Тема З ДИПЛОМАТІЯ ЗАПОРІЗЬКОЇ СІЧІ Й КОЗАЧЧИНИ - Зовнішня політика України (від давніх часів до 1944 року): Навч. посібник\nТема З ДИПЛОМАТІЯ ЗАПОРІЗЬКОЇ СІЧІ Й КОЗАЧЧИНИ\n3.3. Відносини українських козаків із Кримським ханством і Туреччиною\n• Зовнішня політика Запорізької Січі\n• Козаччина у сфері інтересів європейських держав\n• Виборювання козацької автономії, захист православної віри дипломатичними методами\nЗовнішня політика Запорізької Січі.\nЗапорізька Січ із самого початку свого існування вела самостійну зов¬нішню політику. Чим більше козацька вольниця заяв¬ляла про себе у всіляких бойових справах, тим більший інтерес вона викликала у близьких і далеких сусідів. Із Запоріжжям намагалися встановити дипломатичні стосун¬ки й Польща, і Московія, і Крим, і Туреччина, і папа Римський, і німецький імператор. Січ поступово, але впевнено стала суб'єктом і об'єктом міжнародних відносин.\nПро широку дипломатичну діяльність Запорізької Січі свідчать і функціональні обов'язки козацької старшини. Офіційним представником Січі був кошовий отаман, а пізніше — гетьман. Він входив у дипломатичні стосунки з сусідніми державами. Йому вручалися королівські універсали, царські укази, гетьманські ордери. Обов'язки міністра закордонних справ, канцлера покладалися на військового, а пізніше генерального, писаря. Він вів лис-тування, деколи радячись з ченцями, з різними монар¬хами й вельможами, але завжди від імені всього за¬порізького війська. Писар приймав на зберігання усі універсали, укази, листи, ордери, цидули після ознайом¬лення з ними кошового і старшини. Він опікувався всім Дипломатичним архівом. Під його керівництвом працював\nневеликий штат різного звання канцелярських служ¬бовців.\nПро широкі контакти Січі з іноземцями свідчить на-явність на Запоріжжі посади військового товмача. Це перекладач, який був зобов'язаний знати мови сусідніх держав, і не лише сусідніх. Товмач мусив знаходити спільну мову з поляками, турками, татарами, греками, вірменами, молдованами, які проїжджали запорізькими землями або до яких треба було надсилати листи. Подо¬рожнім він візував їхні пашпорти, роз'яснював вимоги та правила поведінки на Запоріжжі, перекладав під час переговорів, читав надіслані на Січ грамоти закор¬донних володарів. Як знавець іноземних мов, товмач частенько вирушав з розвідувальною метою на кордони запорізьких земель або ж навіть у стан ворога.\nПослів на Січі любили і приймали пишно, як і на¬лежить самостійній, впевненій у собі державі. Сучас¬ники, на щастя, донесли до нас кілька описів таких прийомів.\nТак, 9 червня 1594 року на Січ прибув посол німецького імператора Рудольфа II Еріх Лясота. Його зустріли салютом багатьох гармат. Щоправда, розміс¬тили всіх «у дворі» без особливих зручностей, бо Лясоту поселили у звичайному очеретяному курені: інших хо¬ромів на Січі не було. Для зустрічі посла зібралася козача рада, на якій його уважно вислухали. Коли переговори після кількаденних дискусій завершилися успішно, на честь гостя і події загриміли труби й ба¬рабани, десять залпів дали гармати, вночі пускалися ракети. При від'їзді Лясоті з військової скарбниці по¬дарували шубу з куниць і шапку із хутра чорної лисиці. Виряджали посла на галері, відбитій у турків, прово¬джали з музикою та гарматним салютом.\nПочинаючи з 60—70-х років XVI століття козаччина, маючи свій осередок — Запорізьку Січ, поводиться як незалежна, самостійна держава. Номінально визнаючи й величаючи себе «королівським» військом, козаки на¬справді тримаються досить незалежно, здійснюють по¬ходи, втручаються до справ сусідніх держав, підтри¬мують дипломатичні зносини з чужими урядами, беруть субсидії від чужих монархів, тобто ведуть себе як суб'єкти міжнародного права. Розважливий польський король Стефан Баторій говорив про козаків та їхню діяльність: «Котрогось дня незалежна нація постане з цього шумовиння».\nПерші кроки на дипломатичній ниві були зроблені козаками під час так званих молдовських справ. Доля Молдови багато в чому нагадує долю України. М'який клімат, багатство ґрунтів та флори компактної країни приваблювали багатьох претендентів із сусідніх і від-далених держав. У середині XVI століття Молдова стає розмінною монетою в політичній і дипломатичній грі могутніх сусідів — Туреччини й Польщі. Ці держави ставили на молдовський престол тих, хто краще й більше міг за це заплатити або підтримував зовнішню політику однієї із сусідніх країн. Саме тут і показали себе козаки. Відома доля одного з перших гетьманів — Байди-Виш-невецького, який, втрутившись у боротьбу двох претен¬дентів на молдовський престол, потрапив до рук турків і був підвішений на гак у Стамбулі, від чого й загинув.\nАле його сумний кінець не остудив гарячі козацькі голови. І після цього не припинялися спроби козаків допомогти тому чи іншому претендентові на молдов¬ський престол. Козаки зводили на молдовський трон тих, хто їх наймав чи давав якусь іншу винагороду. При цьому вони не забували майже кожного року робити походи на турецькі й татарські володіння, пе¬рехоплювали ханських послів, взяли участь у війні з Москвою 1579—1581 років. У відповідь на татарські скар¬ги король надіслав свого урядовця, якого козаки зовсім недипломатично втопили.\nКозаччина у сфері інтересів європейських держав.\nПро зростаючий міжнародний авторитет і вплив козаків на хід справ у Європі свідчать плани залучення їх до антитурецької європейської коаліції. Ці плани в 1592— 1593 роках висунули папа Римський Климент VIII та німецький імператор Рудольф II. Про те, що козакам у цій коаліції відводилася серйозна роль, свідчить приїзд восени 1593 року на Січ папського посла хорватського священика Комуловича, який привіз із собою 12 тисяч золотих дукатів як задаток козакам за їхню участь У війні з турками. А послом від імператора був уже згаданий Еріх Лясота. Він передав козакам подарунки від Рудольфа .II — труби, бубни, корогви і 8 тисяч дукатів. Козаки поводили себе з великою гідністю. Вони довго не погоджувалися на умови послів, висуваючи зі свого боку додаткові вимоги. До речі, Лясота застав на Січі посла від московського царя, який також на¬мовляв козаків до походу проти турків.\nЩоправда, Січ була не дуже зацікавлена в участі в коаліції. Козацтво й так уже вибороло собі право ніким не регульованих походів проти свого заклятого ворога й не хотіло ні з ким координувати своїх дій. А з іншого боку, в цей час розгорілося повстання під проводом Северина Наливайка, в якому запорожці взя-ли найдійовішу участь.\nНаливайко своїми активними діями проти турків у теперішній південній Бессарабії привернув увагу січовиків, і до нього долучилося кілька тисяч козаків на чолі з гетьманом Григорієм Лободою. Об'єднане військо На¬ливайка й Лободи (у складі 12 тисяч козаків) 1594 року за дорученням австрійського цісаря вирушило на Мол-дову. Перейшовши Дністер, вони розбили молдовського господаря Арона, взяли його столицю Ясси і спустошили весь край. Арон мусив зректися турецького підданства й присягти на вірність Рудольфу II. Тобто певною мірою козаки свої зобов'язання перед імператором виконали. Присягу від Арона приймав козацький сотник Демко-вич. Наливайко листом сповістив польського короля про свої здобутки. Після цього об'єднані сили козаків і молдован спустошили околиці Тягині (Бендер), Білгорода й Килії, що були під турками.\nПолякам не сподобалася така козацька активність, і вони вирішили втрутитися в перебіг подій. Коронний гетьман Замойський зі своїм військом поставив на мол¬довський престол боярина Могилу, який визнав поль¬ський протекторат. Козакам Замойський звелів не втру¬чатися у молдовські справи. Проте їм уже сподобалися походи в чужі землі. Козаки вирушили у своєрідний рейд до Угорщини, потім на Волинь і Білорусь. Від литовського війська Наливайко відбився й повернувся на Волинь.\nКоли повстання завершувалося, козаки за своїм зви¬чаєм довго радилися, що чинити далі. Одні радили йти за московський кордон і віддатися під протекцію царя, інші — до кримського хана, разом з яким воювати проти Польщі, треті пропонували здатися на ласку по¬ляків. І коли довелося все ж таки здаватися, то серед трофеїв польських були й корогви Рудольфа II, а також ерцгерцога Максиміліана, булава, срібні труби, даровані колись імператором. Варшавський сейм 1597 року про¬голосив козаків ворогами держави («баніцію»), звелів конфіскувати їхнє майно, а коронному гетьманові до¬ручив «винищити їх до останку». Але ця постанова залишилася на папері, бо наступні події показали, що без козацьких шабель Польщі на той грізний час було не обійтися.\nУ 1600 році знову далися взнаки полякам молдовські справи й 4 тисячі козаків воювали в лавах польського війська. Наступного року сейм формально скасував свою «баніцію» про знищення козаків, а козаки взяли участь у війні проти шведів у далекій Лівонії. Так було по¬вернуте колишнє становище козаччини.\nКозаки відразу ж скористалися цим актом і знову звернули свої погляди до Молдови. Молдовський гос¬подар не прийняв їхніх послуг, і козаки на 30 чайках і кількох відбитих у турків галерах випливли в море і під Килією розгромили турецький флот. Після цього вони чи не щорічно нападали то на турків, то на татар. Багата воєнна здобич приваблювала в лави козаків но¬вих людей, збільшивши чисельність козацтва. Король і шляхта вже жалкували, що відмінили «баніцію». Але тут підвернулася московська авантюра з Лжедимит-ріями, й козаки взяли активну участь у польській інтер-венції проти Москви.\nКрім інших козаків, до Лжедимитрія приєдналося 12 тисяч запорожців. Вони разом з поляками 1605 року взяли Москву. Українська козаччина бере найактивнішу участь у подальших подіях. Можна було зустріти ко¬заків у війську різних самозванців і просто грабіжників, які нападали на Московську землю. Були козаки й у лавах польського війська, яке ходило на Москву з метою утвердити на царський престол польського королевича Владислава. Чисельність козаків дуже зросла. У польському війську, що брало 1609 року Смоленськ, було 30 тисяч козаків. Приблизно стільки ж козаків діяло на Сіверщині та в інших провінціях Московської держави. Окупація Московії польським військом 1613 року й тимчасове замирення на цьому ґрунті примусили ко¬заків звернути свою увагу на турків і татар. Справжнім героїчним періодом були в історії запорізьких козаків 1614—1620 роки. Тоді козацтво здійснило низку бли¬скучих морських походів, які нагадували походи їхніх предків, русів • старокиївської доби. Об'єктом походів були ті ж регіони: Стамбул (Царгород), Чорноморське узбережжя Малої Азії та Крим. Загалом і мета була подібна: поживитися коштом багатих турків так, як їхні пращури живилися коштом багатих греків. Але тільки зовні. Бо тепер швидко став переважати зовсім інший момент, відсутній колись, — помста татарам за їхні набіги на українські землі, прагнення звільнити бранців і загалом ослабити ворогів, що вже понад століття знекровлювали рідну землю.\nОсь хроніка козацьких морських походів цієї доби. 1614 року вони зруйнували Синоп, Трапезунд; у 1615 році загрожували Царгороду, розбили турецький флот у гирлі Дунаю і взяли в полон турецького адмірала; 1616 року захопили Кафу (теперішня Феодосія) — найбільший не¬вольничий ринок усього Близького Сходу. Очолював ці походи видатний козацький ватажок Петро Кона-шевич-Сагайдачний, який був гетьманом упродовж не¬довгих 6 років, але встиг вплинути не лише на життя козаків, а і їхніх найближчих сусідів. У багатьох країнах козацькі успіхи знаходили визнання. Особливо раділи тріумфові козацької зброї пригноблені турками народи Середземноморського басейну та Балканів, які й самі вели невтихаючі війни з магометанським світом.\nКозацькі набіги на турків і татар таки спричинили війну між Польщею й Туреччиною, яка спалахнула 1620 року.\nКульмінаційним моментом цієї війни була битва під Цецорою того ж року. Тоді поляки зазнали страшної поразки. У цій битві брали участь і козаки. В ній наклав головою батько Богдана Хмельницького, а сам Хмельницький потрапив у полон, де був цілих два роки, вивчивши за цей час дві мови. А наступного року тільки завдяки козакам поляки виграли гене-ральний бій під Хотином. Одним з головних пунктів укладеного миру була заборона козакам виходити в море й грабувати турецькі володіння. Та перед своїм поверненням в Україну козаки направили до короля делегацію, яка домагалася підтвердження козацьких прав і вольностей, щорічної виплати 100 тисяч злотих і окремої винагороди за хотинський похід. Особливими милостями король осипав Сагайдачного. Але поране¬ний під Хотином гетьман невдовзі, 10 квітня 1622 року, помер у Києві й похований у Братській церкві на Подолі.\nВиборювання козацької автономії, захист православної віри дипломатичними методами.\nПоляки на¬магалися будь-якою ціною приборкати козаків. Ще до морських походів, 1614 року, спеціальна польська комісія зазначала, що козаки нікого, крім своєї старшини, не слухають і взагалі живуть ніби окремою державою. Козацьким представникам було заявлено ультимативно, щоб козаки перебували лише на Запоріжжі й захищали кордон від набігів турків і татар, не втручаючись у справи інших країн. За це їм щорічно мали виплачувати 10 тисяч злотих і 700 штук сукна. Старшого над козаками мав призначати коронний гетьман. Ті ж козаки, що жили в містах, мали підлягати місцевій владі, а не якійсь окремій козацькій юрисдикції. Козаки позбав¬лялися права без дозволу короля здійснювати походи і приймати до себе селян-втікачів.\nВідповідь козаків на цю грізну петицію не збереглася, але їхні наступні дії (вже згадані походи) красномовно свідчать про те, що вони всі напучування в одне вухо впустили, а в друге випустили. Проте визнання за козаками власного козацького суду й управи, на яке пішли польські урядовці, свідчило про офіційне, на державному рівні, підтвердження козацької авто¬номії як першого кроку на шляху до створення ко¬зацької держави.\nКозацькі походи ледь не призвели до війни між Туреччиною та Польщею. Польський уряд доклав чи¬мало зусиль до збереження миру, А в Україну для втихомирення козаків було направлене коронне військо разом з мобілізованою шляхтою. Перед лицем такої небезпеки козаки порівняно спокійно сприйняли чер¬говий ультиматум. А в ньому вимагалося виключити з козацького стану «ремісників, купців, шинкарів, війтів, бургомістрів, різників, кравців, що налізли до війська». Козаки погодилися також не нападати на сусідні країни й за платню нести сторожову службу. Але наполягли на самостійному виборі старшого над собою, якого уряд мав лише затверджувати. Поляки із задоволенням зустріли згоду на виключення з війська всіх непрофесіональних козаків і всіх, хто пристав до них упродовж останніх двох років.\nРозсудливий Сагайдачний, аналізуючи си¬туацію, розумів, що всі ці вимоги скоро втратять ре¬альний грунт.\nІ справді, вже 1618 року королевич Владислав, ви¬рушаючи на чолі невеликого війська здобувати мос¬ковську царську корону, потрапив у скрутне становище, и виручити його могли тільки козаки. Сагайдачний мобільно зібрав 20-тисячне козацьке військо і пройшов з ним усю Московщину, розбиваючи на своєму шляху регулярні російські війська й беручи місто за містом: Путивль, Єлець, Лівни й виручив королевича. Об'єднані польсько-українські війська штурмували Москву й за¬ледве не взяли її. Деулінське перемир'я 1618 року закріпило за Польщею Смоленщину й Сіверщину.\nНезважаючи на таку рішучу допомогу козаків поль¬ським військам у війні з Москвою, тиск на козаччину тривав. 1619 року неподалік від містечка Паволочі під час переговорів між польською делегацією на чолі з гетьманом Жолкевським і козацькою на чолі з Сагай¬дачним полякам вдалося домогтися скорочення козаць¬кого реєстру з десяти тисяч шестисот до трьох тисяч, заборони козакам виходити в море й закріплення по¬ложення про призначення старшини королем. Це ви-кликало розкол у козацькому середовищі й величезне обурення козацької голоти-сіроми. Воно коштувало Са¬гайдачному короткочасного скинення з гетьманської посади.\nПроцес переговорів між королем та його урядовцями й козаками тривав, дедалі більше нагадуючи не сто¬сунки між сюзереном і васалом, а дипломатичні кон¬такти на рівні міжнародних відносин. Дипломатичний вплив козацтва на політичну ситуацію в Польщі особ¬ливо був помітний у вирішенні справи щодо захисту православної віри. Берестейською унією 1596 року цій вірі було завдано відчутного удару. Єдиними щирими й послідовними захисниками віри дідів і батьків стали козаки, які вбачали в нападках на православну віру спроби не лише покатоличення, а й національного по¬неволення українського народу. Переходила на бік ка¬толицизму частина козацької старшини, не витримувало величезного тиску духовенство й теж схилялося до уніатства. А козаки незламно стояли на захисті своєї віри.\nОсобливо загострилися питання віри, коли король взяв на себе функцію призначення митрополитів, Козаки вбачали в цьому акті порушення канонів, бо православні екзархи висвячувалися Константинопольським патрі¬архом, що не давало змоги політикам прямо втручатись у церковні справи. Після тривалих дискусій король навіть заявив, що швидше зречеться своєї корони, ніж допустить, аби схизматський митрополит осів у Києві. Підтримував ці домагання й папа Римський, який неод¬норазово направляв в Україну нунціїв (послів) з метою посилення свого впливу на вирішення церковних справ.\nВ історії боротьби православних за свої права окреме місце належить сеймові 1623 року. Православне духо¬венство напередодні його проведення видрукувало ме¬морандум, у якому виправдовувало висвячення низки єпископів патріархом Теофаном під час перебування його на Січі. З цим меморандумом виступили кращі представники української шляхти, які писали про те, що через унію Запоріжжя навіть не в змозі вмістити втікачів з України. Депутація із Січі привезла на сейм петицію, в якій недвозначно заявлялося про необхід¬ність повернення православній церкві її правового ста¬тусу в державі. До петиції було додано детальний опис усіх кривд, завданих православним за останні роки по всій Речі Посполитій. Проте більшість сейму вперто наполягала на своєму.\nТака двозначна ситуація призвела до того, що деякі представники духовенства почали говорити про не¬обхідність підданства московському цареві, на якого покладалися сподівання, що він зможе задовольнити потреби православної церкви. Це москвофільство особ-ливо поширилося на Задніпрянщині, зокрема в мона¬стирях Лубенщини.\nНа цей час козаки прямо втрутилися в татарські справи. У Криму татари в боротьбі за ханський престол поділилися на дві партії. Одна з них, що хотіла покласти край залежності Криму від Порти, покликала собі на допомогу козаків. І великий козацький загін з'явився в Криму, а готовий до битви з турецькою ескадрою флот козацький виплив у Чорне море. Це був один з найблискучіших походів козаків. Майже 50 чайок по сорок чоловік у кожній несподівано з'явилися в Босфорі. Турецький флот на цей час стояв у Кафі. Тому козакам вдалося безборонно пограбувати жителів з обох берегів протоки, взяти велику здобич і відпливти додому.\nПід час погоні вони стали в бойовий стрій і турки не наважилися атакувати їх. Через два тижні, у липні 1624 року, вже 150 чайок з'явилися перед Царгородом. Там вони спалили Форос і ледь не захопили арсенал. Три дні гуляли козаки обабіч берегів Босфору і взяли велику здобич. Султан терміново викликав свій флот із Кафи. Але це не завадило козакам і втретє добратися до Босфору й пограбувати узбережжя.\nПретендент на кримський престол Шагін-Гірей у грудні 1624 року уклав з козаками союз як з окремою державою. Козаки у цей час здійснювали власну міжнародну політику. Вони надали на Запоріжжі притулок претен¬дентові на турецький престол Ахії, вели довкола нього складну дипломатичну інтригу. Потім відправили Ахію до Києва. Митрополит Борецький відіслав претендента на турецький престол до Москви, передавши через нього листи до царя, патріарха, бояр, де скаржився на утиски над православною церквою у Польщі й просився разом з козаками під протекторат Москви. На початку 1625 року в Москві навіть з'явилися козацькі посли.\nОдержавши черговий наказ не виходити в море, ко¬заки знову порушили його. Вони дісталися до Царго-рода, спустошили околиці Трапезунда й розбили потім неподалік від Дніпровського лиману сильний турецький флот.\nПоляки вжили рішучих заходів. Вони підкупили та¬тарських ватажків, розколовши на деякий час козаць¬ко-татарський союз. А потім польське військо рушило в Україну. Після низки запеклих боїв, які точилися з перемінним успіхом, восени 1625 року обидві сторони уклали компромісну угоду, відому під назвою Куру-ківської. У цій угоді передбачалася амністія козакам, що порушували королівські заборони. Козаки відмовилися від вимог видати призвідців і ватажків походів. Ко¬зацький реєстр мав обмежитися шістьма тисячами, які одержували б регулярну урядову платню. Зате козаки зобов'язувалися не виходити в море й навіть спалити свої чайки. Всі козаки, що не потрапили до реєстру, мусили або ж виселитися з панських маєтків, або ж визнати себе кріпаками. Гетьманом став Михайло Дорошенко — відома в козацькому світі постать.\nДорошенко, лояльно ставлячись до короля, одночас¬но намагався обстоювати козацькі права. Майже що¬року він відправляв послів до Варшави з проханнями пом'якшити умови Куруківської угоди та про збільшення платні, про розширення прав козаків. І хоча позитивної відповіді не отримував, але не порушував укладених угод. Мало того, коли татари восени 1626 року вчинили напад на Україну, Дорошенко разом з польськими військами під Білою Церквою розгромив їх ущент.\nЗгодом татари стали поводитися ще зухваліше — розпочали будувати фортеці в нижній течії Дніпра. Не стихали й внутрішні татарські усобиці. Козаки не могли стояти осторонь цих справ. Вони пішли походом аж у\nКрим, дійшли до Бахчисарая, але тут в бою втратили Дорошенка й низку провідних старшин. І все ж таки похід не припинили, дісталися аж до Кафи і взяли її в облогу. Але обидві татарські партії примирилися й разом завдали удару козакам. Запорожці не розгуби¬лися: вони не лише пробилися крізь ворожі заслони, а й привезли на Січ гармати, які татари захопили під Цецорою.\nГенеральною лінією козацької дипломатії був роз¬рахунок на ослаблення Криму, і козаки завжди під¬тримували того, хто хоч чимось цьому сприяв. Після загибелі Михайла Дорошенка вони прийняли рішення порозумітися з польським королем, а в Криму підтримати Шагін-Гірея, бо це ослаблювало Крим в цілому. В разі протесту турецької сторони було вирішено дезінфор¬мувати її, вказуючи, що то козаки-випищики вчинили заколот і не слухаються гетьманських розпоряджень.\nПовстання під проводом Тараса Федоровича (Трясила) завершилось укладенням між польським урядом і ко¬заками Переяславської угоди. Тарас Федорович залишив гетьманство, але його брало на поруки козацтво. Ку-руківська угода зберігала свою чинність. Козаки по¬обіцяли видати ватажків самовільних морських походів і вкотре запевнили поляків, що спалять власні чайки, Реєстр було збільшено із шести до восьми тисяч. На всіх учасників повстання поширювалася амністія. Самі козаки вважали Куруківську угоду скасованою й від¬значили це своє бачення деяких пунктів угод великим-морським походом, під час якого було спустошено Чор-номорське узбережжя в районі Килії, Балчика, Варни. Поляки не заважали козакам, але своє коронне військо залишили в Україні.\nПро зростаючий вплив козацтва на міжнародні справи свідчить чергова спроба європейських монархів втяг¬ти козаків у розв'язання своїх політичних проблем. Деякі факти вказують на те, що трансильванський воєвода Габор за посередництвом Константинопольського патріарха вів якісь переговори з козаками. Після його смерті шведський король Густав-Адольф двічі направляв своїх послів до козаків з пропозицією підтримати його кан¬дидатуру на польський престол на випадок смерті поль¬ського короля. Але посли натрапили на реєстрових козаків, відданих королеві, й ті видали їх полякам. Просив шведський король також відрядити козацький загін для участі у війні, яку вів Ґустав-Адольф з Авст¬рією.\nДо речі, на вибори нового короля прибула делегація від козаків, яка зажадала захисту прав православних віруючих та забезпечення права голосу на виборах короля. Сенат дав досить двозначну відповідь: «Козаки дійсно становлять частину Речі Посполитої, але таку, як волосся та нігті на тілі людини — коли вони надто виростуть, то їх стрижуть».\nНа черзі постало питання про розширення участі козаків у європейських справах. До цього спонукало те, що новий король Польщі Владислав претендував на дві дуже престижні корони: московську, на яку його обрали самі москвичі, й на шведську, на яку він мав право як представник династії Ваза. Війна стала неминучою, й вона розпочалася.\nУже 1633 року розгорнулася московська кампанія. Козаки взяли в ній активну участь, оперуючи на Сіверщині під орудою Яреми Вишневецького та Адама Киселя. А наступного року під Смоленськом діяв цілий козацький корпус (20 тисяч чоловік) під проводом нового гетьмана Орендаренка. Козаки в цій кампанії відіграли велику роль. За Поляновським мирним договором (1634 р.) Владислав закріпив за Польщею Смоленську й Сіверську області, хоча московської корони й не здобув, Коли невдовзі спалахнула війна зі шведами, козаки воювали аж на Балтійському морі. їхні майстри на річці Німан збудували чайки, на яких козаки з моря блокували Кенігсберг*. Під час цієї операції вони за¬хопили шведський воєнний корабель.\nПовстання під проводом Павла Бута (Павлюка) за¬вершилося страшною поразкою козацького війська. Уго¬да, підписана з польським урядом, була принизливою (а підписував її від імені козаків військовий писар Богдан Хмельницький — уже тоді він набував дипло¬матичного досвіду, який дуже пригодився йому пізніше). Козаки виявили повну покору, прийняли призначену їм старшину і склали присягу на вірність королеві. Видані повсталими Павлюк, Томиленко та четверо інших ватажків були страчені у Варшаві.\nОстаточні підсумки повстання підбив сейм 1638 року. Він зменшив реєстр з восьми знов до шести тисяч, позбавив козаків самоуправління — старшина, як і раніше, мала призначатися — і ухвалив відбудувати зруйновану напередодні фортецю Кодак.\nЦю фортецю було зруйновано запорожцями під ке¬рівництвом гетьмана нереєстрових козаків Івана Су-лими. Того самого козацького ватажка, що 1633 року під час морського походу взяв у полон трипалубну турецьку галеру, триста турків і подарував їх разом з судном самому папі Римському Павлові V. Понтифік нагородив Сулиму золотим орденом з власною мініатюрою. Проте навіть така висока нагорода не врятувала геть¬мана від четвертування у Варшаві 1635 року за спробу підняти селян і міщан на повстання (а орден кинули в домовину на пошматовані останки).\nОстаннє перед Визвольною війною повстання під про¬водом Якова Острянина (Остряниці) закінчилося навди¬вовижу мирно. Козаки здали зброю, гармати, клейноди. Реєстрові козаки й запорожці уклали навіть угоду між собою про те, що не будуть мститися один одному. У депутацію до короля знову потрапив сотник Богдан Хмельницький. За підсумками переговорів козаки повністю капітулювали. Старшиною урядовці призначили майже самих поляків. Над козаками встановлювався суворий нагляд. Кодак, знову відбудований, не давав їм змоги вільно виходити в море. На цілих 10 років у Польщі запанував спокій. Але це було затишшя перед бурею.\nТаким чином, Запорізька Січ вела свою зовнішню політику як самостійна, незалежна держава. І хоча їй у багатьох відношеннях доводилося зважати на зверх¬ність Польщі, проте у випадках, коли складалися мож¬ливості, Січ негайно використовувала їх для захисту своїх прав, розширення козацької автономії. Козаччина бере найактивнішу участь у європейській політиці. Ба¬гато монархів змушені рахуватися з нею як з даністю й підходити до неї як до суб'єкта незалежної зов¬нішньої політики. Про це свідчило й залучення козаків до різних європейських коаліцій. Козацтво за допомогою дипломатичних і воєнних заходів захищало вітчизну від нападів різноманітних тогочасних ворогів. Серед політичних постатей найяскравішою була постать Петра Конаше-вича-Сагайдачного.\nСагайдачний — центральна особа української історії початку XVII -століття. Він підніс престиж українського козацтва. За його гетьманства козаки зайняли чільне місце в українському суспільстві, перебираючи на себе роль шляхти, яка дедалі більше полонізувалася й пе¬реходила в католицтво. Своєю діяльністю Сагайдачний\nповернув Києву значення культурного й релігійного осередку України. Діяння Сагайдачного впродовж ко-роткого часу уможливили майбутню державу Хмель-ницького. Вів гетьман також зважену й лояльну сто¬совно сусідів, особливо Польщі, зовнішню політику, чим уславився і як талановитий дипломат.\nПольська держава, бажаючи придушити козацький рух, одночасно відчувала гостру потребу в професіоналах такого рівня, якими були козаки. Тому вона, з одного боку, вживала репресивних заходів, а з другого — змушена була сприяти розвиткові козацтва. Ці про¬тиріччя й використовували козаки для того, щоб завзято боронити рідну землю й свою віру. При цьому вико¬ристовувалися як воєнні, так і дипломатичні методи. Народні повстання, серцевиною яких були саме козаки, завжди завершувалися підписанням угод, під час ук¬ладення яких козаки виступали самостійною стороною на засадах міжнародного права. Ці повстання приско¬рили наближення Визвольної народної війни проти поль¬сько-шляхетського поневолення, про що йтиметься в наступних лекціях.


Автомобільна відеотехніка | купити в інтернет магазинах України\nШукати тільки в категорії Автомобільна відеотехніка\nЛаскаво просимо до каталогу автомобільної відеотехніки!\nУ нашому каталозі представлені найновіші пропозиції від кращих інтернет-магазинів України, серед яких 130.com.ua та багато інших.\nЗа допомогою нашого сервісу ви можете порівняти ціни на автомобільну відеотехніку від таких відомих виробників, як Alpine.\nПо-перше, ви можете поступово переглянути сторінки каталогу автомобільної відеотехніки та відібрати найбільш привабливу ціну з тих, які наведені в блоці "Де купити?", розміщеному біля вибраного товару. Щоб зробити пошук більш конкретним скористайтеся можливістю сортування товарів за популярністю, числом пропозицій від магазинів або ж ціною.\nПо-друге, ви можете скористатися підбором за потрібними параметрами, що значно прискорить пошук товару, який відповідає вашим вимогам. Форма підбору розташована в крайній правій колонці каталогу товарів. У формі можна виставити потрібні налаштування пошуку, такі як бренди, ціна. Також ви можете вказати конкретний інтернет-магазин, в якому ви бажаєте придбати автомобільну відеотехніку за найнижчою ціною.\nЯкщо ж вам складно визначитися, на якому товарі зупинити свій вибір, то просто порівняйте відібрані автомобільну відеотехніку за всіма параметрами. Для цього натисніть "Додати до порівняння" біля кожного товару на сторінках каталогу. У правій частині екрана з'явиться список товарів для порівняння, в який можна додати або видалити товари. При натисканні на посилання "Порівняти" відкриється нова сторінка, на якій буде показана порівняльна таблиця параметрів обраних вами товарів.\nПорівнюючи ціни інтернет-магазинів на автомобільну відеотехніку за допомогою нашого сервісу ви завжди залишитеся задоволені своїми придбаннями та збережете час!\nIDIAL, Gazer, Boss, Mystery, Phantom, ...\nCYCLON FR BMW 5,X5,X6,UNIVERSAL 2010/11\nCYCLON FR BMW 5 serie, x5,x6 - Рамка установочная Специальная рамка-переходник для установки камер RC-SP/RC-SP CCD в штатное место BMW 5 serie, x5,x6 universal 2010/11 года выпуска\nGazer CA006-L - Крепление для камеры Gazer CC100, CC120, CC150 Крепление для камеры CC100, CC120, CC150 для автомобилей Volvo\nGazer CA0F0-L - Крепление для камеры Gazer CC100, CC120, CC150 Крепление для камеры CC100, CC120, CC150 для автомобилей Peugeot\nGazer CA110 - штатное крепление для камер Gazer CC100, СС110, CC125, CC155 Крепление для камер Gazer CC100, СС110, CC125, CC155 предназначено для установки в штатные места автомобилей Mitsubishi\nGazer CA127-L - Крепление для камеры Gazer CC100, СС110, CC125, CC155 Крепление для камеры CC100, СС110, CC125, CC155 для автомобилей Renault\nGazer CA132 - Крепление для камеры Gazer CC100, CC120, CC150 Крепление для камеры CC100, CC120, CC150 для автомобилей Mitsubishi\nGazer CA143-L - Крепление для камеры Gazer CC100, CC120, CC150 Крепление для камеры CC100, CC120, CC150 для автомобилей Opel\nGazer CA178-L - Крепление для камеры Gazer CC100, CC120, CC150 Крепление для камеры CC100, CC120, CC150 для автомобилей Chevrolet\nGazer CA210 - Крепление для камеры Gazer CC100, CC120, CC150 Крепление для камеры CC100, CC120, CC150 для автомобилей Mercedes\nMercedes Gazer CA218 - Крепление для камеры Gazer CC100, CC120, CC150 Крепление для камеры CC100, CC120, CC150 для автомобилей Mercedes E (W212)/ S (W221)


Як зареєструватися в Poker MIRA\nГоловна / Довідник / Як зареєструватися в Poker MIRA\nЯк зареєструватися в PokerMIRA?\nЗавсідники покер-румів прекрасно знають, що практично в будь-якому з них зареєструватися простіше простого. Більш того, алгоритм дій практично аналогічний, за винятком деяких нюансів. Тому охочим долучитися до PokerMIRA потрібно здійснити декілька стандартних дій, які не заберуть багато часу. А щоб виключити непорозуміння, пропонуємо зручну покрокову інструкцію.\n1. Для початку необхідно завантажити клієнт покер-руму, перейшовши на офіційний сайт і натиснувши в закладках кнопку «Завантажити».\n2. Після завершення завантаження починаємо установку. Запускаємо програму стандартним чином і вибираємо потрібна мова інтерфейсу: англійська, російська чи українська.\n3. Коли з'явиться повідомлення Майстри PokerMIRA про те, що установка софта на комп'ютер розпочато, клікаєм «Далі». При цьому краще наслідувати рекомендації і на якийсь час закрити інші додатки. У процесі установки будуть копіюватися файли, доведеться трохи почекати.\n4. Після завершення установки відкриється вікно покер-руму. Новому користувачеві належить зареєструватися, створивши власний обліковий запис. Кількома «Реєстрація» у вікні входу.\n5. Тепер потрібно заповнити анкету в розкрився вікні. Все гранично просто - вводимо інформацію у відповідні поля. Рядки, позначені *, ігнорувати не можна. Потрібно придумати логін, пароль, вказати реальні особисті дані: ПІБ, адресу, номер телефону, стать, підтвердити, що вам не менше 18 років. Крім того, є можливість ввести бонусний код, якщо він є. Коли всі поля заповнені, тиснемо «Створити».\n6. Якщо все зроблено вірно, відкриється вікно з привітанням. Аккаунт вже є, можна приступати до освоєння інтерфейсу покер-руму і починати гру на реальні чи умовні гроші.\nPokerMIRA поки ще не те місце, де збираються справжні акули покеру, зате саме цей сайт стане відмінною стартовим майданчиком для новачка. Тому можна сміливо реєструватися і освоювати премудрості онлайн ігри. Удачі!\nFournier 2818 Блок (12 колод) 100% пластикових карт 6 зелених / 6 оранжевих\nТурнірні фішки для покеру "Pro Tournament" номінал 1000


ledilid | Entries tagged with росія\nСтавка на Медведчука\nJul. 15th, 2012 09:38 pm\nВолодимир свєт Путєн, коли змусив чекати Януковоча на зустрічі кілька годин, а натомість тусувався з брудними байкерами, послав "донецьким" сигнал номер раз - зневага.\nЗате того ж вечора президент Росії був гостем у ялтинському маєтку свого кума Медведчука. Посиділи, не поспішаючи, побухали в присутності Оксани Марченко й без неї. Це був сигнал номер два.\nЗдається, Путєн недвозначно кагбе натякає, на кого робить ставку в українській політиці.\nСірий кардинал, голова адміністрації президента часів Кучми, князь тьми і темників, голова СДПУ(о)-НСДАП і взагалі ацький сотона - це пам'ятають хоч трохи старші і незайве знати молодим.\nЩоб зрозуміти, хто він зараз, варто почитати найсвіжіше інтерв'ю.\nДо речі, для юлефанів там є чимало цікавого - в сенсі співпраці Медведчука з Тимошенко та його участі в газових контрактах 2009 року.\nА до френдів і читачів - запитання:\nот як ви вважаєте, вся та пропагандистська кампанія, на яку Медведчук викидає мільйони доларів, - вона справді приречена на провал, бо цей сотона не має шансів на повернення у велику політику, чи наш народ такий темний, а молоде покоління виросло таке тупе й необізнане, що може підтримати цей гадський проект "Украінский вибор"?\nДля тих, кому влом читати: постарілий Медведчук "за" - зміну влади, соціальні й демократичні (?) стандарти, звільнення Тимошенко, федеративний устрій, другу російську мову, подвійне громадянство з Росією, спасібодєдузапобєду і т.д. - бо за це більшість населення України.\nЧи це взагалі придумано для того, щоб створити контраст, на тлі якого Януковочі виглядатимуть білястими й пухнастими опонентами Рашки?..\n"Август. Восьмого" прокочується по Україні\nА хто тут тішився, що імперсько-шовіністично-антигрузинський фільм "Август. Восьмого" слідом за молдаванами й азербайджанцями заборонили до показу і в Україні?\nОб'ява вчорашнього дня в "Лінії кіно", що в Києві, в "Аладдіні" на Позняках. Усе є, і час цілком праймовий. Ну хіба дітей до 18 не пускають.\nВоц зе фак...\nДо речі, співвласник мережі "Лінія кіно" - Олександр Ткаченко, той, що генпродюсер "1+1".\nБойкотуємо, звісно. Але ж очевидно, що свою касу ця шняга в Україні візьме, як і всі "9-ті роти" і "Служебниє романи. Наше время".\nДо речі, почитайте статтю УНСОвця Валерія Бобровича - автора бойового "Щоденника сотника Устима (Як козаки Кавказ воювали)" - в "Україні молодій" за мотивами фільму "Серпень. Восьмого" і російсько-грузинської війни взагалі.\nРосія без Путіна така спокуслива\nFeb. 17th, 2012 07:08 pm\nЯким був 2011 рік. 265 роликів YouTube на будь-який смак (частина 6). Спорт\nDec. 30th, 2011 02:01 pm\nЧастина 1 (Янукович, Донбас) - тут.\nЧастина 2 (Тимошенко) - тут.\nЧастина 3 (Азаров, Луценко, Табачник, дебілізми інших чиновників і депутатів, менти, Ландік) - тут.\nЧастина 4 (демонстрації, протести й сутички, "Femen", ще всіляке з України ) - тут.\nЧастина 5 (світ) - тут.\nНСК "Олімпійський": три роки реконструкції за одну хвилину.\n( багато роликів YouTube - футбол, Євро-2012, перемоги, курйози та ін. >>>>> )\nhttp://ledilid.livejournal.com © 2011.\nрік в історії,\nбл*ді а не леді,\nЯким був 2011 рік. 265 роликів YouTube на будь-який смак (частина 5). Світ\nЦунамі в Японії.\n( багато роликів YouTube - події у світі>>>>> )\nhttp://ledilid.livejournal.com © 2011\nЯким був 2011 рік. 265 роликів YouTube на будь-який смак (частина 4). Демонстрації та інше\nDec. 30th, 2011 12:37 pm\nДемонстрації, протести, сутички\nДень Перемоги у Львові: сутички й стрілянина.\n( багато роликів YouTube - Демонстрації, протести й сутички, Femen, ще всіляке з України >>>>> )\nЯким був 2011 рік. 265 роликів YouTube на будь-який смак (частина 3). Уряд пішов на! Чиновники-менти\nПрем’єр Микола Азаров порадував українців одкровеннями – про те, як він сам вирощує капусту у себе під домом і потім із задоволенням її їсть.\n( багато роликів YouTube - Азаров, Луценко, Табачник, уряд пішов на, дебілізми інших чиновників і депутатів, менти, Ландік >>>>> )\nЯким був 2011 рік. 265 роликів YouTube на будь-який смак (частина 2). Тимошенко\nDec. 30th, 2011 11:50 am\nЮлія Тимошенко бігає в Кончі-Заспі з собакою й охоронцем. Дистанція - 9 800 метрів. За нею стежать.\n( багато роликів YouTube - справа Тимошенко>>>>> )\nЯким був 2011 рік. 265 роликів YouTube на будь-який смак (частина 1). Янукович, Донбас\nDec. 30th, 2011 11:48 am\nЦей пост я збирав цілий рік – після помітних, цікавих подій додавав у "вибране" сторінки, які містять відео з цих подій. Також накопичував усілякі прикольні ролики й просто цікавинки.\nІ от рік закінчується. Час підбивати підсумки, згадувати, узагальнювати.\nДалі (в кількох постах, частинами) – 255 роликів на різні теми, від "шльоперських" конфузів Януковича до цікавих моментів на спортивних майданчиках. Є й приколи (їх найбільше), і трагедії, і хроніка.\nЗрозуміло, що все це переглянути нереально. ПОПЕРЕДЖЕННЯ: Багатьом може не сподобатися, що трафік дуе великий. Вибачайте. Але хай буде як архів. Кожен може тут знайти щось на свій смак.\nЯнукович виступає в Давосі: "Цей слоган – "Увікни... увік… увікни... увікнить для себе Україну" – це слоган промо-кампанії нашої держави до Євро-2012. Для того щоб увікнути Україну, я хочу сказати, достатньо щоб подивитися на неї власними очама, коли почнуть квітнути каштани в Києві. І коли почнеться тепло, і в містах українських почнуть роздягатися жінки. Побачити цю красу – це чудово"\n( багато роликів YouTube - Янукович, Донбас >>>>> )


ПРОчитання & бібліотеку: червня 2020\nЧи справді просто писати фентезі?\n25 червня на платформі Публічні бібліотеки Солом’янки відбулася онлайн-зустріч із Інною Ковалишеною (Інна Ковалишена), історикинею, перекладачкою, сценаристкою, письменницею з міста Вінниця. Говорили про українське фентезі! Так, воно існує й досить успішно розвивається! Наша гостя зізналася, що: «Пише з трьох років, дописує – з двадцяти. Має історичну освіту з домішком етнології, що неабияк впливає на написане. Вона срібна призерка першого конкурсу фентезі-оповідань «Брама». Її оповідання виходили друком у збірці «Брама. Багряні ночі» та збірці «Через воду і вогонь» від Азимуту. Також видала в електронній версії оповідання «Дгарма» від «Тотемного видавництва».\nВідеозапис. Частина 1\nВідеозапис. Частина 2\nАвтор: Olga на 6/26/2020 08:42:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, Інна Ковалишена, стимулювання читання\n22 та 24 червня на платформі Публічні бібліотеки Солом’янки відбувся вебінар на тему «Лідерство: що це, категорії лідерства, навички лідера і як лідерство працює не лише в професійному, а й сімейному житті» від тренера з персональної ефективності, комунікацій, емоційного інтелекту Вікторії Дівоньки (Освітній хаб міста Києва). Для зручності вебінар було розбито на дві частини, перша – у вигляді наочної презентації, друга – у звичному онлайн-режимі. 24 червня трапилися перебої зі світлом через негоду, тож 26 червня ми надолужували недоотримані знання та робили практичні вправи.\nЗаняття 1 (презентація)\nЗаняття 2 (початок)\nЗаняття 2 (продовження)\nАвтор: Olga на 6/26/2020 02:49:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, вебінар, Вікторія Дівонька, лідерство\nЗа традицією, останнього четверга місяця бібліотеки Солом’янки зустрічаються з представниками українських періодичних видань. З початком літа й канікул і настрій відповідний. Закортіло до карантинного життя додати трохи молодого драйву та зустрітися з Наталією Степанчук – головною редакторкою щомісячного журналу для підлітків «Однокласник» – письменницею, активною популяризаторкою читання серед школярів, учасницею численних книжкових фестивалів в Україні, серед яких Книжковий Арсенал, Одеський міжнародний Корнійчуковський фестиваль дитячої літератури, Міжнародний фестиваль інтеграції слова у сучасному арт-просторі «Lytavry» та інші.\nНагадаємо, «Однокласник» – журнал із 95-річною історією! І це – єдиний в Україні журнал, який не тільки створюється для підлітків, але й який створюється підлітками, адже читачі журналу часто стають його авторами. Третина видання – це «Літературний додаток» з оповіданнями та віршами сучасних українських авторів.\nТож цілісінький 1,5 годинний ефір з теплом і сонцем у голосі говорили про «Однокласник» – журнал для тих, хто любить читати, про вир його «підліткового» життя (різноманітні конкурси, можливості, постери та цікаві факти про зірок, кросворди, лайфхаки), про «кухню» та плани сучасного видання, про друзів «Однокласника» (зокрема й бібліотеки) та його натхненників та партнерів, про любов до книги і постійне прагнення самовдосконалення!\nАвтор: Olga на 6/25/2020 07:20:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, журнал "Однокласник", Наталія Степанчук, стимулювання читання\nНадвечір 23 червня усі охочі мали змогу відвідати таємничу містерію за участю привида американського письменника, драматурга, одного із провідних представників американського романтизму Едгара Аллана По! Нагадаємо, Едгар По був одним із перших американських професіоналів короткого оповідання (новели) і засновником детективу, його внесок у жанр наукової фантастики неоціненний. А ще він був першим відомим американським письменником, який намагався заробляти винятково творчістю. Про те, чи добре це йому вдавалося, та про безліч унікальних фактів з біографії Едгара По ми дізналися з вуст його привида. А також взяли участь у вікторині на знання нюансів біографії письменника та із завмиранням серця прослухали фрагмент його оповідання «Маска червоної смерті».\nАвтор: Olga на 6/24/2020 07:19:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліоніч, бібліотека онлайн, Едгар По\n23 червня о 15:00 на сторінці Публічні бібліотеки Солом'янки відбувся традиційний правоосвітній вебінар із Сергієм Бреусом, директором Правобережного київського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Цього разу, у продовження попереднього вебінару з питань захисту прав осіб літнього віку, укладення договору довічного утримання та спадкового договору говорили про особливості укладення заповіту, про види заповітів, про обов’язкове нотаріальне засвідчення заповіту, яке є підставою для здійснення передачі майна за бажанням заповідача у межах правового поля. Питання дражливе і краще б із ним не стикатися, але кожна нормальна людина має право почуватися захищеною та спокійною за своїх нащадків, – отже, мусить бути обізнаною.\nАвтор: Olga на 6/24/2020 07:16:00 дп Немає коментарів:\nАвтор: Olga на 6/23/2020 04:04:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: Ірина Мацко, стимулювання читання\n«Працюю бібліотекарем і скажу одне: це не професія – це стан душі, покликання, карма… бути посеред книг, бачити захопливі вдячні очі читача, бо ти, бібліотекарю, порекомендував САМЕ ТУ книгу… а це важливо… як і важливо те, з якою теплотою ти вкотре торкаєшся зношеної (або по-іншому: читаної-перечитаної) палітурки… Колись на одному із поетсайтів написала: «Поезія моє небо»… це було давно, проте так думаю й нині …крути не крути, але моя доля тісно-претісно переплетена з книгою і від цього я лише щасливію…» Леся Шмигельська\nЗдавалося б, презентація сьомої книжки поезій «Сьоме небо» чуттєвої поетеси та нашої колеги бібліотекарки із Прикарпаття Лесі Шмигельської у бібліотеках Солом’янки є малоймовірною. Тому є декілька причин, однак опановані нами онлайни дарують нам можливість зустрітися у часопросторі, перемагаючи обставини.\nТож 19 червня о 19:00 відбулася онлайн-зустріч із пані Лесею, яка була сповнена, водночас, сповідальної щирості та душевної висоти, і, що особливо приємно – пишання своїм фахом! А ще захоплює те, з якою теплотою вона говорить про своїх рідних, про друзів, про людей, «які повірили в неї». І це не напускне, вона така і є. За те її й шанують, тому до її неба й тягнуться. І вчаться у неї мислити високими, чистими й теплими категоріями.\nАвтор: Olga на 6/20/2020 04:55:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: Леся Шмигельська\nТрадиційно у четвер, 18 червня, за участі п. Отто Стойка, лікаря-методиста Київського міського центру громадського здоров'я, к.мед.н. та п. Ірини Цісар, психолога Київського міського центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді відбувся вебінар зі здорового способу життя.\nЦього разу ми зосередили свою увагу на результатах досліджень звичок та навичок, які дозволяють людям лишатися здоровими та жити довго. Під час вебінару ми дізналися багато корисного про те, якими мають бути режим роботи і віпочинку, харчування і рухова активність, ба навіть особливості вдачі, аби жити довго. А також про те, що на Землі існують унікальні так звані «голубі зони» – регіони, де мешкає найбільше довгожителів. Тож навіть якщо ми досі не замислювалися, чи «правильно й здорово» ми живемо, започаткувати здоровий спосіб буття ніколи не пізно. Адже, за твердженням фахівців, якщо людина змінює свій спосіб життя, за досить короткий термін у неї перезапускається близько 500 генів. А це – мало не інша людина.\nТож разом із нашими гостями бібліотеки Солом’янки зичать усім довгих літ, при здоров’ї та доброму гуморі! Шануймося!\nАфіша в нас динамічна: https://www.facebook.com/zbs.solomyanska/videos/942120202900397/\nАвтор: Olga на 6/19/2020 01:00:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: здоровий спосіб життя, здорові звички, Ірина Цісар, Отто Стойка\nУ четвер 17 червня відбулася онлайн-зустріч із Ксенією Мацкевич, директоркою з прав і громадських зв'язків Видавництва «Кальварія» (Кальварія українське видавництво). Саме про вміння цікаво розповідати історії, які змінять нас і світ, йшлося під час етеру. Загалом, про слово «цікаво» (несподівано, привабливо, креативно) та про питання «для чого?» (нам і світові), як про визначальні у будь-якій справі, оповідалося багато, з прикладами і аргументами. Водночас порушувалося багато тем: про славу і заробіток, про те, скільки людей та у який спосіб вирішують долю книжки, про шлях книжки від автора до видавця та від видавця – до читача, про особливості роботи з авторами та перекладачами, про стереотипи щодо книговидання та їх руйнування, про роль комунікацій і креативної індустрії у видавничій справі, про вітчизняну та перекладну літературу, про прозу й поезію, про найулюбленіші видання та найнезабутніші презентації, які вже стали історією. Але якщо підбити підсумки, досвід книговидавця не буває заскорузлим. Найвибагливішого читача можна й треба дивувати, над чим «Кальварія» і працює.\nАвтор: Olga на 6/18/2020 02:09:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: видавництво "Кальварія", Ксенія Мацкевич\nЗадача №1 у період карантину – не забувати старих навичок і здобувати нові, а хоч би й у царині фотографії! Бібліотеки вам радо в цьому допоможуть! Колись карантин закінчиться і ми всі відновимо свої подорожі. І нам захочеться вдалих кадрів – тих, що «на все життя».\nТому 17 червня о 19:00 на сторінці Публічні бібліотеки Солом'янки всі охочі мали можливість навчитися робити гарні та цікаві фото разом з Ганною Семеновою – фотографом, засновницею бренду хусток «Візерунок» і видавництва листівок «Фотофабрика».\nЗа приклад вдалих кадрів пані Аня взяла серію власних фотографій з фотопроєкту «Краса Українських гір», які здобули І місце у міжнародному арт-проєкті «Parade Of Festivals» (Словенія, 2017). А допомогли віддзеркалити довершену красу природи любов до подорожей, вміння упіймати вдалий кадр та шана до українського культурного спадку. «…Там, під Чорногірським хребтом розкинулось мальовниче село Дземброня. Найбільш високогірне село в Україні. Ліси, полонини, чисте повітря дарують гармонію і спокій. Тут бували і Леся Українка, і Василь Стефаник. Віддалена місцевість, якої майже не торкнулась цивілізація, надихнула режисера Сергія Параджанова на зйомки його легендарного фільму «Тіні забутих предків». Ця краса надихнула і мене зробити серію фотографій...»\nАвтор: Olga на 6/17/2020 12:52:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: Ганна Семенова\nВ'ячеслав Купрієнко: "Я є Україна"\n"Людина - це і є перша, головна молекула нації, народу, етносу"\nВвечері 16 червня на платформі Публічні бібліотеки Солом'янки відбулась чуттєва пісенно-поетична сповідь. Наш гість - офіцер запасу, учасник бойових дій в Афганістані, волонтер, автор-виконавець, лауреат фестивалю "Пісні, народжені в АТО", письменник В'ячеслав Купрієнко. Він пройшов Афганістан, знає китайську мову, пише дитячі казки і не розлучається зі своєю гітарою. Він об'їхав майже всі міста в зоні АТО, підтримуючи бойовий та моральний дух бійців. Він впевнений, що "ми здобудемо справжню незалежність будь-що і які б зараз реванші не відбувалися, точка та пройдена, після якої можливий повний реванш".\nПід час ефіру звучали пісні на слова Тетяни Яровициної ("Україна", "Урок історії","Шлях мого українства", "Ще буде час"), Гліба До ("Лелека над Донецьком"), Оксани Стоміної ("Мій Маріуполь", "Останній прапор"), Інни Ковальчук ("Не плачте"), Станіслава Чернілевського ("Час народу"), авторська - "Онук і дід".\nАвтор: Olga на 6/17/2020 09:00:00 дп Немає коментарів:\n16 червня, у черговий бібліотечний правовий вівторок, як завжди о 15:00, користувачів Публічних бібліотек Солом'янки чекав правоосвітній вебінар із Сергієм Бреусом, директором Правобережного київського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.\nГоловна тема зустрічі - захист прав осіб літнього віку, укладання договору довічного утримання. Пан Сергій розповів яким чином укладається договір, про підстави його оспорення, про імперативні (обов'язкові) норми в цивільному кодексі щодо невиконання умов договору, а також про базові правовий принцип - принцип добросовісності; надав відповіді на питання: чи надається особі похилого віку соціалний працівник, якщо укладений договір довічного утримання та чи можна розірвати спадковий договір?\nАвтор: Olga на 6/16/2020 11:30:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: договір довічного утримання, захист прав осіб літнього віку, правові консультації, Сергій Бреус\nНа платформі Публічні бібліотеки Солом'янки відбулась онлайн-зустріч із експертом з комунікацій Георгієм Арабулі.\nГоворили про основи інформаційної грамотності, які вберігають від дезінформації та маніпуляцій; про те, чи соцмережі можуть бути джерелом достовірної інформації; про те, як розрізняти серйозні медіа та інфоресурси-маніпулятори; як сприймати інформацію з медіа критично, та як не панікувати і зберігати холодний розум в час бурі "поганих новин".\nАвтор: Olga на 6/15/2020 11:30:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: Гіо Арабулі, критичне мислення\nПсихологи кажуть, що суть маніпуляцій зводиться до того, щоб викликати у людини страх, сором або почуття провини та використати її для задоволення своїх цілей. Проте не завжди маніпулятор усвідомлює свої дії − часто люди маніпулюють тому, що не знають, як інакше досягти свого, або бояться і соромляться прямо говорити про потреби.\nТо хто ж такі маніпулятори і психопати? Як їх розрізнити і знайти управу? Як не стати їх жертвою? Як успішно мати справу з маніпулятором?\nПро це розповіла під час чергового вебінару практикуючий психолог, КПТ-терапевт, засновник Тренінгової агенції «PRO Trainings» Злата Біневич.\nАвтор: Olga на 6/15/2020 11:00:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: Злата Біневич, психолог в бібліотеці, психологічна допомога, психологічна маніпуляція, психологія\nНадвечір 12 червня ми вшановували пам’ять видатного земляка, українського поета, політичного діяча та археолога Олега Ольжича. Онлайновий захід, приурочений до річниці загибелі Ольжича у німецькому концентраційному таборі Заксенгаузені, провів Назар Розлуцький, історик, засновник Освітньо-мистецького проєкту «Знай наших», науковий співробітник Музею української діаспори, учасник нинішньої російсько-української війни.\nПід час зустрічі ми дізналися про цікаві факти з біографії Олега Ольжича, життя та творчість якого – суцільна боротьба за вільну Україну, за що він і поплатився своїм молодим життям. Нагадаємо, Олег Ольжич за найжахливіших часів нищення українського народу очолював культурно-освітню референтуру Проводу Українських Націоналістів (1937) і Революційний Трибунал Організації Українських Націоналістів (1939—1941), був заступником Голови Проводу та Головою Проводу на українських землях (з 05.1942) та Головою ПУН Об’єднаних Українських Націоналістів (з 1944 аж до загибелі 10 червня 1944 року). Також у рамках заходу ми мали змогу прослухати поему «Незнаному воякові», яка розкриває дух і прагнення українців до свободи, окремі уривки з якої закарбувалися в пам’яті українців.\nАвтор: Olga на 6/13/2020 09:59:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, Назар Розлуцький, Олег Ольжич\nБлагодать духу героїв\n12 червня о 15:00 відбулася онлайн-зустріч із Володимиром Гонським, публіцистом, бардом, волонтером, ведучим сцени Євромайдану, заслуженим діячем мистецтв України, автором понад ста наукових та публіцистичних праць на теми патріотичного виховання, мовознавства, соціофілософії, політичних процесів, історії геноциду українського народу, його визвольної боротьби. З 2010 року пан Володимир провів близько 1000 виступів, патріотичних бесід-концертів для учнів, студентів, інтелігенції, воїнів, переселенців, закордонних українців, під час яких подарував понад 20 тисяч своїх та інших патріотичних книг. І не дивно, бо Володимир Гонський – Людина Духу та надзвичайно цікавий оповідач.\nЦе була захоплива розмова про благодать служіння інтересам своєї Вітчизни, про те, чому не варто боятися національної ідеї, про те, яку масу рушіїв розвитку втрачає людина, якій "всьо равно" і "какая разніца", про те, чому у цій точці Всесвіту людина має відчувати, пізнавати і творити світ саме українською мовою! А також про те, чому відмерла національна історична пам’ять та наше невміння цінувати своїх Героїв сьогодні озветься нашим нащадкам значними втратами та жертвами завтра. Розмова точилася навколо книжки Володимира Гонського «Людина і нація. Час воїнів», яка 2011 року на Першому Міжнародному конкурсі українських письменників «Козацька балачка» була визнана найкращим твором, що пропагує національну ідею, пробуджує національну гідність та свідомість. Згодом її було перевидано, у ній ожили ще й 320 фото героїв Боротьби за Україну 1917-2012 рр.\nАвтор: Olga на 6/12/2020 10:30:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, Володимир Гонський, патріотичне виховання, шлях української нації\nПсихічне здоров'я - це стан інтелектуально-емоційної сфери, основу якого складає відчуття душевного комфорту, яке забезпечує адекватну поведінкову реакцію. Такий стан обумовлений як біологічними, так i соціальними потребами, а також можливостями їх задоволення.\nАктивному довголіттю людини сприяють такі психічні аспекти як стійка психіка, що досягається самовихованням i аутотренінгом; доброта, чуйність, чесність, сумлінність i почуття гумору; бажання жити. Ці фактори більш повно реалізуються при інтелектуальній насиченості життя, творчій праці, сімейному благополуччі.\nВ той же час довготривале перенапруження є ворогом здоров'я. Реалізуючись у стресовий синдром, воно порушує наше нормальне самопочуття, породжує дискомфорт i хворобу.\nВвечері 11 червня відбувся вебінар на тему психічного здоров’я, який провели п. Отто Стойка, лікар-методист Київського міського центру громадського здоров'я, к.мед.н. та п. Ірина Цісар, психолог Київського міського центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді. Говорили про те, які загрози для людської психіки існують у сучасному світі, які є техніки та прийоми, які допомагають людині опанувати себе. Також не забули і про книжки, які допомагають нам стати сильнішими. Як завжди – динамічно і натхненно – у діалозі між собою і нами – наші гості вже традиційно ділилися знаннями про те, як зберегти здоров’я у всіх сферах нашого буття та вміти допомогти іншим.\nАвтор: Olga на 6/11/2020 11:30:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, здоровий спосіб життя, Ірина Цісар, Отто Стойка, психічне здоров'я\n11 червня відбулася онлайн-зустріч із Ганною Хрипунковою, головною редакторкою видання donpress.com, переселенкою з Донецька, яка знає, що Донецьк – це Україна. Під час досить відвертої розмови йшлося про майбутнє Донбасу, про те, як чекають на Україну в тимчасово окупованому Донецьку, про те, як з плином часу змінюються настрої прихильників окупації, про те, як вгасає віра у якісь добрі зміни: на побутовому та духовному рівні, на реальних прикладах – від елементарної відсутності ліків до краху вищої освіти та відсутності будь-яких перспектив. Також говорили про постійну загроженість українців окупованого Донбасу, про їхні страхи та про те, як вони перемагають свій страх завдяки відчайдушним вчинкам. І, авжеж, – про відчуття переселенця «мирне життя для нас так і не настало». Про те як прийняла їх Україна, про те, як вони мріють повернутися в рідні міста і села: хто – назавжди, хто – для розбудови Донбасу в період постокупації, хто – для проведення просвітницьких культурологічних зустрічей у бібліотеках... На питання: чи важко тримати таку довірливу інтонацію, так розважливо та неупереджено доносити інформацію до обох «сторін» конфлікту, ми почули втомлене та людяне: «Я просто пишу як є».\nДосі не відпускає цей ефір, адже навдивовижу спокійним голосом, констатуючи голі факти, аналізуючи причини і наслідки окупації, порівнюючи «тут» і «там», українська журналістка родом з Донецька пояснювала, що варто, а чого не варто робити, аби зберегти єдність та прискорити повернення українських окупованих територій. Дуже важко словами передати «ціну питання», щоб достеменно відчути означену трагедію, її треба пережити. Мурахи поповзли насамкінець, коли звучали вірші пані Ганни про Донецьк, олюднений образ рідного краю…\nАвтор: Olga на 6/11/2020 08:30:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: Ганна Хрипункова, патріотичне виховання\nЕтнографічна студія "Червона книга обрядів Буковини"\n10 червня відбулася онлайнова зустріч із Іванною Стеф’юк (Олещук), кураторкою проєкту «Спадщина», завідувачкою науково-методичним кабінетом дослідження та збереження традиційної культури Центру культури Буковина та науковою співробітницею музею Марка Черемшини (Снятин, Прикарпаття), кандидаткою філологічних наук.\nТрансляція велася безпосередньо з Центру культури Буковина та стосувалася старовинних буковинських обрядів, що зникають. Віртуальна зустріч нагадувала своєрідну обрядову «машину часу», захопливий політ якою переповісти неможливо. Дивіться і слухайте самі!\nНатхненна своєю розповіддю про традиції рідного краю, пані Іванна ніби й забула, що у житті є прекрасною поетесою та письменницею. Лише насамкінець зачитала оповідання, присвячене своєму дитинству. Оповідання написане діалектною мовою і є таким запашним та знайомим, що мимоволі закортіло відтворити рецепт Іванниної бабусі. Адже воно про те, як бабуся пекла буковинську «піцу».\nАвтор: Olga на 6/10/2020 05:30:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, етнографія, Іванна Стеф'юк, народознавство, обряди Буковини\nСереда - час майстування! Наш гурток хенд-мейд продовжує працювати віртуально, то ж, друзі, - в'яжемо з нами ◕‿◕\nІ нагадуємо, слідкуйте за нашими майстер-класами на Публічні бібліотеки Солом'янки!\nПопереду ще багато нових, цікавих ідей! Попередні майстер-класи можете переглянути тут.\nАвтор: Olga на 6/10/2020 08:14:00 дп Немає коментарів:\nПравовий червень триває\n9 червня о 15:00 традиційно відбувся правоосвітній онлайн-семінар із Сергієм Бреусом. Цього разу йшлося про корупцію. Здавалося б, корупція і ми – речі несумісні. Проте, як виявилося, небезпека скоєння корупційних правопорушень чигає на кожного громадянина мало не на кожному кроці: і коли людину провокують на хабар, і коли людина намагається у незаконний спосіб «залагодити» справу, яка «не рухається», і коли раптом їй підносять «невинний» подарунок, за вартістю більший, ніж прожитковий мінімум, тощо. А наша справа – бути обізнаними, орієнтуватися та вміти казати «ні» – словом, не вестися на чиюсь облуду і не провокувати самим.\nНагадуємо, що система Центру безоплатної вторинної правової допомоги відновила роботу, у філії Центру, яка розташована у Солом’янському районі за адресою вул. Єреванська, 32, вже ведеться прийом громадян (за попереднім записом): тел. 044 593 97 60, 073 593 97 60.\nАвтор: Olga на 6/10/2020 02:14:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: корупційні правопорушення, правова освіта в бібліотеці, правові консультації, Сергій Бреус\n«Пухнасті друзі письменників»\nУ багатьох з нас є домашні улюбленці – коти, собаки, ба більше – папуги, рибки, черепахи чи навіть змії. А митці літературного слова – ще ті поціновувачі домашніх тварин! Про деяких письменників та їхніх домашніх улюбленців ми і хочемо вам розказати.\nВдома у Твена завжди жили кішки. Марк Твен вважається великим оригіналом в області виховання кішок. Кажуть, що серед них зустрічалися навіть дресировані: вони по дзвіночку збігалися на певне крісло, а за наказом «спати» могли прикинутися сплячими.\nКоти Марка Твена мали свої пристрасті: найбільше їм подобалося спостерігати за тим, як письменник грає в більярд. А кіт Бамбіно вмів черпати воду лапкою і цієї ж лапою гасити вогник свічки в маленькій лампі, від якої письменник припалював!\nПисьменника всюди супроводжували його собаки - такси Камп і Спайс, хорти Дуглас і Персі, дірхаунд Майда. Улюбленець Скотта песик Камп майже завжди був разом із господарем, коли останній лазив по скелях. Там Кемп допомагав митцю вибирати найзручніший шлях. Любов Вальтера Скотта до рудого Адама також згадується в його біографічних нарисах.\nВиявляється, що Ернест Гемінгвей надавав перевагу кішкам над собаками. У письменника було більше як тридцять кішок. Можливо, ви чули термін «гемінгвеївські кішки»? Так ось особливість цих кішок у тому, що деякі з них мали по шість пальців на лапках (звідки і пішов термін),\nВ обов'язкову програму власника кішок, на думку Гемінгвея, має входити фантазування щодо яскравих імен, наприклад: Екстаз, Самотній Брат, Пілар, Скунс, Ракета тощо.\nФранцузька письменниця однаково любила собак і кішок, що завжди жили в будинку її батька. З особливою гордістю та любов`ю Франсуаза у спогадах згадувала таксу, перетворену її батьком в песика-самокат.\nДо старості у бідної тварини відмовили задні лапки, однак жоден ветеринар не брався лікувати її. Тоді батько Франсуази, П'єр Куаре, сконструював невеликий візочок, на якому звірятко могло не просто пересуватися, але і навіть бігати по вулицях.\nУ 1960 році американський письменник Джон Стейнбек, щоб відновити сили після серцевого нападу, вирішив відправитися у подорож по США. У попутники письменник вибрав пуделя на ім'я Чарлі.\nРазом із Чарлі Стейнбек подолав майже 20 тис. км і відвідав більше 30-ти штатів. За спогадами письменника, Чарлі допомагав йому легко налагоджувати контакт з людьми, бо був лагідним та привертав до себе увагу оточуючих. Про свої пригоди у цій подорожі Джон Стейнбек написав у книзі «Подорож з Чарлі у пошуках Америки».\nАвтор: Olga на 6/09/2020 12:12:00 пп Немає коментарів:\n8 червня о 19:00 на платформі Публічні бібліотеки Солом’янки вдруге за час карантину відбулася онлайн-зустріч із письменницею Світланою Дідух-Романенко (Svitlana Didukh Romanenko), яка пише поезію і книжки для дітей.\nЦього разу ми почули від пані Світлани і прозу. Вельми дотепне оповідання про двох сестер, море і їхніх родичів. А ще письменниця майстерно читала напам’ять власні верлібри і римовану поезію. Були вірші з присвятою – синові й… собі 25-річній. Нині авторка зізналася, що переживає кризу середнього віку, хоча їй всього… 37 років, але життєвий досвід… Саме він вчувається у кожному рядку поезії. Самоіронія, критичне мислення і філософія, на кшталт японської культури, коли краса вбачається у недоліках. А життєвий досвід, за словами пані Світлани, – «це вміння поважати чужі рани».\nВідповідаючи на запитання, письменниця зауважила, що карантин відібрав час виступів і презентацій, адже вона артистична натура, і вважає, що написане має бути почуте і оцінене. Пані Світлана зізналася, що вельми любить літні вечори й добре нині почувається на природі. Родом авторка з Борисполя, де і мешкає. Каже, якби не письменство, то займалася б акторством (реалізований проект «Козирні дами»). Та наразі весь її час поглинає фотосправа – душа прагне розвитку в цьому напрямку… Працює перекладачем, копірайтером, ведучою культурно-розважальних заходів.\nАвтор: Olga на 6/09/2020 12:24:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, онлайн-зустрічі, Світлана Дідух-Романенко, стимулювання читання\nДе Велика Ведмедиця та Волосся Вероніки?\n5 червня о 19.00 на платформі Публічні бібліотеки Солом’янки відбувся казковий онлайн-вечір з письменницею Оленою Довгаленко.\nОлена Довгаленко, колишня працівниця податкової служби, є авторкою роману про кохання «Усі фарби життя» (2015). Книжка є в Центральній районній бібліотеці на вул. Освіти 14а. Нинішня зустріч була присвячена презентації авторських казок для вивчення школярами астрономії. Це 5 казок про сузір’я Великої і Малої Ведмедиць, Волосся Вероніки, Волопас і Гончих Псів. У етері цього разу прозвучало в авторському театралізованому читанні дві казки про Велику Ведмедицю – для малечі і про Волосся Вероніки – для підлітків… А знайомство з зорями відбулося завдяки персонажам – собаці Іскрі й ельфу.\nЗірки! Що може бути цікавіше? Інші світи, інше життя… От і Іскра, розумна велика собака, любила дивитися на нічне небо, розписане мерехтливим зірковим сяйвом. Несподіване знайомство з ельфом, що прилетів допомагати феям саду доглядати за трояндами, дало Іскрі можливість не тільки дізнатися багато чого з астрономії, але й мандрувати з новим другом до далеких зірок та знайомитися з їхніми дивовижними мешканцями.\nАвтор: Olga на 6/06/2020 09:11:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, Олена Довгаленко, онлайн-зустрічі, стимулювання читання\n«Говоріть так, щоб підлітки вас чули, і слухайте так, щоб діти говорили вам»\n4 червня о 19:00 на платформі Публічні бібліотеки Солом’янки відбулася онлайн-зустріч на важливу тему: «Статева культура для підлітків» – із Отто Стойкою, лікарем-методистом Київського міського центру громадського здоров’я, к.мед.н. та Іриною Цісар, психологом Київського міського центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді.\nЛікарі-експерти акцентували увагу на тому, що статева культура – це складова здорового способу життя, і як правильно визначити ролі двох протилежностей під час дружби, закоханості, кохання. Говорили про три основні періоди зацікавлення дитиною питаннями сексуальної орієнтації. І що таке перший сексуальний досвід, і як дорослим про це розмовляти з підлітками. І чому без засудження треба ставитися до гормонального вибуху 12-річних хлопчиків. І як виховати у дівчаток критичне мислення і самоповагу до їхнього лібідо. З багаторічного досвіду консультування Отто Стойки та Ірини Цісар з питань статевої культури, дізналися, що діти і підлітки потерпають від ранньої втрати цноти через відсутність розуміння і брак любові з боку близьких їм дорослих. Тому завдання батьків, педагогів і психологів – донести важливу інформацію про статеву культуру й відповідальність за вчинки в довірливій формі. У цьому допоможуть як безпосередні поради наших експертів на їхніх робочих сайтах та особистих сторінках у соціальних мережах, так і «Дружні клініки для молоді», а також цікаві книжки про ЦЕ: «Основы современной сексологии» Гэри Келли, «Виховання без невдач» Томаса Гордона та інші. І наостанок, експерти зі здорового способу життя наголосили: «Не сприймайте дітей як об’єкт виховання, вони, діти, – важливі суб’єкти уваги дорослих».\nАвтор: Olga на 6/05/2020 12:05:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: здоровий спосіб життя, Ірина Цісар, Отто Стойка, статева культура для підлітків\nІсторія виникнення однієї книги «Життя Девіда Коперфілда, розказане ним самим»\n«Девід Коперфілд» був восьмим романом Діккенса. Як і багато інших його романів, перший раз він був опублікований як літературний серіал. Перша частина була опублікована у травні 1849 року, завершальна частина - у листопаді 1850 року.\nРоман займав особливе місце в серці Діккенса. У передмові до видання 1867 року Діккенс писав: «З усіх моїх книжок я найбільше люблю цю. Мені легко повірять, якщо я скажу, що ставлюся як ніжний батько до всіх дітей моєї фантазії і що ніхто і ніколи не любив цю родину так гаряче, як люблю її я. Але є одна дитина, яка мені особливо люба, і, подібно до багатьох ніжних батьків, я плекаю її в найглибших схованках свого серця. Її ім'я – «Девід Коперфілд».\nПисьменник розповідає історію молодого Девіда, життя якого від дитинства до зрілості тісно відображає самого Діккенса. Як і в багатьох інших романах письменника, «Девід Коперфілд» акцентує увагу на соціальному дисбалансі між багатими і бідними, зазначаючи, що бідність може бути більш благородною, ніж багатство.\n«Девід Коперфілд» містить багато автобіографічних елементів. На поверхневому рівні легко помітити, що навіть в імені головного героя Девіда Коперфілда є перевернуті ініціали Чарльза Діккенса. Любов Девіда до Дори Спенлоу змодельована після юнацького захоплення Діккенса Марією Беднелл.\n«Девід Коперфілд» - приклад роману виховання. Це тип роману, який зосереджується на проблемах зростання особистості саме у роки її формування, темі виховання людини, виборі життєвого шляху. Але містить не тільки дидактичні настанови, але і елементи, наприклад, пригодницького або філософського спрямування. Доречі, іншими вдалими прикладами літератури цього жанру можна також назвати «Маленькі жінки», «Джейн Ейр», «Убити пересмішника».\nЧарльз Діккенс голосом Девіда Коперфілда ділиться з нами деякими цінностями, які, на його думку, привели до його особистого успіху в житті:\n(Мій сенс просто полягає в тому, що все, що я намагався зробити в житті, я усім серцем намагався робити добре; що усьому, чому б я не присвятив себе, я присвятив себе повністю; що у і великих цілях, і в малих я завжди був дійсно щирим).\nПисьменник був настільки захоплений підготовкою та написанням роману, що залишив дослідникам своєї творчості багато матеріалу для мемуарних досліджень своєї праці над книгою «Девід Коперфілд». Через деякий час стало відомо, що:\nДіккенс мав принаймні десяток різних назв для «Девіда Коперфілда».\nНаприклад, коли роман вперше був опублікований у формі літературного серіалу, він отримав назву «Життя Девіда Коперфілда, розказане ним самим».\n«Девід Коперфілд» - це найбільш автобіографічний з романів Діккенса.\nКритики бачать багато паралелей між подіями в романі та подіями власного життя Діккенса. Крікле, керівник школи в романі, має схожість з директором школи Діккенса. Досвід Девіда, працюючи на фабриці, відображає власну працю Діккенса в дитинстві. Містер Мікабер, ув'язнений за борг у романі, як власний батько Діккенса, також ув'язнений за борг.\nКажуть, що персонаж Урія Гіп був заснований на образі казкаря Ганса Крістіана Андерсена.\nДіккенс познайомився з Андерсеном у 1847 р. Андерсен був дуже вражений Діккенсом. Пізніше Андерсен приїхав, без запрошення, до самого Діккенса. Він визнав будинок занадто холодним, змусив сина Діккенса зранку голити його і взагалі дратував господарів своїми скаргами. Сам Діккенс поклав листа до дверей кімнати, яку він залишив, і сказав: «Ганс Андерсен спав у цій кімнаті п’ять тижнів - що здавалося родині вічністю!» Ефект гостювання Андерсена, який відклався на сім'ї письменника, як кажуть, був увічнений в згубному характері Урія Гіпа.\nДіккенс назвав свою дочку на честь одного з персонажів «Девіда Коперфілда» .\nДочка Діккенса Дора народилася, поки він писав «Девіда Коперфілда». Він полюбив персонажа Дори Коперфілд у своєму романі і вирішив назвати цим ім’ям свою дитину. Дора Коперфілд в романі помирає при пологах. На жаль, Дора Діккенс теж не довго жила; вона померла у дуже ранньому віці після конвульсій.\n«Девід Коперфілд» – лише один з двох романів Діккенса, написаних від першої особи.\nНа той момент, коли «Девід Коперфілд» був опублікований, Діккенс опублікував вісім інших романів, усі з оповідачами від третьої особи. «Девід Коперфілд» був написаний з оповідачем від першої особи , що відображало особисту та автобіографічну природу роману.\nПерсонаж Урія Гіп став символізувати особливий вид лиходійства.\nВ «Девіді Коперфілді» Урія Гіп - худий, блідий підприємець, чий кривдний підступ і злі схеми шантажу зробили його улюбленим лиходієм серед читачів.\nПропонуємо вам переглянути відеоролик з першими ілюстраціями до цієї книги, які створив відомий англійський ілюстратор Браун Хеблот Найт.\nАвтор: Olga на 6/05/2020 01:32:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: «Девід Коперфілд», «Життя Девіда Коперфілда, Діккенс, розказане ним самим», стимулювання читання\nПривид Еміля Золя\n03 червня о 21:00 на платформі Публічні бібліотеки Солом’янки відбулася таємнича містерія з нетиповим знайомством з життям і творчістю французького журналіста й письменника Еміля Золя для літературного релаксу, що влаштувала наша колега Ольга Ткаченко!!! Але для інтриги й збільшення бажання дізнатися про все на власні очі й вуха, ми не будемо переповідати нічого. Маєте самі переглянути етер.\nАвтор: Olga на 6/04/2020 11:55:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліоніч, Еміль Золя, стимулювання читання\n«Муніципальна няня» під час карантину\n2 червня о 15:00 традиційно відбувся правоосвітній онлайн-семінар із Сергієм Бреусом. У рамках Тижня захисту дітей партнер Бібліотек Солом’янки юрист Сергій Бреус консультував у важливому для батьків питанні – соціальні виплати при догляді за дітьми. Він повідав, що від 2019 року працює державна програма «Муніципальна няня», і як батьки можуть отримати компенсацію від держави (1779 грн.) за найм няні під час карантину. Про умови цієї програми і які документи треба надавати в центри соціального захисту населення, щоб отримати таку допомогу від держави. Також правознавець наголосив, що програма «Муніципальна няня» є як підтримка держави фізичних осіб-підприємців – пенсіонерів.\nНаостанок, Сергій Бреус проанонсував тему наступного онлайн-семінару – «Про запобіганню корупції на виробництві», а також нагадав, що система Центру безоплатної вторинної правової допомоги відновила роботу, і ведеться прийом за попереднім записом: 044 593 97 60, 073 593 97 60.\nАвтор: Olga на 6/02/2020 10:30:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: «Муніципальна няня», безоплатна вторинна правова допомога, вебінар, правова освіта в бібліотеці, Сергій Бреус\nПро алгоритм зупинки водія\n02 червня о 13:00 етер був присвячений правам і відповідальності на дорогах учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів і поліцейської патрульної служби. Перший вебінар для користувачів платформи Публічні бібліотеки Солом’янки провів т.в.о. начальника відділу зв’язків з громадськістю Управління патрульної поліції у місті Києві Сергій Безпальчук (Sergiy Bezpalchuk). Пан Сергій у патрульній поліції працює 5 років. І на його досвід, головним завданням дорожньої поліції є порозуміння і співпраця з населенням.\nЦя онлайн-консультація була присвячена Тижню захисту дітей, а також обговорили встановлення на дорогах Києва 20 відеокамер фіксації швидкості автівок. Як прокоментував поліцейський з почутого: «За 17 годин 1 червня було зафіксовано тисячі правопорушень». Тому говорили, про правочинність зупинки транспорту патрульною службою, про складання протоколів, про необхідні документи у водія машини. Також згадали і про пішоходів – їхні права і обов’язки; про правила паркування, пересування містом новомодним електротранспортом і штрафи.\nВідповідаючи на запитання слухачів-глядачів етеру, пан Сергій зауважив про головне – не перевищення швидкості у весняно-літній період (80 км/год у місті), про обов’язковість ввімкнення фар на трасі, а також про 10-денний термін оскарження «правопорушення» і про заохочення водіїв-батьків біля шкіл наліпками «Я уважний водій!». Наостанок, Сергій Безпальчук наголосив: «Щоб наше життя було безпечним, не варто нехтувати правилами дорожнього руху!».\nАвтор: Olga на 6/02/2020 05:31:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: дорожній рух, Молодь & поліція, ПДР, Сергій Безпальчук, Управління патрульної поліції у місті Києві\nКазкотерапія про безпеку\n01 червня о 15:00 на сторінці Публічні бібліотеки Солом’янки відбувся вебінар до Дня захисту дітей з тренером з персональної ефективності та комунікацій Вікторією Дівонькою. Тема вебінару: «ДИТЯЧА БЕЗПЕКА: як донести дитині зрозумілою мовою та які техніки можна використовувати в сімейному колі».\nПрактикуючий психолог Вікторія Дівонька розповіла, що робити, коли батьки несвідомо формують у дитини страхи. Приміром, варто розтлумачити дітям про безпеку під час карантину, а не залякувати їх і так наляканих з телевізора. Треба в ігровій формі навчити дитину безпечної поведінки, коли вона вдома чи на вулиці залишається наодинці. Знати, до яких служб телефонувати у разі небезпеки проникнення в дім чужих, у разі викрадення. Чи розмовляти з незнайомцями на вулиці, у соцмережах, по телефону? Є ризики для маленьких дітей визирати з вікна, бути необачними на балконі, гратися на дитячому майданчику, де трапляються викинуті шприци. Звісно, дитина має зайти в калюжу, щоб дізнатися про її глибину, але вона не має торкатися медичних предметів, а до її інтимних зон тіла також не можуть торкатися сторонні. Усе це має дитина почути від батьків, або родичів, яким довіряє.\nТакож психолог пояснила, чому дитина має ходити в трусиках, а батьки не повинні оголюватися при дітях. І як правильно переходити вулицю школярам. Головне в цій науці, щоб не було заблоковано довіру дітей до розповідей дорослих та сформовано відповідальність за власні вчинки. Так виростають не тільки свідомі громадяни, а й впевнені й успішні дорослі. Наразі є різні телефонні програми контролю дітей, чи смарт-годинники для екстреного зв’язку з батьками. І щоб не втратити дорогоцінний час для порятунку малюка, важливо навчити дитину в разі небезпеки чітко повідомляти: «Що сталося?», «Де вона?» «Яка допомога потрібна». Вікторія Дівонька радить завжди застосовувати в навчанні – казкотерапію.\nАвтор: Olga на 6/01/2020 10:00:00 пп Немає коментарів:\nЯрлыки: бібліотека онлайн, вебінар, Вікторія Дівонька, психолог в бібліотеці, психологія\n31 травня о 19:00 на День Києва на платформі Публічні бібліотеки Солом’янки відбулася віртуальна екскурсія .Андріївським узвозом. Неможливо собі уявити День Києва без прогулянки цією вулицею. Узвіз називають найдавнішою київською вулицею, про нього розповідають легенди.\nКоли, як і завдяки яким людям і текстам тиха провінційна вулиця стала «туристичною Меккою», про історію Узвозу, його будинки та їхніх мешканців і книжки, пов’язані з Узвозом (добре знані і мало відомі), розповіла Владислава Осьмак, дослідниця Києва. Пані Владислава Осьмак була однією з тих, хто створив Музей однієї вулиці, працювала там майже 20 років науковим співробітником та екскурсоводом. Провела Андріївським узвозом сотні, якщо не тисячі екскурсій, писала про вулицю статті, розповідала – у теле- та радіосюжетах.\nПід час онлан-екскурсії (у паралельному вікні) можна було переглядати старі фотографії про Київ різних часів з фотоальбому пані Владислави, який складався з музейних і приватних світлин ХХ ст. І ніби «все цього разу якось інакше: День Києва має зливою закінчуватися, а не починатися...» Ховалися від дощу у віртуальності.\nЕкскурсовод Владислава Осьмак розповіла про власні спостереження щодо зміни обличчя вулиці, про людей, історії та тексти дотичні до Андіївського узвозу «побудинково», так би мовити. Вона присвятила цю прогулянку пам’яті вчителів, які вже пішли у засвіти, – легендарному екскурсоводу Анатолію Трохимовичу Халепі, з яким прощалися цього тижня, києвознавцям Віталію Васильовичу Ковалинському та – з особливо щемкою вдячністю – Дмитрові Васильовичу Малакову.\nАвтор: Olga на 6/01/2020 01:01:00 дп Немає коментарів:\nЯрлыки: Андріївський узвіз, Владислава Осьмак, День Києва, києвознавство\nПравоосвітній вебінар із Сергієм Бреусом. Захист п...\nЗберігаємо спокій і мислимо критично: де і як чита...\n«Говоріть так, щоб підлітки вас чули, і слухайте т...\nІсторія виникнення однієї книги «Життя Девіда Копе...


04.04.2017 На Львівщині перекинувся "БМВ"\nТравмовану жінку-водія було доставлено в центральну району лікарню.\nДорожньо-транспортна пригода трапилася 2 квітня о 19.00 на вулиці Шевченка в селищі Олесько, Буського району.\nЯк попередньо встановили поліцейські, водій автомобіля «БМВ», 18-річна мешканка одного з сіл Бродівського району, не...\n04.04.2017 У Львові неповнолітній намагався пограбувати перехожу\nПоліцейські встановили особу зловмисника та перевіряють його причетність до скоєння інших злочинів.\nУ Франківський відділ поліції 31 березня о 23.20 надійшла заява від 19-річної львів’янки. Дівчина повідомила, що біля будинку, де вона мешкає, невідома особа намагалася вирвати у неї сумку, проте...\n04.04.2017 Львівщина: на Сколівщині водій мікроавтобуса скоїв наїзд на неповнолітню\n15-річну дівчину було без свідомості госпіталізовано в центральну районну лікарню.\nДорожньо-транспортна пригода трапилася 2 квітня о 17.20 на автодорозі Київ – Чоп в селищі Верхнє Синьовидне, Сколівського району.\nЯк встановили поліцейські, водій автомобіля «Рено Трафік», 42-річний львів’янин,...\n04.04.2017 На Івано-Франківщині викравши ялинкові саджанці, п'яний злодій заснув біля них\nКрадіжки зелених дерев останнім часом стали популярними не тільки у місті, а й за його межами. На Тлумаччині викрадач, щойно викравши ялинкові саджанці, вирішив напитися. Не дійшовши додому, чоловік заснув на вулиці, де його розбудили поліцейські.\nПовідомлення про викрадення семи ялинкових...\n04.04.2017 На Тернопільщині велосипеди й далі "популярні" серед крадіїв. Подбайте про безпеку\n04.04.2017 У Львові поблизу АС-2 раптово помер чоловік\nОсобу померлого поліцейські встановили – ним виявився 50-річний львів’янин. Видимих ознак насильницької смерті на тілі не виявлено.\n3 квітня, о 9.03 на оперативну лінію 102 до поліцейськів надійшло повідомлення про тіло людини без ознак життя, виявлене поблизу автостанції №2 по вулиці Липинського у...\n04.04.2017 На Закарпатті мукачівська поліція викрила шахрая, який привласнив перфоратор з роботи\nПоліція відкрила кримінальне провадження за фактом шахрайства: чоловік взяв в користування перфоратор та здав його у ломбард\nНа вихідних, 1 квітня, до Мукачівського відділу поліції із заявою про шахрайство звернувся місцевий підприємець. Чоловік повідомив, що його колега попросив з фірми перфоратор...\n04.04.2017 У Луцьку поліцейські з'ясовують обставини інциденту у офісі політичної партії\nУ ніч на 3 квітня, невідомий розбив вікно однієї із політичних партій на проспекті Волі у Луцьку. Відомості зареєстрували у журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про скоєні кримінальні правопорушення та інші події. Поліція з’ясовує усі обставини інциденту.\nДо чергової частини Луцького відділу...\n04.04.2017 Тернопільщина: на Монастирищині зіткнулися бус та вантажівка\nЧетверо людей потрапили до лікарні в результаті дорожньо-транспортної пригоди в Монастириськах. На автодорозі Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль 2 квітня зіткнулися автомобілі Mercedes-Benz та Iveco.\nНа місце події виїжджала слідчо-оперативна група. За попередньої інформацією, водій мікроавтобуса...\n04.04.2017 На Закарпатті житель Перечинського району добровільно здав у поліцію рушницю\n3 квітня, в Перечинську поліцію звернувся 25-річний житель села Порошково та здав двохствольну мисливську рушницю ТОЗ-66 12-го калібру. Чоловік пояснив,...


ДМИТРО БЕЗВЕРХИЙ ЗНОВУ КРАЩИЙ / Персонал Плюс - №26 (483) 27 червня - 3 липня 2012 року\nНещодавно українська збірна повернулася з Кубку світу з кікбоксінгу Bestfighter, який проходив у місті Ріміні, що в Італії.\nПротягом трьох років наша команда приїздить на цей турнір та повертається додому з новими перемогами. Цей рік не став винятком і кубок знову здобув молодий спортсмен, чемпіон світу з кікбоксінгу, чемпіон Європи з таеквон-до, студент Міжрегіональної Академії управління персоналом Дмитро Безверхий.\n— Дмитре, скажіть, будь ласка, чи важко Вам було боротися на італійському татамі? Хто були ваші суперники?\n— На Кубку було представлено багато країн, близько півтори тисячі учасників. У моїй ваговій категорії боролися восьмеро спортсменів. Перший бій пройшов зі спортсменом із Польщі, другий суперник прибув з Угорщини, а у фіналі я здобув перемогу над господарем турніру – італійцем. Одним з найскладніших суперників був хлопець з Угорщини, який щойно перейшов з ліги юніорів. Я думаю, в ході нашого поєдинку, він здобув хороший досвід, який йому знадобиться у наступних турнірах.\n— Як Ви готовилися до участі у цьому Кубку?\n— Нещодавно проходив Чемпіонат Європи з таеквон-до, на якому я здобув перемогу і титул чемпіона Європи з таеквон-до. Участь у цьому турнірі допомогла мені якісно підготуватися, тому я був готовий до останніх поєдинків в Італії. Безпосередньо перед турніром мене готує тренер Ігор Шаров, ми намагалися підтримати потрібну форму після попереднього турніру, це вдалося і я з упевненістю поїхав до Ріміні.\n— Чи був у вас вільний час для того, щоб подивитися Італію, відвідати цікаві місця, пам’ятки?\n— Так, нам вдалося влаштувати собі невелику екскурсію. Часу для прогулянок було не багато, але ми встигли подивитися багато красивих і визначних місць. Відвідали цікаве місто Сан-Маріно, побували у Венеції.\n— Як Ви плануєте свій майбутній турнірний маршрут?\n— Поки що відпочиваємо, але паралельно чекаємо підтвердження на підпис контракту на професійний поєдинок з таеквон-до, який буде проходити восени. Якщо отримаємо бажане підтвердження на участь у цьому турнірі, будемо активно і функціонально готуватися до нього, тому що прийдеться боксувати три раунди. Для участі у професійному поєдинку будуть розглядатися кандидатури чемпіонів світу та Європи. Відбиратимуть четвірку спортсменів у кожній ваговій категорії з різних країн, які боротимуться за титул чемпіона світу з таеквон-до серед професіоналів.\n— Побажаємо Дмитру Безверхому та його команді втілення їхніх планів у реальність та золотих перемог на п’єдесталах наступних чемпіонатів!


Александр Квасневський просить Кондолізу Райс підтримати план Ющенка; президентські вибори у Франції можуть принести сюрприз (європейська преса)\n27 січня 2021, Київ 13:08\n20 квітня 2007, 04:21\nВасиль Зілгалов Прага, 20 квітня 2007 (RadioSvoboda.Ua) – Європейська преса продовжує обговорювати події в Україні. Одним із найбільш обізнаних у київській ситуації називають колишнього президента Польщі Александра Квасневського. Оглядачі також багато пишуть про напругу довкола президентських виборів у Франції, перший тур яких відбудеться цієї неділі.\nЛондонська «Таймз» пише у п’ятницю, що українська міліція змушена була розділяти в кінці тижня протилежні сили демонстрантів поблизу Конституційного Суду, який продовжив розгляд справи щодо конституційності президентського указу про розпуск парламенту. А польська «Ґазєта Виборча» інформує про очікувані масові демонстрації у Києві ввечері у п’ятницю. Це ж видання вказує на намагання опозиції на чолі з Юлією Тимошенко перевершити у п’ятницю за масштабами протестів сили правлячої коаліції.\n«Газєта Виборча» також інформує, що цими днями колишній польський президент Александр Квасневський перебуває у Вашинґтоні і намагається переконати Білий дім підтримати план Віктора Ющенка зі врегулювання політичної кризи в Україні. Ця ж польська газета друкує інтерв’ю з Квасневським, який переконаний у тому, що Віктор Ющенко «підготовлений до цього моменту», тобто до вирішення кризи політичним компромісом.\nЄвропейська преса пише у п’ятницю про те, що у виборах президента Франції, перший тур яких стартує у неділю, зовнішня політика відіграє незначну роль. Тому, на думку багатьох оглядачів, у цих виборах можна очікувати сюрпризів. І, насамперед, як пише «Волл Стріт Джорнел», варто пам’ятати, як у 2002 році у другий тур потрапив ультраправий Жан-Марі Ле Пен. Британська «Таймз» наводить слова Ле Пена про те, що Францію може очікувати «великий подвійний сюрприз» у неділю ввечері, коли виборці викреслять Ніколя Саркозі і виберуть для участі у фінальному турі виборів 6 травня лідера «Національного фронту» Жан-Марі Ле Пена. Хоча «Файненшел Таймс Дойчланд» переконана, що Ніколя Саркозі може почувати себе впевнено. За даними газети, Саркозі випереджає, хоча й не набагато, своїх головних суперників і лише Сеголен Руайяль наступає йому на п’яти.


Стріляють по графіку: Бойовики знову зірвали розведення сторін у Станиці Луганській — 5 канал\nІз середи, 4 квітня, ворог стріляє по кілька годин зранку і ввечері\nБойовики вкотре зривають процес розведення сторін у Станиці Луганській. Тільки-но у Мінську заявили про готовність відвести техніку та особовий склад від лінії розмежування, як незаконні збройні формування почали відкривати вогонь у бік українських позицій. Докладніше – журналіст "5 каналу" Вікторія Ковальова.\nІгор Бороздюк, військовослужбовець ЗСУ, розповідає: "Тільки оголошено чергове розведення, і сторона противника нашого починає обстріли в районі Станиці Луганської, щоб це розведення не відбулося".\nОбстрілювати опорні пункти поблизу Станиці Луганської бойовики розпочали з середи. Відтоді щодня провокують армійців.\n"Кожен вечір обстріл відбувається. Зранку з 8-ї до 10-ї години та й вечері так само з 8-ми до 10-ї. Вчора був обстріл. 4 вибухи було. Як раз я стояв. Із 20:30 до 21:00", – каже Ігор.\nА армієць Андрій каже: "Часті вибухи! Закидають із підствольників ВОГами 25-ми! Зі стрілецької зброї одиночні вибухи бувають. Ми дотримуємося! Ми вогню не відкриваємо! І на їхні провокації не ведемося".\nКулемет Сергія завжди напоготові. Щоправда останній тиждень стріляє він лише на полігоні. На відміну від бойовиків, українське військо дотримується великоднього перемир'я.\nЖурналіст Вікторія Ковальова показує одну з ділянок фронту, де відстань до супротивника найменша. Бойовики окопалися на тому березі річки за лісосмугою. Оборонні споруди найманців дозволяють їм пересуватися майже непомітно.\nБоєць Андрій говорить: "Переміщуються вони по бліндажах. Так їх не видно. Вдень взагалі не видно. А буває в тепловізор бачимо, що намагаються підійти до річки і якимось чином нас спровокувати відкрити вогонь".\nВійськовослужбовець Ігор каже: "Спостерігамо! Спостерігаємо, оборону тримаємо, щоб не дати прорвати проникнення противника в нашу сторону. В Станицю. Думаю, будемо тримати.\nВеликоднє Богослужіння у Володимирському соборі УПЦ КП – відео


У Запоріжжі фінішував чемпіонат області з боксу - Телеканал Z\nГоловна / Новини спорту / У Запоріжжі фінішував чемпіонат області з боксу\nУ Школі вищої спортивної майстерності фінішував чемпіонат Запорізької області з боксу. Змагання передбачали виступи юніорів. Це спортсмени 2003-2004 років народження. Метою поєдинків було сформувати збірну, котра представить наш край на першості України у Харкові.\nСтадія півфіналу чемпіонату запорізької області з боксу включала 12 поєдинків. Першими на ринг вийшли запоріжець Ігор Андрєєв, у червоному куті, та енергодарівець Олександр Іванов -- у синьому. Виклавшись на максимум, хлопці задали потужний старт другого дня змагань. Бій видався дуже динамічним та жорстким. Передбачити результат було непросто. Все вирішив третій раунд, звідки переможцем вийшов місцевий боксер.\nДоволі впевнено шлях до фіналу виборов Артур Клименко із селища Балабине. Його суперником був енергодарівець Артур Гук. Майже весь бій Артур у червоному куті професійно тримав опонента на відстані, користуючись перевагою у зрості. Це і стало запорукою перемоги. Першість області як відбір на чемпіонат України для Артура значущий етап у кар’єрі. Адже на цю мить вище четвертої сходинки у національних перегонах він не піднімався. Амбітні плани цілком втілювані. За словами організаторів змагань, усі, хто подолає обласну стадію та відбуде на чемпіонат України, має шанси показати найвищий результат.\nСеред переможців змагань Айдер Абдураімов з Мелітополя. У фіналі він переміг раніше згаданого Артура Клименка. Також чемпіоном став Денис Паршин, який виявився сильнішим за Ігоря Андрєєва.