«Чого ми хочемо? Справедливості! Коли ми її хочемо? Зараз!»: протести Black Lives Matter в США - портал новостей LB.ua\nГлавная — Культура — 30 августа 2020, 12:15\nПротести проти расизму Black Lives Matter охопили цього літа США і весь світ. Пропонуємо вашій увазі фрагменти з книжки, присвяченій цим подіям, яка готується до публікації українською мовою. В ній учасниці й учасники протестів зі США розповідають безпосередньо українським читачам про те, що спонукало їх вийти на вулиці, а також про сучасну Америку без прикрас.\nОксана Брюховецька, Дослідниця, кураторка\nФото: Надано Оксаною Брюховецькою\nСтудентка Ph.D, дослідниця теми міграції.\nРодом із Південної Африки, живе у США 10 років.\nЯ приєдналася до протестів Black Lives Matter, бо вже давно спостерігаю, як уряд США не бере до уваги вбивства кольорових, і особливо чорних людей. Настав момент, коли значно ширше коло людей почало усвідомлювати цю проблему і здається саме тепер ці голоси нарешті можуть бути почуті.\nЯ була біля Білого дому, ходила з маршем до Капітолію, це був надзвичайний досвід. Люди були мирні, розмовляли між собою. Для декого ця дискусія була геть новою. Брутальність поліції стосується не лише чорних життів, існує справжня небезпека в мілітаризації гілок влади й це може мати вплив на значно ширшу частину населення. Припускаю, що в Україні це також можуть легко зрозуміти. Небезпечно віддавати державі занадто багато влади і контролю, зрештою це зачепить усіх, не лише найвразливіші групи.\nУ протестах беруть участь понад 40% чорних та кольорових людей і щонайменше 40% білих. Є люди різного віку. Особливо помітні люди похилого віку, хоча їх небагато, – у час пандемії, ризикуючи здоров’ям, вони все ж долучилися.\nСеред численних плакатів – вияви солідарності від людей з інших країн: «Японці солідаризуються з Black Lives Matter», «Палестинці підтримують Black Lives Matter». Згодом їх стало ще більше, – здавалося, підтримка лунала з усіх куточків світу. Це був день, коли мер округу Колумбія Мюріел Боузер перейменувала ділянку вулиці навпроти Білого дому в Black Lives Matter Plaza. Ситуація біля Білого дому нагадала мені рух Occupy Wall Street: люди буквально захопили цей простір.\nБільшість із тих, хто протестують на вулицях – молодь. Мені тридцять, але багато з тих, хто мене оточували, були двадцятилітніми. Вони сьогодні дуже прекаризовані і не мають певності в майбутньому. Глобальна фінансова криза, міграційна криза в Європі, брак роботи, зміна клімату… Тож їхнє бажання взяти участь у русі Black Lives Matter також вказує на їхню вразливість.\nКоли мої друзі з інших частин світу питають, чи має Black Lives Matter значення десь іще, я кажу, що найперше – це розвінчання міфу про американську мрію і американську вищість, міфу про те, що Америка діє і діяла вірно раніше. Це не так. Америка – це не країна вільних людей. І на яких підставах американський уряд навчає інші частини світу демократії і розвитку, якщо він сам не здатен дати відповіді на проблемні питання?\nВи питаєте, чи є якийсь поступ у боротьбі з расизмом і нерівністю? Я приїхала в США з Південної Африки. Там ми мали інституалізований расизм у формі апартеїду, а до цього – колонізацію понад 300 років. Я думаю, що всі, хто жили під репресивним режимом, повставали проти цього режиму, добре знають, що його наслідки тривають ще довго після того, як офіційно проголошено його завершення. Вони тривають роками, впливають на цілі покоління людей, зачіпають різні сфери життя.\nЗвісно, є грандіозні здобутки: кінець рабства і сегрегації у США, в Південній Африці – завершення апартеїду більше двох десятиліть тому. Та все ж це не означає що ці явища автоматично зникають із повсякденного досвіду, що приватні інституції, котрі наймають людей, навчають, надають медичні послуги, водночас зазнають змін. Важливо, щоб люди усвідомили – інституційні форми дискримінації й расизму продовжують діяти ще довго після свого начебто офіційного кінця.\nУ США й Великобританії показники здоров’я і освіти в чорних і латиноамериканців гірші, аніж у білих громадян. У США якщо ти мешкаєш у бідному районі, то твої діти приречені йти в школу з гіршим фінансуванням і нижчим рівнем освіти. Це все глибоко інституційно закріплені форми расизму. У цьому абсолютно немає справедливості.\nЧорна спільнота непропорційно сильніше постраждала від COVID-19. Це свідчить про бідність, про те, що чорні зазвичай живуть у місцях, де важко або й неможливо дотримуватися соціальної дистанції. Також вони не можуть собі дозволити перестати працювати і піддаються зараженню. Не мають доступу до якісної медичної допомоги, не можуть регулярно відвідувати лікарів і контролювати стан здоров’я.\nМасові позбавлення волі – ще один приклад інституційного расизму, коли бідна меншість складає більшість серед ув’язнених. Із цього добре видно, як держава нехтує бідними, особливо бідними чорними. Замість того, щоб надати їм необхідну підтримку у вигляді медицини й освіти, вона їх посилено контролює з допомогою поліції. Тож молоді чоловіки особливо часто потрапляють до в’язниці, і це порочне коло.\nМи бачимо також сьогодні зростання правого ксенофобського популізму в Європі, расистського по суті, найчастіше спрямованого проти людей, що приїздять із Середньої Азії та Африки. Але, що важливо – Східна Європа усвідомлює, що серед білих також є власні ієрархії. Для расистів деякі білі європейці важливіші, аніж інші білі європейці. Будь-які форми расизму небезпечні і можуть поширитися на людей, які початково не були його мішенню. Сьогодні ультраправі популісти говорять про вихідців із Сирії, а завтра заговорять про вихідців з Болгарії або Румунії. І вони вже говорять!\nВимоги руху Black Lives Matter простягаються набагато далі, ніж вимога покарання для поліцейських, які застосовували надмірну силу. Важливо інвестувати в запобігання тому, через що люди опиняються у надто вразливому становищі. Згадуючи Джорджа Флойда, який вирішив розрахуватися в продуктовому магазині фальшивою купюрою, – він загинув саме тому, що був бідним. Це те, як я це бачу. Він був убитий через те, що був у відчаї і вдався до злочину, щоб дістати якоїсь їжі чи ще чогось, у чому мав потребу.\nКоли ми говоримо про брутальність поліції, слід говорити й про приватизацію соціальних послуг, про медичну допомогу, освіту, охорону психічного здоров’я, підтримку безпритульних. Сьогодні зникає фінансування цих речей через те, що ми маємо неоліберальний капіталістичний уряд при владі. Сфера втілення базових людських потреб приватизована. Кошти, необхідні для забезпечення виживання людей, перенаправляють на мілітаризацію владних інституцій і посилення контролю. Натомість кошти треба вкладати у запобігання, попередження насилля. Які можливості для роботи мають молоді чорні чоловіки, щоб не потрапляти у банди або в небезпечні ситуації? Яку допомогу по догляду за дітьми мають матері і батьки для того, щоб не працювати на кількох роботах, залишаючи дітей без уваги і нагляду годинами? Якщо не працювати з цими соціальними питаннями, то згодом для їх вирішення направлять поліцію.\nТак, цей рух намагається покласти край неоліберальній капіталістичній державі, яка є нелюдською, негуманною, яка не піклується про людей, а лише про корпоративну еліту. Той факт, що людям знадобилося стільки часу, щоб сприйняти ідею гасла Black Lives Matter свідчить про те, наскільки чорні життя не мають цінності в США, за виключеннями можливо тих випадків, коли вони розважають широку публікою з допомогою музики або спорту.\nІ я кажу моїм білим друзям: навіть якщо ви не хочете мати зиску з расистського контексту, ви все одно його маєте. Отже, ви не можете дозволити собі бути пасивними. Ви маєте бути антирасистами – активними у боротьбі за світ без расизму. Мало просто сказати, що ви не расисти. Цього дійсно недостатньо.\n23 червня, 2020.\nПолітолог, студент Ph.D.\nЯ давно беру участь у протестах проти поліцейської брутальності й расизму. Був їх учасником ще до появи руху Black Lives Matter у 2013 році. Вперше я побачив відеозапис вбивства поліцейським беззбройного чорного чоловіка у 2009 році – кілька людей зняли, як офіцер з Окленду стріляє в спину Оскару Ґранту, коли той у наручниках лежить обличчям вниз.\nЦього року, посеред всенаціонального локдауну, я був шокований і обурений, побачивши відео, на якому вбивають 25-річного Ахмада Арбері, чорного хлопця із Джорджії, прямо посеред дня, коли він вийшов на пробіжку. Вбивство сталося в лютому, а відео поширили аж у травні, втім за цей час нікого не арештували, хоча поліція й ідентифікувала вбивцю, що стріляв і того, хто був із ним. Це були батько й син Ґрегорі й Травіс МакМайкли, старший із них – колишній офіцер поліції, що працював слідчим в Офісі Прокурора округу.\nМайже в той самий час я дізнався про інше вбивство, цього разу 26-річної Брейони Тейлор, чорної жінки, яка працювала в Швидкій допомозі.\nДля мене й для багатьох американців спостерігати в кінці травня, як офіцер поліції Дерек Шовін притискає Джорджа Флойда до землі з коліном на шиї протягом майже 9-ти хвилин, доки той благає і хапається за життя, і бачити на власні очі як Флойд помирає – це було вже занадто. Список імен беззбройних чорних чоловіків і жінок, вбитих поліцією, вже надто великий. Тож я приєднався до протестів, бо мусив.\nСполучені Штати – країна, заснована на ідеї вищості білої раси. Вона була побудована на колоніалізмі поселенців й геноциді корінного населення, а також на інституті рабства. Попри Громадянську війну 1860-х, яка була боротьбою проти рабства, і Рух за громадянські права 1960-х, Америці так і не вдалося усунути расистські структури, на яких вона була заснована. Мішель Александер у своїй книжці «Новий Джим Кроу» показує, як система сегрегації продовжила існувати після Руху за громадянські права у формі нової системи масових ув’язнень. Вона наводить приклади, як з допомогою війни проти наркотиків, расових упереджень, расистської поліцейської й судової практики в Америці утвердили нову кастову систему для чорних людей. Процент ув’язненого чорного населення нині в США вищий, аніж в Південній Африці за часів апартеїду.\nВізьмемо до прикладу Нью Йорк, де я живу. Практика «stop and frisk», коли поліція може зупинити будь-кого для обшуку була тут дуже поширена. Вони начебто були зобов’язані шукати нелегальну зброю, але це їм не надто вдавалось. Серед тих, кого так раптово зупиняли, білих було лише 10%, хоча вони складають 45% всього населення міста. Чорних і латиноамериканців серед тих, кого зупиняли просто так, було 80%, у той час як вони складають трохи більше половини усіх мешканців.\nАбо інший приклад. Поліція десятиліттями здійснює расистську нарокполітику: важче покарання передбачене за продаж і зберігання креку, (який є дешевшою версією кокаїну), аніж за продаж і зберігання порошкового кокаїну. Крек переважно вживають у чорних спільнотах, а порошковий кокаїн – у білих. Отже, навіть якщо поліцейський сам по собі не расист, він чи вона змушені щодня ходити на роботу і впроваджувати ці расистські закони.\nЯ вважаю, що Black Lives Matter – це одне з найважливіших і найпромовистіших політичних гасел 21 століття. Воно працює на двох рівнях. По-перше – чорні люди намагаються докричатися, що їхні життя мають значення. Один із перших протестів під гаслами Black Lives Matter спалахнув через вбивство поліцейським Майкла Брауна в 2014 році. Тіло останнього лежало чотири години посеред вулиці, яка була перекрита поліцією. Браун був беззбройний і, за словами свідків, підняв руки на знак того, що здається (згодом на протестах скандували: «Руки вгору – не стріляй!»), однак офіцер Даррен Вільсон вистрілив у нього сім разів. Зображення мертвого тіла Брауна, яке лежить посеред вулиці, широко поширювали медіа. Це був переконливий образ, який показував, що для поліції і білої суперматиської Америки чорні життя не мають значення.\nПо-друге, я думаю, це гасло вказує на те, що юридична рівність має обмежене поле для реалізації в расистському суспільстві й капіталістичній економіці, яка процвітає за рахунок дешевої надлишкової праці. Додайте сюди ще багатомільйонну каральну індустрію, яка має прибутки від ув’язнень чорних тіл, і тюремну працю, знану як тюремно-промисловий комплекс. Щоб формальна юридична рівність стала дійсною рівністю, чорні життя повинні мати значення для решти суспільства.\nУрізати фінасування поліції – це нова вимога. Активісти Міннеаполіса так кажуть про місцевий департамент поліції: «Існує занадто багато структурних перешкод для того, щоб перетворити воєнізовані сили зразка 19 століття, які були призначені для жорсткого контролю чорного та корінного населення, на ефективний інструмент безпеки зразка 21 століття».\nСтарі способи, якими діють правоохоронні органи, занадто глибоко вбудовані в структурний расизм, щоб їх можна було реформувати. Саме тому поліцейські департаменти слід розпустити. Учасники руху за скорочення фінансування поліції постійно нагадуть про те, що в той час, як витрати на школи, лікарні й програми соціального забезпечення скорочуються, витрати на поліцію зростають. Багато міст витрачають до 50% своїх бюджетів на поліцію. Нью-Йорк із населенням 8,4 мільйони, витрачає приблизно 6 мільярдів доларів на рік на поліцію. Це приблизно така сама сума, яку складає військовий бюджет України, яка має населення більше 40 мільйонів.\nСьогодні важко сказати, що буде далі. Але я дивлюся в майбутнє з обережним оптимізмом. Реформи поліції вже започатковано в багатьох містах Сполучених Штатів. Поліцейський відділок Міннеаполіса розформували й створюють заново. В Сан-Франциско прийняли рішення у відповідь на некримінальні виклики посилати поліцейських без зброї. Міська рада Нью-Йорка проголосувала про урізання 1 мільярду з бюджету Департамента поліції міста. В Лос-Анжелесі скасували заплановану раніше надбавку до місцевого бюджету поліції у сумі 1,86 мільйона доларів. Рух за виключення поліцейської профспілки з профспілкових асоціацій набирає обертів.\nЯ впевнений – нечорні американці нарешті розуміють, що система кримінального правосуддя наскрізь расистська. Щоб зрозуміти й донести проблему поліцейського свавілля, ми маємо вивести на передній план досвід чорних людей і боротися за вимоги їхньої спільноти, замість того, щоб симулювати, наче ми живемо в «пост-расовому» суспільстві, бо мали чорного президента протягом 8-ми років.\nПрофесор Єврейських студій, Тулейнський університет.\nЯ часто ділюся думкою про те, що США сьогодні нагадує мені Радянський Союз. Чути тільки: «Велика країна!», «Ми найкращі!» тощо. Не розумію, звідки усе це? І це лицемірство – найгірше, бо так неможливо адекватно вирішувати проблеми.\nЛюди страждають, бо не можуть знайти роботу, або отримують мізерну зарплатню без страхування, як от у Walmart. Про це не говорять. Де у нас профспілки на захист людей праці? Це все давно забуте. Тому й не дивно, що тут існує такий величезний розрив, така значна кількість багатих і бідних, у той час як нормальна економіка має залежати від людей середнього класу. Багаті майже не платять податків – корпорації, щоб ухилитися від цього, мають усіх цих юристів, лоббі, конгресменів. Це дуже зруйнована система.\nВикористання американської могутності й сили проти самих американців – це те, що робить Трамп у Ліберті парку у Вашингтоні. Ми начебто «навчаємо» інші країни демократії, але не дотримуємося демократії самі. Америка начебто є прикладом свободи для людей, прикладом мобільності, толерантності, незалежності індивіда, але цього всього не існує. Америка – це величезний експеримент: різні штати, нація різноманіття, повага до конституції, але цього всього не існує. Трамп усе це повалив, і це дуже сумно. Вже йде четвертий рік американської автократії. Ми маємо багатий індустріальний клас, а решта людей доведені до стану, коли їх легко контролювати. Як їм може йтися про політику, коли вони стурбовані тим, як заробити свої копійки. Вони не можуть думати ні про що більше – ні про толерантність чи незалежність думки, ні про приватне життя, бо потрібно лише виживати.\nПопри те, що Америка йде цим хибним шляхом, потреба у певній моделі, яку вона втілювала, залишається. Бо це, зрештою, хороша модель, особливо для мультинаціональної держави, якою є і Україна. Адже Україна уникла автократичного шляху, цінує свободу, незалежність, власність.\nЩодо расизму, то багато хто помиляється, думаючи, що він означає лише ненависть до чорних. Насправді проблема в тому, що вся система заснована на маніпуляції різних інтересів. Чорних дуже легко використати як цільову групу для нагнітання страху. У 90-х у Каліфорнії були великі інвестиції у вищу освіту, набагато більші, ніж у тюрми. Потім ці показники вирівнялись, інвестиції в тюрми значно зросли. З певного часу проводиться політика нагнітання страху, залякування, яка обґрунтовує те, чому чорних людей потрібно усунути. Джуліані, один із авторів цієї ідеї, подав її як «теорію вибитих вікон». Дуже молодих людей арештовують за незначні провини, щоб завести на них справу в поліції. Це зупиняє окремих людей від здійснення злочинів, але й перетворює життя інших в один великий злочин, що складається з маленьких частин. Тюрми переповнюються. Через ставлення до афроамериканців, яке панує тут, ми маємо наче два суспільства: нормальне західноєвропейське індустріальне суспільство для одних людей і суспільство третього світу без державних послуг для решти. Бо усе приватизовано, величезна кількість репресій і лицемірства. Постає питання – кого у цьому звинувачувати? Я звинувачую людей, котрі голосують за таких політиків. Значна частина цієї країни живе в страху, який політики створюють, щоб маніпулювати, і хочуть виборів, які будуються на страху. Втім легко звинувачувати людей, але не знаю, як вирішити усе це.\nТакож робітники, маленькі люди, котрі не володіють капіталом чи зв’язками, сьогодні позбавлені можливостей для соціальної мобільності. Нью-Йорк Таймс друкує багато статей про це. Коли я був хлопцем, було можливо, якщо ти бідний, згодом просунутися на рівень середнього класу, і навіть вищого класу. Мій батько, будучи сином фармацевта, згодом сам став лікарем. А син лікаря став професором. Чудово, чи не так? Але усе це закінчилося після 1980-х, люди втратили можливість змінювати класи. Коли у тебе немає можливості змінити клас, і при цьому ти продовжуєш вважати, що вона є, усе стає дуже статичним. Хоча ми й маємо висококваліфікованих професіоналів, тут дуже поширений патронат, потрібно мати зв’язки, знати потрібних людей. Також потрібно купити освіту, щоб стати середнім класом. У цій країні тільки багаті люди можуть втрапити до хороших шкіл. Звісно, серед них може бути жменька афроамериканців, жменька тих і інших, але загалом, якщо ти не належиш до еліти, ти справді можеш її зненавидіти, бо ти нелегітимний, у тебе немає триста тисяч доларів на університет.\nТака ситуація змушує людей до конкуренції, ти мусиш відкидати інших, боротися з ними, щоб ухопити свій шматок пирога, ці шматки стають усе менші. Чи мої діти отримають той свій шматок? Я не хочу цього змагання за ті невеличкі блага, які є в Америці, я хочу щоб мої діти були в безпеці і мали якийсь дохід, тож мені ніколи думати про меншини чи недорепрезентовані групи. І хоча сьогодні багато хто стає на бік чорних людей, як от Амазон, але це лицемірство, вони нічого не роблять, вони нічого не робили роками, щоб змінити це становище. А тепер ми чуємо їхні заяви, які по суті порожні. І це мені також нагадує Радянський Союз, якісь радянські слогани про перемогу народу тощо.\nТакож сьогодні тут постає проблема того, що кожна нація має свій історичний наратив і свої історичні травми. Важливе його відношення до дійсної історичної правди. По США прокотилася хвиля знесення пам’ятників, багато з яких були встановлені вже після Громадянської війни і пов’язані з репресіями щодо чорних, з повторним поневоленням. Вони були встановлені з певною політичною метою, щоб вказувати певним людям на «їхнє місце», де ті позбавлені політичних прав. Дуже депресивно сьогодні усвідомлювати, скільки було расистів серед видатних людей минулого.\nВодночас у нас дуже мало чорних музеїв, увесь Рух за громадянські права недорепрезентований. Наприклад, не забуваймо, скільки грошей було вкладено в увічнення пам’яті Голокосту. З якою метою? З різною. Були окремі індивіди, які казали: «Я хочу, щоб про це знав кожен». Інші казали: це допоможе євреям мати свої місця пам’яті про жертви. Різні мотиви й цілі, але це було дуже добре. Люди знають про твій біль, емпатують тобі.\nБуло б правильно, аби чорні в Америці мали більше репрезентації, мали б свої музеї, які б розповідали про рабство й поневолення. Добре сьогодні бачити активність людей щодо скидання монументів, котрі втілюють репресивність. Але у розпалі ідеологічних битв все ж важливо навертатися й до реального життя – а отже, боротися за зарплати людей, за бідних, до яких нам немає діла.\n16 червня, 2020.\n«What do we want? Justice! When do we want it? Now!» – одне з популярних усних гасел вуличних протестів Black Lives Matter в США.\n«Закони Джима Кроу» – загальнодержавні і місцеві закони, які впроваджували расову сегрегацію в південних штатах США. Прийняті в кінці 19-го і на початку 20-го ст. законодавчою владою, в якій домінували білі демократи, вони позбавляли чорних людей політичних і економічних прав, здобутих у період Реконструкції. Закони Джима Кроу діяли до 1965 року і передбачали відокремлення громадських шкіл, громадських місць та громадського транспорту, поділ туалетів, ресторанів та фонтанів для пиття між білими та чорними людьми тощо.\nМатеріал підготували Оксана Брюховецька і Захар Попович. Переклад з англійської і редакція Оксани Брюховецької.\nТемы: США, книги, расизм, Black Lives Matter\nКак исследовать Украину в 2020 году\n2020 год характерен для многих своей непредсказуемостью и новыми вызовами, которые стали мощным толчком к развитию. На украинском туристическом горизонте стали появляться новые возможности… 10:00\nПорошенко прокомментировал предложение внесения изменений в постановление о местных выборах\nПо мнению пятого президента Украины, лидера партии "Европейская солидарность" Петра Порошенко, предложение внести изменения в Постановление Верховной Рады о местных выборах, которое… 17:36


Раді рекомендують дозволити Нагцвардії перевіряти особисті речі і затримувати людей - 24 Канал\n9 квітня 2020 , 13:27 - Читать новость на русском\nКомітет рекомендував Раді посилити правоохоронні функції Нацгвардії / ukrinform.ua\nКомітет Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності розглянув законопроєкт про юридичне вдосконалення діяльності працівників Нацгвардії. За результатами розгляду комітет рекомендував парламенту схвалити його.\nЗаконопроєкт пропонує посилити правоохоронні функції Національної гвардії, зазначаєть у повідомленні апарату Верховної Ради.\nДо слова Нацгвардію задіяли у боротьбі з коронавірусом в Україні\nВін передовсім надає цілу низку нових повноважень співробітникам Національної гвардії. Здебільшого вони стосуються саме правоохоронної, а не військової діяльності НГУ:\nскаладання протоколів про адміністративні правопорушення;\nперевірка особистих речей громадян;\nконфіскація забороненої символіки чи зброї;\nпередавати протоколи про адміністративні правопорушення на орозгляд судів;\nзатримувати осіб, яких підозрюють у скоєнні адміністративних правопорушень;\nвести фото-, відео- й аудіофіксацію правопорушень.\nЩо варто знати про Нацгвардію?Нацгвардія – українське військове формування з правоохоронними функціями. Особливість НГУ полягає у тому, що вона є чимось середнім між військом і поліцією.\nБійці Нацгвардії виконують як бойові завдання з захисту держави, так і стежать за правопорядком всередині України.\nНовини політики Новини України Верховна Рада Законодавство Нацгвардія Новини news


Щастя і трагедія Івана та Марічки – героїв повісті М. Коцюбинського “Тіні забутих предків” (Шкільні твори)\nHome ⇒ 🎨Шкільні твори ⇒ Щастя і трагедія Івана та Марічки – героїв повісті М. Коцюбинського “Тіні забутих предків”\nЩаслива та людина, яка відчуває у своєму житті кохання. Це почуття дає їй крила і снагу, допомагає долати перешкоди, підіймає до зірок. Нещасна та людина, яка не знає любові або не вірить у неї. Кохання дає щастя, але може принести й нещастя.\nУ кожного є своя історія кохання. У нашому житті чимало Ромео і Джульєтт, любов яких долає родинну ворожнечу чи інші серйозні життєві проблеми. Хто й коли посварив роди Монтеккі й Капулетті, Палійчуків й Гутенюків, ніхто й не пам’ятає. Але в обох ворожих родах є діти, які кохають одне одного. Давня ворожнеча\nІван і Марічка, карпатські Ромео і Джульєтта, познайомилися під час кривавої бійки своїх рідних. Дівчинка вразила Іванка своєю надзвичайною реакцією на звичайний ляпас. Марічка поділилася з ним цукеркою, і людські стосунки взяли гору над родовим воронуванням. Їхня дружба переросла в кохання. Іван стрункий і міцний, як смерека, має поетичну натуру.\nСвіт для нього, “як казка, повна чудес”. Він намагається передати ті мелодії, які звучать у природі. Марічка, як і Іван, змальована в орелі музики і пісень.\nЩо б вона не бачила в природі, що б не чула – все потім виливається в легку й просту пісню. Вона знає безліч співанок, вміє складати їх. Дружба Івана з Марічкою – ніжна і поетична, повна краси і чистоти. У їхних стосунках все так просто, природно, що жодна нечиста думка не засмітила їм серця. Іван грав на флоярі, а Марічка співала, і мова цих звуків була мовою кохання.\nПрирода з її дивами дала своїм дітям хист розуміти навколишню красу. Вони у своїх поглядах на світ і в коханні цілком віддані безпосереднім душевним пориванням. Їхня фізична близькість виглядає не розпустною, а природним продовженням їхніх душевних переживань. Поки Іван пас вівці в наймах на полонині, з дівчиною трапилось нещастя. ЇЇ забрав із собою швидкий гірський потік. Не стало Марічки, зник і Іван. Через декілька років повернувся, одружився з Палагною, бо треба було жити далі.\nТа по-іншому склалися стосунки міх Іваном та Палагною. Їх обох захопили матеріальні інтереси: коли б худоби побільше, та як би грошей наскладати. Нічого поганого в багатстві людини немає, але коли матеріальне бере гору над духовним началом людини, то вона змінюється. Так склалося з Іваном.\nМіж ним і Палагною не було духовного єднання. Тож не дивно, що Бог не дав їм дітей. Адже рід на Іванові, що зрадив інтереси роду, мав закінчитися. Яскраво розповідає письменник про тугу Івана за Марічкою, яка загинула.\nВічна таїна кохання живе в душі Івана й випливає “на поверхню” дивовижними образами. Туга за Марічкою вибиває його зі звичайного ритму життя. До нього долинає давно забутий голос: І згадай мні, мій миленький, Два рази на днину, А я тебе і згадаю\nСім раз на годину. Тоді він кидав роботу і десь пропадав. Зникав на декілька днів, потім повертався. Провину відчував лише перед худобою. Він марить коханою і уві сні, і на яву.\nСпочатку Марічка бачиться Іванкові живою, і він дивується, що вона жива і водночас ніби мертва. Поступово змінюється психічний стан героя. Він втрачає відчуття реальності і зовсім переходить у марення “зустріч із Чугайстром”. Рятуючи Марічку від Чугайстра, хлопець пускається з ним у танок. Іван не дає йому перепочинку, щоб кохана встигла втекти. Іван заграв чарівну пісню, в якій злились і подих диких гір, і глибокі душевні сили самого Івана, і його кохання до Марічки. А з далини вже гукав голос коханої – голос, який він чує все життя, на який іде, шукаючи кохану, а знайти не може.\nВід самого початку кохання Івана та Марічки було трагічним. І не тому, що їм на перешкоді стояла давня ворожнеча родів, а тому, що воно було більшим і сильнішим за життя. Він не міг жити без неї. Але, думаю, не зміг би жити із нею.\nТому в будь-якому випадку кохання Івана та Марічки – трагічне.


Комедія "Французька вечеря"\nНеділя, 29 березня, 21:09:03\n04.04.2014 19:00 — Агенцiя\nП'ятниця, 04 квітня 19:00\nза мотивами п’єси «Граємо в дружню сім’ю, або Вечеря по-французьки»\nМарк Камолетті – автор 18 п’єс, поставлених у багатьох країнах світу. Він стоїть в ряду видатних французьких комедіографів. Його порівнюють з Мішелем Фейдо, Сашою Гітрі, Еженом Лабішем – класиками французької комедії. Творчість француза Марка Камолетті користується надзвичайною популярністю як на батьківщині, так і на світових театральних сценах. Можна сказати, що його п’єси завоювали театральні підмурки усіх континентів.\nП’єса М. Камолетті «Граємо в дружню сім’ю, або Вечеря по-французьки» – гостросюжетна, динамічна, віртуозна комедія. Вистава «Французька вечеря», а саме таку назву вона має в нашому театрі, – комедія в стилі танго для любителів гумору на пікантні теми. Сюжет побудований по уже відомій схемі, але значно більше заплутаний. Тут діють чоловік і дружина, їхні коханці, а також двоє «розводящих» – кухарка та її чоловік. Запросивши коханку на «вечерю» до заміського особняка, чоловік намагається спровадити дружину до матері, але вона, дізнавшись про приїзд сюди чоловікового друга, котрий є її коханцем, залишається вдома. Події стрімко розвиваються, герої потрапляють у кумедні ситуації, і до яких тільки хитрощів не вдаються господарі і їхні гості, щоб приховати факти взаємної зради!\nТреба сказати, що в п’єсі явно проглядається порівняння персонажів з тваринами, та й сам будинок, у якому розгортаються любовні перипетії, був раніше тваринницькою фермою. Поступово герої ніби вилюднюються, дізнаючись про зради і прощаючи одне одному. При всій своїй абсурдності, ситуація доволі типова для деяких подружніх пар, адже дійсно їм інколи доводиться грати «в дружню сім’ю», особливо перед сторонніми.\nБернард, чоловік заслужений артист України Валентин Судак\nЖаклін, його дружина Оксана Гребенюк\nРоберт, «друг сім’ї» Олександр Куковєров\nСюзанна, коханка Бернарда Вікторія Пеняєва, Тетяна Шумейко\nСюзетта, кухарка Наталія Максименко\nДжордж, чоловік Сюзетти Едуард Брагіда\nПостановка та музичне оформлення Андрій Бакіров;\nСценографія - Олександр Симоненко;\nХудожник по костюмам - Тетяна Карасьова.\nПрем’єра вистави відбулася 17 березня 2011 року.


6-А, 6-В Учитель інформатики Сергєєва Т.С. Підготувати реферат на тему: «Текстовий редактор» Підготувати реферат Пам’ятка\n7-А, 7-Б, 7-В Учителя інформатики Сергєєва Т.С., Сергєєв С.В. Ознайомитися з темою «Табличний процессор» в Інтеренті\n10-А, 10-Б клас Учитель Сергєєв С.В. Вибрати тему та підготувати реферат Створити презентацію Теми рефератів, презентації\nПідготувати реферат Пам’ятка «Як підготувати реферат»\n11-А, 11-Б клас Учитель Сергєєв С.В. Прочитати матеріал Вибрати тему проекту Створити проект


Команда, яка зробила його кращим. Зворушливе прощання Малиновського з Генком - FootballHub\nДомашня сторінка Актуально Команда, яка зробила його кращим. Зворушливе прощання Малиновського з Генком\nКоманда, яка зробила його кращим. Зворушливе прощання Малиновського з Генком\nУкраїнець написав своєму екс-клубу слова подяки…\nРуслан Малиновський перейшов до Аталанти і вже потроху вливається в новий колектив. Попри непрості перемовини, український півзахисник тепло звернувся до бельгійського Генка:\nНастав час сказати, наскільки я пишаюся тим, що провів ці 3,5 роки в родині Генка. Важко знайти правильні слова, щоби висловити всі почуття, які у мене були за цей період. Це був прекрасний час, всі моменти все ще в моєму серці, і це ніколи не зникне, я обіцяю!\nЗа все це я хочу подякувати нашим чудовим уболівальникам, партнерам по команді, нашим співробітникам, лікарям, нашому президенту, всій нашій команді за всі ці роки! Дякую тренеру за те, що зробив нас чемпіонами, за довіру, за відмінну роботу. Дякую всім, хто брав участь в нашому житті на полі і за його межами.\nТут я склав багато складних тестів, але ви допомогли мені стати сильнішим. Я щасливий бути частиною цього фантастичного історичного моменту. Знаю, як це було важливо для всіх, тому я зробив усе можливе, щоб наша мрія здійснилася.\nМи завжди будемо підтримувати вас, сподіваюся, що цей рік буде таким же відмінним, як і попередній. Дякую за все!\nЧитай також: Азію не підкорили. Неоднозначна гра Зінченка і фіаско Гвардіоли\nПопередні статті Ювентус зібрався продавати. Чемпіон Світу покине Турин\nНаступна стаття Один із найкращих гравців АПЛ змінить чемпіонат?


Додав: admin о 01.07.2021\nДодав: admin о 10.04.2020\nВітаємо містян і гостей міста з 779-річчям нашого древнього Княжого і Королівського Самбора!\nДодав: admin о 09.13.2020\nЗ Днем Відновлення Незалежності Самборе, Україно!\nДодав: admin о 08.24.2020\nЗ Днем Незалежності, Вітаю Україно!\nВставай! Борися до кінця!\nціною власного життя!…\nДодав: admin о 08.20.2020\nБезумовно, найбільш європейським Львів та і наш Самбір був у часи панування тут Австрійської, а згодом Австро-Угорської імперії (1772–1918). Історична причетність Львова і нашого Самбора до однієї з найрозвинутіших європейських націй упродовж 146 років не могла минути безслідно для його культурного розвитку. Кам’яниці у стилі історизму і сецесії мають такий феноменальний запас урбаністичної міцності, що навіть незграбним рукам варварів – без різниці, чи то з глибин Євразії, чи то з поблизьких рустикальних галицьких загумінків – було не до снаги їх до кінця знищити, і напівсплюндровані й добряче пошарпані, з-під нашарування некультурності їхніх новітніх мешканців вони все ж і далі гордо сяють своєю шляхетною красою.\nЗолоті часи бабці Австрії неодмінно пов’язують з діяльністю дідуся цісаря.\nДодав: admin о 06.08.2020\nДо місцевих виборів, які відбудуться в жовтні Україна має завершити адміністративно-територіальну реформу, тобто новий поділ на райони, яких має бути не більше 100 в цілій Україні. Нам спочатку говорили що в цю кількість районів входить і Самбірський район. Але, днями в столичній газеті “Дзеркало тижня” з’явився матеріал під назвою “Нові райони. Експертна карта реформи” де існуванню Самбірського району на новій адміністративній мапі України ставиться під сумнів. Цитуємо: “Є пропозиції щодо створення Самбірського району, однак 35-тисячний Самбір розташований у 35 км від Дрогобича, і є дорожнє сполучення між Дрогобичем і громадами гірського Турківського району, де зараз здійснюється капітальний ремонт. Тому потреби створювати ще один район немає.“ А ми повинні розуміти, що такі статті в центральній пресі публікуються не просто так…\nполітика, реформи, Самбірський район\nЗ Трійцею вас, з Зеленими Святами!\nДодав: admin о 06.07.2020\n“Рідна мати моя, Ти ночей не доспала” – з Вашим Днем дорогі наші Матері!\nДодав: admin о 05.10.2020\nНехай ваші серця, дорогі наші матері, зігрівають любов і турбота близьких!\nКожен день нехай буде наповнений радісними і приємними подіями!\nЩастя, здоров’я, благополуччя, душевного спокою і любові!\nМати найдорожча людина для кожного з нас. І не тільки тому що дала нам життя. А й тому що любить, виховала нас недоспавши багато ночей. А ще наш характер, наші поступки і дії закладені власне нашими матерями. Адже вченими доведено що на 80 відсотків людина діє і поступає на підсвідомому рівні. Тобто мозок, під час прийняття рішення по конкретній проблемі спочатку дає нам можливість подумати але рішення переважно приймається ним з підсвідомості, з того що туди закладено. А закладається підсвідомий рівень людини власне у дитинстві, в основному нашими матерями. І тому у нас українців є відоме народне прислів’я “Яблуко від яблуні далеко не падає”.\nІ тому коли мама ще жива ми залишаємось дітьми. При живій матері цю істину далеко не всі розуміють, а от коли втратимо, тоді починаємо жалкувати що могли більше часу побути разом, могли більше уваги приділити, та й забезпечити кращі умови нашим батькам.…


Неідентифікованих Covid - 19: Держстат показав статистику смертності\nТакими могилами в Дніпрі влади лякали жителів в розпал карантину в Україні, фото міської влади.\nЗа чотири місяці від коронавируса померли 252 людини вдвічі менше, ніж від вбивств\nЗа перші чотири місяці 2020 року в Україні померло 195 287 осіб. З них від коронавируса загинули 252 людини, в тому числі 10 осіб від неідентифікованого Covid 19, повідомили в Держстаті України.\nВ розрізі загальної смертності найбільше українці вмирали від хвороб системи кровообігу за чотири місяці від цього померли 133 560 людина, в тому числі від ішемічної хвороби серця 92 141 чоловік. Онкологія стала причиною смерті 25 877 українців, а інфекційні і паразитарні хвороби вбили 2659 чоловік (серед них від туберкульозу померло 1168, від СНІДу 1124 українця). Грип і пневмонія стали причиною смерті 2358 осіб (в тому числі, в квітні 384).\nПри цьому смертність від зовнішніх причин в Україні зашкалює: за вказаний проміжок часу загинули 9252 людини. Так, ДТП забрали життя 1116 українців, потонуло 297 наших співвітчизників, в пожежах загинули 472 людини, від випадкового отруєння (крім алкоголю) померли 638 громадян, а ось смертельне отруєння алкоголем згубило 872 українця. Самогубства вчинили 1860 наших співвітчизників, а жертвами умисних вбивств стали 485 громадян.\nДо речі, про отруєння алкоголем і не тільки: роздрібні продажі вина в Україні склали 5 млрд 686 млн грн. В об’ємному вираженні це становить 743 тисячі декалітрів (в перерахунку на абсолютний алкоголь), причому майже чверть цієї кількості придбали кияни 171 тис. Дал.\nУ Німеччині відкриють магазини, але соціальні контакти обмежені до 5 червня\nУ Голландії побудували безпечні ресторани на час карантину


Як тернопільський нардеп ледь не сів у в’язницю за побиття - ПОГЛЯД\n23:12 | 26.02.2021\nЯк тернопільський нардеп ледь не сів у в’язницю за побиття\n15:28 | 21.12.2017 15:32 | 21.12.2017 Redaktor 810 Views\nГромадський рух ЧЕСНО готує серію матеріалів про народних депутатів, що були фігурантами кримінальних проваджень як особи, яких обвинувачують.\nВони розпочали свій проект з історії народного депутата, який з’явився на політичній орбіті після революційних подій 2013-2014 року.\nТаким є Олег Барна, “Блок Петра Порошенка”, який вперше потрапив у Верховну Раду по округу №167, Тернопільська область (місто Чортків і околиці).\nГромадський рух ЧЕСНО знайшов кримінальні справи, де Олега Барну обвинувачують у нанесенні тілесних ушкоджень легкої або середньої тяжкості голові Чортківської РДА Тарасу Капусті.\nОЛЕГ БАРНА ВИНОСИТЬ АРСЕНІЯ ЯЦЕНЮКА З ТРИБУНИ ВЕРХОВНОЇ РАДИ. СКРІНШОТ З ВІДЕО\nЗа Барну проголосувало 28,53% виборців (28403). У ВРУ Олег Барна зайшов зі своїм братом Степаном Барною, БПП, який з травня 2015 року і понині обіймає посаду губернатора Тернопільської області.\nНардеп Барна є головою підкомітету з питань контролю за дотриманням законодавства у сфері запобігання і протидії корупції юридичними особами.\nНа антикорупційному комітеті під час голосування за аудитора НАБУ Олег Барна підтримував просування Найджела Брауна в аудитори НАБУ. На останньому засіданні комітету Барна проголосував за відставку Єгора Соболєва з посади голови.\nЗа понад три роки депутатства Олег Барна запам’ятався низкою інцидентів. У вересні 2015 року Барна зламав ребро Юрію Чижмарю з “Радикальної партії”. А наприкінці 2015-го нардеп в буквальному сенсі виніс прем’єра Арсенія Яценюка з трибуни Верховної Ради.\nПісля того як Барна не проголосував у липні 2017 року за зняття недоторканності з кількох нардепів, його закидали яйцями біля парламенту.\nЗ останнього – у жовтні 2017 року ЗМІ повідомляли, що підприємець Ігор Мізерота з Тернопільської області звинувачував Олега Барну в побитті . Зауважимо, що той самий Мізерота є і стороною обвинувачення в кримінальному провадженні щодо захоплення заручників.\nГромадський рух ЧЕСНО вирішив детальніше дослідити біографію Олега Барни. Як виявилося, для нардепа нанесення тілесних ушкоджень – не в новинку. ЧЕСНО знайшов кримінальну судову справу, де Олега Барну звинувачували в нанесенні тілесних ушкоджень легкої або середньої тяжкості.\nОкрім того, заслуговує уваги історія звільнення Барни з посади голови Нагірянської сільради.\nТри кримінальні справи Олега Барни\nГромадський рух ЧЕСНО знайшов у Судовому реєстрі кримінальну справу №1-95/10, де описується історія про те, як Олег Барна побив Тараса Капусту, голову Чортківської РДА.\nМи запитали в народного депутата про події 2009 року. Окрім цієї історії, він розповів ще про два випадки, коли був фігурантом кримінальних проваджень.\n“Проти мене було порушено кілька кримінальних справ. По-перше, у 2006 році я дав ляпаса першому заступнику РДА Хруставці за те, що він по селах брехав. Мовляв, що я краду і відмиваю гроші. І вони наслали перевірку з УБОЗу, але перевірка нічого не встановила.\nПо-друге, проти мене прокурор області порушив кримінальну справу за навмисну невиплату зарплати. Заблокували рахунки так, що я п’ять місяців не міг виплатити зарплату. І комісія обласної ради встановила, що зарплата не виплачувалася незаконно не з моєї вини, а з вини казначейства, яке протиправно блокувало рахунки.\nЯ тоді того прокурора за барки брав… Закрили кримінальну справу, я поновився на посаді. Але проти казначейства ніхто справу тоді не порушив, хоча склад злочину був.\nА третя, коли Капуста вирішив роздати без погодження сільської ради якимось заїжджим 12 га землі запасу“, – розповідає Громадському руху ЧЕСНО нардеп.\nОлег Барна 2 березня 2010 року о 9:20 увірвався до службового кабінету голови Чортківської РДА Тараса Капусти. Далі він підійшов до столу, вирвав мобільний і дерев’яною палкою умисно наніс потерпілому удар по чолі зліва та по правій кисті. Коли Капуста встав з крісла і відштовхнув Барну, то останній наніс ще один удар палкою по лівій нозі та два удари руками в груди .\nТак Судовий реєстр описує події, які передували отриманню Барною повістки в суд.\nНа той момент уже вчителя фізики, інформатики та “Захисту Вітчизни” Білобожницької школи Гусятинський райсуд засудив до трьох років у грудні 2011 року за частиною 2 статті 350 КК України – побої або легкі/середні ушкодження, нанесені службовій особі.\nБарна звинувачує у всьому “земельний дерибан” на Чортківщині. Він не погоджувався з діяльністю тодішнього голови Чортківської РДА Тарасом Капустою. За словами Барни, у 2007-2009 роках Капуста надав дозвіл ДП “Ягільницький кінний завод” на розробку і затвердження проекту землеустрою в Нагірянці.\nНардеп стверджує, він сам зайшов у кабінет Тараса Капусти, оскільки попередньо той під час розмови в приймальні відмовився його прийняти. А в кабінеті звернувся до Капусти з проханням роз’яснити обставини роздачі земель запасу Нагірнянської сільської ради, а не про землі кінного заводу.\nПід час суперечки в кабінет зайшов заступник Тараса Капусти, який відтягнув Барну.\nУ коментарі Громадському руху ЧЕСНО Тарас Капуста підтвердив цю історію і розповів деякі деталі:\n“Барна увірвався до мене в кабінет, почав кричати, погрожувати, мав чіпок, палицю, сильно вдарив мене. Я тоді втратив зір на одне око… Я лікувався тижнів 2-3. І, звісно, звернувся до суду, суд я виграв. І він був засуджений.\nЗдивований я, що суддя його засудила, бо це був крик, шум, кришування, погрози. Правда, це все було умовно, тому він не перебував у місцях позбавлення волі. А я опустив руки, треба було апелювати… Я не перший, кого він побив, тобто це вже рецидив. Це вже було двічі чи тричі до мене“.\nЗрештою, суд визнав Барну винним за “Умисне нанесення побоїв або заподіяння легкого чи середньої тяжкості тілесного ушкодження службовій особі” (частина 2 статті 350 КК ) і призначив йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі.\nДалі Олег Барна подає апеляцію, і у квітні 2011 року Гусятинський райсуд частково задовольняє її. Вирок змінено на випробувальний термін на один рік .\nАле Барна не зупиняється. У травні 2012 року він знову подає апеляцію – про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вироку про засудження й ухвали з випробувальним терміном. За наведеними в Судовому реєстрі словами Барни, терміни він пропустив через медичне обстеження і лікування. Утім, суд не сприйняв позитивно ці аргументи.\nЗа словами Барни, справу сфабрикували.\n“Адвоката купили. Я сам сів за справу, представив докази. По-перше, він до мене сам прискакав. Я оборонявся. Суд дав один рік умовно, і то я це оскаржував. Струс мозку, а він не лежав по лікарнях, а сидів на нарадах“, – говорить про той випадок нардеп у коментарі ЧЕСНО.\nЯк і за що Барну звільнили з посади голови сільради\nНа комітеті ВР з питань держбудівництва у липні 2009 року порушили питання про припинення повноважень Олега Барни через “систематичні грубі порушення Конституції і законів України, що призводять до порушення прав та свобод жителів Нагірянки” та призначення позачергових місцевих виборів.\nРозбиратися з ситуацією в Нагірянці відправили робочу групу. Комітет на той час очолював Олександр Омельченко з “Нашої України”.\nУ 2009 році Верховній Раді не вдалося проголосувати за призначення перевиборів Нагірянського сільського голови. Проект постави не прийняли.\nТоді ж було зареєстровано другий проект постанови. За нього проголосували, але вже у квітні 2010 року. Окрім Олександра Омельченка і Сергія Підгорного з БЮТ, до ініціаторів законодавчого акту приєднався Юрій Ключковський, “Наша Україна”, і Віктор Павленко, фракція Партія регіонів.\n“У 2009 році ВРУ скасувала це рішення, не проголосувала. І вони підсунули його в 2010 році , коли ніхто не знав. І я не знав, що вони підсунуть. Я оскаржувавпостанову ВРУ у Вищому адміністративному суді. Я вже не був головою, суд відмовив мені з абсурдних причин, що, мовляв, я мав оскаржувати не постанову ВРУ, а рішення комітету. Це взагалі нонсенс“, – розповідає про ситуацію з перевиборами в Нагірянці Олег Барна.\nЗа даними Судового реєстру, Барна оскаржував постанову, оскільки “висновок робочої групи містить неперевірену та недостовірну інформацію”. Також у постанові вказано, що позивач Барна не мав можливості спростувати висновок робочої групи, оскільки з таким висновком його ознайомлено не було, а на засідання комітету його не запрошували.\n“Коли дійшло до засідання комітету, то вони і не повідомили, що він буде, і не запросили на засідання. Я під дверима стояв, казали, запросять. Я почув прізвище. Ось і вся фабула. Мене не запросили на засідання комітету. Я сам увірвався, коли під дверима почув своє прізвище. Кажу, що дайте мені слово. Ключковський висловився, що не треба, тут достатньо матеріалів“, – описує день засідання комітету Олег Барна.\nЗа висновками робочої групи, Барна порушував закони у відносинах з працівниками. Зокрема, він своїм розпорядженнням звільнив з посади бухгалтерів Надію Пуляк і Тетяну Дядик. Одну з них поновили на посаді через суд.\nТакож прокуратура у 2008 році пред’являла Барні службове підроблення, перевищення влади і службових повноважень. А також висловлювала протести на розпорядження про заведення санітарних книжок, про дотримання трудової дисципліни, забезпечення законності в діяльності апарату ради тощо.\nЩодо службової печатки, то нардеп запевняв, що версія прокурорів і комітету недосторвіна.\n“Коли мене звільнили з посади у 2007 році, то я печатку не віддав секретарю. Я чітко написав заяву прокурору, що я печатку не віддаю, вона в мене“, – переконує він.\nЩодо земельних справ, то маємо такі приклади.\nСільська рада віддала землі запасу за межами населеного пункту площею 871,20 га ЗАТ “НВП “Райз-Агро” (з 2009 року – ПрАТ “Райз-Максимко”) з розміром орендної плати 0,1% (7995,08 гривень), що в десять разів менше в порівнянні з договором, який діяв до кінця 2006 року (1% або 79950,76 гривень).\nЗа словами нардепа, Капуста віддав поле на 200 га фірмі “Райз”, але змусив їх платити за землю в Улашківську сільраду. Відтак, бюджет села Нагірянка не отримував близько 50% оренди.\n“Я домовився з “Райзом”, що робимо так: ви як платили, так і будете платити 90 тисяч, але договір ми опустимо до 10 тисяч. Так, за розподілом до казначейства ми втрачаємо тільки 5 тисяч. А на решту – близько 80 тисяч – ми з вами заключаємо договір на будівництво доріг, благоустрій. Сільрада – замовник, ви – виконавець, підрядний – той, що робить. Я встановив мінімальну межу оренди, але вони максимально побудували дороги“.\nБАРНА РЕМОНТУЄ В РІДНОМУ СЕЛІ ДОРОГУ. ФОТО: REPORTER.NET.UA\nАкціонером “Райз-Агро” з 2011 року значиться UKRLANDFARMING Олега Бахматюка. До цього власником було ЗАТ “Райз”, яке до 2010 року належалоВіталію Цехмістренко, екс-нардепу 3-4 скликання.\nЩе в записці йдеться, що землі резервного фонду за межами Нагірянки площею 60 га перебувають в оренді громадян Кобеля П. Г. та Вислоцького В. М., які, як вказано в записці, ніде не зареєстровані.\nТакож Барну звинувачували в тому, що він не надавав документа місцевому Держкомзему для перевірки.\nОтже, з одного боку, Олег Барна є фігурантом кримінальних справ, але за його словами це було спровоковано низкою місцевих земельних конфліктів.\nГромадський рух ЧЕСНО не підтримує жодну сторону в описаних подіях і подає документи й коментарі на розсуд читача.\nПостанова Вищого адміністративного суду від 21 червня 2011 року\nПояснювальна записка до проекту Постанови ВРУ “Про призначення позачергових виборів Нагірянського сільського голови”\nПостанова ВРУ “Про призначення позачергових виборів Нагірянського сільського голови”.\nМатеріал підготовлено для спецпроекту “Політична пам’ять” – онлайн-хабу для українських виборців з інформацією про партії та політиків, які йшли на вибори до Верховної та місцевих рад України.\n← У Тернополі здається в оренду приміщення ремонтної майстерні\nНайкращі кімнати студмістечка університету в Тернополі →\n-1 thoughts on “Як тернопільський нардеп ледь не сів у в’язницю за побиття”\n23:27 | 21.12.2017 о 23:27\nя голосував за зняття недоторканості зі всіх депутатів. Тому прошу “Чесно” виправити, інакше станете “Нечесно”


Восени 2015 року саме йшли реставраційні роботи фасаду колишнього приміщення школи, а нині — Спасо-Преображенської церкви Козельщинського монастиря з келіями для монахинь. Я подумав, що це підходящий момент, щоб витягти ту капсулу. Звернувся за дозволом до ігумені, пояснив ситуацію. Її відповідь була швидкою і категоричною: «Звісно ж, негайно дістати червоно-комуняцьке послання зі стін церкви!».\nЗліва від входу я витяг дві цеглинки, а за ними — пляшечку-капсулу, залиту сургучем. У ній був не тільки лист нащадкам, а ще й 9 фотографій та їх опис (а пляшечка щербата, напевно, щоб не шкода було)... Лист надрукований на друкарській машинці, через «копірку» (мабуть, десь в архівах має зберігатися оригінал цього послання), підписаний директором школи Сербіним, секретарем парторганізації, секретарем комсомольської організації Гладкою та головою ради піонерської дружини (вибачте, усіх не пригадаю). Тут великий простір для роздумів. Кожне речення, кожне слово викликає у сучасної людини, принаймні, подив. А про себе навіть не сказав би, що хоч ностальгію.\nЦікаво ще й те, що справа від дверей я також побачив кілька цеглинок, що ніби випирали уперед. Хто знає, можливо, там також заховане схоже послання, датоване вже пізнішою датою? Цього я вже не знаю…\nБільше фото й авторських коментарів І.Кравченка, Т.Заїченко,\nЛ.Кушніренко (Климчук): https://ok.ru/kozelshchi/album/53918741364827


"Якою була б Україна, якби не штучний голод": УІНП випустив нову книгу й ВІДЕО до роковин Голодомору | Новинарня\nHome / EASTОРІЯ / “Якою була б Україна, якби не штучний голод”: УІНП випустив нову книгу й ВІДЕО до роковин Голодомору\nУкраїнський інститут національної пам’яті в рамках інформаційної кампанії до 87-х роковин Голодомору підготував нову книгу, в якій зібрані історії свідків цього геноциду, та випустив відеоролик, що закликає віднаходити в сімейних архівах свідчення про ті часи.\nЯк повідомили “Новинарні” в пресслужбі УІНП, книга “Пам’ять роду” – це 16 історій родин, які пережили Голодомор 1932-1933 років в Україні.\n“Книга покликана спонукати кожного відкрити свій родинний фотоальбом, дізнатися більше про історію своїх родин, поговорити з тими, хто ще пам’ятає великий голод, зафіксувати та передати їхні спогади, щоб пам’ять про геноцид стала запобіжником від повторення подібних злочинів”, – наголошують в УІНП.\n“Коли ми говоримо про Голодомор, то найчастіше йдеться про біль і жах, які відчували наші предки, про психологічну травму, яку пережив народ, що став жертвою більшовицького експерименту «впокорення голодом».\nЦією книгою ми хотіли відгорнути сторінку пам’яті трохи далі і побачити Україну, якою вона була до Голодомору: сильною, гордою, мудрою, працьовитою, з почуттям власної гідності та віри у свої сили”, – розповідає про ідею книги її упорядниця Наталія Позняк-Хоменко.\nСеред інших, до видання увійшли історії родин письменника та політв’язня Олеся Бердника, письменника і публіциста Сергія Плачинди, поетки Наталки Поклад, розповідь про маму письменниці Тетяни Лемешко, яка через геноцид втратила чоловіка та 11 дітей, тощо.\n“Ми почали шукати в сімейних альбомах фото українців до геноциду та просити родичів, які їх зберегли, розповісти про долю тих, хто на них зображений. Ми дивилися в очі українців, які жили за сто років до нас, і бачили Україну, якою вона могла б бути, якби не більшовицька окупація. І якою вона може бути – якщо ми зараз цього захочемо”, – додає Позняк-Хоменко.\nЕлектронну версію видання можна безплатно завантажити тут.\nІдею книги продовжує і новий ролик УІНП, створений спільно з Bober Film Studio. У відео знялася 81-річна Віра Никифорівна Отхор, яка є свідком масового голоду 1946-1947 років.\nЯк і вся інформаційна кампанія, яка у 2020-му проходить під гаслом “Збережи пам’ять. Збережи правду”, ролик закликає фіксувати спогади свідків, віднаходити старі фото й артефакти, що зберігають пам’ять про Голодомор, і передавати їх у музеї.\nТакож щодня з 24 до 27 листопада о 18:00 на сторінці УІНП у фейсбуці транслюватимуться лекції, які розкривають різні аспекти трагедії Голодомору 1932-1933 років.\nПов’язані публікаціїdon't missГолодоморісторіяУІНП


Смачне здорове харчування? - Смак Життя\nУ попередній статті (https://sz.lviv.ua/#article/20141013_2006) ми вже визначились, яка їжа згубно діє на наш організм. Зараз ми розберемося, що ж їсти і як це робити смачно.\nТоді ми радо зробимо це за вас - https://sz.lviv.ua/#Проростки_пшениці\nO Залийте сиродавлені (https://sz.lviv.ua/#Пластівці_сиродавлені) пластівці теплою водою або соком, додайте курагу, родзинки та мед – й енергетичний сніданок готовий!\nХліб необхідно вживати бездріжджовий, а краще не їсти його взагалі. Відмова від хлібу принесе вам значно більше користі, ніж його вживання. (https://sz.lviv.ua/#Хліб_бездріжджовий_житній)


Чудо. Отець на Львівщині збирає історії подружніх пар, які просили Бога дітей - Духовна Велич Львова\nЧудо. Отець на Львівщині збирає історії подружніх пар, які просили Бога дітей\n10 Березня 2021 в 08:54\nСвідчення подружніх пар, які молилися за дар материнства, увійдуть в книгу настоятеля Святоуспенської Унівської Лаври Макарія Дутки «Прийди до Унева».\nІєромонах Макарій Дутка, намісник Святоуспенської Унівської Лаври зібрав десятки історій подружніх пар, які, молячись перед Чудотворним Образом Матері Божої чи п’ючи цілющу воду з унівського джерела, вимолили дар материнства. Свідчення про омріяну вагітність пари та народження дитят, які люди розповідали отцю Макарію, увійшли до книги «Прийди до Унева», що скоро з’явиться у друці. Про це Тvoemisto.tv розповів сам настоятель Лаври.\nЗа словами ієромонаха Макарія Дутки, ідею збирати подібні історії запропонував тодішній ігумен Унівської Лаври Владика Венедикт, який зараз очолює єпархію святого Миколая в Чикаго.\n«Оскільки я багато читаю молитов на зцілення, то Владика Венедикт запропонував мені збирати такі історії від людей і їх фіксувати. Відтоді минуло вже багато років. Коли матеріалу назбиралося чимало, у 2018 році видав книжку «Прийди до Унева». Сюди увійшли свідчення людей, які молилися біля наших ікон і отримали зцілення від онконедуг, різних душевних і тілесних хвороб», – каже отець Макарій.\nКнига накладом у 2 тисячі примірників розійшлася доволі скоро. Та отець став пригадувати, що серед тих історій були випадки, коли люди зазначали й про дар материнства чи батьківства. Відтак, ієромонаху прийшла думка, аби люди продовжили розповідати свої історії на цю тематику.\nЯк розповідає ієромонах Макарій Дутка, на Фейсбук-сторінці Святоуспенської Унівської Лаври він закликав вірян розповідати свої історії зцілення. І люди почали писати.\n«Досить швидко я назбирав десь 50 сторінок різних свідчень людей. Вони увійдуть в книгу, яка матиме таку ж назву, як попередня – «Прийди до Унева». Нові історії та свідчення будуть доповненням вже тих, що друкувалися раніше», – каже отець.\nБільшість свідчень людей подані з іменами і навіть зазначеним місцем проживання. Наприклад, як розповідає автор, у книзі є історія жінки з Перемишлян, яка 19 років не могла завагітніти. Так коли звернулася до ієромонаха Макарія Дутки, який над нею читав молитви, уділив Тайну Єлеопомазання, то бажана вагітність наступила.\nТакож до книги увійшли історії зцілення жінок, які не могли мати дітей по 16, 18 років, проте найбільше таких, що близько 10-ти.\n«Маємо історію подружжя Романа і Лідії з Перемишлянського району, які кілька років не мали дітей. Але вони багато молилися, просили Бога і він їй допоміг. Ось уривок: «Жили, надіялися і чекали від всемогутнього Бога чуда. Довгих і нелегких 6 років пройшли в очікуванні Божої ласки народити дітей. Увесь цей час їздили до Успенської Лаври, щоб припасти до ікони Божої Матері і палкими молитвами випросити довгоочікуваної дитинки. У спільних молитвах з отцем монастиря, який завжди підтримував і переживав за нас, допомагав щирими молитвами, вимолювали в Богородиці це бажане дитя. Коли приїжджали до монастиря, то проказували слова «не погорди нашими словами, а ласкаво нас вислухай». Наші молитви були почуті і ми щиро дякуємо Господові Богу і Богородиці за цей великий прецінний дар народження нашої донечки Вероніки», – зачитує отець Макарій.


Паломництва до святих місць є дуже поширеними на наших землях і займають важливе місце в духовному житті українського народу. Уже в IV столітті блаженний Августин писав: «Се не є ніякий забобон, коли побожний нарід відбуває паломництво до тих місць, де Господь через мощі чи образи святих ділає чудеса».\nКеруючись цими словами, парафіяни нашого храму часто здійснюють паломницькі поїздки. Кожен із нас іде своїм життєвим шляхом. Дуже часто він буває важким. Єдиною надією залишається відчуття того, що ми не самотні, що Господь постійно підтримує нас, укріпляє, освячує і благословляє. Божа благодать діє у всьому світі, але є місця, де вона особлива. Це місця посиленої молитви, особливого благочестя, ревності та щирої відданості Богові. Таким місцем є Український Афон-Хресто-Воздвиженський Манявський чоловічий монастир Української Православної Церкви Київського Патріархату.\nСаме туди, у мальовничу Прикарпатську місцевість, 6 липня 2012 року з благословення митрополита Рівненського та Острозького Іларіона вирушила група паломників на чолі із настоятелем прот. Тарасом Варваруком. Монастир привітав нас м’яким і теплим туманом, немов огорнув тишею, молитвою, задумою. Насамперед ми вирушили до Блаженного каменя, місця подвигів преподобних Іова та Феодосія Манявських. Там ми відслужили подячний молебень до преподобних отців та всіх святих землі української. Молитва швидко відновила сили, зникло відчуття втоми (адже дорога до каменя підкорилась дуже наполегливим), натомість душа прагнула знову і знову мандрувати місцями, де навіть стежки розповідають про те, що тут ступали ноги святих людей. Мабуть, усіх прочан не покидало відчуття захоплення житіями преподобних, які в суворих умовах несли свій хрест. Незважаючи на зайнятість (7 липня тут чекали на приїзд патріарха Філарета), ченці з великою радістю молились із нами на Божественній Літургії, запросили нас на молебень до Свято –Воздвиженського храму до ікони Пресвятої Богородиці «Ігумені Манявської», провели екскурсію, розповіли про святині монастиря. Після відвідин обителі ми милувались красою Манявського водоспаду. Було трохи сумно, бо залишали місця особливої Божої благодаті нелегко, але в наших серцях залишився блаженний спокій, краплини Божого благословення, слід безкінечної Божої любові і великої вдячності гостинним братчикам за сердечний прийом, бажання неодмінно повернутись сюди знову.\nТого дня ми завітали і до Свято-Успенської Унівської лаври. Монастир славиться чудотворною іконою Богоматері та цілющим джерелом. Тут є копія Туринської Плащаниці, часточка Чесного Животворчого Хреста, часточки з Гробу Господнього та Гробу Пресвятої Богородиці та багато інших святинь. Історія монастиря також дуже цікава і складна. Щороку монастир приймає сотні тисяч паломників. Саме в таких місцях незримо відчуваєш Божу присутність. Тут ніби зупиняється час. Ми відслужили подячний молебень до Богородиці, яка є подателькою Божої ласки, бо Вона співдіяла в ділі нашого спасіння. Усі ми знаємо, що Бог уділяє нам усяку ласку за посередництвом Марії, Матері Божої.\nПроща – це велика жертва для Господа. Переносячи в дорозі труднощі, часом і біль ми немов співстраждаємо з Христом, Який ніс хрест на Голгофу. Ми перепрошуємо Бога за наші гріхи, випрошуємо благословення і здоров’я. Нехай люди йдуть на прощі до святих місць, але також і в своїх церквах моляться, просячи Бога про поміч. Бог чує наші молитви всюди, головне мати сильну віру.


Як уникнути рахунку з розрахунковим споживанням / КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ\n28.12.2015 / 15:43\nЯк уникнути рахунку з розрахунковим споживанням\nЩоб уникнути розбіжностей у нарахуваннях за спожитий природний газ, необхідно щомісяця, станом на 1 число, фіксувати показання приладів обліку та до 5 числа передавати дані газопостачальній організації.Це дозволить Вам бути впевненими, що Ви сплачуєте саме за той обсяг газу, який фактично використали.\nЯкщо Ви отримали рахунок, у якому вказані розрахункові, а не фактичні обсяги спожитого природного газу, це означає, що газова компанія вчасно не отримала від Вас інформацію про об'єми спожитого газу.\nВідповідно до положень Кодексу газорозподільних систем зняття показань лічильника газу повинні проводитися споживачем щомісяця станом на 1 число. Передавати дані за попередній місяць необхідно з 1 по 5 число поточного місяця. Газова компанія має право контролювати правильність зняття показань. Для цього, не рідше одного разу на півроку, показання приладів обліку фіксуються контролерами компанії та підтверджуються підписом споживача.\nЯкщо споживач не передав показання приладу обліку, автоматизована система обчислює прогнозований обсяг споживання. Так як фактичне використання палива може бути більше або менше розрахункового, у споживача виникають розбіжності з нарахуваннями. Після своєчасного внесення показань лічильника в наступному місяці система автоматично відкоригує попередні нарахування.\nЗверніть увагу! Показання лічильника приймаються до 5 числа місяця, наступного за звітним. Однак, у зв’язку з тим, що дані, передані через контакт-центр та районні відділення, опрацьовуються кілька днів, компанія радить повідомляти про фактичні обсяги споживання газу раніше.


Львів'янину на замітку: українців збираються зобов'язати декларувати доходи і витрати - В городе\nНовости Львова - События. 9 марта 2016, 11:31\nместные жители Декларация Доходы\nВідповідно до законопроекту, після його схвалення кожен українець буде зобов'язаний особисто (!) заповнити, принести або надіслати поштою в ДФС так звану нульову декларацію: в ній потрібно вказати, чим він володіє (бізнес, нерухомість, земля, транспорт, коштовності, банківські депозити, готівка і т. д.). При цьому фіскали не спитають, яким чином вдалося накопичити багатство – ці дані будуть прийняті просто як якась "точка відліку". Але вже в наступному році кожному треба буде показати податківцям не тільки свої доходи (прибуток від бізнесу, зарплата, відсотки за вкладами, доходи від продажу майна, подарунки, в тому числі грошові і т. д.), і розмір сплачених з них податків, але і головне – витрати. Якщо виявиться, що податки недоплачені, фіскали їх донарахують. Ну а якщо витрати перевищать доходи, доведеться аргументовано пояснити – чому зароблено, умовно кажучи, 100 тис. грн на рік, а витрачено – 200 тис.? Якщо не вдасться довести, що податки з цих додаткових доходів вже сплачено, людину зобов'яжуть сплатити податок – 21% від суми перевищення, плюс 22% – єдиний соціальний внесок. Звичайно, це можна виявити тільки в випадках, якщо новопридбане майно підлягає реєстрації (нерухомість, транспорт, земля). "Всі громадяни України, незалежно від доходів, повинні будуть заповнювати декларацію на все майно, яким людина володіє, і всі доходи, які у неї є, – роз'яснив Луценко. – Якщо ці кошти на банківському рахунку, їх потрібно показати. Таким чином, вже ніхто не зможе сказати, що він "позичив гроші у тещі". Луценко впевнений: реалізація закону приверне тіньові гроші в економіку, наповнить додаткові доходи держбюджет і поліпшить інвестклімат.\nЗа словами президента Украналітцентра Олександра Охріменка, декларування доходів і витрат – світова практика і, підписавши Асоціацію з ЄС, ми зобов'язані прийняти у себе такий закон. "Але втілення його в життя потребує кількох років. Ми зіткнемося з труднощами, особливо в провінції, де недостатньо кваліфікованих кадрів і рівень фінансової грамотності населення невисокий. Тому потрібен перехідний період в 2-3 роки", – вважає Охріменко і попереджає: від нововведення постраждають люди, які не мають офіційних доходів. Їм нарахують податок хоча б на доходи в розмірі прожмінімума (з +1378 грн – це близько 300 грн), і теж змусять сплатити єдиний соціальний внесок.\nВтім, схоже, "закон Луценка" навряд чи приймуть без правок. Як роз'яснила нам глава профільного комітету ВР Ніна Южаніна, цей документ занадто декларативний, не передбачає чітких термінів його виконання, а також жорсткої відповідальності за неподання або приховування доходів від ДФС. "Закон дуже важливий і повинен бути чітко виписаний. Запропонований проект простіше написати заново, ніж доопрацювати, тому зараз комітет, у співпраці з Мінфіном, готує новий варіант законопроекту. Обов'язково треба дозволити фіскалам використовувати непрямі методи визначення доходів. Що стосується термінів, то, можливо, депутати розглянуть у другій половині року – після обговорення з громадськістю. А впроваджуватися закон буде в кілька етапів: почнемо з держслужбовців, потім – бізнес і лише в останню чергу – громадяни. При цьому з нього вилучать непрацюючих пенсіонерів".\nЯк львів’яни вимагали звільнити Надію Савченко (фото, відео)\nНа Львівщині машина напоролася на відбійник, як на шампур


Скільки часу потрібно для підготовки до ЗНО з математики Анастасія Дерлеменко\n17288 0 10.10.2018Анастасія Дерлеменко\nВсе частіше чую питання від потенційних учнів і їх батьків: "Чи можна підготуватися до ЗНО з математики за рік (8 місяців) "з нуля"? Відповідаючи на це питання, завжди намагаюсь пояснити, що означає «підготуватись до ЗНО».\nЦе означає освоїти програму з предмету за весь період навчання в школі. Тобто вивчити потрібно 35 тем (12 з геометрії і 23 з алгебри). Для того щоб зрозуміти ці теми та відпрацювати усі необхідні типи задач, вивчити формули, освоїти вимоги до оформлення задач необхідно близько 200 год роботи. Для того щоб напрацювати навички, звести розв’язок опорних задач до автоматизму, потрібно щодня розв’язувати 8-12 задач.\nДавайте підійдемо до оцінки «масштабу катастрофи» суто математично. 200 годин підготовки розділимо на кількість місяців, що залишились до ЗНО (8 місяців). Отримуємо: 25 годин потрібно працювати щомісяця. Тепер давайте додамо сюди середню зайнятість дитини в школі (6 годин на день без домашньої роботи). За місяць це 150 годин (школа+підготовка до ЗНО). Якщо врахувати той факт, що випускник готується до 3 предметів, то це число стає ще більшим. Уявляєте? Нормальний такий робочий тиждень. Для порівняння скажу, що згідно до КЗпП, 16-річна людина може працювати 120 годин на місяць.\nА тепер давайте спробуємо знайти відповідь на наше питання. Звичайно, нічого неможливого не існує, якщо є бажання. Я допомагала готуватись випускникам і вони отримували дуже гарні результати і вступали на бюджет у провідні вузи країни. Однак, я дуже раджу добре подумати перш ніж готуватись до ЗНО за такий стислий період. Звичайно, якщо абітурієнт витримає такий іспит, то витривалість і сила волі будуть сталеві. Чесно зізнаюсь,\nв процесі підготовки доводиться дивитись на сльози учнів, допомагати справлятись зі стресом, відправляти додому спати, заспокоювати батьків, ділитись секретами збереження енергії.\nЯкі є варіанти? Почати підготовку в 10-му класі. Якщо так сталось, що час втрачено – дайте дитині ще рік після школи для плідної і нетравмуючої підготовки. До речі, практика вступу у ВНЗ через рік після випуску дуже поширена за кордоном і набирає обороти у нас.\nПодумайте добре, чи потрібно вступати саме до вишу. Чому б не почати з коледжу? Ще один чудовий варіант – вступати за кордоном, не складаючи ЗНО. Деякі університети Німеччини, наприклад, пропонують безкоштовне навчання (оплата лише за проживання та підручники) і дають рік на вивчення німецької мови.\nпідготовка до ЗНО,математика,ЗНО,\nЗміни в ЗНО для випускників 2019 року\n16.08.2018 18787 4


Виявлено стародавній театр, де Шекспір представляв свої перші твори | УНІАН\nВиявлено стародавній театр, де Шекспір представляв свої перші твори\n13:22, 06 серпня 2008\nОдне з найбільших відкриттів останніх років\nБританські археологи стверджують, що виявили один з перших лондонських театрів. Залишки цегляної кладки, що датуються XVI століттям, збереглися трохи північніше за межі середньовічного Лондона. На думку фахівців, саме в цих стінах великий англійський драматург Уїльям Шекспір представив публіці свої перші твори, пише The Times.\nТеатр, побудований у 1576 році, належав лордові Чемберлену. За повідомленням експертів, будівля, що знаходилася на віддалі від центру Лондона, стала улюбленим місцем вільнодумних акторів, драматургів і письменників. Вважається, що в цьому крузі Шекспір вперше зачитав свої ранні роботи –п’єси "Ромео і Джульєтта" і "Річард III".\nЗгідно офіційної біографії, драматург народився 23 квітня 1564 року. Про його життя зібрана безліч суперечливих відомостей. Проте точно відомо, що 27 листопада 1582 року 18-річний Уїльям одружився на дівчині, яка була старша за нього на вісім років. Незабаром у них народилася дочка, а згодом ще двоє дітей. Достовірних даних про життя Шекспіра в подальші 7-8 років немає.\nВважається, що в юності Шекспір був спочатку помічником м`ясника. Йому довелося покинути рідне місто Стретфорд за те, що він убив оленя у володіннях сера Томаса Люсі Чарлікоута.\nШекспір відправився до Лондона і перший час заробляв на життя тим, що сторожував біля театру коней. Незабаром він почав писати п`єси. З 1595 року драматург згадується як співвласник "Трупи лорда Чемберлена", а через чотири роки – як співвласник театру "Глобус". Ще декілька років опісля Шекспір повернувся в Стратфорд і став жити в будинку, який купив на свої театральні заробітки, де і помер 23 квітня 1616 року.


За кілька років до зламу - УКУ\nОдин рік – замалий час для великих висновків. Сова Мінерви вилітає в сутінки – так казав Гегель. Сова Мінерви – це знак мудрості, а сутінки – це коли щось закінчується. Ми зможемо сенсовно говорити про щось, коли воно вже закінчилося. А зараз ми всередині. Та, з іншого боку, маючи цей рік за спиною, можемо зробити попередні висновки. Особливо, якщо подивитися на них з точки зору історика.\nЯрослав Грицак, історик, викладач УКУ\nТези з лекції Ярослава Грицака «Пандемія, рік перший: перші висновки», прочитаної у межах проєкту “Знаки Часу” (програма “Фокус на культуру”), який реалізовується Центром Шептицького УКУ\nУ кінці 80-х років, коли падав Радянський Союз, ми стали свідками народження цієї ліберальної теорії, яка казала, що насправді альтернативи для ринку немає. Соціальна держава ніби відмирала… а тепер бачимо, що ні. Під час пандемії соціальні функції держави відновлюються. Держава повинна забезпечити вакциною населення – забезпечити всіх, не тільки тих, хто може собі це дозволити, а й тих, хто належить до менш забезпечених. Тому що вірус не зазирає в гаманці. Йому байдуже, кого вражати.\nЯкщо подивитися на графік зі ставленням різних країн до вакцинації, то бачимо, що колишній радянський простір виділяється. Найбільше людей, які відмовляються від вакцинації, – це наш рідний («рідний» – кажу іронічно) колишній радянський простір. Це не просто забобон, а це брак довіри. Брак інституційної довіри. Бо вакцина, умовно кажучи, – це теж інституційна структура.


Клієнт ПриватБанку залишився без грошей через придуману заборгованість - Главред\n4 грудня 2021, 14:09\nУкраїнець поскаржився, що списання з кредитної та зарплатної карт відбувається в рахунок заборгованості, щодо якої триває розслідування і яку він не визнає.\nКлієнт ПриватБанку поскаржився в мережі на списання всіх коштів з карток / УНІАН\nКлієнт ПриватБанку поскаржився, що фінансова установа автоматично списує гроші з усіх його банківських карт - як із зарплатної, так і з кредитної. Списання відбувається в рахунок заборгованості, щодо якої триває розслідування і яку він не визнає.\nПро свою проблему українець написав на спеціалізованому форумі Мінфін.\nЗа його словами, списання грошей почалося з моменту, коли він надав в банк документи, що дозволяють знизити процентні ставки.\n"Банк почав автоматично списувати всі під нуль гроші з карток банку в рахунок якоїсь придуманої заборгованості, щодо якої триває розслідування, на даний момент результатів розслідування ще немає. На гарячій лінії ліплять стандартними фразами, толком не пояснюючи, коли це закінчиться, оператори скидають один на одного, переключаються між собою. А все почалося з того, що я почав надавати документи, які звільнять мене про нарахування відсотків", – поскаржився українець.\nУ ПриватБанку відреагували на ситуацію: "Розгляд даних заявок не регламентується банком, а міжнародними платіжними системами. Ми є в ролі заявника і завжди робимо все, щоби результат був на користь клієнта".\nУ банку додали, що клієнт дійсно може отримати особливі умови за відсотками. Зокрема, для мобілізованих клієнтів і військовослужбовців можуть бути скасовані відсотки за кредитами і штрафи за прострочення, а також за кредитними картками, програмами споживчого кредитування, кредитними лімітами на рахунках для приватних підприємців.\n"Ми проведемо бесіду з оператором, який надав вам неточну інформацію в діалозі для поліпшення якості обслуговування. З повагою, ПриватБанк", - зазначили у фінустанові.\nЯк повідомляв Главред, на початку грудня клієнти ПриватБанку зіткнулися з проблемою - банкомати списували їхні кошти, а грошей не видавали. При спробі зняти готівку чоловік залишився без 8 тисяч гривень. Пізніше у фінустанові розповіли, як діяти в різних ситуаціях.\nГроші знімали, поки він спав: клієнт ПриватБанку за 4 години залишився без копійки\nВиплати за вакцинацію: ПриватБанк попередив українців про нове шахрайство\nПриватбанк кредиты новини України


Главная/Аналізи/Обговорення, чому можуть бути підвищені тромбоцити в крові у жінок. Причини і очевидні ознаки захворювання\nТромбоцити — дрібні кров'яні клітини, що виконують в організмі людини 3 основні функції:\nстворення захисної пробки на пошкодженій ділянці судини, що дозволяє зупинити кровотечу;\nзгортання плазми крові, що так само необхідно для зупинки кровотечі;\nнадання харчування для клітин, з яких складається внутрішня поверхня судин.\nСтан, при якому спостерігається підвищення рівня тромбоцитів, носить назву тромбоцитоз. Визначається рівень даних клітин загальним аналізом крові.\nПервинний , який часто пов'язаний з функціональними порушеннями клітин кісткового мозку.\nВторинний , який викликаний певними патологічними станами, інфекційними хворобами, є наслідком побічних реакцій при прийомі тих чи інших лікарських препаратів, злоякісними новоутвореннями, якими оперативними втручаннями та іншими факторами.\nПричини розвитку тромбоцитоза\nПричиною первинного тромбоцитоза у жінок є вроджені чи набуті захворювання імунної системи, часто є спадковими.\nНайпоширенішими причинами вторинного тромбоцитоза вважаються:\nзлоякісні пухлини в печінці і органах шлунково-кишкового тракту;\nрезекція селезінки органу, який грає одну з найважливіших ролей в розщепленні і виведенні тромбоцитів, віджилих свій біологічний термін;\nперіод після проведення будь-якого оперативного втручання;\nхронічні запальні захворювання, такі яктуберкульоз, ревмато, захворювання печінки і т. д.\nКлінічними проявами тромбоцитоза у жінки, в першу чергу, виступають кровотечі різної етіології . Це можуть бути кров'янисті виділення зі статевих органів, сильні або помірні кровотечі з порожнини носа, кишечника або шлунка, ниркові кровотечі.\nТакож ознаками підвищеного рівня тромбоцитів можуть бути больові відчуття , які локалізуються на самих кінчиках пальців рук. Шкіряний свербіж, який мучить жінку постійно, може свідчити про відхилення рівня клітин від норми в більшу сторону.\nШкіряний свербіж не завжди є симптомом тромбоцитоза, адже він є ознакою, властивим безлічі інших захворювань , однак якщо позбутися від настирливого стану не виходить за допомогою лікарських протисвербіжну препаратів, необхідно звернутися за допомогою до лікаря для проведення загального аналізу крові.\nЩе одним симптомом захворювання є дрібні (рідше великі) крововиливу під шкірним покривом . Якщо жінка звернула увагу на синці, що виникли без будь-якої причини, то їй терміново необхідно досліджувати кров на наявність підвищеного рівня тромбоцитів. Безпричинні синці і гематоми дуже тривожний знак, тому ігнорувати його ні в якому разі не рекомендується. Крім підшкірнихкрововиливів на тромбоцитоз вказує припухлість (одутлість) шкіри і придбання нею синюшного відтінку.\nКрім появи зовнішніх симптомів запідозрити тромбоцитоз жінка може через постійне почуття втома, млявості і апатії, зорових порушень.\nЯк, чим і за якою схемою лікувати тромбоцитоз у жінки вирішує виключно фахівець. Для того щоб призначити адекватне та ефективне лікування лікар повинен виявити першопричину розвитку захворювання, оцінити ступінь тяжкості тромбоцитоза і його різновид.\nПри тромбоцитозі, викликаному різними патологічними станами, в першу чергу необхідно почати лікування захворювання-провокатора.\nПри незначних відхиленнях показників тромбоцитів від нормальних можна стабілізувати стан, не вдаючись до допомоги сильнодіючих ліків. У цьому випадку на допомогу прийде корекція раціону харчування. Високоефективним в лікуванні тромбоцитоза є насичені жири (риб'ячий жир), масло льону і оливи. Також рекомендують вживати якомога більше томатів і соку цих овочів. Кислі ягоди і плоди, цитрусові, цибуля і часник здатні знизити кількість тромбоцитів в крові.\nПоряд з рекомендаціями до вживання деяких продуктів, існує список заборонених продуктів, споживання яких здатне значно погіршити стан жінки. До них відносяться ті продукти, які підвищують в'язкість крові, а саме банани, всі види горіхів, горобину, сочевицю, шипшина і гранат. Слід повністю відмовитися від споживання алкоголесодержащих напоїв, препаратів-діуретиків, гормоносодержащіх препаратів (в тому числі і коки).\nУ разі, коли відхилення рівня тромбоцитів значно або ж стабілізувати стан жінки тільки лише корекцією харчування не вдається, пацієнтці може бути рекомендована лікарська терапія , що включає в себе різні засоби для розрідження крові.\nВажливо: призначення того чи іншого препарату повинно проводитися виключно фахівцем. Вибір препарату повинен бути індивідуальний, з урахуванням всіх особливостей організму жінки. Засоби, які допомогли подрузі / сусідці можуть абсолютно не підійти або навіть нашкодити саме Вам.\nТромбоцитоз помилково приймають за безпечний стан. Наслідками підвищеного вмісту тромбоцитів в людській крові можуть бути самими різними, часом плачевними. Утворення тромбів, яке відбувається при цьому захворюванні, може привести до смерті жінки. Тому дуже важливо, при перших ознаках чи підозри на захворювання звернутися за допомогою до досвідченого фахівця.\nТромбоцитоз в період вагітності\nВиявити стан, при якому кількість тромбоцитів в крові вагітної жінки підвищений, не складає особливих труднощів . У зв'язку зі своїм станом вагітної регулярно доводиться здавати кров на дослідження, що дозволяє визначити відхилення від норми на найперших етапах розвитку тромбоцитоза.\nПідвищення рівня тромбоцитів у жінок, які виношують дитину, може бути пов'язано з наступними факторами:\nантифосфоліпідний синдром , при якому відбувається підвищене утворення антитіл до трансплантата жирних кислот, жирів і холестерину фосфоліпідів;\nтоксикоз вагітної, що супроводжується поносом, частою блювотою . Подібний стан призводить до різкого зневоднення жіночого організму і згущення крові;\nрізні захворювання, якими хворіє жінка в період вагітності (запальні хронічні процеси, інфекційні захворювання, анемії, онкозахворювання, хвороби системи кровотворення і крові).\nВажливо знати, що тромбоцитоз несе велику небезпеку як для самої жінки, так і для її майбутнього малюка. Наслідком захворювання для вагітної можуть бути варикозне розширення вен, утворення тромбів, непрохідність судин.\nМатеринська кров, яка при тромбоцитозі стає в'язкою і густий, стає непридатним переносником харчування і кисню для малюка, що неодмінно позначиться на його фізичному розвитку . Крім того при тромбоцитозі вагітної жінки нерідко відзначають гіпоксію плода . Перший триместр вагітності жінки, чий рівень тромбоцитів перевищує норму, може закінчитися мимовільним абортом.\nЛікування захворювання для вагітної жінки засноване на прийомі розріджують кров препаратів, дотриманні правильного харчування і режиму прийому води.\nЩо таке біохімічний аналіз крові, що входить в дослідження і як воно проводиться?


Новий божевільний проект Marvel: дізнайтеся деталі - vsyachyna.com\nYou Are Here:→Новини та суспільство→Культура→Новий божевільний проект Marvel: дізнайтеся деталі\nНовий божевільний проект Marvel: дізнайтеся деталі\nЯкщо хтось ще не помітив, Marvel сьогодні всюди. Компанія більше не хоче задовольнятися роллю королеви світу коміксів: вона вирішила поширити свій вплив і на інші сфери – від кінофільмів до ТВ-шоу і комп’ютерних ігор. Але і це ще не все. Тепер її зацікавила кулінарія.\nЗгідно з інформацією The Hollywood Reporter, недавно представники Marvel Entertainment оголосили про те, що незабаром в Китаї буде проведена унікальна серія вечерь, під час кожного з яких щасливчики отримають можливість спробувати по 8 нових страв. Їду в стилі коміксів «Марвел» приготують шеф-кухаря Alvin Leung і Chris Cosentino. Що саме придумали ці генії кулінарного мистецтва, поки не відомо.\nВсього в рамках заходу пройде три вечори. У перший – другого листопада – готувати буде Cosentino, переможець кулінарного шоу, в другій – Leung – один з трьох суддів канадського “Майстер-шефа”. А в завершальну – третю ніч цей дует об’єднається, щоб створити щось абсолютно приголомшливе.\nЗ огляду на, що практично вся продукція Marvel сьогодні користується величезним успіхом, а також те, що даний проект позиціонується як унікальний, від бажаючих потрапити на захід не буде відбою. А адже на кожному вечері передбачено присутність всього 50 чоловік. Все це гарантує щонічний аншлаг!\nЯкщо ж ви – справжній фанат Marvel і любитель смачно поїсти, та ще й збираєтеся побувати в Гонконзі 2-4 листопада – спробуйте потрапити на цей захід, і воно обов’язково стане одним з незабутніх подій вашого життя.


11 соціально-культурних проектів із 37, що подали на конкурс громадські організації Вінниці, цьогоріч втілять у життя\nГлавная/Винница/11 соціально-культурних проектів із 37, що подали на конкурс громадські організації Вінниці, цьогоріч втілять у життя\nОдиннадцять ідей, які громадські організації подали на конкурс фінансової підтримки соціально-культурних проектів, цьогоріч втілять у життя. На це з міського бюджету направлять 800 тисяч гривень. Проекти для реалізації обирала конкурсна комісія, до складу якої входить 15 представників від виконавчих органів міськради та стільки ж від громадськості. Загалом на їхній розгляд подали майже 4 десятки проектів на загальну суму понад 4,5 мільйони. Тож кожну ідею розглядали індивідуально. Міська рада оплачує більшу частину від вартості проекту – максимум 75%.\n“11 проектів у нас є переможцями. За ними закріплені куратори. Це виконавчі органи міської ради, які їх будуть супроводжувати, допомагати в реалізації проектів, подавати звітність, яким чином вони будуть реалізовані”, – каже директор департаменту правової політики і якості Роман Бочевар.\nКонкурс фінансової підтримки інститутам громадянського суспільства у Вінниці проводять з 2012 року. За цей час за співфінансуванням з міською радою реалізували близько 7 десятків ініціатив. Одна з ідей, яку втілять у життя в цьому році – буде «розробка стратегії розвитку електромобільної інфраструктури у місті».\n“Я сподіваюсь, що ця стратегія буде включена в стратегію розвитку на місцевому рівні і допоможе практично використовувати наше місто, можливості для того, щоб електротранспорт, і комунальний і приватний, був візитівкою Вінниці”, – розповідає автор ідеї Олег Щербаков.


Джамала вийшла на першу прогулянку з новонародженим малюком - WONA.com.ua\nТак, 19 червня українська співачка кримськотатарського походження Джамала народила сина Селіма-Гірая.\nПримітно те, як до початку пологів жінка щодня приділяла увагу своїм шанувальникам, ділилась подробицями особистого життя, розповідала, як протікає її вагітність та тішила яскравими образами. Тепер співачка намагається приділяти увесь свій вільний час для новонародженого малюка.\nЦього разу, на своєму офіційному фотоблозі зіркова матуся продемонструвала першу прогулянку Селіма-Гірая. На кадрах жінка постала у легкому білосніжному платті з великим вирізом у зоні декольте. Образ знаменитості доповнює її щира посмішка на обличчі.\nЗокрема, Джамала так і не познайомила малюка з мережею та продовжує ховати Селіма від сторонніх очей.


Spot G — інтимний гель для чоловіків і жінок збудливий (Спот Джі): продаж, ціна у Києві. Збуджуючі засоби від "granat24.com.ua" - 1041955480\nПеревагою препарату є його сертифікована і наявність офіційних документів, які підтверджують, що інтим – гель Spot G воістину діє на потенцію, завдяки комплексному впливу компонентів складу значно підвищить лібідо, допоможе збільшити кількість оргазмів, зволожить статеві губи і забезпечить гігієну статевих органів. Не має протипоказань і побічних ефектів, він безпечним шляхом дасть вам шанс отримувати неймовірне задоволення від сексу, і ваш статевий партнер завжди буде задоволений вашою сексуальною активністю.\nПозитивно впливає в будь-якому випадку, незалежно від причини, по якій жінка не порушується: фізіологічної або психологічної. Крем інтимний Spot G надає позитивний вплив на роботу репродуктивної системи, робить статеві відносини більш яскравими і повноцінними. Інтим крем дозволяє затримувати процес передчасної еякуляції, ніж робить статеві відносини в рази довше за допомогою препарату можна налагодити стосунки з коханою людиною, почнете одержувати більш яскраві враження і відчуття.\nПереваги Spot-G перед іншими збудливими засобами очевидні завдяки багатофункціонального впливу. Після застосування крему, посилюється приплив крові до органів малого тазу та до суглобам, відбувається розслаблення м'язів піхви, збільшується кількість виділюваної піхвою мастила.\nЯкісний і по-справжньому ефективний препарат Spot-G не оказываюет негативного впливу на людський організм. Шкідливих хімічних компонентів гель Спорт Джі не має, тому є абсолютно нешкідливим для будь-якого чоловіка, склад Spot-g представлений речовинами, що мають природне походження:\nНа один статевий акт достатньо використовувати невелику кількість крему, в розмір з горошиною і втирати легкими масажуючими рухами в статевий член або безпосередньо зону G.\nСпочатку можна відчути легкий холодок в області хребта і поколювання, що цілком нормально, дію після нанесення буде помітний вже через 2 хвилини.\nПобачити у продажу, а саме в аптеці не так просто, оскільки дана продукція не відноситься до лікарських препаратів, вражаючі сексуальні відчуття доступні відразу, довго сидіти і чекати не доведеться. Але при бажанні покупки і виключення придбати неякісний товар, замовляти крем краще на офіційному сайті виробника. Отримання оргазму допомагає жінкам, а також чоловікам розслабитися і вимкнути на кілька секунд свідомість.\nЗастосування інтим гелю допоможе стимулювати G-зону, підвищити задоволення від сексуальної близькості і якщо ви будете використовувати гель впродовж тривалого часу, то зможете значно підвищити відчуття, а також отримати більше задоволення від інтимної близькості. Продається препарат належить до тієї рідкісної категорії товарів, які дійсно працюють і дуже ефективні.


Гармонія відносин: октября 2011\nАвтор: Library на 0:03 Комментариев нет:\nАвтор: Library на 6:31 Комментариев нет:\nЯрлыки: Свадебное платье мода - 2011\nВ наш час з’явилося багато кар’єристів. Жінка хоче чогось досягти, щоб не залежати від чоловіка, а чоловік щоб вона та діти ні в чому собі не відмовляли. Та в той час не потрібно забувати, що найкращий вік народжувати для жінки 20-25 років, так як яєчники ще молоді і здорові, а сама жінка ще не встигла назбирати в своєму «багажі» купу хронічних хвороб. Звичайно і в 35 можна народити, але вже набагато важче, з огляду на те яка в нас екологія і чим ми харчуємося. Та й не дуже хочеться в 40 років вести дитину в перший клас.\nДехто з чоловіків вважає, що пора звати її заміж, коли будеш міцно стояти на ногах, тобто матимеш машину, квартиру, престижну роботу. З однієї сторони це так, але де гарантія що ти все це матимеш? І головне коли? Через рік чи може два?! Але в нашій країні та з нашою економікою не факт що все це і через 10 років буде? І чи не простіше всього цього добиватися разом, двоє все таки простіше. Для прикладу взяти наших батьків. Хтось скаже та ну, вони жили в інший час, але час завжди однаковий. В них те ж не все й одразу було. Хтось спочатку знімав квартиру, хтось жив у гуртожитку, чекаючи на квартиру, яку обіцяли на підприємстві. Деякі навіть по 5 років чекали та були щасливі, бо були разом.\nДобре, якщо все це до нього прийде швидко, а як ні?! Якщо йому пощастить трошки менше і все це він матиме в 35…а їй 33. І в голову почнуть закрадатися думки «я чоловік в розквіті сил, все при мені — і достатки і краса, то може мені по молодше знайти». А що робити тоді жінці, яка витратила на нього кращі роки свого життя? Кожна жінка має запасний варіант,і біля розбитого корита вона не залишиться, та все рівно ситуація і з не приємних.\nА може ідеальний вік це взагалі міф?! Мабуть слухатися треба свого серця, а воно не дасть збрехати. І хто б не давав вам поради, це лише їх думки чи того гірше, гіркий досвід. Не буває однакових ситуацій, хоча ознаки начебто подібні. Головне щоб і він і ти були готові морально.\nТож одружуйтесь і будьте щасливі, а головне поважайте одне одного і, звісно, кохайте всім серцем!\nАвтор: Library на 5:57 Комментариев нет:\nЕтикет знайомства – дотримання цілого ряду загальноприйнятих правил знайомства, знання яких необхідне кожній вихованій людині. Їх дотримання допоможе досягти успіху підчас знайомства з дівчатами та хлопцями.\nНе варто представляти один одному незнайомих людей «на ходу», для цього потрібно зупинитись. Згідно етикету, при знайомстві обов'язково називають своє повне ім'я та прізвище.\nЛюдина, якій когось представили, називає своє ім'я і доброзичливо додає: «Дуже радий знайомству», «Радий з вами познайомитися», «Дуже приємно» все це вимогає етикет знайомства.\nНіколи нетреба приймати пропозицію незнайомих щодо поїздки до них у гості, особливо на околицю міста, за місто, у ліс, на дачу.\nАвтор: Library на 4:56 Комментариев нет:\nЯрлыки: вітання, етикет знайомства\nНапевно, багато пані замислюються над тим, які види відносин між хлопцями і дівчатами. Звичайно ж, у першу чергу, це романтичні відносини, але є й інші. У цій статті ми поговоримо про дружбу і так званої, дружбу з привілеями.\nІснуючі види відносин між хлопцями і дівчатами завжди в якийсь час впираються в поняття дружби - і потім або залишаються в ній, або переростають у серйозні стосунки, або розпадаються, або перетворюються на такий собі симбіоз дружби і романтики.\nБагато хто сперечається про те, чи можуть дружити чоловік і жінка. Звичайно ж, можуть. Але тільки в тому випадку, коли не відчувають один до одного ніякого сексуального тяжіння. Погодьтеся, адже буває ж так, що знайомлячись з хлопцем, розумієш: він мені як брат. Будь-яка думка про те, що він міг би стати чимось більшим, викликає роздратування і навіть огиду. Ось така дружба, швидше за все, залишиться на все життя і не перетече в щось більше.\nПричому відсутність тяжіння зовсім не означає, що молода людина несимпатичний або ж поводиться, як дівчисько. Просто, в нашому житті іноді зустрічаються люди, які є абсолютно не нашим типажем. Але при цьому, вони духовно нам близькі. Ось тоді й виникає це відчуття братства, духовної спорідненості, яке ніколи не переростає у фізичну тягу. На жаль, не всім жінкам щастить з цим. Деякі не зустрічають таких хлопців, а інших хлопці просто не сприймають як друга. Насправді, дружба між хлопцем і дівчиною - великий подарунок долі. Просто комусь ці подарунки валяться як з рогу достатку, а хтось майже їх не отримує, тому й не вірить, що таке може бути.\nЯкщо хлопець і дівчина дружать по-справжньому, їхні стосунки можуть бути міцніше, ніж між двома друзями, подругами, або навіть парою. Просто, вони не бачать один в одному конкуренції і їм нічого ділити. Окрім того, хлопці, які звикли завжди тримати марку в чоловічій компанії, перед своєю найкращою подругою можуть знімати маску і поводитися щиро, за що їм дуже вдячні. А дівчата, в свою чергу, завжди можуть запитати ради з приводу інших представників сильної статі. З подругами часто говорять про те, чого не можуть сказати дівчатам. Просто так виходить, що подружка, часто, більше розуміє і пред'являє менше претензій.\nТак вже вийшло, що ми звикли ідеалізувати улюблених хлопців, тому намагаємося їх міняти, підганяти під ідеал. А ось кращих друзів все сприймають такими, які вони є. Саме тому, подругам можуть довіряти всілякі таємні таємниці, питати поради і завжди прислухатися до її думки. Дівчата також відносяться до своїх друзів. Такі відношення, найчастіше, є самим ідеальним видом дружби, оскільки тут немає чоловічого вихваляння і жіночої заздрісність. У цій дружбі кожен залишається тим, ким він є насправді, а не намагається показати перед одним, що він кращий, розумніший або ж красивіше. Якщо друзі різностатеві, вони як ніколи рівні, оскільки кожен з них краще в своїй, та в них просто немає абсолютно ніякого сенсу вихвалятися і змагатися. Дружба в такому вигляді є прекрасними взаєминами і взаємодією між представниками різних статей.\nНайчастіше, таких друзів все ж багато що об'єднує, але вони не показують це на людях так легко і вільно, як звичайні друзі. В основному, такі товариші-коханці роблять вигляд, що між ними немає нічого крім дружби. Звичайно ж, вони розуміють, що приховувати марно, але, все одно продовжують грати свої ролі. У таких взаєминах головне - це не завдавати кому-небудь. Якщо в обох тяга тільки на фізичному рівні, тоді все в порядку. Такі друзі можуть днем грати в футбол, а ночами займатися сексом і це буде для них в порядку речей. Якщо хтось з такої пари знайде для себе хлопця чи дівчину, то другий щиро за нього радіти також стане звичайним другом.\nАвтор: Library на 2:44 Комментариев нет:\nАвтор: Library на 2:13 Комментариев нет:


Крім місця для зберігання речей, передпокій, це ще й кімната, куди входять ваші гості, переступивши поріг будинку. Тож має подвійну функцію. Тому дуже важливо підібрати меблі, щоб вони були практичними і приємними для очей.\nВеликою перевагою шаф-купе на замовлення є їх естетика та довговічність, і немає необхідності нікого переконувати у незвичайній функціональності меблів. При виборі відповідного гардеробу для передпокою враховуйте розміри кімнати. Якщо у вас вдома вже є шафа-купе, можна поставити в передпокій легкий предмет меблів з дверима, що відчиняються.\nАле якщо, передбачається, що це буде основне місце зберігання речей, найкращим рішенням стане багатостулкова конструкція з різноманітним розташуванням полиць, штанг та ящиків. Шафа-купе, що закриває повністю одну зі стін у передпокої, це одне з найпопулярніших і затребуваних рішень. Тут передбачаються ергономічні розсувні двері, що дозволяють вписати таку містку систему зберігання навіть у невелике приміщення.\nШафа повинна бути добре організована, містка і спланована таким чином, щоб використовувати кожен доступний сантиметр. Стандартна шафа для передпокою, глибиною 60 см. Бувають і дрібніші гардероби глибиною 40 см. Вони ідеально підходять для зберігання одягу на висувному стрижні, паралельному задній частині меблів.\nЯкщо ви вибрали відкриту конструкцію з полицями та гачками, то її можна доповнити невеликим сидінням у нижній частині. Так ви збільшите ступінь комфорту в кілька разів, тільки не забувайте про обов'язкову підтримку порядку.\nВибираючи меблі для передпокою, переконайтеся, що вони поєднуються з іншими елементами інтер'єру. Якщо у вашій квартирі переважає сучасний стиль, тут чудово впишуться меблі з глянсовим лакованим корпусом. Відмінний спосіб надати шафі цікавіший вигляд, оригінальні меблеві ручки та освітлення, встановлене у верхній частині реконструкції. Міцна та функціональна шафа для коридору повинна забезпечувати швидкий доступ до її вмісту.\n← Дзеркальна шафа-купе - збільшуємо простір\nЯк вибрати шафу →