КОНСПЕКТ ТРЕТІЙ - Ловці манекенів. Про що розмовляють закохані\nЩо буде з Вариною любов’ю, що?\nНе знаю. Тільки знаю: Віталій знову написав мені, а їй — ні. В чому ж причина? Може, йому нічим хвалитися?\n«За листа дуже вдячний, а за відповідь запізнілу — пробач, — писав він. — Я нездатен навіть на епістолярщину: не маю таланту — хоч умри. Це збагнув лише тут, на практиці. Я мов той неборака, що зодяг ризи, не будучи попом. Я — не ти, Юрку…» Свій практикантський доробок він називає «нулем цілих і сотнею порваних», з гіркотою скаржиться на несприятливі творчі умови.\nЗагалом Віталій оптиміст. Ми всі так вважаємо. Чи то він лише перед людьми, в колективі — як риба у воді, а на самоті…\nПевно, невдачі добре далися взнаки.\nНе до Варі йому, не до дівчат.\nА в кого їх нема, невдач? Кожній невдачі треба давати здачі. Напишу йому про це.\n«Я — не ти…»\nСміхота. Ніби в мене все гладко, ніби моє практикування — дорога, вимощена лаврами.\nА на «планьорці» Нонна Землякова, завідуюча відділом культури, сказала: фейлетон Білокрила належало зняти як антихудожній і вульгарний.\nРедактор заперечив. Його підтримав також відповідальний секретар: недоліки у фейлетоні є, та в цілому він має право на існування…\nЦієї хвилини до кабінету зайшов я. Землякова сиділа до дверей спиною і не бачила мене.\n— У нього співають півні! — цим вона, мабуть, хотіла наповал зрізати і автора, і його захисників. — Де ви чули в Південнолиманську півнів?\nЯ здогадався — мова про мій фейлетон, і відповів:\n— У курнику Ксені Андріївни.\nЗасміялась, адже я живу в ліфтерки, а вона справді тримає курей.\nХодив до Олі на квартиру. Мова зайшла про пам’ять. Я похвалився, що маю спостережливе око.\n— А в чому була я зодягнена позавчора? — несподівано спитала Оля.\n— У чорному сарафані і картатій блузці.\n— Якого кольору картки?\n— Молодець. Для журналіста це добра риса…\n— Бути молодцем?\nОля засміялась. Зуби в неї рівні, білі, наче намистинки, але дрібні, мов у мишки. Може, й кусючі такі ж?\nТільки я не побоявся їх гострити: забрав у неї мініатюрного оксамитового ведмедика.\n— Це мій найдорожчий талісман! — запротестувала, але так, як дівчина, в котрої парубок бере на пам’ять хустину.\nДодому повернувся майже щасливим. А Варя ошпарила холодним душем: Оля їй не подобається.\n— Чому? — став я на захист. — Дуже гарна дівчина.\n— Ти її просто бачиш на занадто світлому тлі, яке, до речі, сам створюєш. Вона примхлива, вередлива. Як ти цього не помічаєш?\nЯ подумав про Олині зуби. Може, й справді вони кусючі по-своєму? Але з Варею сперечався.\nУчора приїхав керівник практики Максим Петрович Прохоренко, бровастий і головастий чоловік. Брови в нього — наче дві очеретяні мітелки. Мабуть, коли він іде проти вітру, вони й ворушаться, як мітелки. Узяв газети з нашими публікаціями, пообіцяв зайти сьогодні.\nЗ’явився о дванадцятій, побалакав з Варею, потім перейшов до мене, іронічно назвав шедевральним фейлетон («Коли б тут була Землякова, вона б зраділа», — майнуло в голові), однак «У Караганду, на будову» похвалив.\n— Відмінно, — сказав і замовк, настовбурчивши, наче роги, свої густі розлогі брови.\nТенькнуло серце. Він же нарисовець. Як оцінить нарис про спортсменів-байдарників? Це, здається, найкращий мій здобуток на сьогоднішній день.\nНаблизився до столу. Я схопився на рівні.\n— Та ви сидіть, сидіть, — махнув він рукою. — Я не збираюся вас екзаменувати. Сікти лозинами — теж, — зірко глянув у мої сполохані очі і, зрозумівши німе запитання, перестрибнув одразу до очікуваного вироку: — Ви писатимете. Видно вже зараз…\nЦе було найголовніше. І подальші слова критичних зауважень вже падали, наче краплі дощу на парасольку — глухо барабанили об тугий брезент, але не дошкуляли. І ловив я лише ті, що могли знадобитися в майбутньому: про неприпустимість нарочистості, про деталі, що не повинні муляти око, про хитрощі сюжету, про добір фактів — боже боронь (він так і сказав: боже боронь) нанизувати їх, мов намистини, на шворку…\nКритика його вже звучала як музика.\nПрохоренко… Як же мені кортіло висловити йому свою учнівську вдячність, свою шану і повагу до його таланту. Більше того, я дивився на нього, як на людину, що воскресла з богеми, зуміла порвати з минулим, рішуче відцуралася і від «зеленого змія» і від друзів, що, пустившись берега, і його мало не втопили в триклятому Зіллі. Вже другий рік він і краплі не бере в рот. А раніше… Раніше вважався далеко не рядовим завсідником славгородських погребків.\nА познайомився я з Прохоренком на першому курсі. І досить цікаво. Приймав він у нас залік. Поставив запитання — і до мене:\n— Та-а-ак… Кепські ваші справи, юначе…\nЧому кепські? Я ж учив! Ну, хай не знаю практичного життя газети, бо вступив до університету після школи, але ж теорію визубрив!.. Знаю від «а» до «я». Похололо на серці. Це ж перший залік у житті. Що коли не складу? Можуть і з факультету витурити!..\nА він гне своєї:\n— Таким чином, ви не читали постанови про редактора газети «Красний Север» товариша Задова…\nЦя постанова була його «коником». Може, не сама постанова, бо вона суттєва й важлива, а прізвище редактора.\nІ хоча відповідав я зовсім про інше, він усе ж звів кепкування наді мною до цієї постанови.\n— Значить, не знаєте, що утнув товариш Задов?\nБере в руки заліковку, розгортає.\n— Стійте! — іронія з його слів одразу злітає. — Білокрил, Білокрил… Це ваш матеріал сьогодні опублікувала вечірня газета?\n— Я… подавав, та ще не знаю… не бачив…\n— То ви ж молодчина!\nМолодчина — це я.\nПоставив залік. Правда, зауважив:\n— А газети треба читати.\n— Журналісти в таких випадках кажуть, що вони самі їх роблять…\n— Так, — йому сподобалася моя винахідливість, — але ж ви ще студент. Вам треба читати. Обов’язково!\n…Кортіло мені нагадати Максимові Петровичу і про Цей випадок. І передати думку студентів про нього: справжній газетяр. Не кожен викладач має честь удостоїтись такого визнання серед загалу. Кортіло сказати і про його книжку, що вийшла цього року, чим вона мені сподобалась. Та побоявся, аби моє виявлення почуттів не розцінив він як підлабузництво.\nДень скінчився невдало: Варя потім повідомила не зовсім приємну новину:\n— У Олі є хлопець.\n— Ну, то й що?! — сказав я байдуже. А все ж через певний час спитав: — Звідки ти знаєш?\n— Що в Олі…\n— А-а-а… Листи одержує «до запитання», ходить на міжміський переговорний пункт… Та й так видно.\nПоживу — побачу.\nСиджу в Очакові, «біля самого синього моря»: при їхав у відрядження. Жнива почалися. Мене зняли з спортвідділу і кинули «на прорив» до сільськогосподарського.\nНа берег набігає голуба хвиля і з шурхотом розкочується по піску… Під її плескіт і звуки акордеона піонери роблять зарядку.\n— Раз-два-три… Раз-два-три, — диригує дитячими вправами фізкультурник.\nВерчу в пальцях оксамитового ведмедика, а чую голос Варі:\n«Ти ж її не любиш. Скажи, що не любиш…»\nНа тлі моря біліють чайки. Наче дівочі долоні. Наче Олині долоні…\nКидаюсь з розгону в хвилі — над головою іскрами спалахують бризки, вода холодним вогнем обпікає тіло і найперше бажання моє — вискочити назад, на берег але за мить стає тепліше, і вже ні про що не хочеться думати, а тільки — пливти, пливти, пливти…\nМчимо з секретарем райкому комсомолу степом. Мотоцикл, як сполоханий скіфський кінь, несеться несамовито. Стрілка спідометра сягає стокілометрової позначки.\nВилітаємо за село Куцуруб. З півдня воно омивається водами Південнобузького лиману, а з півночі — морем хлібів. їх тут справді море — ні кінця ні краю. А над ними — небо. Високе, широке, синє, як на картинах давніх живописців.\nЗамовкає шум мотора. Стою наче в чарівному сні. прислухаючись до гомону колосся, яке видзвонює у нитки сонячного проміння, дивлюсь на свіжозорану ріллю на місці скошеного ячменю, бачу, як блакитною смугою стелиться вдалині лиман…\nДесь сюрчить трав’яний коник, пряде срібну основу жайвір.\nПраворуч зеленіє лісосмуга, за нею — балка.\nЗнову розляглися пшениці.\nСправжнє хлібне царство, де владарюють праця людини та залізні підпори високовольтних дротів, що навпростець несуть у міста і села в своїх жилах кров віку — електричну енергію.\nА колись же тут шуміла ковила, древній вітер розчісував гриви диких коней, що табунами гуляли в необжитих просторах…\nЯк змінилось лице степу, як змінилися часи!\nНемов з-під землі випливає комбайн.\nКосять хлопці, зовсім юні. Засмаглі, ставні, пильноокі. Чим не нащадки скіфських пастухів? Обом ще й сорока разом нема.\n— Не нудно вам тут? — питаю перше, що спало на думку.\n— У степу? — дивуються хлопці, мовляв, хіба можна в степу нудьгувати.\n«А наймолодший з них, Скіф… залишився в цій країні. Саме від цього Скіфа, сина Геракла, походять царі скіфів, які й тепер царюють…»\nО праотець історії (а мо’, й журналістики), невтомний мандрівниче Геродот! Який доречний ти тут із своїми міфами!..\n— Степ нам — що рідний дім. Воля тут!..\nЧи не кров скіфів в’яже цих хлопців до Куцурубу, до його земель?\nНашвидкуруч заношу до блокнота заголовок майбутнього репортажу: «У степу під Очаковом». Додаю: «Описати степ, і хлопців, і настрій, що находив на мене, а відтак міг найти й на жниварів, провести паралель з нотатками Геродота». Мимохіть згадую Засупоївку, батька хлібороба, матір… Я — селюк, і степ пробудив у душі щось рідне, близьке мені й знайоме ще з дитинства. Либонь, те, чому важко навіть віднайти назву, але що живе, хвилює, як дух самої землі, на котрій ти народився і до котрої прив’язаний нерозривними узами на весь свій шлях земний. Дай йому лише зачіпку, поштовх — і воно знову прокидається, розцвітає, яким би пилом не було присипане.\n…З Очакова до Південнолиманська вернувся попутним автобусом.\n— А Білокрил наш — письменник! — проголосила Варя, прийшовши в редакцію.\n— Як письменник?\n— Його друкує літературний журнал. Правда, Юрку?\nОбіцяють дати великий нарис на моральну тему в ближчих номерах…\nСтало незручно, але й приємно: начувайтеся, мовляв, практиканти — вони чогось та варті!\nНонна Землякова, дізнавшись, у чому річ, обірвала тиху балачку про реглан-рукав якихось екстрамодних блузок, що надійшли в продаж, і скептично шпигнула:\n— Мені теж колись обіцяли, та обіцяного, як відомо, три роки чекають.\n— І ви змирились? — наїжачився я.\n— З тим, що не друкують?\n— А що вдієш: аби в наш час, час комунікацій, кібернетики і атома, пробитися на сторінки солідного республіканського органу, треба мати протекцію чи принаймні міцні лікті, а я — жінка, представниця слабкої статі…\nВона кокетливо поправила зачіску.\n— Може, крім ліктів, потрібне ще щось, приміром, голова? — Я не мав права такого казати жінці, та ще старшій за мене. І все ж випалив.\n— Ви теж змиритесь! — В її словах було стільки категоричності, як у чорної ворони, що каркає подорожньому лиху долю.\n— Ні! — заперечив я.\n— Не кажіть «гоп»…\n— А я вже перескочив, перескочив ту межу, на якій зупинилися ви!..\n— Браво, браво! — вона зналася на тонкощах дискусій і сварок, вона вміла кусатись ущипливо і разюче, зовні лишаючись мовби врівноваженою і спокійною. Та її видавали очі — з них сипалися презирливо холодні іскри. Як вона ненавиділа мене в ті хвилини!\n— Браво казатимуть мені читачі!\nЯ кляв свою юнацьку нестриманість, але вгамувати її не міг.\nІ водночас виправдовував себе: а що було б, якби послухав Землякову, розділив теорію слабкодухих — «не тратьте, куме, сили» — і перестав вірити в майбутнє?\nМені таланить: їду у відрядження разом з Олею! Вона від своєї газети, я від своєї.\nІдемо у Василинівський район.\nАж не віриться, що це — південь. Тополі, клени, акації… Річка з лепехою, в очеретах болота… Південь мені чомусь уявлявся мало не пустелею — піски, рівнина, безлісся… А тут гаї, балки, лісосмуги. Зблиснуть за вікнами автобуса озерце, ставок… Білі чепурні будинки ховаються в тіні садків.\nОазиси — не села.\nІ ось ми вже йдемо Василинівкою.\nВасилинівка — рідне гніздів’я нашого однокурсника Валентина Куцибаби, заїкуватого, але доброго, щирого хлопця.\n— Завітаймо в гості до його матері? — пропонує Оля.\n— Минати хату друга — безглуздя!\n— А зайти — наказ Валентина!\n— Його воля!..\nТетяна Василівна — Валентинова мати — ще молода жінка, трохи схожа на Валентина, — не знала, де нас посадити: зраділа, мов рідним дітям.\n— Сходіть у садок, а я вам тим часом вечерю зрихтую, гості дорогі…\nСонце зайшло. У садку м’яка прохолода і вологі пахощі квітів.\n— Ой, чуєш? — спинилася Оля.\n— Матіоли! — вигукуємо майже водночас.\nКриниця, поруч — квітник: матіоли, чорнобривці, м’ята… Та матіоли пахнуть найдужче.\nСпустилися городом до берега. Очерет принишк у вечірній мовчанці. Десь чиргикає очеретянка, кумкають жаби, сюрчать трав’яні коники…\nПригадалась знову Засупоївка, домівка. І рідна мати, рідні береги…\nЗа вечерею Тетяна Василівна, по-материнськи підперши рукою щоку, сиділа край столу, розпитувала про нас, а найбільше — про Валентина: як учиться, як живе, чи вийде з нього журналіст…\nКоли ж ми залишилися вдвох, вона ніби ненароком поцікавилась:\n— А в нього є дівчина? Може, це вона, Оля?..\nЯ сказав, що є, та не Оля.\n— Ой, хоча б він не женився, поки науку скінчить…\nПригадав Варині слова. Того самого бажають її рідні. Цю тему зачепили й ми з Олею, полягавши спати.\nСпали у світлиці: я — на кушетці, Оля — на ліжку. Були так близько одне від одного і так далеко.\nДовго теревенили про всяку всячину, а найбільше — про життя, про його красу і незбагненність.\nНіч, темінь. Тільки наші голоси літали, наче сполохані птахи: з одної гілки на іншу…\n— Знаєш, у житті, як в оцій кімнаті: сутінки, нічого не видно вже за кілька кроків, а людина постійно чогось шукає, хоче розгледіти щось, знайти…\n— Надто подругу…\nУ наших думках, мов молоде вино, бродило непізнане щастя, якого ми жадали, прагли, у яке вірили. Ми снили ним, не знаючи, яке воно, в чому, коли і в подобі чого чи кого прийде…\nЗасиналося солодко і тривожно. Ми наче й не спали зовсім. Здавалося, я й уві сні розмовляв з Олею. І такі гарні-прегарні казав слова, яких насправді ніколи не міг сказати.\nУранці, снідаючи, я ненароком розлив молоко. І куди? Прямісінько собі на штани! Білі модні штани. Що робити?\n— Підеш у контору в трусах.\n— Кореспондент і без штанів. Де це бачено? — жартував і я, та було далебі не до жартів: варто вийти за ворота, як мої «білокрилі», кажучи Олиними словами, холоші припадуть південною пилюгою і стануть рябі, мов з козлячої шкури…\nТрапляються й такі проблеми.\nВиручила Тетяна Василівна — знайшла старі Валентинові «техаси». Приміряв — підійшли.\n— Тепер я турок — не козак, — згадав арію Карася. — А що старі — не біда: всі хіппі в таких хверцюють.\nМожна рушати в путь!\nБіля одного подвір’я нас гукнув сивобородий дід — стояв на воротях, мов старець-пророк.\n— Зайдіть, дітки, яблук покуштуйте. Бачите, скільки!..\nЯблук у саду — мов листя: і на землі, й на яблунях…\n— Які є люди хороші, — мовила Оля.\nЛюдська доброта очищає душі. Нам стало світло й легко.\nЙшли ми понад річкою, по крутому, порослому травою і кущами берегу. Унизу, в очеретах, блищала вода, а ген далі біліло хатами й зеленіло городами та садками село.\nІшли безтурботні, молоді.\nІ не хотілося, аби дорога кінчалася, аби в поезію ранку вривався прозовий клопітливий будень…\nУ контору колгоспу нагодився представник райкому партії. Оля поїхала з ним до першої бригади, а я разом з комсомольським секретарем «комсомольским транспортом» — мотоциклом — узяв курс на поля.\nОб’їздили кілометрів з тридцять. Зайшли в Капустянській балці на пасіку. Пасічник, чимось схожий на того діда, що пригощав яблуками (я давно помітив — люди одної місцевості подібні між собою не лише говіркою, а й зростом, кольором волосся, рисами обличчя, вдачі), і його помічниця — густо обцілована веснянками дівчина — пригостили медом. Обідали під трьома тополями, за якими відразу починалося поле.\n«Написати б про пасічника», — подумалось блаженно.\nТа ба! Для цього мало пообідати з ним. А часу катма. І коли він буде? Може, як скінчу університет? Швидше б!\nУ першій бригаді Олю я не застав, хоча ми й домовились про зустріч. Запізнився — і вона, мабуть, не чекаючи, пурхнула на Василинівку. Вона моторна, тямовита і темпераментна дівчина. Такою і має бути газетярка!\nЗ бригади пішла навантажена зерном машина. Заліз у кузов і слідом за вітром подався шукати Олю.\nНайімовірніші координати — районна газета. Зайшов — Олі нема. Подзвонив у контору колгоспу. Є! Сказав, що чекатиму біля елеватора.\nСиджу, чекаю — ні слуху ні духу.\nЯ — до Тетяни Василівни. Оля не приходила. Подзвонив ще раз у колгосп. Відповіли — поїхала вже. Куди? Невідомо.\nПо радіо передають пісню «їхав козак за Дунай». Дивлюсь у вікно крізь прозору фіранку. Хмарно. Вітер розходився… Олі нема. Сумно…\nТурбується також Тетяна Василівна:\n— Може, не дай святий, в дорозі що трапилось?\nОчевидно, Оля поїде на Південнолиманськ з Вознесенська, думав я, прощаючись з Валентиновою матір’ю.\nПриїхав у Південнолиманськ — Олі ніхто не бачив, не зустрічав. На квартирі сказали: ще не повернулася.\nЗанудився ще дужче. Таке враження, наче мене обікрали або гірко обдурили.\nЗавтра од’їжджає Варя — програму практики виконала і більше не хоче лишатися, маршрут — на Кривий Ріг. Уже взяла квиток.\nДивне почуття перед розлукою. Силкуюся збагнути його і не можу…\n…Увечері Ксенія Андріївна розповідала про себе. Розповідала Варі, але я лежав у сусідній кімнаті — двері були прочинені — і все чув. Підслуховувати, звісно, чужі розмови негарно. Однак вийшло все ненароком — що поробиш. Вона не знала, що я лежав на канапі за дверима, а я вчасно не дав про себе знати. А тоді вже причаївся й до кінця виконував роль сплячого.\nКсенії Андріївні уже за п’ятдесят. Хвилясте волосся, колись темне, посріблилося зрідка павутинням сивини. Симпатичні ямочки на щоках. Прямий ніс, сірі, вже трохи вицвілі очі. Та ще палахкотять, як світло великої зорі на вечірньому небі. А які ці очі були у вісімнадцять років!\n— Оце мій чоловік, — розгорнула Ксенія Андріївна сімейний альбом і показала на військового. — Загинув на фронті. Залишилась я сама… Цілі роки прожила, ні на кого й голови не піднімаючи. Все для дітей — Галі та Люди — старалася. Одержувала майже копійки, а дочок же треба і взути, і одягти, і нагодувати… Свято настане — лежу, а руки судомить, а руки сіпає від болю: перед святом білила, прала, прасувала… І все в чужих людей. І все заради дітей, щоб не відчували нестатків… А тепер дорослі. Вже на своєму хлібі… Діти — велика мука. Дітей кохати, казала одна баба, що каміння ковтати. Але вони і велика втіха. Як би я жила, коли б не діти? Чоловіка я не любила. Може, тому й радості не відчувала. Жила як жилося, слідом за течією. Почалася війна. Пішов він на фронт і не повернувся. Думаю іноді: якби його любила, може, це й допомогло б врятувати його, а так… Чи не занадто тяжкий гріх беру на душу? Не знаю. Тільки часом так здається… По війні — вдова я. Діти в мене, сироти. Усе їм віддаю, живу тільки заради них, тільки ними. Минає рік, минає другий, третій… А на чотирнадцятий… Працювала я кур’єром у «Південному Бузі». А в них, у бужан, шоферував Федір Домащук. Ходив завжди брудний, зачуханий, за собою не стежив. Мабуть, у нього щось негараздилось у житті. На цього ніхто не звертав уваги. Невдовзі його покинула дружина, і він зовсім опустив крила. Жаліла його. У думках обігрівала, підбадьорювала. А він наче відчув це… Почалися наші зустрічі. Я обперу його, нагодую, костюм випрасую. Став він на людину схожий: чистий, охайний, поголений. Мовби й не шофер, а інтелігент, газетяр, абощо. І ніби тільки тоді помітила я: вродливий бісів Федір, дужий, ставний. Можна б нову сім’ю будувати. Так у мене ж діти!.. Прийде він, а Галя дивиться на нього, дивиться. Нічого не каже, а просто дивиться… І від того наївно-настороженого погляду дитячого аж моторошно робиться… Далі зустрічалися під козацьким сонцем — таємно. Підкотить Федір легковиком, очікує. Які то були солодкі хвилини! Присплю дітей і — до нього, в машину. Ніч нікому нічого не скаже й не покаже. Я полюбила його. Минуло два роки — моя друга молодість. Ми все ж вирішили побратися. Галя в сльози: «Мамо, не треба. Прошу тебе, мамо!..»\n…Зараз пригадую, що розповідала Ксеня Андріївна, і думаю: це ж тема… Тема для оповідання.\n«Варю! Хороша, мила Варю!\nЩо ти сохнеш за ним? Що побиваєшся? А знаєш, що він сказав про тебе? «Потрібна вона мені, як п’яте колесо до воза». Та хіба сама не бачиш: він тільки дурить тебе, а сам сьогодні з одною, завтра з другою. І в Ленінграді в нього є. Ти знаєш: Алла. Вона приїздила відпочивати на літо в його село. Там вони й познайомились. Тепер листуються. Плюнь на нього, мила Варю. Не тільки світу, що в вікні. Та і який то світ побачиш з ним? Завжди тягатиметься за спідницями, а ти лише вроду свою зсушиш та долю загубиш. Твій друг».\nТакого анонімного листа одержала Варя перед поїздкою до Кривого Рога. Настрій у неї кепський.\nВтішав її, як міг. Казав, що це хтось навмисне намагається посварити її з Віталієм. Пригадую, що навесні виникла така ідея в хлопців: пожартувати. Хто ж був Ще при тій розмові? Ага, Бабашкін, Гальопа, я і Цап-Цапенко… Бабашкін розповів пригоду з анонімкою: від імені якоїсь студентки хлопці написали молодому викладачеві листа. Викладач повірив і… одружився на тій студентці. «Давайте й ми так… Щось у нас весілля ще не було…»\nЦя витівка дуже тішила Гальопу.\n…Увечері довго гуляв з Олею. Бурхав у верховітті дерев вітер, шумів таємниче листом… Живі імпульси перебігали з крони на крону, наче якась невидима істота стежила за нами, хотіла знати, як ми поводитимемось, про що говоритимемо.\nОля розповідала про своє шкільне кохання — наївне, як і в кожного, скороминуще, але пам’ятне. її хлопець — капловухий і кирпатий — написав цілий альбом ліричних пісень, розмалював його, а той альбом потрапив до вчительки. Скандал був на всю школу!\nЦікаво: чи пам’ятатиме коли-небудь Оля оцей вечір, листяний шелест, мою несміливість?.. Чи потрібен був я їй, коли вона розповідала про себе, чи вона просто хотіла вибалакатись? А я чи хтось інший був би на моєму місці — то несуттєво?..\nДовго не спав.\nА вранці Ксеня Андріївна:\n— Облиш про них думати, Юрію. Хай їм грець!\n— Звідки ви дізналися, що я про них думаю?\n— Хто не був молодий, той не був дурний. А в мене вже коси побіліли.\nРадила вона мені, я — Варі. Та одне діло — радити, й зовсім інше — самому опинитися в біді кохання.\nДень збіг у метушливих турботах, хоча майже нічого суттєвого, крім звіту про практику, не зробив. Отже, я мав повне право повторити слова древніх «Amici, diem, perdidi» — друзі, я втратив день.\nВідбулась редакційна «летучка». Хвалили мої репортажі «У степу під Очаковом» і «Там, де три тополі». Останній я написав після поїздки з Олею. І від нього, як сказав оглядач, віяло закоханістю автора в описаних людей. А я подумав: не так у людей, як в Олю.\nЗавтра ми прощаємося з Південнолиманськом.\nСиджу в парку, чекаю Олю.\nЗа Інгулом сідає сонце. Рожевіє, ніби розмите аквареллю, небо, золотяться краї купчастих хмар. Гасають ластівки. Повітря темніє, наче олово.\nКОНСПЕКТ ДРУГИЙ | Ловці манекенів. Про що розмовляють закохані | КОНСПЕКТ ЧЕТВЕРТИЙ


Google заплатить 7 мільйонів за збір персональних даних - Радіо Максимум\nGoogle заплатить 7 мільйонів за збір персональних даних\nКомпанія Google виплатить сім мільйонів доларів штрафу за те, що без дозволу збирала персональні дані людей, працюючи над сервісом Street View.\nGoogle припинила збір інформації про WiFi-мережах в травні 2010 року. Незабаром після цього один із засновників компанії - Сергій Брін зізнався, що одночасно збиралася персональна інформація про клієнтів, і пообіцяв цього більше не допускати.\nСвої розслідування в цьому відношенні стала не тільки влада США, але також Німеччини, Іспанії та Італії.\nВ Google заявили, що задоволені вирішенням проблеми.\n"Ми докладаємо всіх зусиль, аби Google дотримувалася вимог приватності. Але в даному випадку цього не було зроблено", - йдеться в заяві компанії.\n"Керівникам проекту ніколи не були потрібні ці дані, вони не використовували їх і навіть не заглядали в них. Ми раді, що працювали з генеральним прокурором штату Коннектикут... та іншими юристами штату, аби досягти цієї угоди", - зазначила Google.\n"Споживачі мають право на захист важливої особистої та фінансової інформації від неправильного і небажаного використання корпораціями, такими як Google", - сказав генеральний прокурор штату Нью-Йорк Ерік Шнайдерман.\nЧитайте також: Google створили кросівки, які розмовляють


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Двірець - Житомирський район - Житомирська область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Двірець у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Двірець і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nДвірець індекс Укрпошти 12447\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Двірець і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Двірець.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Двірець - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Двірець, Житомирський район, Житомирська область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


Риб'ячий жир екстра, DHA Xtra, Nordic Naturals, полуниця, 1000 мг, 60 капсул купити в Києві і Україні за найкращою ціною\nПоточний товар Риб'ячий жир екстра, DHA Xtra, Nordic Naturals, полуниця, 1000 мг, 60 капсул\nВсього: 1320 грн\nЦітрамат магнію, Magnesium Citramate, Thorne Research, 90 капсул\nПантетін, Pantethine, Pure Encapsulations, 120 капсул\nРиб'ячий жир Екстра з полуничним смаком являє собою унікальну суміш з риб'ячого жиру, що поєднує в собі всі необхідні жирні кислоти. Ця формула є зручним і смачним способом підтримки здорової шкіри, суглобів, кісток і оптимальної імунної функції. У ній поєднуються жирні поліненасичені кислоти Омега-3, які благотворно впливають на організм людини в цілому. Омега-3 відповідає за вироблення достатньої кількості простагландинів, завдяки яким поліпшується робота імунної системи, що в свою чергу надає протизапальні дії та здатність боротися з інфекціями. Крім того, ця кислота розширює кровоносні судини, за допомогою чого відбувається профілактика атеросклерозу, а також зменшується ймовірність прояву тромбозу. Також риб'ячий жир, допомагає вироблятися серотоніну (гормон гарного настрою і щастя). А це означає, що у людини, яка приймає риб'ячий жир знижується дратівливість, йде агресивність і депресія, вони стають менш схильні до стресів. Також вживання цього продукту допоможе уберегти мозок від захворювань, що викликають втрату пам'яті і слабоумство. Для отримання більш докладної консультації ви можете звернутися до менеджера на сайт Biotus.\nРиб'ячий жир, Nordic Naturals, Екстра, Полуничний смак, 1000 мг, 60 гелевих капсул\nІнші інгредієнти: очищений глибоководний арктичний риб'ячий жир (з анчоусів і сардин), капсула (желатин, вода, гліцерин, натуральний полуничний ароматизатор), натуральний полуничний ароматизатор, д-альфа токоферол, екстракт розмарину.\nвсього жирів 2.0 г 3%\nВсього омега 3 1660 мг *\nЕйкозапантеноловая кислота 410 мг *\nІнші омега 3 290 мг *\nВідповідь:контент-менеджер сайта (Администратор) на 11 травня 2021 р.


Ремонт техніки Ubiquam\nЗаписи з тегом "Ubiquam"\nРемонт продукції - Ubiquam\nУ випадку, якщо Ваш пристрій потребує ремонту, рекомендуємо звернутися в авторизований сервісний центр Ubiquam, адреси яких Ви можете знайти на нашому сайті.\nМістить детальну інформацію про ремонт продукції Ubiquam. Сервісні центри, які проводять ремонт техніки та обладнання фірми Ubiquam. Виберіть своє місто або найближчий до вас, щоб знайти зручний для Вас сервісний центр, в якому можуть виконати обслуговування і ремонт вашого продукту\nВи можете доставити Ваше обладнання у сервісний центр самостійно, або скористатися послугами кур'єрської служби. Для отримання додаткової інформації перейдіть на сторінку сервісного центру. Ваш пристрій Ubiquam не працює, або працює некоректно. Що робити?\nЯкщо ви хочете зробити ремонт по гарантії, при зверненні в сервісний центр Вам потрібно буде заповнений гарантійний талон Ubiquam з датою покупки Вашого пристрою. Без гарантійного талона або інших підтверджуючих документів компанія Ubiquam не може надати ремонт по гарантії.\nЧому вигідно звертатися в авторизований сервісний центр Ubiquam?\nНасамперед тому, що тільки фахівці авторизованих сервісних центрів проходять навчання у Ubiquam і мають технічну базу для виявлення несправностей, що можуть кваліфіковано виявити поточну несправність і в найкоротші терміни її усунути.


Відносне затишшя в АТО: 23 обстріли, один поранений - Korrespondent.net\nВідносне затишшя в АТО: 23 обстріли, один поранений\nКорреспондент.net, 26 червня 2017, 07:18\nНа Донбасі було відносно спокійно\nРежим тиші найбільше порушувався на донецькому напрямку.\nЗа добу 25 червня більш як 23 рази обстрілювали позиції сил АТО на Донбасі, один військовий отримав поранення. Про це повідомляє прес-центр штабу АТО. Один український воїн вчора в результаті ворожих обстрілів був поранений.\nНа приморському напрямку "режим тиші" порушувався тільки один раз - поблизу Павлополя. Після півночі стріляли зі станкового протитанкового гранатомета.\nНа донецькому напрямку зафіксовано 12 обстрілів. Опорні пункти в передмісті Авдіївки і в районі Кам'янки накрили вогнем з гранатометів і стрілецької зброї. Поблизу Кам'янки вдень також били з 82-мм мінометів. Застосовувалося піхотне озброєння і БМП неподалік від Луганського на Світлодарській дузі і в районі Зайцевого. По українських воїнах, які тримають оборону біля Верхньоторецька, вели вогонь з великокаліберних кулеметів. Там же активізувався ворожий снайпер.\nНа луганському напрямку 10 разів порушився режим припинення вогню. Близько 9 години вечора відкрили вогонь по позиціях поблизу Троїцького з мінометів калібрів 120 і 82 мм. Також з 82-мм мінометів відкривали вогонь в районі Щастя, Катеринівки і Жовтого. Опорні пункти поблизу Новозванівки обстріляли з протитанкових ракетних комплексів і озброєння БМП, а біля Новоолександрівки - з великокаліберних кулеметів. По захисниках Попасної відкривали вогонь зі стрілецької зброї.\nНагадаємо, за добу 24 червня в АТО було 26 обстрілів, двоє військових загинули.


Дві молоді жінки загинули в аварії у Миколаєві – тут зіткнулися вантажівка й маршрутка. Від удару автобус перекинувся. Ще дев'ятнадцять людей дістали травми, чотирьох із них госпіталізували, передає Корупція.Інфо.\nПершу медичну допомогу на місці надавали щонайменше п'ять бригад швидкої та очевидці аварії. ДТП сталася в Корабельному районі о дев'ятій вечора. Водій вантажного автомобіля Mercedes після зіткнення з автобусом втік із місця події. Після цього кинув своє авто.\nПравоохоронці знайшли винуватця трагедії швидко, ним виявився 38-річний житель Миколаєва. Тривають слідчі дії.\n“Готові до купального сезону”: в мережі показали жах на пляжах окупованого Криму! Видовище не для слабких!\nУ Луганській області судитимуть правоохоронця, який побив підприємця


Який сорт картоплі найсмачніший - Megasad - інтернет магазин саджанців, насіння, цибулин для вашого саду та городу\nПри виборі картоплі для вирощування на власній присадибній ділянці споживачі орієнтуються на такі характеристики, як смак, врожайність, стійкість до інфекцій та шкідників.\nВодянисту, клейку картоплю ніхто не стане обробляти для потреб своєї сім'ї. Тому заздалегідь варто вибрати відповідні для вирощування культури, які будуть не тільки підходити для певного грунту, регіону, але й радувати добрим смаком.\nСорти для смаження, перших страв та салатів\nВосени потрібно закуповувати для зберігання кілька різних сортів картоплі. Причина в різних смакових якостях, призначення бульб. Визначити смакові якості картоплі за зовнішніми ознаками не можливо. Для цього потрібно знати характеристики сортів цієї культури.\nКартоплю, що містить менше 15% крохмалю, використовують для приготування супу, салату. Тушкувати, смажити можна бульби, в яких сухої речовини більше 20%. Така картопля не кришиться і не горить на пательні.\nПорада. Щоб не помилитися з вибором, можна купити на ринку для проби 1-2 кг картоплі на пробу.\nДля салатів вибирають сорти, які не розсипаються при варінні:\nЗамовити дані сорти картоплі можна у нас на сайті в розділі "Картопля посадкова".\nВелика кількість позитивних відгуків у сорту «Гурман». М'якоть бульб пофарбована в специфічний темно-синій колір. Продукт містить велику кількість антиоксидантів. Його їдять у відвареному і сирому вигляді.\nДля смаження, тушкування підходять сорти, здатні зберігати форму при обробці на пательні:\nУ супермаркетах не вказується, який саме сорт виставлений на продаж. Торговці на ринку можуть знати, якими якостями володіє картопля, який вони продають.\nЯкий сорт картоплі розсипчастий і смачний\nДля пюре закуповують картоплю, що містить велику кількість крохмалю. Такі сорти сильно розсипаються при варінні. Пюре виходить пишним, м'яким і смачним, якщо його приготувати з картоплі:\nТірас. Коренеплоди визрівають за 55-70 днів. Картоплини мають рожеву шкірку і м'якоть біло - молочного кольору. Бульби при варінні сильно разсипаются.\nСиньоока. Популярний в РФ сорт. Коренеплоди повністю визрівають за 65-80 днів. Бульби мають шкірку рожево-фіолетового відтінку. М'якоть біло - молочного кольору. Синьоока відноситься до найстаріших сортів. Її складно зберігати, тому цю картоплю вживають в їжу першою.\nЧароіт. Сорт створений російськими селекціонерами. Коренеплоди можна викопувати через 50-65 днів після посадки. Бульби пофарбовані в жовтий колір. М'якоть кольору топленого молока містить велику кількість крохмалю. Чароіт підходить для запікання, тушкування, приготування пюре.\nЗдабиток. Білоруський сорт містить велику кількість крохмалю (до 26%). У продукта приємний запах, добрий смак.\nДля приготування пюре також добре підходять сорти української, білоруської та польської селекції:\nНайсмачніші сорта картоплі\nСмак бульб залежить від вмісту в продукті певних хімічних речовин, таких як:\nІснує міф, згідно з яким, якість і смак картоплі залежить від кількості крохмалю. На ділі, кращими смаковими якостями володіють сорти, що містять 13-18% крохмалю. Найбільш часто отримує високі оцінки сільськогосподарська продукція, в складі якої є багато каротину. Ця речовина надає м'якоті солодкуватий присмак.\nЧервоні сорти картоплі добре зберігаються та мають ніжний смак. Жовтуваті бульби з білою м'якоттю відрізняються високим вмістом вітаміну C та крохмалю. Такі сорти придатні для приготування пюре.\nВажливо. Пізня картопля містить більшу кількість крохмалю, ніж середні і ранні сорти.\nВелика кількість позитивних відгуків від споживачів щорічно отримують кілька сортів:\nНайбільш смачними вважаються коренеплоди, вирощені в Білорусії, Україні, Середній смузі Росії. На відміну від них, нідерландська, ізраїльська продукція має гарний зовнішній вигляд і водянистий смак. Товари з цих країн культивуються із застосуванням великої кількості добрив. Вони більше придатні для торгівлі, ніж для застосування в їжу.\nОцінка смаку справа складна. Кожен вибирає для себе найбільш підходящі сорти. Спиратися на чужу думку не варто, оскільки комусь більше подобаються універсальні сорти, інші віддають перевагу продуктам з високим вмістом крохмалю.


Головна » Українська література » Викривальний пафос пісні Г. Сковороди\n"Всякому місту - звичай і права"\nТворчість видатного українського мислителя-гуманіста, письменника, просвітителя Г. Сковороди є яскравою сторінкою у житті нашого народу. У його творах відобразилися світогляд, спосіб мислення, жива душа українців. Сковорода цікавий не лише як філософ, але як педагог, практик, теоретик, просто людина. Так, у вірші "Всякому місту - звичай і права" письменник виступає проти соціальної несправедливості, існуючої бюрократичної системи, що принижує людську гідність:


Замовити дипломну з банківської справи - Агентство "Магістр"\nГоловна Послуги та ціни Бакалаврська Дипломна з банківської справи\nНаписання дипломних робіт з банківської справи\nПотрібна дипломна робота з банківської справи, а на роботі повний завал і навіть вночі немає часу на написання? Досить тероризувати себе, відпочивайте, а роботою займуться фахівці Агентства Магістр.\nДізнайся вартість дипломної з банківської справи\nЯк відправити заявку в Магістр?\nЗамовити дипломну роботу з банківської справи гранично легко. Вам достатньо одного кофе-брейку щоб зайти на сайт і оформити замовлення:\nРеєструватися просто. Досить натиснути «Замовити» і у вікні, вказати тип роботи (магістерська дипломна або бакалаврська дипломна), ім'я замовника і його номер мобільного. Усе. Ви зареєстровані і перебуваєте в особистому кабінеті. Також для вас згенерований код доступу.\nЗаповнюємо анкету. Тут необхідно вказати весь перелік вимог до написання дипломної роботи з банківської справи: тема, дисципліна (банківська справа), унікальність, термін написання, а також деякі інші дані, які потрібні автору, щоб точно впоратися із завданням.\nРозробка плану. Вона входить у вартість дипломної роботи з банківської справи, тому, в основному, ми займаємося написанням плану самостійно, але, якщо у вас є затверджений науковим керівником план, то його надання прискорить написання диплома.\nДодаткові файли. Для більш точного виконання роботи автором і попередження появи неточностей в написанні дипломної роботи з банківської справи, прикріпіть методичку щодо її написання до замовлення при його оформленні.\nРекомендації. У віконці для коментарів слід описати рекомендації вашого наукового керівника щодо написання диплому.\nПісля того як ми отримаємо замовлення, ми направимо його авторам з відповідною спеціалізацією і досвідом роботи. Після того як вони оцінять завдання, ви отримаєте повідомлення з ціною дипломної роботи з банківської справи від автора, спеціалізація якого найбільше підходить темі роботи. Якщо ви згодні, можете переходити до оплати авансу, який потрібен для того щоб автор почав роботу. Зробити це можна в особистому кабінеті. Якщо ви розраховуєте на більш низьку ціну, ви можете замовити дипломну роботу з банківської справи у виконавця з меншим досвідом, який погодиться працювати за меншу суму, або взагалі анулювати заявку.\nЧому вибирають Магістр?\nДо написання дипломних робіт ми залучаємо тільки перевірених кваліфікованих викладачів і аспірантів провідних ВНЗ держави, або наукових співробітників НДІ.\nМи чітко дотримуємося термінів написання дипломних робіт з банківської справи, тому не запізнюємося зі здачею дипломів замовникам.\nЯкщо автор трохи відійшов від теми або науковий керівник помітив помилку, ми виправимо неточність в найкоротший термін абсолютно безкоштовно, причому виправлення можна вносити аж до дня захисту дипломної роботи.\nМи перевіряємо кожну дипломну роботу, тому автор не має можливості відправити замовнику диплом з поганою унікальністю або зовсім скопійований з інтернету.\nПостійним клієнтам пропонуємо дисконт в 10%.\nХто є автором дипломних робіт?\nНаписання роботи ми довіряємо досвідченому фахівцеві з вченим ступенем в банківській справі.\nЯка унікальність забезпечується компанією?\nМи передаємо замовнику дипломну роботу з банківської справи з унікальністю, яка, як мінімум, не нижче тієї, яку замовник вписав при заповненні анкети. Кожна робота перевіряється сервісом eTXT. Якщо необхідно перевірити диплом через інший сервіс, вкажіть його назву при складанні заявки.\nМожна мені задати питання автору без посередників?\nСпілкування замовника з виконавцем можливо виключно через співробітника Агентства Магістр. Для цього вам потрібно зайти в особистий кабінет і написати питання в чаті. Відповідь ви також отримаєте в чаті.\nЯк можна дізнатися, скільки коштує моя дипломна робота?\nПриблизну ціну дипломної роботи з банківської справи ви можете подивитися, якщо введете всю необхідну інформацію в калькулятор в верхній частині екрану. Вартість залежить від складності роботи, терміну виконання і дисципліни, а також від конкретного ВНЗ, де роботу захищатимуть.\nЯ зобов'язаний платити, якщо оформив замовлення?\nТільки якщо вас повністю задовольняє робота. В іншому випадку ви можете відмовитися від замовлення ще до внесення авансу.


Поєднання дверей і підлоги в інтер - Отделка Дома Снаружи\nПоєднання дверей і підлоги в інтер\nОпубликовано в Фасад дома Январь 11, 2020 – 12:28\nОбробку стін, меблі та аксесуари відносно легко замінити під впливом настрою або інтер'єрної моди, а міжкімнатні двері і підлога в квартирі хочеться вибрати один раз і надовго. Підібрати для них єдиний тон і фактуру або навпаки - потрібен контраст? Розберемося, як поєднувати підлогу і двері у вашому інтер'єрі.\nЗдесь вы сможете найти магазин дверей огромный выбор и выгодная цена.\nЯк правильно поєднувати колір підлоги і дверей\nДвері можуть візуально «перетікати» в підлогу, якщо вибрати єдиний відтінок. Але не обов'язково, щоб відтінки були ідентичні, можна взяти той же колір на кілька тонів темніше або світліше, тоді ефекту «перетікання» не вийде, але поєднання буде гармонійне.\nГоловне дотримуватися загальної гами: теплою чи холодною. Відтінки з різного теплового спектру будуть дисгармоніювати.\nНавіть з класичним поєднанням «світла підлога + білі пофарбовані двері» можна пригадати, неправильно підібравши тон. Білий колір теж може бути теплим або прохолодним.\nВибираючи традиційний коричневий колір, можна використовувати різні відтінки, наприклад темніший підлогу і світло-коричневі двері. Знову ж таки, головне вгадати з температурою кольору.\nДля гармонійного поєднання дверей і підлоги в інтер'єрі можна використовувати градацію кольору: біла стеля + світлі стіни і двері + темний підлогу. Такий прийом добре працює в класичних інтер'єрах. Бажано домогтися плавного переходу відтінків.\nПоєднання дверей і підлоги по фактурі\nЯкщо ви обираєте шлях контрастів, то і фактуру дверного полотна бажано підібрати контрастну щодо стін. Наприклад: якщо стіни гладкі, двері може бути виконана з візуально більш грубого матеріалу. І навпаки: шорсткувате фактурне покриття стін варто поєднувати з гладким дверним полотном. В обох випадках фактура двері повинна бути спорідненою підлозі.\nДо паркету добре підходять двері з масиву дерева, до ламінату можна підібрати більш бюджетне дверне полотно з імітацією натуральної деревини. Пластикові двері підійдуть до лінолеуму і іншому синтетичному покриттю.\nДверне полотно, що представляє собою тонку раму з прозорим склом - це універсальне рішення, яке можна комбінувати з будь-якою іншою фактурою.


NEXT працює над дитячою короткометражкою: фото зі знімального майданчика : Odessa Film\nNEXT працює над дитячою короткометражкою: фото зі знімального майданчика\nВ Одесі пройшли зйомки дитячого ігрового короткометражного художнього фільму із робочою назвою «Непроста роль». За виробництво стрічки взялися NEXT Film Production і Sterling World Films. Сценарист і режисер-постановник – Микита Буданцов, продюсер Ольга Щербакова.\nУ короткометражці про підліткову дружбу і творче суперництво задіяні діти з Одеси, Харкова, Кропивницького, Запоріжжя, Києва, Полтави. Майже всі вони навчаються у кіношколах, пройшли відповідний кастинг. Одну з ролей виконує Данило Каменський, відомий глядачеві як Вітько з першого українського фентезі «Сторожова застава».\nЗа сприяння директора Українського дитячого центру «Молода Гвардія» Едуарда Лебединського зйомки «Непростої ролі» відбувалися на території одного з таборів на узбережжі, в кіноконцертній залі «Молодої гвардії» тощо.


Тварини-гуманісти, які рятують людей\nЛюдей тішить думка, ніби Земля належить їм: адже ми стільки усього створили і підкорили природу! Проте, чи не тому світові загрожує екологічна катастрофа? Ми легковажно забуваємо, що поруч є інші розумні створіння, які не тільки мають таке ж право на життя, а й допомагають рятувати планету.\nМи в Joy-pup.соm любимо тварин та пишемо про них із задоволенням, але ця тема особлива. Давайте віддамо належну шану тим, хто робить для нас більше, ніж ми могли б уявити.\nЦі маленькі відважні істоти рятують тисячі життів. Їх не дарма називають щурі-герої (HeroRATS), адже вони вміють винюхувати наземні міни. Приховані боєприпаси, спадщина численних збройних конфліктів – це величезна світова проблема. Справа не лише у тому, що мінні поля смертельно небезпечні для людей. Це особлива форма забруднення, через яку значні території залишаються непридатними для життя. Тому бельгійська недержавна гуманітарна організація APOPO запропонувала блискучу ідею: навчити велетенських африканських щурів виявляти міни.\nГризуни забезпечують колосальні переваги. Вони не тільки виконують задачі, на які наважиться далеко не кожна людина, але й вправляються із ними набагато швидше. Саперам знадобилося б 25 годин, щоб обстежити ділянку у 200 в 200 квадратних метрів, щурам вистачає 20 хвилин.\nЯкщо вас непокоїть доля пухнастих сірих тваринок – не хвилюйтеся, їм нічого не загрожує. Міна вибухає під вагою від 5 кг, а найтяжчий щур важить трохи більше 1 кг. Крім того, з ними чудово обходяться. Відмінно годують, захищають від сонця і відправляють на пенсію після 5 років служби.\nДві самки мулів Сара та Крихітка Кейт брали участь у надзвичайно важливій місії. Її передісторія така: у 1959 році в польовій лабораторії NASA «Санта-Cюзанна», розташованій неподалік Лос-Анджелеса, сталася аварія, в результаті якої відбувся потужний викид радіації в атмосферу. Наслідки було ліквідовано, але потенційна загроза залишилася. Протягом багатьох років не проводилося жодного радіологічного обстеження забрудненого району.\nВ 2010 році був ініційований проект із залученням двох мулів. Йшлося про те, що вони увійдуть у небезпечну зону і блукатимуть каньйоном, а прикріплені на їхніх спинах гамма-сканери будуть вимірювати рівень радіоактивності. Ідею сприйняли досить неоднозначно, оскільки тварини наражалися на значний ризик. Однак керівникам проекту вдалося довести, що мулам нічого не загрожує. Сара та Кейт були загальними улюбленицями, співробітники постійно балували їх смаколиками та дуже за них хвилювалися.\nУсе завершилося добре: територія була ретельно обстежена, ознак радіації не знайшли. Можливо, декого обурила експлуатація тварин у такій якості, проте факт залишається фактом: мули виконали величезну роботу і дали надію людям та іншим живим створінням, що мешкають у цьому районі.\nМи звикли вважати, що дельфіни – це чарівні морські мешканці, які обожнюють бавитись з людьми. Візьмімо хоча б плавання з дельфінами, популярний туристичний атракціон: хто ж відмовиться від такого задоволення! Але все ж таки, чому вони настільки прихильні до людей?\nБагато хто скаже, що між нами особливий зв’язок, якась втрачена ланка в еволюції, тому вони нам довіряють, а ми сприймаємо їх майже як домашніх улюбленців. Але ми не враховуємо, що ці милі створіння приносять чималу користь і приходять людям на допомогу у різних ситуаціях.\nТак, у деяких країнах дельфіни заганяють рибу у сіті і за це рибалки обов’язково діляться із ними частиною улову. Вони не раз обороняли людей від акул. Ті, хто пережив напад, розповідали, що дельфіни зробили навколо них захисне коло і відігнали хижака. Крім того, відомі численні випадки, коли дельфіни виштовхували на берег плавців, що потопали, та втомлених дайверів, або підтримували їх на воді, доки не надходив рятувальний катер. Вони справжні герої!\nМорські леви, тюлені та нарвали\nГлобальне потепління – одна з найбільших сучасних загроз. Океанічна вода стає все теплішою, і це веде до того, що полярний льодовий покрив тане з неймовірною швидкістю. Але у нас є союзники у спасінні планети – морські ссавці, які допомагають досліджувати океани.\nОскільки тюлені та морські леви – неперевершені пірнальники, у дослідників Каліфорнійського університету в Санта Крузі виникла ідея використати їх для вимірювання температури океанічної води, рівню солоності та інших параметрів. Ці тварини здатні плавати на глибині, недосяжній для людей, тому вчені вирішили прикріпити до їхніх тіл спеціальні датчики, що фіксуватимуть потрібну інформацію.\nМікроскопічні прилади не спричиняють їм жодної шкоди, не стримують рухів і з часом просто відпадають. Але перш ніж це станеться, важливі дані надходять декілька разів, як тільки тварини підіймаються на поверхню, що дозволяє спрогнозувати модель циркуляції океану. Той самий спосіб застосовують інші дослідники. Щоб з’ясувати ситуацію з прибережними водами Гренландії, вони закріпили термометри на нарвалів, здатних занурюватися на глибину понад 1,5 км. На жаль, останні результати показали, що температура води підвищилася на 1°С.\nНаш список був би неповним без найкращих друзів людини. Вони кумедні, віддані, ласкаві, грайливі, чудові приятелі і надійні захисники. Ми отримуємо від них не тільки радість і безумовну любов: вони оберігають наше здоров’я.\nУ дітей, які змалечку спілкуються з собаками, майже ніколи не буває алергії чи астми. Собаки допомагають скоріше відновитися після хвороб, а ще загальновідомо, що собаки-поводирі супроводжують сліпих у повсякденному житті.\nСобаки володіють ще однією неймовірною здібністю – діагностувати онкологію. Спеціально навчений лабрадор Панда вмів визначати колоректальний рак на ранній стадії і тим самим врятував десятки життів. Завдяки надзвичайно гострому нюху собак використовують також для пошуку наркотиків і вибухівки. Вони заслуговують на безмежну вдячність суспільства!\nМожна обожнювати кішок чи ставитися до них байдужо, але не можна заперечувати їхній позитивний вплив на людей. Недавні дослідження довели, що власники котів та кішок мають численні переваги.\nКішки не тільки покращують самопочуття хворих, але й попереджають серйозні захворювання. Насамперед, вони усувають стрес. Перевірте самі: якщо котик згортається калачиком у вас на колінах, ви потроху заспокоюєтесь. Більш того, коли рівень стресу скорочується, падає кров’яний тиск, а також зменшується ризик серцевих проблем. Якщо у вас є кицька, вірогідність серцевого нападу знижена на 40%. До того ж, якщо у людини астма, чи інші хвороби дихальних шляхів, дуже рекомендується погладжувати муркотливого кота.\nУ котячого муркотіння чимало унікальних властивостей. Частота цих вібрацій ідеальна для зростання переломів та загоєння ран, а також лікує м’язові розтягнення і допомагає боротися з інфекціями. А про те, якими чудовими компаньйонами кішки стають для літніх людей, можна навіть і не говорити – адже вони роблять їх щасливішими і продовжують їхнє життя.\nБджоли заслуговують на наше визнання з безлічі причин. Вони виробляють не лише мед, а й інші цінні продукти, які застосовуються у фармацевтичній, косметичній, харчовій та хімічній промисловості.\nЦі дивовижні комахи – незамінна частина нашої екосистеми, і без них світ опинився б у біді. Вони – природні запилювачі, і, хоча нам не спадає це на думку, 80% їжі, яку ми звикли купувати в магазинах, доступні завдяки цим невтомним трудівницям.\nНе так давно бджіл почали залучати до боротьби з тероризмом: їхній неймовірно чутливий нюх дозволяє знаходити вибухівку. Небезпечна місія не складає ані найменшої загрози для бджолиного життя: вони просто «зависають» над ціллю. Крім того, вчені з’ясували, що бджоли вміють розрізняти хімікати.\nВиявляється, тональність дзижчання змінюється в залежності від запаху і специфічні сигнали вказують на токсичні речовини. Цілком ймовірно, що в найближчому майбутньому бджіл почнуть залучати для запобігання хімічним забрудненням та захисту навколишнього середовища.


Бромакем - це готова приманка для контролю популяції щурів і мишей. Дія препарату розвивається повільно і проявляється через 48–72 години після першого прийому. Весь цей час щуряче співтовариство, не підозрюючи про небезпеку, продовжує поїдати приманку. Препарат перешкоджає згортанню крові, підвищує проникність капілярів, викликаючи великі крововиливи, кровотечі. Загибель гризунів настає на 3–8 добу з моменту попадання отрути за призначенням. Завдяки віддаленості результату від причини загибелі, умовно-оборонний рефлекс на засіб у щурів і мишей не спостерігається.


Львівщина – в четвірці областей за динамікою зростання надходжень до бюджету | Новини Львова\nЛьвівщина – в четвірці областей за динамікою зростання надходжень до бюджету\n15:15 25 жовтня 2019 р.\nПро це повідомили в п’ятницю, 25 жовтня, у Львівській облдержадміністрації, де також розповіли: «За головним показником – динамікою зростання надходжень до загального фонду, Львівщина з темпами у 120 % посіла четверте місце в державі. Це найкращий наш рейтинг у цьому році, до сих пір вище шостого місця наша область не підіймалася».\n«Найкращі позиції Львівщина посіла за динамікою єдиного податку. Львівська область третя вже восьмий місяць поспіль. Темпи Львівщини – 127%, України – 122,1%», – поінформували також в облдержадміністрації.


Кваша взяв срібло у перший день Гран-прі у Німеччині\nУ німецькому місті Росток, який приймає перший етап серії Гран-прі зі стрибків у воду, українська команда здобула першу нагороду. Срібло у стрибках з трьохметрового трампліну до скарбнички нашої збірної поклав Ілля Кваша, пише прес-служба НОК. У півфіналі українець показав другий результат, набравши у сумі 435.35 балів. Уже у фіналі наш спортсмен зумів покращити свій результат (472.70) і здобути срібну нагороду. Після першого змагального дня українська збірна посідає 3 загальнокомандне місце...\nУкраїнські стрибуни у воду розпочинають олімпійський сезон\nЗ 10 по 12 лютого у німецькому місті Росток стартує перший етап серії Гран-прі зі стрибків у воду. Усього у 2012 році заплановано 6 етапів серії, які завершаться наприкінці червня поточного року, пише прес-служба НОК. Протягом усіх етапів спортсмени набирають бали, відповідно за якими отримують позиції у турнірній таблиці. Склад команди: 1. Антон Захаров 2. Дмитро Меженський 3. Анна Письменська 4. Олена Федорова 5. Юлія Прокопчук 6. Аліна Чапленко 7. Олександр Горшковозов 8. Олександр...\nКубок України. Кваша бере ще одну золоту нагороду. Інші результати\nІлля Кваша здобув ще одне золото відкритого Кубку України зі стрибків у воду, перемігши на 3-метровому трампліні. Ганна Письменська додала також ще одну золоту медаль, вигравши 3-метровий трамплін разом з Оленою Федоровою, пише газета "Спорт-Экспресс в Украине". Відкритий Кубок України зі стрибків у воду Київ Чоловіки Трамплін 3 м 1. Кваша (Миколаївська обл.) - 453.25 3. Кунаков (Росія) - 416.80 3. Селі (Франція) - 414.60 Вишка 10 м 1. Міляєв (Миколаївська обл.) - 500.10 2. Захаров (Запорізька...\nКубок України. Кваша здобув два золота. Інші результати\nІлля Кваша здобув дві перемоги у перші два дні відкритого Кубку України зі стрибків у воду. Спочатку Кваша був найкращим на триметровому трампілні разом з Олексієм Пригоровим. Згадом йому не було рівних на метровому трампліні, пише газета "Спорт-Экспресс в Украине". Відкритий Кубок України зі стрибків у воду Київ Чоловіки Трамплін 3 м, синхронні стрибки 1. Кваша/Пригоров (Миколаївська/Харківська обл.) - 465.42 2. Горшковозов/Меженський (Луганська обл.) - 397.56 3. Колодій/Козубенко (Миколаївська...\nУкраїнці взяли вісім нагород на передсезонному турнірі у Німеччині\nЗбірна України здобула вісім нагород на турнірі зі стрибків у воду "Матч чотирьох країн", який завершився Ростоці (Німеччина). У підсумку українці привезли з Німеччини 3 золоті, 3 срібні та дві бронзові нагороди. Чоловіки Трамплін 3 м, синхронні стрибки 3. Ілля Кваша/Олексій Пригоров Вишка 10 м 1. Антон Захаров 3. Костянтин Міляєв Вишка 10 м, синхронні стрибки 1. Олександр Бондар/Олександр Горшковозов Жінки Трамплін 3 м 1. Олена Федорова Трамплін 3 м, синхронні стрибки 2. Олена Федорова/Анна...\nЧемпіонат Європи. Говоров здобув золото на 50 метрів батерфляєм\nУкраїнець Андрій Говоров виграв золото на дистанції 50 метрів батерфляєм на чемпіонаті Європи з плавання, що завершився у неділю ц польському Щецині. Результат Говорова - 22.70 секунди. Чемпіонат Європи з плавання (25-метровий басейн) Щецин, Польща Жінки На спині, 200 м 1. Андрій Говоров (Україна) - 22.70 2. Амор Лево (Франція) - 22.74 3. Конрад Черняк (Польща) - 22.77...\nЧемпіонат Європи. У командному заліку Україна стала восьмою\nЗбірна України посіла восьме загальнокомандне місце за підсумками чемпіонату Європи з плавання у 25-метровому басейні. Усього українці здобули чотири медалі - 3 золоті (дві у Дарини Зевіної й одна в Андрія Горорова) та 1 бронзову (Сергій Фролов). Перемогу у таблиці медалей здобула команда Німеччини, на рахунку якої 7 золотих, 2 срібні й 1 бронзова нагороди. Друге місце у збірної Данії (5-6-2), третє - в Іспанії (5-5-2)...\nЧемпіонат Європи. Дзеркаль стала четвертою на 200 м брасом\nГанна Дзеркаль була близькою до медалі на чемпіонаті Європи з плавання у 25-метровому басейні. Українка у фінальному запливі на 200 брасом трохи більше секунди поступилася третьому місцю. Відзначимо і шосте підсумкове місце Олександра Ісакова у змаганнях на 200-метрівці на спині. Чемпіонат Європи з плавання (25-метровий басейн) Щецин, Польща Чоловіки На спині, 200 м 1. Радослав Кавецьки (Польща) - 1:49.15 2. Ашвін Вільдебор Фабер (Іспанія) - 1:50.63 3. Петер Бернек (Угорщина) - 1:51.21...\nЧемпіонат Європи. Фролов став бронзовим призером\nСергій Фролов здобув бронзову нагороду на чемпіонаті Європи з плавання у 25-метровому басейні. У фінальному запливі на 1500 м українець фінішував третім. Це друга медаль для України на звітній першості. Першу здобула Дарина Зевіна. Чемпіонат Європи з плавання (25-метровий басейн) Щецин, Польща Чоловіки Вільний стиль, 1500 м 1. Матеуш Савримовіч (Польща) - 14:29.81 2. Мадс Глеснер (Данія) - 14:29.88 3. Сергій Фролов (Україна) - 14:35.22...\nЧемпіонат Європи. Зевіна виборола "золото" в плаванні на 100 метрів на спині\nНа чемпіонаті Європи з плавання, що відбувається у Польщі, українка Дарина Зевіна завоювала золоту медаль у плаванні на спині на дистанції 100 м з результатом 56,96 секунди. Зазначимо, що це поки єдина нагорода українців. Чемпіонат Європи Щецин, Польща 9 грудня Жінки Спина, 100 м 1. Дарина Зевіна (Україна) - 56,96 2. Анастасія Зуєва (Росія) - 57,12 3. Міе Нільсен (Данія) - 57,57...\nЧемпіонат Європи. Дзеркаль у фіналі лише дев`ята\nУкраїнка Ганна Дзеркаль посіла дев`яте місце на дистанції 200 метрів комплексом на чемпіонаті Європи з плавання, що проходить у польському Щецині. Час Дзеркаль - 2:10.67. Чемпіонкою Європи стала іспанка Мірея Гарсія Бельмонте з Іспанії (2:07.06). Друге місце в Евелін Ферражто з Угорщини (2:08.28) та третє в британки Ханна Мілей (2:08.34)...\nЧемпіонат Європи. Коб і Дзеркаль вийшли до півфіналів\nУкраїнки Надія Коб та Ганна Дзеркаль вийшли до півфіналів на чемпіонату Європи з плавання, що проходить у польському Щецині. Коб пройшла кваліфікацію на 50 метрів батерфляєм, а Дзеркаль буде змагатися за вихід до фіналу на дистанції 200 метрів брасом. Не зуміли кваліфікуватися на 50 метрів на спині Олександ Ісаков, Олександр Васильєв, Єгор Литвинок та Єгор Чорний...\nЧемпіонат Європи. Зевіна вийшла до фіналу\nУ перший день чемпіонату Європи з плавання українка Дарина Зевіна з найкращим часом (57,23) вийшла у фінал в плаванні на дистанції 100 м на спині. Другий час показала росіянка Анастасія Зуєва (57,61), третій - британка Джорджія Девіс (57,72)...


Навчання у школах Львівщини розпочали на всіх територіях, крім червоних | Новини Львова\nНа інших територіях вихід з канікул відбувся у звичному режимі.\n«Якщо територія не потрапила до червоної зони, але в якійсь школі є інфіковані учні чи вчителі, заклад має ухвалити рішення про дистанційне навчання. Кожен заклад самостійно ухвалює рішення про перехід на ту чи іншу форму навчання. Ситуація із захворюваністю сильно непокоїть, адже ті дані, які ми отримуємо від департаменту охорони здоров’я, свідчать про зростання кількості хворих», - акцентував директор департаменту освіти та науки Олег Паска.\nВ кожному окремому випадку аналізуватимуть ситуацію, що склалась у закладі, беручи до уваги такі показники: кількість інфікованих дітей, кількість контактних, загроза навчальному процесу. Якщо інфікованими будуть кілька вчителів, які мають широке коло спілкування, то буде інший алгоритм дій, ніж якщо захворів, для прикладу, один учень.\n«Кількість інфікованих учнів станом за зараз не є надзвичайно критичною. Із 287 тисяч школярів області станом на сьогодні Covid-19 діагностували у трьох сотень, із загальної кількості працівників закладів освіти, яка становить 34 тисячі, коронавірус підтвердили у 950 осіб.\nДошкільна освіта працюватиме і далі в звичному режимі, дотримуючись карантинних заходів.\n«Студенти вищих навчальних закладів до 15 листопада перебувають на віддаленому навчанні, це близько 100 тисяч студентів, що дає сподівання на можливе зниження динаміки захворюваності. Очне навчання для студентів ми теж передбачаємо, але за умови покращення епідситуації», - наголосив Олег Паска.


Про нас - Fitness Platinium\nFitness Platinium Про нас\nТОВ «Smart Platinium» є власником мережі фітнес-клубів, яка динамічно розвивається. У нас 12 років багатого досвіду, 22 клуби в Польщі, тисячі квадратних метрів площі та безліч задоволених клієнтів. Центральний офіс компанії знаходиться у м. Краків, в офісному будинку на вулиці Леа, 116.\n13 клубів функціонують під загальною торговою маркою Fitness Platinium у м. Краків, Скавіна, Замость, Радом і Ярослав. Останні три локації – це франчайзингові клуби. Планується відкриття ще одного клубу в місті Краків.\nЩе 8 клубів під спільною торговою маркою Smart Gym з 2016 року відкрились у Сілезії. Наша марка лоукост сегменту присутня – як і до цього часу – у містах Забже, Руда-Шльонска, Глівіце і Катовіце, в яких ми плануємо відкриття ще двох клубів.\nFitness Platinium i Smart Gym\nзагальна площа клубів\nзагальна вага обтяжень


Подорожі, рекорди і патріотизм російськомовних. Дмитро Комаров у Коломиї. ФОТО - Дзеркало Коломиї\n9 Кві 2019, 17:14\nСтарт і фініш був у Коломиї. Щодня екіпаж охоплював по 11 – 12 аеродромів, не оминаючи навіть міста, куди важко потрапити з допомогою інших транспортних засобів. Дмитро Комаров розповів читачам “ДК” про свої враження, новий досвід і про себе, як людину, а не відомого мандрівника.\n– Як виникла ідея встановлення рекорду і чому саме з Коломиї стартували?\n– Ми з Ігорем Табанюком давно товаришуємо. Я саме був у Бразилії, коли він мені зателефонував зі словами: “Дмитре, є така ідея: після Бразилії зробимо рекорд, який ще ніхто не робив”. Спочатку був план пройти повністю по периметру України, але зараз, самі розумієте, пройти весь периметр не вийде, тож це був би не зовсім рекорд. Ми почали думати, що можна зробити, щоб підтримати галузь авіації в Україні та придумали рекорд – максимальна кількість аеродромів в Україні. Задумка проста: потрібно показати, що в нас є аеродроми та ними потрібно користуватися. Вони сертифіковані, нормальні. В Коломиї взагалі приклад для всіх аеродромів, таких не надто багато: рівний асфальт – це основа основ, довга смуга – друга важлива умова. Тобто, є радіообмін, є диспетчер – це важливо. Тут уже можна здійснювати рятувальні, медичні, воєнні та будь-які інші польоти. Є смуга – отже можливостей у міста набагато більше.\n– Деякі коломияни в соціальних мережах обурюються тому, що ви не спілкуєтеся українською. Ви вважаєте себе патріотом?\n– Я називаю себе патріотом. Спілкуюся російською мовою, бо я так звик, мене так виховували. Коли я спілкуюсь українською, то перекладаю в голові. Тому коли тема більш глибока, переходжу на російську. Це виправиться, але потрібен час. Я навчався в російській школі, в інституті викладали російською. Так склалося. Всі ми пам’ятаємо, що було спільне російськомовне минуле. Своїх дітей я віддаватиму тільки в українську школу, але коли вони з’являться – одному Богу відомо.\n– Ви не одружений. Розкажіть, чи маєте якісь плани щодо особистого життя.\n– Це дуже складно, насправді. Я – як моряк, як льотчик, – відсутній вдома. Наприклад, 203 дні я перебував у Бразилії. Тому, звісно, не кожна жінка таке витримає. Але я знаю, що все це вирішується там, зверху.\n– Чи запланували вже наступну експедицію?\n– Є 10 варіантів країн, з яких обираємо найбільш вдалий. Зараз у мене попереду два місяці монтажу Бразилії, буде дуже багато серій. Наскільки мені відомо, в нас 34 серії, вони будуть ще виходити й виходити.\n– У скільки обходяться ваші експедиції?\n– Це дуже великий діапазон цін: в Індії – одна сума, в Японії чи Бразилії – інша. Тобто, якщо взяти базис, то це – вартість подорожі трьох людей, що живуть досить скромно: я, оператор і місцевий гід. Квиток в середньому, куди б ти не летів, коштує 1000 доларів, а на місці – залежно від того, де знаходимося. Якщо це дике місце, джунглі, то проживання взагалі безкоштовне, в палатках. Якщо великий мегаполіс – доводиться жити в готелях.\n– Дайте пораду людям, які хочуть подорожувати, як ви. З чого варто почати?\n– Купіть квиток. Це – найголовніша порада. Особливо тут, у Карпатах, гріх скаржитися на відсутність подорожей. Ми пролітали Говерлу, там зараз снігу – більше метра, мороз. Туди можна піти й отримати відчуття, наче біля зменшеної копії Евересту.\nНасправді я починав подорожувати в Карпатах. Можу сказати, що моя біографія подорожей розпочиналася тут. У 2001 році я влаштувався на роботу в газету “Теленеделя”. Моє перше відрядження було у Великий Кочурів. Там на Маланку були бої ведмедів: неодружені юнаки переодягалися ведмедями та билися батогами до крові. В нас – дуже глибока історія. В кожному костюмі, в кожній масці відчувається традиція, історія.\nЯ був на карнавалі в Ріо-де-Жанейро. Порівняно з нашою Маланкою, вони – відпочивають. Масштаби набагато сильніші, але там усе одноразове. Тобто, минає карнавал у Ріо – ці гігантські конструкції, розміром як п’ять літаків, викидають. Команді видають до трьох мільйонів доларів на рік. Вони готуються, шиють костюми, а потім викидають. Головне, щоб зовні здалеку це все красиво блищало. А в Карпатах ти береш ту маску і бачиш, що їй може бути 50-100 років, її робив прадід, розмальовував своїми руками. Там, звісно, такого нема.\n– Які асоціації та враження від Коломиї?\n– Насправді, я – лижник, тому до появи програми “Світ навиворіт” об’їздив усі Карпати на лижах: і Говерлу пішки, якщо “фрі райд”, і Пилипець, Воловець, Піддубовець, Славськ, коли ще не було “Буковеля”, Плай, Гемба, – словом, дуже багато. Тобто, в принципі, всі вихідні проводив у Карпатах, тому Коломию проїжджав, мабуть, сотню разів. Коломия – моя любов.\n– Які Ваші життєві пріоритети?\n– Досвід моєї роботи показує, що найголовніше в житті не матеріальні блага, а емоції. Ми ніколи не шкодуватимемо про те, що не купили якусь нову модель iPhone чи Samsung, але ми шкодуватимемо, якщо не встигнемо подивитися те, що було можливо. Я завжди вважаю, що краще витратити гроші на подорожі. Це та інвестиція, яка ніколи не “згорає”, вона назавжди залишається. А для того, щоб не боятися подорожувати активніше, потрібно підготувати свій організм – тут теж потрібні тренування. Потрібно починати безпосередньо біля свого будинку.\nВ юності я приходив у вихідний на автобусну зупинку, наприклад, звертався в касу із запитанням, куди в них є квиток. Мене запитували: “А куди Вам потрібно?”, я відповідав, що немає значення, куди найближчий. Сідав і їхав. Така ж історія і з вокзалами, я просто підходив і казав: “На найближчий потяг”. На Львів – так на Львів, в Карпати – так в Карпати. Мені просто було байдуже, куди їхати. Так я додавав родзинку цим подорожам – коли ти не знаєш, куди їдеш. Це – мій стиль життя з 18 років. Саме так я живу та подорожую.\nмітки: аеродром, Коломия, Комаров, літак, новини Коломиї, політ, Прикарпаття, рекорд, Світ навиворіт, Табанюк, Україна\nМедицина (180) Кримінал (1676) Суспільство (14470) Афіша (558) Новини (25608) Економіка (2076) Відео (1102) Технології (455) Здоров'я (230) Спорт (1101) Політика (1914) основне (191) Інтерв'ю (116) Туризм (700) Фото (911) Статті (1309) Історія (112) Культура (3143) Пишемо новини разом (231) Авторські колонки (211)


Лазерний пілінг (лазерне звуження пор)\nЛазерний пілінг в Івано-Франківську\nДовго залишатись молодим та красивим прагне кожен. Раніше зменшити вікові зміни можна було лише за допомогою хірургічної операції. Сьогодні існує безпечна альтернатива – косметологічні процедури. Так, пілінг лазерного типу – унікальна методика, яка бореться не лише з ознаками старіння, а й з різноманітними косметичними недоліками: зокрема, зморшками, в'ялістю, пігментними плямами, шрамами, рубцями, слідами від акне, розширеними порами, неоднорідним рельєфом. Процедура курсова. Це означає, що для досягнення максимального результату потрібно відвідати рекомендовану фахівцем кількість сеансів.\nЛазерний пілінг в Івано-Франківську проводиться в Центрі «Лазерхауз». Процедура вважається однією з найефективніших в боротьбі з віковими змінами, що обумовлено поєднанням найкращих сучасних методик в рамках однієї послуги та використанням інноваційного обладнання – багатомодульної платформи Lumenis M22 і косметологічного апарату HydraFacial. Процедуру проводять дипломовані фахівці з багатим практичним досвідом, які суворо стежать за дотриманням міжнародних регламентів та протоколів.\nЛазерний пілінг обличчя – послуга комплексна. Вона включає 4 або 5 основних етапів (залежно від індивідуальних особливостей пацієнта):\nМікрошліфування – здійснюється на апараті HydraFacial. Основні переваги – делікатна обробка та відсутність травмування шкіри, що значно скорочує реабілітацію. Під дією стерильних насадок з вакуумною технологією шар зроговілих клітин відлущується, тож шкіра стає світлішою, її тон вирівнюється, секреція сальних залоз нормалізується.\nТермоліфтинг – проводиться на багатомодульній платформі Lumenis M22. На цьому етапі застосовується насадка IPL з особливим світлофільтром. Потік широкосмугового світла потрапляє в глибокі шари шкіри та інтенсивно прогріває тканини. Як результат, стимулюється синтез власного колагену та еластину, що дозволяє підвищити пружність.\nФотовидалення судинного малюнку при постакне – проводиться лише за показаннями.\nБезпосередньо пілінг лазером – здійснюється на Lumenis M22 фракційним модулем Resur FX. Він має особливий фільтр, що розбиває світловий потік на сотні тонких фракцій (принцип роботи нагадує решето). Промені при контакті зі шкірою створюють мікроканали в ній. Це призводить до руйнування недієздатних клітини та появи на їхньому місці нових, молодих.\nХімічний пілінг PRX-T33 – належить до серединних. Діє на глибокі шари шкіри без травмування верхнього, тому не призводить до сильного лущення. Бореться зі зморшками, пігментацією, чорними цятками.\nЯкі переваги лазерної чистки обличчя в Івано-Франківську?\nОскільки методика комплексна, вона успішно бореться з різноманітними косметичними недоліками, починаючи ознаками старіння і закінчуючи надмірною секрецією сальних залоз. Записатись на процедуру можуть жінки та чоловіки будь-якого віку. Послугу в нашому Центрі обирають чимало пацієнтів завдяки численним перевагам:\nНайкраще обладнання у світі;\nДипломовані спеціалісти з багатим досвідом;\nВідсутність побічних ефектів та алергічних реакцій.\nПроцедура проводиться на обладнанні, що не має аналогів у світі. Апарат HydraFacial, лазер Lumenis M22 та косметика для пілінгу пройшли численні клінічні дослідження та отримали міжнародні сертифікати якості FDA, ISO 13485 тощо. Тривала підготовка до сеансу не потрібна. Послугу надають кваліфіковані фахівці, які суворо стежать за дотриманням міжнародних регламентів та протоколів. Сильних больових відчуттів у пацієнта методика не викликає, оскільки є можливість застосувати локальну анестезію. Крім цього, в конструкції лазера передбачена технологія безперервного контактного охолодження, яка забезпечує захист шкіри від перегріву та мінімізує дискомфорт.\nПілінг обличчя лазером у нашому Центрі в Івано-Франківську успішно бореться із:\nЗниженням тургору, в'ялістю;\nЗморшками біля очей та на обличчі;\nНеоднорідним тоном, гіперпігментацією;\nНадмірною секрецією сальних залоз;\nНеоднорідним рельєфом, рубцями, постакне тощо.\nЯке обладнання та препарати ми використовуємо?\nЛазерний пілінг в «Лазерхауз» – це комплексна методика, яка передбачає використання лише сертифікованого обладнання та косметики. На сеансах ми застосовуємо:\nHydraFacial MD – революційний косметологічний апарат від відомого американського виробника. Мікрошліфування здійснюється стерильними насадками з вакуумною технологією та ребристою поверхнею, які делікатно знімають ороговілий шар клітин.\nLumenis M22 – багатомодульна платформа від знаменитого американського бренду. На ній проводяться різні процедури. Пілінг здійснюють за допомогою фракційного модуля Resur FX. На етапі термоліфтингу застосовується IPL-насадка з особливим світлофільтром. Дана модель лазера робить пілінг максимально комфортним та результативним завдяки технології безперервного контактного охолодження і гнучким налаштуванням.\nPRX-T33 – хімічний пілінг з унікальною формулою. Належить до серединних. Виробляється відомою компанією WIQOmed (Італія). Містить перекис водню, трихлороцтову та койєву кислоти. Не пошкоджує верхній шар шкіри, тому не потребує тривалого відновлення.\nПроцедура пілінгу (чистки) обличчя лазером здійснюється за стандартним алгоритмом. На попередній консультації фахівець збирає анамнез, з'ясовує фототип, дізнається основні проблеми і бажаний результат, виключає можливі протипоказання, видає пацієнту захисні окуляри, виставляє індивідуальні параметри обладнання. Далі спеціаліст поетапно робить наступні дії:\nВидаляє поверхневі забруднення та декоративну косметику, якщо потрібно;\nОбробляє ділянку стерильними вакуумними насадками апарату HydraFacial;\nПроводить термоліфтинг IPL-модулем;\nЗдійснює фотовидалення судинного малюнку постакне за необхідності;\nОбробляє шкіру фракційною насадкою Resur FX (безпосередньо лазерний пілінг);\nНаносить препарат PRX-T33;\nВидаляє залишки косметичного засобу;\nПротирає поверхню «Хлоргексидином»;\nНаносить сонцезахисний крем з фізичними компонентами.\nЩоб отримати виражений ефект, потрібно пройти повний курс лазерного пілінгу. Після завершення реабілітації стан шкіри помітно поліпшиться. Зморшки стануть менш помітними, пружність підвищиться, в'ялість зменшиться. Також нормалізується виділення себуму, що допоможе усунути жирний блиск та звузити пори. Додатково освітлиться гіперпігментація, розгладяться дрібні рубці.\nЯка вартість послуги в Івано-Франківську?\nЩоб ознайомитися з ціною на лазерний пілінг в Івано-Франківську, зазирніть у таблицю внизу поточної сторінки або перейдіть в однойменний розділ, де зібрані розцінки на всі послуги «Лазерхауз». Актуальні знижки та інші вигідні пропозиції – в блоці «Акції». Консультація фахівця безкоштовна. Для запису на прийом зв'яжіться з нашими операторами за контактним телефоном або заповніть форму на сайті.\nДля досягнення вираженого результату потрібно відвідати від 2 до 4 процедур. Рекомендований інтервал між ними – 4 тижні.\n2 год 30 хв Лазерний пілінг (лазерне звуження пор)+ PRX-T33 (обличчя) 5800 грн\nЛазерний пілінг + PRX-T33\n3 год Лазерний пілінг + PRX-T33\nМезотерапия NEW Лазерное омоложение NANOЭПИЛЯЦИЯ для светлых и седых волос Консультація онколога NEW Фотовидалення пігментних плям Комплексна чистка HydraFacial


Доісторичні монстри в долині Збруча | Збруч\nОдин із націкавіших каменів – тут ми бачимо одиночні корали ругози, кілька видів колоніальних коралів та кілька різновидів моховаток\nВраховуючи, що Сатанів лежить у самому серці Товтр-Медоборів, перше, що спало на думку, – маємо «виставку» мешканців давнього Сарматського моря. Нагадаємо: Товтрський кряж – це сукупність колишніх рифових утворень біологічного походження бар'єрного характеру Сарматського мілководного міоценового моря, що котило тут свої хвилі 14–10,5 млн років тому. Звідси їхня специфічна форма. Південно-західні схили Товтр-Медоборів зазвичай набагато крутіші – бо з того боку колись знаходилися більші глибини, а північно-східні, де були прибережні мілини, – пологі. Сам Сатанів, зауважимо, лежить на дні чималої атолоподібної лагуни. Її обриси добре проглядаються зі стін місцевого замку.\nАле при більш детальному огляді цю гіпотезу довелося одразу ж відкинути. Серед скам’янілостей виявилося чимало одиночних коралів-ругоз. Вони досить специфічні, їх ні з чим не сплутає навіть аматор-початківець. Але ругози – це вже далебі не зовсім юне Сарматське море, це значно давніші епохи. Ругози – це вже мешканці Силурійського періоду Палеозойської ери (444–419 млн років тому).\nУ цілому на брамових каменях вдалося знайти таких мешканців давнього океану Палеотетіс: кілька десятків ругоз різних розмірів, чимало різних видів колоніальних коралів вимерлого сімейства Favosites – тут і колонії у вигляді куль, і схожі на деревця та пластини. Є тут і парочка характерних для Силуру брахіопод, а також колонії моховаток родин Fenestella та Rhombopora… Досить цікавою виявилася кругла скам’янілість розміром із куряче яйце. Достеменно з’ясувати, що це, поки не поталанило. Можливо, це теж якийсь представник досить великого та різноманітного сімейства коралів Favosites, а може, і щось інше.\nРугоза та «шайбочки» члеників морських лілій.\nПорадували й вкраплення циліндричних «намистинок» – фрагментів члеників стебел морських лілей… Найімовірніше, при детальному огляді фахівець-палеонтолог цей список продовжить, але навіть згаданого – чимало.\nЯкщо у випадках зі скам’янілостями в метро чи десь на Банковій дослідити місце, де їх видобули, було більш ніж проблематично, то з каменюками Сатанівської брами все виявилося значно простіше. Найближча невеличка екскаменоломня взагалі знаходиться за якісь два десятки метрів. Там камінь брали приблизно в 1920–1930 роках. Сьогодні це виглядає як скельні виходи.\nЩе один Favosites – чи, можливо, корал Heliolitidae?\nОгляд одразу ж дав непоганий результат. Зокрема поталанило виявити фрагмент мушлі ортоцераса. Там же було знайдено кілька чималих строматолітів. Ці схожі на круглі багатошарові «капустини» скам'янілості часом бувають до пів метра діаметром. Продуцентами строматолітів вважаються колонії нижчих водоростей, передовсім синьо-зелених.\nОртоцераси – скам’янілість із берегів Збруча та реконструкція\nАби оглянути більші каменоломні (там каміння брали від середньовіччя та до початку ХХ ст.), довелося пройти чи не з кілометр нижче за течією Збруча. Сьогодні старі каменярні виглядають як чималі скелі і надають надзвичайної мальовничості річковій долині. Як згодом виявилося, я не перший, хто шукав тут силурійські скам’янілості.\nВлітку 1865 року ці, тоді ще діючі, каменоломні досліджував відомий геолог Микола Барбот де Марні. Про знайдені ним сатанівські силурійські скам'янілості можна прочитати у його «Звіті про поїздку в Галичину, Волинь і Поділля в 1865 році». Барбот де Марні також звернув увагу на унікальну особливість сатанівських вапнякових відслонень – як з’ясувалося, «сарматські» вапняки тут нашарувалися одразу ж на значно давніші силурійські. На цій дивній обставині він окремо наголосив у своєму звіті.\nМіж пізньосилурійськими вапняками та «сарматськими» минуло кілька сотень мільйонів років геологічної історії, які мусили б залишити слід у вигляді хоч якихось проміжних відслонень – але вони тут чомусь відсутні. Зовсім!\nОбстеження скель одразу ж дало свої результати. Крім різноманітних коралів Favosites, вдалося знайти дуже красиву та фактурну колонію ланцюгових коралів Halysitid та великого не визначеного поки колоніального корала. На жаль, з часу припинення видобутку скелі встигли вкритися шкірочкою вивітрювання, і багато цікавого стало невидимим. До того ж обстеження скель довелося достроково припинити – насувалася чимала хмара, й промокнути під дощем бажання не було.\nЩе нижче за течією Збруча – десь за 2–3 км від вище згаданих скель – на виходах силурійських порід можна побачити гілочку дуже красивої моховатки Lyropora (правда, можливо, що це різновид коралу Tabulata). Вона схожа на якусь химерну сіточку.\nСхоже на скамянілу лапшу утворення - будиночки червів-серпул, які жили на дні Сарматського моря\nА от «сарматські» моховатки красою не вражають і дійсно нагадують якийсь кошлатий мох. У «сарматських» відкладеннях, як поталанить, можна теж знайти красиві корали і часом досить ефектні скам’янілості морських їжаків. Кажуть, що трапляються скам’янілі краби та інша живність. Найбільше ж різноманітних мушель – як двостулкових, так й гастропод. Трапляються також зуби акул та фрагменти скелетів китів та дельфінів. Мені, зокрема, поталанило знайти добре збережений хребець дельфіна.\nПідсумовуючи, зазначимо, що Сатанів цілком може стати ще й центром «палеонтологічного туризму». Звісно, що скам’янілості з Брами колупати не слід – їх можна лише фотографувати. А от похід закинутими каменоломнями нижче за течією Збруча принесе чимало задоволення, у тому числі й естетичного. Що важливо для туриста – поруч із закинутими каменоломнями в надзвичайно мальовничому урочищі маємо штучний «Водоспад» – місце, куди влітку з’їжджаються на відпочинок з усіх сусідніх куточків Хмельницької та Тернопільської областей. Біля «Водоспаду» є чимало зручних місць, де можна поставити намет та й покупатися у Збручі з безплатним гідромасажем – чимале задоволення.


Банк Barclays йде з Росії - Гроші і економіка України. Новини бізнесу.\nБанк Barclays йде з Росії\nБанк Barclays закриває інвестиційні підрозділи Росії через низьку прибутковість\n21 січня 2016 12:30\nБританська фінустанова має намір закрити частину офісів у Азіатсько -Тихоокеанському регіоні, передає depo.ua з посиланням на Deutsche Welle.\nЗакриття інвестиційних підрозділів - частина програми скорочень в даному напрямку діяльності банку. Зокрема, крім Росії, офіси будуть закриті у Австралії, Індонезії, Таїланді, Тайвані, Малайзії.\nМожуть також закритися деякі підрозділи банку в Бразилії, Центральній Європі, на Близькому Сході і в Північній Африці. Таким чином, повідомляє фінустанова, найближчим часом будуть звільнені близько тисячі осіб.\nBarclays Plc. - один з найбільших у Великобританії і в світі фінансових конгломератів, з розгалуженою мережею представництв в Європі, США та Азії. Операції конгломерату здійснюються через дочірній Barclays Bank (другий за величиною активів банк в Великобританії).\nМітки: Банки, Росія, Barclays


Чи шкідливий протеїн? - Відповідь особи, що приймає його 4 роки · Блог про життя\n⌛ 2 хвилини на читання · буде потрібно на 1968 букв\nЧи шкідливий протеїн? - Відповідь особи, що приймає його 4 роки\nПротеїн- дуже популярна штука, але знають про його властивості зовсім невелика кількість людей. Звідси і народжуються міфи про нього: хтось каже, що від нього пропадає потенція, хтось стверджує що від прийому протеїну розвивається рак. Чи так це насправді? - Зараз будемо розбиратися.\nМи намагаємося для вас :) Якщо сподобається стаття, не забудь поставити лайк і підписатися, ну а ми починаємо.\nОтже, для початку розвіємо кілька найпопулярніших міфів про протеїні:\nМіф №1 Організм не засвоює білкові добавки, в наслідок чого може виникнути рак\nЯкщо б це було дійсно так, то зі списку корисних продуктів можна було б викреслювати рибу, арахіс, молоко, яйця, сир і ще багато всього. Адже у всіх цих продуктах, як і в протеїні міститься білок.\nМіф №2 Протеїн веде до імпотенції\nПовна маячня . Протеїн - це концентрований білок, який не містить гормонів, в наслідок чого він ніяк не може впливати на статеве життя чоловіка.\nМіф №3 Протеїн викликає звикання.\nНа ділі ж протеїн - це, всього лише, харчова добавка, до якої не звикають. Точно так же, як і до соків або вітамінів. Навіть якщо брати кінську дозу білку, а потім різко відмовитися від нього, абсолютно нічого не відбудеться. Адже протеїн - не наркотик і не хімія.\nТепер перейду безпосередньо до власного досвіду.\nПротеїн я використовую вже протягом 4 років, до цього займався без добавок, тому щопросто не вистачало грошей. Приймаю я його один раз до треніровкі- за 1-2 години до неї, і ще один раз після тренування.\nПозитивні ефекти, які я помітив:\n1) Ефективність тренінгу збільшилася в рази, для зростання м’язової маси протеїн підходить просто ідеально\n2) Також за допомогою протеїну можна запросто вгамувати голод, якщо в холодильнику порожньо, зможе відмінно замінити перекус\n3) Завдяки прийому протеїну, моя витривалість і працездатність на тренуваннях непогано так збільшилася, це черговий його великий плюс\nМінуси, помічені мною:\n1) Іноді після ситної вечері та одночасного прийому протеїну, через 10-15 хвилин дуже хочеться в туалет по-великому, тому якщо вам потрібно кудись йти, не раджу сильно наїдатися і шліфувати це протеїном. (Можливо це так працює тільки зі мною)\nНа сьогодні це все. Безпідставно стверджують протеїні, якщо вам потрібно набрати м’язову масу- протеїн відмінний помічник.\nДіліться цією статтею з друзями, ставте лайки і підписуйтесь. – Нам дуже приємно :)\n10 заспокійливих піксельних артов\nЯк швидко розрахуватися з кредитами. Метод Дейва Рамзі\nБолгарія займає останнє місце в цифровому індексі Європейської комісії\n5 головних продуктів для жіночого здоров'я на думку вчених\nКемерон знімає продовження 'Аватара' (відео)\nГни свою лінію: дрібна смужка - модний тренд весни '2019\nCrazy Compass & The Black Diamond Train - TELE VISION\nВЧИМОСЯ ПИСАТИ продають текстів?\nЗахід є Захід\nКанал 'Секретарка' пішов на сайт\nЩоденник Перехода. 19 січня в свідомості людей стався зсув. Йде нова хвиля світла\nГАРЯЧА СІМКА найбільш ЦІННИХ ВИДІВ ВІДХОДІВ


Отрута "Новачок" може зберігати властивості протягом 50 років - поліція Британії — Світ — tsn.ua\nОтрута "Новачок" може зберігати властивості протягом 50 років - поліція Британії\nПоліція досі не знає, чи пов'язані випадки у Солсбері та Еймсбері.\nНервово-паралітична речовина "Новачок", застосована в містечку Еймсбері біля Солсбері та в самому Солсбері, може зберігати властивості протягом 50 років.\nПро це повідомив керівник відділу боротьби з тероризмом британської поліції Нейл Басу, передає Sky News.\n"Якщо він перебуває в контейнері, і був би на полігоні, це було б безпечно, тому що тоді він ні до чого не торкнеться, і це триватиме (його дія - ред.), напевно, мені казали вчені, 50 років", - сказав він.\nУ Британії прийшов до тями отруєний "Новачком" чоловік\nВін також заявив, що для цієї справи необхідна розвідка і свідки, адже без цього розслідування отруєння "Новачком" перетворюється у пошуки голки в сіні.\nТакож Басу додав, що наразі поліція не може сказати, чи були випадки з екс-розвідником Сергієм Скрипалем та у Еймсбері пов'язані між собою. Правоохоронці не знають, де останні пострждалі знайшли отруту.\nУ Росії відреагували на смерть британки, яка отруїлась "Новачком"\nНагадаємо, 4 липня в Британії двох осіб знайшли непритомними в місті Еймсбері. Як з'ясувалося, вони отруїлися в результаті дії нервового агента "Новачок", раніше використаного проти екс-розвідника Сергія Скрипаля. Згодом спецслужби Великої Британії встановили особи підозрюваних у токсичному нападі на екс-розвідника Сергія Скрипаля та його доньку Юлію. Їхні імена не розголошують, однак вважають, що вони пов'язані з Кремлем.\nБританка Дон Стерджесс, яка постраждала від нервово-паралітичної речовини у Еймсбері, в ніч проти понеділка, 9 липня, померла в лікарні.\nМіністр оборони Великої Британії впевнений, що за новим отруєнням "Новачком" стоїть Росія.


В даний час великою популярністю користуються сендвіч-панелі. Їх зазвичай встановлюють на огороджувальні конструкції стін. Під час встановлення таких панелей слід дотримуватися певного алгоритму.\n5. Якщо ви використовуєте конструкцію стінової сендвіч-панелі, яка має додатковий утеплювач, то всередині касети повинна бути зроблена додаткова жорсткість. Для цього використовуйте 2 мм профілі.\n1. Кріплення касетного профілю має бути виконано горизонтально. Особливу увагу слід приділити утеплювачу. Покладіть його всередину каркаса стіни таким чином, щоб він не сповзав вниз. Пачки з касетним профілем розкладіть поруч з каркасом будівлі. Тим самим ви мінімізуєте відстань до місця установки.\n2. Далі можете приступати до монтажу касет. Встановіть їх внизу вгору. Касети до елементів каркасу найкраще кріпити саморезами. Також для цієї мети добре підходять спеціальні цвяхи, які забиваються монтажним пістолетом. Між двома касетами обов 'язково проклейте дві ущільнювальні стрічки, які зроблені з пінополіуретану. Скріпіть профілі між собою саморізами. У підсумку має утворитися стінове самонесуче покриття. Касету ви можете закріпити на колони каркаса, при цьому вам не потрібні додаткові ригелі. Така стінова панель буде витримувати значні вітрові навантаження.\n3. Потім між цоколем будівлі і першою касетою покладіть утеплювач. Між цоколем і першою касетою всередині будівлі встановіть доборний декоративний елемент. Він буде закривати утеплювач. Інші касети можна монтувати аналогічно. Не забувайте про ущільнювальну стрічку. Між собою їх потрібно скріплювати саморізами через кожні 300 мм.\n4. Всередину касети покладіть утеплювач, а на ребра встановіть терморозрив. Тепер можете перейти до фасадного облицювання. Для цієї мети ви можете використовувати різні матеріали. Великою популярністю користується профілйований настил і сайдинг. Також ви можете застосувати композитні фасадні матеріали.


Аферист із Закарпаття оформив кредити на 21 особу на суму понад 6 мільйонів Reporter UA\nТаким чином зловмисник поклав у кишеню понад 6 мільйонів гривень.\nСлідчим управлінням УМВС області закінчено досудове розслідування щодо приватного підприємця з Рахівського району.\nВступивши у змову з двома місцевими жительками, цей зловмисник, використовуючи печатки власного підприємства, протягом 2007-2008 років незаконно оформив в рахівській філії одного з банків кредити на 21-го мешканця Тячівського та Рахівського районів на суму понад 6 мільйонів гривень. Причому робив це без відома й згоди самих селян.\nФігурант справи підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.4 (Шахрайство), ст.366 ч.2 (Службове підроблення), ст.358 ч.2 і ч.3 (Підроблення документів) Кримінального кодексу України. Його взято під варту.\nОбвинувальний акт у справі уже передано до суду. Зловмиснику загрожує позбавлення волі на строк до 12 років.\nЩодо інших співучасників злочину та службових осіб банку, які могли сприяти його вчиненню, матеріали виділено в окреме провадження. Проводиться досудове розслідування, інформує СЗГ УМВС України в Закарпатській області.\nМешканець Закарпаття на камеру розповідає про свої "підробітки" пограбунками банків (ВІДЕО)