходи в стільниках і затягуючи їх павутинням. Одна личинка з'їдає за своє життя 1,2 г стільника. При цьому гусениці часто ушкоджують личинки бджіл і вони гинуть. На ушкодженому гусінню стільнику можна спостерігати загиблих личинок бджіл цілими стрічками. Ушкоджений міллю розплід бджоли не печатають. Якщо витягнути таку лялечку з комірки, то можна відмітити пошкоджені знизу крила і ніжки та покрите "пряжею" черевце з випорожненнями личинок молі (чорні частки, схожі на порох). Дно комірок з ушкодженим розплодом продірявлено. У щілинах вуликів або під полотнами гусениці через 30 днів після виходу, обертаючись в лялечку, прядуть сіруваті сигароподібні кокони, з яких виходять дорослі комахи через 9 днів.\nВоскова міль спричинює великий збиток пасікам: руйнує стільники та поїдає віск на складах і у вуликах, ушкоджує розплід, розповсюджує гнильцеві хвороби (рис. 36). За рік міль може дати три покоління. Повний цикл розвитку складає 47 днів. Зимують у вулику лише личинки.. Якщо вашою метою є врятувати пасіку і врожай меду, тоді необхідно запровадити боротьбу проти шкідника.\nРис. 36. Виймання личинок воскової молі із стільників\nФармакологічна і терапевтична цінність екстракту великої воскової молі.\nПрепарат містить значну кількість вільних амінокислот, моно- і дисахаридів, нуклеотидні основи та їх похідні, жирні кислоти, біологічно важливі мікроелементи (дуже багато цинку і магнію). У ньому присутні біологічно активні речовини, вироблені бджолами, а також компоненти, що стимулюють ріст і розвиток клітин. Препарат дуже активний і малотоксичний, стабільний при зберіганні і не дає небажаних побічних ефектів, як це часто спостерігається при вживанні багатьох фармако- та хіміопрепаратів.\nЛичинки воскової молі успішно застосовуються для створення кремів і настоянок. Також їх використовують з метою позбавлення від будь-яких серцевих хвороб. В пульмонології вони застосовуються для лікування туберкульозу або бронхіту. За допомогою засобу на основі личинок успішно заживають рани та опіки, рубців при цьому практично не залишається.\nНастоянка воскової молі. Як доводять результати досліджень сучасних учених, цей засіб сприяє лікуванню багатьох захворювань. Наприклад, її можна використовувати у разі запалення дихальної системи (пневмонія, бронхіт, хронічний трахеїт та ін.); для підвищення імунітету як на клітинному, так і на гуморальному рівні; поліпшення кровообігу, і загального, і мозкового, тому є корисною у лікуванні хворих на гіпертонічну хворобу, стенокардію, інфаркт міокарда (швидко епітелізуються післяінфарктні рубці), інсульт та інші захворювання серцево-судинної системи.\nНастоянка воскової молі не лише поліпшує кровообіг, а й склад крові, що також засвідчено під час досліджень. Дієвими є препарати з воскової молі у разі лікування безплідності, аденоми простати та інших захворювань сечостатевих органів у чоловіків та жінок. Окрім того, вона гальмує процеси старіння, сприяє омолодженню організму.\nВідомі також факти та результати наукових досліджень щодо застосування настоянки воскової молі у лікуванні ракових уражень. Зокрема, позитивний ефект доведено у разі лікування злоякісних новоутворень шкіри, пухлин молочної залози.\nДля приготування настоянки воскової молі беруть її личинки розміром не більш як 1,5 см (невеличка біленька гусениця, яка ще не дійшла до стадії перетворення на лялечку). її струшують з рамок і заливають спиртом.\nЄ три рецепти приготування настоянки:\n1 – у пропорції 10:100 (10 г воскової молі на 100 мл спирту);\n2 – у пропорції 20: 100 (20 г воскової молі на 100 мл спирту);\n3 – якщо немає ваг, то можна скористатися третім рецептом: 1 личинка на 4 мл спирту (на 200 мл спирту потрібно взяти 50 личинок).\nДля приготування настоянки використовують 70% етиловий спирт, але можна взяти й 40%, тобто горілку. Як і всі спиртові настоянки, настоянку воскової молі вживають з розрахунку 1 крапля на 1 рік життя людини на добу. Тобто, якщо людині 60 років, то її доза становить 60 крапель на день, вона ділиться на 2-3 прийоми (по 20 крапель тричі на день або по 30 крапель двічі на день). Ураховуючи те, що дія цього препарату є дуже сильною, можна почати його застосування з половинної дози, а після адаптації організму збільшити її до загальноприйнятої. Що стосується дози для дітей, то її вираховують за таким само принципом: 1 крапля на 1 рік життя дитини (якщо дитині 5 років, доза настоянки становить 5 крапель на день).\nВ домашніх умовах досить простим способом приготування екстракту воскової молі є наступний: 50 г личинок воскової молі (добре розвинених, але обов'язково без ознак залялькування) залити 50 г спирту і настояти упродовж 5-8 днів. Дорослим приймати екстракт по 15-20 крапель з водою двічі на день, дітям – стільки крапель, скільки років дитині (5 років – 5 крапель).\nВзагалі настоянку воскової молі виготовляють у концентрації 10% і 25% (рис. 37). Відрізняються вони концентрацією біологічно активних речовин у кінцевому продукті і відповідно різними показаннями до застосування і дозуванням.\nРис. 37. Воскова міль та настоянка, вироблена з її лялечки\nУ різних джерелах літератури наводиться такий рецепт виготовлення екстракту воскової молі. Зібрати 5 грамів личинок воскової молі, добре розвинених, але без ознак заляльковування, залити 50 мл 70° спирту. Настояти 8-10 днів у темному місці при кімнатній температурі, щодня періодично струшуючи. Процідити крізь ватний фільтр.\nДітям до 14 років – за числом років: п'ять років – п'ять крапель. Курс вживання – три тижні, потім 21 день перерви. Загальна кількість днів вживання – 90. Перед вживанням екстракт треба збовтувати. Зберігати настоянку в темному прохолодному місці.


18 березня - Конона - Про Україну\nПро Україну > Пори року > Весна > 18 березня – Конона\nУ народі за старих часів святого Конона вважали покровителем коней, а тому й святкували переважно власники коней. На підставі співзвучності імені Конон та слова «коні» народилася легенда, що святий Конон був дуже добрим конюхом, коні в нього були доглянуті, гарні та прудкі.\nКоли святий Ілля по небесному мосту їздить у вогняній колісниці, то кіньми правити бере свято Конона. Як гримить, кажуть: «То святий Ілля по небесному мосту калачі везе, а кіньми править святий Конон».\nКонона – традиції свята\nКолись на знак ушанування Конона, в стайні треба було повісити застрілену сороку як запобіжний засіб проти домовика, «щоб коней не мучив». Із цією ж метою хазяйка дому дотепер кропить свяченою водою горище та стайню.\nІз Кононовим днем пов’язаний весняний сонцеворот, коли день стає довшим від ночі, а тому вже гріхом вважається вдень лягати спати. Діти за старих часів улаштовували забави – «закликали птахів». Напередодні матері та бабусі випікали з тіста фігурних птахів,що називалися «жайворонками» або «голубами».\nУранці ними прикрашали двір та сад, а коли сонце обігрівало землю,юрбами виходили за село, несучи в долонях печиво та приспівуючи: «Пташок викликаю з теплого краю. Летіть, соловейки, на нашу земельку! Спішіть, ластівоньки, пасти корівоньки!»\nОприлюднено 18.03.2017 17.03.2017 Категорії Весна,Пори року\nНазад Попередній запис: Історія одомашнювання коней\nВперед Наступний запис: Дятел


Коляда — слов'янське свято зимового сонцевороту | Візова підтримка Коляда — слов’янське свято зимового сонцевороту — Візова підтримка\nКоляда — слов’янське свято зимового сонцевороту\nУ давні часи, ще до християнства, в день зимового сонцестояння слов’яни знали, що це переломний період у природі. В цей час йде гостра боротьба добра та зла, стають поруч кінець та початок, так як 22 грудня день найкоротший, а ніч — найдовша. Наші предки вважали, що за народними легендами в цю ніч відкриваються світи: світ богів — небесний, світ людини — земний, світ підземних багатств та померлих — підземний. 22 грудня сонце (Коляда) вмирало, але потім знову народжувалося.\nКоляда — слов’янське свято зимового сонцевороту та однойменний бог. Святкується в день зимового сонцестояння (21 або 22 грудня) — не завжди в один і той же день, як і всі інші головні слов’янські свята (Купала, Масляна), пов’язані з чотирма основними щорічними астрономічними подіями.\nКоляда у слов’ян знаменує новорічний цикл. Народжуване Сонце виступає в образі дитини. Немовля — це диск Сонця, здавна зване Колом. Свято Коляди діаметрально протилежне Купалу. Знаменує сезонний поворот, прибуття світла, вмирання старого, прихід сильного-молодого.\nУ день зимового сонцестояння в будинку приносять снопи і ляльки та співають пісні — колядки з побажаннями благополуччя дому та з проханнями про подарунки — короваїв та пирогів, обіцяючи скупим бідність. Колядники вбираються ведмедем, конем, козою, коровою, так як це древній символ достатку.\nПісля поширення християнства оптимізм та життєствердження святкувань Коляди отримали новий зміст у святкуванні Різдва Христового, свято розтягується на весь тиждень.\nРитуальні стародавні звичаї перетворилися на веселу гру на Святки. У ці дні, так само як і в давнину, палять багаття, а юнаки та дівчата «вбираються в хари (маски)» коней, кіз, корів, ведмедів та інших тварин і, виряджені, ходять по дворах, співають колядки — пісні, що прославляють Коляду, що приносить усім благо.\nСлавлять господарів, бажають благополуччя дому та сім’ї, а за це вимагають подарунки, жартівливо передрікаючи розорення скупим. Раніше зрідка і самі подарунки: печиво, коровай — називалися Колядою.\nСимволізували Коляду сніп або солом’яна лялька, які з піснями іноді приносили в хату на Різдво\nКрім цього, в Білорусії і Україні існує також особливий тип прославлений — щедрівки. Вони представляють свій особливий розмір та стиль, визначений давньою обрядовістю, ворожіннями про «щедрому», багатому рокові.\nТрадиція святкування Коляди існує не тільки в східнослов’янських країнах, але і на заході — у Польщі, Чехії, Словаччині, на Балканах. Там і понині загальне для всіх слов’ян слово «коляда» зберігає в собі історію цього чудового та веселого свята.\nПольські монети, присвячені колядуванню.\nСьогодні треба поспішати сказати потрібні слова до того, як Сонце піде в захід, тому що потім настане час священного мовчання, єднання з наступаючою ночою — найдовшою, коли буде достатньо часу для усвідомлення себе і вибору шляхів на прийдешні ночі. Коли зітруться межі і все стане неважливим, крім того, що зветься Душею. Сьогодні треба поспішати завершити денні справи, щоб звільнити розум і тіло для Великої Ночі, коли, залишивши тлінне, можна побачити всі грані світу і вмістити в одне Безмежність, ставши нею самою.\nТрадиції та празники Мітки: 2012, 2013, коляда, колядки, польща\n« Особливості польських прізвищ\nДинастія Ягеллонів »


Купити римські штори ніч недорого у Києві | Ціна від 734 грн | Інтернет-магазин Sunset\nРимські штори день ніч за індивідуальними розмірами\nСистема штор Твін та День Ніч – це вироби, що складаються з двох тканин. Два полотна тканини можуть бути розташовані на одному карнизі як у системі Твін або на двох різних карнизах – система День-ніч. Даний тип римських жалюзі дозволяє комбінувати на вікні щільну (блекаут) та тонку тканину (у вигляді тюлю). Управління здійснюється незалежно друг від друга.\nЩо таке римська штора День-Ніч Твін?\nСистема Твін — це вироби, в яких на одному карнизі розташовані два полотна тканини, одна за одною з незалежними механізмами керування у вигляді шнура або ланцюжка.\nЗ мотузковим керуванням або ланцюжково-роторний карниз;\nКолір карниза з мотузковим керуванням білий і коричневий;\nКолір роторного карниза білий;\nБезкоштовний замір по Києву;\nЩо таке римська штора ДЕНЬ НІЧ?\nСистема ДЕНЬ-НІЧ — це два полотна тканини із незалежними карнизами, які кріпляться на виносний кронштейн, утворюючи єдиний виріб. Це відмінне рішення для спальні, дитячої, вітальні, кухні чи офісу. На тканині можна нанести принт або зробити фотодрук.\nКомплектується карнизом з мотузяним або ланцюжково-роторним керуванням. Два карнизи встановлювалися на виносні кронштейни, один за одним. Габарити кронштейнів 5 см на 9,5 см;\nМаксимальна ширина та висота 350 см;\nКаталог тканин римських штор День Ніч\nРимські штори «день-ніч»\nШтори — конструкція, яка надає приміщенню завершеності та затишку, а віконному отвору — охайність. Правильно підібрані фіранки надійно захищають кімнату від поривів вітру та сонячних променів. Однак класичне поєднання з гардин і портьєр, зшитих із важких важких матеріалів, не завжди вписується в сучасний інтер’єр. Традиційні жалюзі також завжди допомагають вирішити проблему. Деяким людям не подобається, що вони виглядають надто лаконічно та офіційно. Римські штори «день ніч» поєднують естетичний вигляд із функціональністю. Вони підкреслюють оригінальний стиль приміщення, красиво виглядають і виконують свої функції на «відмінно».\nКрім незвичайного красивого дизайну, зручності монтажу, керування та експлуатації, така конструкція зручна тим, що полотно можна розмістити на різній висоті, при необхідності. Кімната може бути повністю затемнена, а, якщо потрібно, світло проникатиме в приміщення безперешкодно. Римські штори — конструкція, що підлягає регулюванню, яка певним чином налаштовується під час доби. Основа — одинарний карниз із закріпленими на ньому двома полотнами з незалежним керуванням та плавною зміною їхнього положення. Монтують фіранки на стелі, стіни чи безпосередньо віконні рами.\nПереваги конструкції «день-ніч»\n«Денна тканина – прозорий матеріал, нічна – щільний непрозорий текстиль з ефектом димаут або блекаут. Конкретний вибір залежить від смакових уподобань користувача. Тканини проходять спеціальну обробку, що дозволяє мінімізувати трудомісткість доглядових заходів. Через незвичайний вигляд і багатофункціональність римська штора коштує дорожче за рулонну, але декор для вікна виходить незвичайним і красивим.\nТакі вироби з’явилися на ринку України відносно недавно, проте встигли стати популярними. Основні їх переваги:\nефективне регулювання світлового потоку;\nможливість поєднувати з класичними шторами та гардинами;\nпростість догляду завдяки спеціальному просоченню тканин;\nпростість монтажу (фото-інструкції з описом або відеоуроку буде достатньо).\nРізноманітність варіантів виконання дозволяє купити жалюзі, рулонні або римські штори «день-ніч» практично для будь-якого інтер’єрного дизайну. Можливі два варіанти регулювального механізму: автоматизований (електричний) або механічний (ланцюжковий).\nРимські фіранки чудово гармонують з будь-яким дизайном: класичним або сучасним. Але оптимальними є такі стилі, як японський, техно чи мінімалізм. Поняття сполучності полотен штор з іншими деталями інтер’єру може бути різним. За бажанням можна зіграти на контрастах або, навпаки, близьких відтінках. Ще один варіант – зробити віконний декор яскравою акцентною деталлю, тоді як усі предмети інтер’єру витримані в нейтральній гамі відтінків. Крім безпрограшного білого кольору, популярними відтінками є золотистий, горіховий, махагоновий або бежевий.\nКомпанія «Сансет Київ» – це завжди широкий вибір, хороші ціни та відмінний сервіс. У нашому асортименті ви знайдете ідеальні римські штори. Якщо ви хочете «таке саме, але з перламутровими гудзиками», просто зв’яжіться з менеджером і вони намагатимуться зробити реальністю ваші побажання.\nЯка вартість римських штор день ніч?\nЦіна на римські штори день ніч компанії Sunset від 734 грн. залежно від обраної тканини та розмірів.\nBlackout рулонные шторы Крюковщина\nТканевые ролеты для окон Борщаговка\nШтора рулонная blackout Мелитополь\nЖалюзи на окна блэкаут Кропивницкий\nСетки на пластиковое окно Борисполь\nРулонная москитная сетка Боярка\nПошив римских штор Херсон\nРолеты римские шторы Кривой Рог\nРоллетная москитная сетка Северодонецк\nРолета блэкаут Горенка\nПредлагаем заказать рулонные шторы на автоматике, либо жалюзи на окна купить, которые Вы можете прямо у нас на сайте\nУ нас выгодная цена на рулонные шторы на окна, подобрерите жалюзи тканевые ролеты с доставкой в Лисичанск.\nВ городе Краматорск можно заказать жалюзи бамбуковые или посмотреть ассортимент на жалюзи горизонтальные из дерева.\nВас приятно удивит стоимость жалюзей вертикальных, закажите жалюзи вертикальные с доставкой от нашего интернет магазина.\nВ нашем магазине Вы можете выбрать алюминиевые жалюзи на окна, а также купить готовые римские шторы с доставкой по Александрии.


«Олімпія» з Савинців — переможець Кубка Полтавщини з футболу 2020 • Футбол • Полтавщина Спорт\n«Олімпія» з Савинців — переможець Кубка Полтавщини з футболу 2020\nОлімпійці забили переможний гол на останніх секундах матчу\nСьогодні у Кременчуці відбувся фінальний матч Кубка Полтавської області з футболу. У боротьбі за трофей зійшлися СК «Полтава» та «Олімпія» з Савинців. У цьому матчі важко знайти фаворита. З одного боку, якщо дивитися на турнірну таблицю чемпіонату, то «Олімпія» виглядає як команда яка на голову вища за інших. Втім, саме СК «Полтава» стала тим колективом якому вдалося перемогти «Олімпію». А якщо подивитися на кубковий шлях цих команд, то у полтавців він був куди складнішим. У «Олімпії» фактично на шляху до фіналу олімпійці пройшли лише першолігову «Опішню» та «Харчовик». ДЮФШ «Ворскла» знялася з турніру. Команда Володимира Сисенка ж крім першолігового «Миргорода-2019» ще змагалася з" Великими Кринками" та «Колосом» з Великих Сорочинців.\n«Полтава» — «Олімпія» 0:1\n«Полтава»: Тельнов, Підлепич (Собко, 59), Томенко, Чижов, Савенков, Пономаренко, Даниkенко, Горжуй, Місяйло (Червонцев, 65), Куімов, Кірпіченко.\n«Олімпія»: Казаков, Світличний, Малик, Богомаз, Ковтун, Рудченко (Бажан, 46), Фабунмі, Субочев, Радченко, Співак (Бурляй), Кунєв.\nГол: Бурляй (90+3).\nУ першому таймі команди не радували глядачів швидкостями та динамікою. Гра проходила у доволі спокійному темпі, а небезпечні моменти були швидше сплесками, аніж наслідком чиєїсь послідовної переваги. Так можна згадати обмін небезпечними прострілами. На 19-й хвилині з правого флангу небезпечно прострілював Роман Світличний, але на щастя для полтавців на цю передачу ніхто не відгукнувся. «Полтава» відповіла схожим прострілом від Романа Кірпіченка на Андрія Місяйла. Андрій не зумів обробити м’яч і його перехопив Роман Кунєв. Колишній ворсклянин розігнав контратаку яка закінчилася кутовим.\nПотенційно найнебезпечнішим ударом став момент на 40-й хвилині коли Владислав Рудченко після навісу від партнера пробивав головою в падінні. Але м’яч полетів і вище і лівіше від рамки.\nНе залишився без уваги й кременчуцький арбітр Віктор Чернишов. Вже у компенсований до першого тайму час у штрафному майданчику «Полтави» під час кутового у боротьбі впали Олександр Пономаренко та Едуард Богомаз. На повторі видно, що Пономаренко поклав руку на плече суперника. Суддя не розцінив цей епізод як привід для пенальті, й вислухав від гравців «Олімпії» кілька теплих слів і запитань на свою адресу.\nУ другому таймі тренери почали робити заміни. І якщо вихід Олега Бажана це свідоме рішення Олександра Кулика, то заміни Володимира Сисенка були вимушеними. Пошкодження зазнали Вадим Підлепич та Андрій Місяйло. За моментами у другому таймі теж краще виглядала «Олімпія». На 54-й хвилині небезпечно пробивав свіжий Олег Бажан. «Полтаву» врятував Максим Тельнов. Свої моменти мали Олександр Чижов та Владислав Ковтун. Обидва пробивали невлучно.\nСупермомент на 81-й хвилині мала «Олімпія». Після дальнього удару й рикошету від захисника м’яч ледь не залетів у дев’ятку. Удар парирував Максим Тельнов, перевівши м’яч на кутовий.\nВже у компенсований арбітром час «Олімпії» міг приносити кубок Олег Бажан і знову команду врятував Максим Тельнов. І коли вже все йшло до фінального свистка Вадим Бурляй підібрав м’яч після передачі партнера пробив з-під захисника у дев’ятку воріт Тельнова — 0:1.\nВарто відзначити, що під час цієї атаки в центрі поля лежав корчачись від болю гравець «Полтави». Втім, у тому епізоді арбітр дав продовжити атаку, а олімпійці не стали вибивати м’яч.\nТаким чином «Олімпія» — володар Кубка Полтавської області з футболу 2020.\n3 грудня 2020, 15:10


MicroLED від Samsung: реальна технологія чи маркетинг? - Обрій\n"The Wall" – перший в світі 146-дюймовий модульний телевізор на базі технології MicroLED / фото Samsung\nMicroLED від Samsung: реальна технологія чи маркетинг?\nКомпанія Samsung на цьогорічній виставці CES представила перший у світі MicroLED-телевізор “The Wall”. Якщо вірити заяві розробника, дана технологія має подарувати нам небачену раніше якість та реалістичність зображення. При цьому нові дисплеї вирізнятимуться високою енергоефективністю та довговічністю.\nОдразу зазначимо, що технологія MicroLED — реальна. Однак, широка аудиторія з нею малознайома. При цьому компанія Samsung заявляє, що нові телевізори з’являться на ринку вже цього року. Отже, це — не просто прототипи чи розробки. Водночас, експерти заявляють, що у більшості з нас наступний телевізор навряд чи буде працювати на технології MicroLED. Що відбувається?\nНе секрет, що сьогодні на ринку панують дисплеї на базі LED. Основа технології — світловипромінюючі діоди, які відповідають за кожен піксель (один або кілька діодів — це зазвичай один піксель). Однак, часто на ринку при купівлі телевізора ви можете зіштовхнутися з маркетинговою оманою, так званими LED TV. Останні — це пристрої зі звичайним РК-дисплеєм та світлодіодною підсвіткою. Й саме таких зараз основна маса. Все тому, що справжні LED-дисплеї дають дуже сильну зернистість. Через це вони використовуються переважно в комерції та у великих розмірах.\nПорівняння зображення телевізорів (зліва направо) зі: звичайним РК-дисплеєм, РК-дисплеєм з LED-підсвіткою та телевізорів з LED/ фото wikipedia\nLED-телевізори, завдяки поєднанню технології РК та різноманітних типів підсвічування, завоювали популярність дуже швидко. Й це не дивно, адже вони здані забезпечити доволі гарне зображення. Однак через те, що воно вимагає певного підсвічування, досягти чорнильно-чорних кольорів може бути дуже важко. Просочування світла також впливає на коефіцієнт контрастності. На малюнку вище це добре помітно. Так, в LCD використовується підсвічування люмінесцентними лампами. В Edge-LED використовується світлодіодна підсвітка, яка подається з боків екрану. Через це часто можна спостерігати ніби ефект сяйва довкола межі дисплея. LED — це використання світлодіодної підсвітки по всій площині екрану. Варто зазначити, що саме технологія Edge-LED дозволяє досягти мінімальної товщини екрану (до 2,5 см).\nПерший OLED-TV, випущений компанією Sony в 2007 році / фото Steve Liao, ліцензія CC BY-SA 2.0\nСьогодні на ринку телевізорів можна зустріти альтернативу. Це більш досконала технологія — OLED. Зараз вона монополізована двома компаніями: LG та Sony. А ще точніше — LG, оскільки Sony для своїх OLED-наборів вимушена купувати компоненти у першої.\nТо в чому ж її сила? OLED не потрібна підсвітка. Кожен піксель підсвічується окремо за потреби за допомогою електричного струму, що запускає в дію органічну речовину. Це дозволяє не лише досягти більш глибоких чорних кольорів, проте й практично ідеальних коефіцієнтів контрастності. Отримане на OLED-телевізорах зображення майже досконале. Та й самі OLED-TV досить довершені: дисплеї можна вигинати, вони мають практично необмежені кути зору, енергоефективні і т.д.\nПрототип гнучкого OLED-дисплея від Sony/ фото nDevilTV, ліцензія CC BY 2.0\nАле такі дисплеї мають ряд суттєвих недоліків, що перешкоджають поширенню технології. Перш за все, це обмежений час їх служби. В даній технології звичний неорганічний матеріал, який використовується в LED-дисплеях, замінений на органічний. Він з часом втрачає яскравість. Крім того, світлодіоди в OLED-телевізорах страждають на “застрягання”: коли ви довго лишаєте статичне зображення, воно може затримуватися, навіть якщо ви увімкнете щось зовсім інше. До цього додається складний процес виробництва, котрий обмежує форми та розміри таких моніторів.\nМоже бути й краще!\nПо суті, MicroLED — це покращена та вдосконалена LED-технологія, котра обіцяє зробити зображення ще більш якісним. MicroLED ніби взяла все найкраще від своїх попередників та позбулася їх недоліків. Так, подібно до OLED, в MicroLED замість підсвітки використовуються невеличкі світлодіоди, кожен з яких містить червоний, зелений та синій підпікселі, які можуть виробляти своє власне світло. Проте в даній технології органічний матеріал замінений на неорганічний нітрид галію, що значно збільшує строк служби дисплею. Форми та розміри дисплея-MicroLED можуть бути різноманітніші, строк служби тривалішим, світлопередача та енергоефективність — ідеальними, товщина — мінімальною (оскільки розмір діодів не перевищує товщину людської волосинки). Крім того Samsung заявляє, що модульна конструкція та відсутність рамок дозволить користувачам самостійно регулювати та змінювати розмір дисплею.\nThe Wall від Samsung / фото Samsung\nПерший підводний камінь — це сам процес виробництва. MicroLED-дисплеї буквально доводиться збирати по одному субпікселю. Через це, хоча компанія Apple вже давно зацікавлена даною технологією, вона не здатна поки що реалізувати її навіть в Apple Watch.\nДруга проблема — ціна. Представники компанії повідомили, що вартість The Wall буде дорівнювати вартості сучасних технологій, які лише виходять на ринок. Поль Ганон, аналітик з IHS Markit, зазначає, що масова доступність нової технології настане як мінімум через 4 роки. Однак і тоді вартість буде ну дууже немаленькою. Тому схоже, що більшості з нас ще не один рік доведеться насолоджуватися футболом на своєму LED TV.\nIFA в Берліні: чим нас здивують або НЕ здивують відомі виробники


Сьогодні Чернігівщина разом з усією країною відзначає 33-ті роковини з дня смерті видатного українського поета, представника руху шістдесятників, Героя України (посмертно) – Василя Стуса.\nПоет рідкісного таланту, який обрав долю борця, із 47-ми років життя 13 провів у радянських ізоляторах та інших застінках комуністичного режиму.\nНародився Василь Стус 6 січня 1938 року в селі Рахнівці на Вінничині. Через 2 роки родина Стусів переїхала до міста Сталіно (нині – Донецьк), де Василь навчався та почав свій трудовий шлях.\nВ 1965 році під час прем’єри кінофільму «Тіні забутих предків» поет виступив з протестом проти арештів української інтеліґенції та кинув до публіки заклик: «Хто проти тиранії, встаньте!» – і сам піднявся при цьому першим.\nРеакція влади на цей відважний вчинок – вигнання Василя Стуса з аспірантури Інституту літератури АН УРСР і заборона працювати бодай чорноробом на будівництві метро.\nТа навіть працюючи кочегаром, Василь Стус не схиляє гордої голови перед душителями рідної культури.\n12 січня 1972 року поет був заарештований і засуджений на 5 років ув’язнення та 3 роки заслання за видання у Брюсселі книги своїх віршів та читання забороненої літератури. Покарання відбував у таборах Мордовії, більшість написаних ним віршів вилучалися і знищувалися.\nПовернувшись до Києва, відмовився від радянського громадянства і приєднався до Української Гельсінкської Групи захисту прав людини, Українського Патріотичного Руху. За це 14 травня 1980 року його заарештовують вдруге. Застосовуючи навіть під час слідства фізичні тортури, його всіляко намагалися зламати морально. Не домігшись нічого, поета засудили на новий, 15-річний, термін – за «антирадянську агітацію і пропаганду». Із цього терміну він ледве відбув третину.\nПомер видатний поет сучасної України в ніч на 4 вересня 1985 року під час безтрокового сухого голодування в 36-му концтаборі на Уралі у віці 47 років. Похований на табірному цвинтарі, в 1989-му перехований на Байковому кладовищі.\nІм’я Василя Стуса вже давно вийшло за межі України, ставши символом нескореності України, гідності Людини, яка виборола право лишатися нею в нелюдських обставинах.


Українець Святослав Михайлюк в НБА стартував із Торонто в новому сезоні НБА\nУ ніч на 21 жовтня в Національній баскетбольній асоціації відбулися чергові матчі стартового туру регулярного сезону 2021/2022. "Торонто Репторс" захисника збірної України Святослава Михайлюка на своєму майданчику поступилися "Вашингтон Взардз" із рахунком 83:98. Господарі програли три перші чверті і лише трохи скоротили відставання в останній (24:17).\nВихованець школи "Черкаських Мавп" провів на майданчику 16 хвилин, набрав чотири очки і зробив три підбирання. Свят реалізував один із двох кидків із середньої дистанції, обидва штрафних, але невдало використав всі три дальні спроби. У пасиві Михайлюка одна втрата і чотири фоли.\n"Сакраменто Кінгз" українського центрового Олексія Леня вирвали перемогу в гостях у "Портленд Трейл Блейзерс" – 124:121. Правда, наш співвітчизник на майданчик не виходив.\nНаступні матчі команди українців зіграють в суботу вранці за київським часом. "Сакраменто" прийме "Юту", а "Торонто" поїде в гості до "Бостона".\nМи проаналізували, що чекає Михайлюка в "Торонто" і чому Лень повинен рубитися: перспективи українців у новому сезоні НБА.\nКанадаТоронтоБаскетболОлексій ЛеньСвятослав Михайлюк