Концепція визначення афлатоксину в визначенні від агенції Ольга - olga-medium.ru\nДеякі гриби генерують високотоксичну речовину, афлатоксин. Ефекти цієї речовини в організмі можуть призвести до різних видів раку, особливо печінки. Існує більше 400 різних типів афлатоксинів, з яких близько 15 є особливо токсичними. Всі вони інтегровані в категорію мікотоксинів (мікологія є дисципліною, яка вивчає гриби).\nЙого вплив на здоров'я людини і тварин\nЦі мікотоксини мають потенційно канцерогенну молекулярну структуру. Гриби, які активують цю речовину, в основному дві: Aspergillus flavus і Aspergillus parasiticus. Обидва присутні в деяких продуктах , таких як горіхи, фрукти, кукурудза і пшениця. Токсичність афлотоксинів активується, коли вони поєднуються з білками організму. Щоб знизити токсичність цих продуктів, органи охорони здоров'я зазвичай вводять якийсь стандарт (наприклад, в деяких країнах максимум 20 мкг афлотоксинів присутні в їжі).\nАфлатоксини мають прямий зв'язок з деякими захворюваннями нирок і травної системи. З іншого боку, вони викликають пухлини в печінці і іноді викликають канцерогенні процеси. Основними симптомами, пов'язаними з цими патологіями, є біль у животі, блювота, лихоманка і анорексія.\nКомбікорми, які споживають тварини, також можуть впливати на ці мікотоксини. Напад комах і температурні умови харчування є двома основними причинами, які загрожують тваринам.\nЯк це можна запобігти?\nЗберігання їжі повинно здійснюватися правильно (наприклад, краще не використовувати зерносховища, а доцільно зберігати їжу в сухих місцях).\nФермери повинні контролювати рівень афлатоксинів у кормах, а коли вони виявляють свою присутність, вони повинні повідомити органи охорони здоров'я.\nБажано, щоб фермери готували оброблювану землю за допомогою насіння, які отримали гігієнічні гарантії. У процесі посіву слід уникати надмірного тепла, оскільки ця обставина є потенційно небезпечною для сільськогосподарських культур.\nЗ іншого боку, бур'яни повинні бути під контролем, а збитки, завдані комахами, мінімізовані. Нарешті, доцільно збирати врожаї, коли вологість менше 15% і періодично проводити сівозміни.\nЗберігання кормових і транспортних систем також повинно відповідати певним санітарним гарантіям (наприклад, періодична дезінфекція об'єктів і перевірка систем завантаження).\nФотографії Фотографії: Bits and Splits / Хуан Гартнер\nТеми в афлатоксине


Типи обігрівачів - масляний радіатор, електроконвектор, тепловентилятор, інфрачервоний обігрівач, мікатерміческій обігрівач\nОбігрівачі бувають такі:\nОбласть застосування обігрівачів\nОбласть застосування обігрівачів - головний критерій, з якого почнемо порівняння.\nінфрачервоні обігрівачі. Обігрів закритих приміщень невеликої площі (20-35 м.кв.). Локальний обігрів окремих зон в приміщеннях, відкритих майданчиків, додатковий обігрів дач, гаражів, побутівок;\nтеплові завіси. Використовуються для поділу зон з різною температурою, наприклад, відкритих прорізів вікон або вхідних дверей і воріт;\nтепловентилятори. Обігрів закритих приміщень невеликої площі (20-35 м.кв.). Тепловентилятори великої потужності (від 3 кВт) називають тепловими гарматами і розраховані на приміщення від 35-40 м.кв. і більше;\nелектричні конвектори. Обігрів закритих приміщень невеликої площі (20-35 м.кв.);\nмасляні радіатори. Обігрів закритих приміщень невеликої площі (20-35 м.кв.);\nСтрого кажучи, теплові завіси не є обігрівачами, внаслідок специфічної області застосування. Такі агрегати незамінні в будівлях, де вхідна група (двері, ворота) не мають буферної зони, що розділяє області з різними тепловими режимами. При цьому самі, двері відкриваються часто і тепло йде з приміщення. Для обігріву їх не застосовують. Тому розглядати їх разом з іншими типами обігрівачів ми не будемо.\nРозрізняють декілька видів інфрачервоних обігрівачів, в залежності від довжини випромінюваних хвиль:\nкоротко-хвильові і середньохвильові обігрівачі призначені для локального обігріву приміщень або для роботи на відкритих майданчиках. Створюють тепловий потік високої інтенсивності і швидко нагрівають зону в приміщенні або на вулиці. При цьому, людям на рекомендується тривало знаходиться під впливом такого випромінювання - інтенсивний тепловий потік викликає розширення капілярів, що призводить до почервоніння шкіри і навіть до опіків;\nдовгохвильові інфрачервоні обігрівачі випромінюють менш інтенсивний потік і краще розподіляють тепло, тому призначені для обігріву всього об'єму приміщення. Важливо те, що довгохвильове випромінювання не шкодить здоров'ю. Навпаки, останнім часом його все частіше застосовують в медичних цілях. Довгі хвилі глибоко проникають в організм, прогріваючи його. На цьому заснований ефект теплового лікування, яке використовують в медичних клініках.\nКоротко-хвильові інфрачервоні обігрівачі використовуються у великих приміщеннях для обігріву локальних зон (наприклад, майстерень або великих гаражів). Всі приміщення опалювати дорого, а обігрів необхідний. Теж саме відноситься і до відкритих майданчиків, щоб зробити комфортними посиденьки на веранді дачі в холодний осінній вечір.\nДовгохвильові частіше застосовують в невеликих приміщеннях.\nЄ ще один різновид пристроїв, що представляють собою гібрид звичайного конвектора і інфрачервоного обігрівача - мікатерміческіе обігрівачі. Виготовлені вони за унікальною технологією - нагрівальні елементи покриті тонким шаром слюди. ~ 80% обігріву відбувається за рахунок випромінювання, що нагріває предмети, а ~ 20% за рахунок нагрівання повітря і його конвекції.\nРадіатори, конвектори та тепловентилятори - використовуються для обігріву невеликих приміщень. Виняток становлять теплові гармати, які гріють великі обсяги. Подальше порівняння обігрівачів розіб'ємо на дві частини:\nобігрівачі для приміщень 20-40 м.кв .; до них відносять тепловентилятори, радіатори, конвектори та інфрачервоні довгохвильові обігрівачі;\nобігрівачі для приміщень від 40 м.кв. (Теплові гармати і коротко-хвильові інфрачервоні обігрівачі).\nПорівняння тепловентиляторів, масляних радіаторів, конвекторів, інфрачервоних довгохвильових обігрівачів\nз точки зору безпеки експлуатації, забезпечення кліматичного комфорту, зручності розміщення і заощадження енергії, лідирують електричні конвектори і мікатерміческіе обігрівачі. Головний їх недолік - відносно висока вартість, радіатори і тепловентилятори коштують дешевше;\nтепловентилятори компактні, швидко гріють обсяг кімнати, коштують недорого. При цьому вони небезпечні в експлуатації;\nмасляні обігрівачі уступають вище згаданим типам за багатьма параметрами, але з точки зору термічного комфорту повільний розігрів кімнати більш корисний для здоров'я. Так що повністю списувати їх не варто. До того ж, вони більш безпечні в експлуатації ніж тепловентилятори за рахунок того, що нагрівальний елемент надійно захищений корпусом;\nмікотерміческіе обігрівачі поєднують в собі переваги радіаторів і конвекторів, але мають відносно високу вартість.\nПорівняння коротко-хвильових інфрачервоних обігрівачів та теплових гармат\nГоловна відмінність коротко-хвильових ІФ обігрівачів від теплових гармат в тому, що вони гріють локальні ділянки великих приміщень. Теплові гармати обігрівають великі приміщення в повному обсязі. Також зазначимо таке:\nв цілому, інфрачервоні обігрівачі більш довговічні і надійні в експлуатації. З іншого боку, звернення з ними вимагає обережності, через високої інтенсивності випромінювання не можна довго перебуває на близькій відстані;\nтеплові гармати обігрівають весь обсяг великих приміщень, а не локальні зони. При цьому, вони шумлять і небезпечні в експлуатації.\nДивіться огляд незвичайного обігрівача, який не спалює повітря


Ернест Міллер ХЕМІНГУЕЙ (1899–1961). «Старий і море». — Гипермаркет знаний\nЕрнест Міллер ХЕМІНГУЕЙ (1899–1961). «Старий і море».\nГіпермаркет Знань>>Зарубіжна література>>Зарубіжна література 11 клас>>Зарубіжна література: Ернéст Мíллер ХЕМІНГУÉЙ (1899–1961). “Старий і море”. Життєвий і творчий шлях американського письменника, лауреата Нобелівської премії Хемінгуея, особливості його поетики й стилю. Хмінгуеївський „герой кодексу”-сильна самотня людина; її здатність постояти за себе, прагнення незалежності й свободи, цінування дружби й кохання. Новаторство прози Хемінгуея: лаконізм, відвертість сповіді від першлї особи, „принцип айсберга”.\n«Усі хороші книжки мають одну спільну рису - вони є правдивішими за реальність, і, перегорнувши останню сторінку такої книжки, ви відчуєте, що описані в ній події відбувалися насправді, відбувалися саме з вами. І тоді щастя й горе, добро і зло, радість і сум, їжа, вино, люди, погода - все, що ви прочитали, залишиться частиною вашого минулого. Якщо ви можете це дати читачеві - ви справжній письменник».\n- американський письменник і журналіст, лауреат Нобелівської премії, один з наііталановитіших представників літератури «втраченого покоління». Його творчість, Просякнута пафосом ствердження моральних засад життя, справила величезний вплив на розвиток прози XX ст.\nЗ-поміж визнаних майстрів слона, мабуть, небагато знайдеться тих, хто за своєю популярністю у читацького загалу в XX ст. міг би змагатися з Е.М. Хемінгуеєм. В очах своїх сучасників він був не лише першорядним письменником, котрий, аі словами американського критика Ф. Янга, справив на новітню прозу такий вплив, «що його навряд чи можна виміряти», ще однією з найяскравіших постатей доби, справжньою людиною легендою. Від молодих років і до останніх днів на життя Хемінгуея, сповнене мистецьких звершень і небезпечних пригод, були спрямовані об'єктиви фото- й кіноапаратів, пильна увага репортерів, критиків, а згодом - і біографів. То було життя ровесника XX ст., який разом зі своїм поколінням пройшоїі через історичні потрясіння епохи двох світових війн.\nКороткий літопис життя людини-легенди\nЕрнест Міллер Хемінгуей з'явився на світ 21 липня 1899 р. Місцем його народження був Оук-ГІарк - маленьке провінційне містечко у передмісті Чикаго. Він був другим із шести дітейподружжя Хемінгуеїв. Мати майбутнього письменника, жінка музично обдарована, свого часу заради шлюбу пожертвувала кар'єрою співачки, за що потім постійно дорікала чоловікові, її нереалізовані амбіції, обмежено-обивательські уявлення про життя, бажання нав'язати близьким консервативні «доброзвичайні» правила поведінки задавали тон нездоровій, задушливій атмосфері у родині. Під примусом матері, до речі, юний Ернест деякий час вчився грі на віолончелі, хоча й не мав до і цього ані хисту, ані бажання. Пізніше, вже ставши відомим прозаїком, Хемінгуей жартував, що години, коли він із віолончеллю в руках нудьгував у так званій «музичній кімнаті», стимулювали розвиток його письменницької фантазії. Взагалі ж материнське виховання він сприймав як насилля над своєю вдачею.\nГоловною розрадою дитячих років Ернеста було спілкування з природою, до якого його привчив батько. Лікар Кларенс Хемінгуей був завзятим мисливцем і рибалкою: свою пристрасть до цих розваг він прищепив і майбутньому письменнику. Мисливство, риболовля, а згодом і бокс стали важливими складовими способу життя Хемінгуея-молодшого, суттєво вплинувши і на його світосприйняття взагалі, і на тематику його творів зокрема.\nі Закінчивши школу 1917 p., юнак поквапився покинути батьківську домівку, він переїхав до Канзас-Сіті, де йому запропонували місце репортера у газеті мСтар». З ентузіазмом взявшись до журналістської справи, Хемінгуей пізнавав Життя великого міста, а разом з тим вчився, за власними словами, «писати просто про прості речі». Робота приносила йому велике задоволення. Однак юний Ернест мріяв тоді не про журналістську кар'єру, а про те, щоб піти добровольцем на фронт Першої світової війни. Здійснити цю мрію було досить складно: Хемінгуеєві довелося діяти всупереч не тільки опору батьків, а й офіційному висновку медичної комісії, згідно з яким він через слабкий зір визнавався непридатним для служби у діючій армії. Втім, прагнення взяти участь у війні, що вирішувала долі багатьох країн і народів, здолало усі перешкоди. 1918 p., записавшись водієм американського загону Червоного Хреста, Хемінгуей вирушив на італо-австрійський фронт.\nЗа характером своєї служби письменник не повинен був знаходитися на передовій. Однак бажання відчути смак справжніх воєнних пригод не давало йому спокою: він з ентузіазмом брав участь у бойових діях. Завіса фронтової романтики впала з очей юнака 8 липня 1918 p., коли його було важко поранено у ноги.\nТрапилося це так. Помітивши пораненого італійського снайпера, Хемінгуей кинувся витягувати його з-під шквального вогню. Одна з мін розірвалася поруч з ним та його товаришем, засипавши їх зливою металевих уламків. Хемінгуей відчув, що помирає. Пізніше він так описував тодішні свої враження: «Я помер, я відчув, як моя душа або щось на кшталт цього вилетіла з мого тіла, як то буває, коли з кишені виймають шовкову хустинку. Вона полетіла й повернулася на місце, і я вже був живий.\nЯ був притомний і в той же час повністю оглушений. То було якесь затьмарення. Інстинкт змушував мене повзти крізь бруд, гуркіт, вибухи снарядів. Я питав себе: чи я живий? Були тільки біль і чорнота. Потім я збагнув, що маю думати про життя, про своє минуле життя. Раптом мені здалося смішним, що я повинен був приїхати до Італії, аби думати про своє минуле життя. Я не міг думати про будь-які події, що колись трапилися у моєму житті. Важливо було доповзти до окопів. У голові моїй спалахували зелені та білі зірки... Я хотів бігти, але не міг, як то трапляється з кожним у нічних кошмарах».\nДолаючи нестерпний біль, Хемінгуей продовжував тягнути на спині товариша. Коли він доповз до своїх окопів, на його тілі було 227 поранень. Для того щоб стати на ноги, письменник витримав 12 операцій. Однак сильнішим за фізичнний біль було психічне потрясіння, яке дава лося взнаки ще тривалий час потому.\nЦей трагічний епізод фронтового жит тя мав несподіваним своїм продовженням любовну історію, пережиту Хемінгуеєїі під час лікування у шпиталі. її героїнею була медсестра Агнеса фон Куровські. Любовні взаємини з нею були художньо переосмислені письменником у його рома-, ні «Прощавай, зброє!». 1919р. Хемінгуей повернувся до США. Відзначений срібною медаллю «За доблесть» і Воєнним хрестом, 20-річний ветеран війни був сприйнятий на батьківщині як справжній національний герой. Газети наввипередки уславлювали «юного воїна», захоплено згадуючи і його поранення, і його нагороди. У своїх інтерв'ю Хемінгуей дещо підігрував репортерам, що чекали від нього реплік, які личили б героєві війни. Однак під маскою бравого солдата, для якого війна була чимось на кшталт «великого спорту», ховалося обличчя людини, глибоко травмованої війною. Це обличчя відкривалося тільки найближчому оточенню. Один із довоєнних знайомих Хемінгуея, Карл Едгар, так схарактеризував зміни, що відбулися в особистості його товариша під впливом воєнних вражень: «...він повернувся фігурально і буквально розкраяним... Відчувалося, що він мав величезну потребу висловити те, що пережив і побачив».\nСаме тоді Е. Хемінгуей прийняв рішення присвятити себе літературі. Влітку 1919 р. він написав перші оповідання і вірші, з яких, власне, розпочався учнівський період його художньої творчості. Втім, основним джерелом заробітків для нього залишалася журналістика, яка заважала безпосередній письменницькій праці. На початку 20-х років, діставши пропозицію поїхати кореспондентом канадської газети до Парижа, він з радістю скористався цією можливістю для того, щоб увійти до європейського літературного світу.\nПариж, безперечно, значно посприяв його творчому зрос-Нрню. Спілкування з такими зірками англомовної прози, як Джеймс Джойс і Гертруда Стайн, допомогло письменнику-початківцю сформувати засади власної літературної творчості. шке за рік після переїзду до столиці Франції Хемінгуей випустив свою першу книжку «Три оповідання і десять віршів» (1923). А ще за рік потому невеличким накладом вийшла збірка його прозових мініатюр «у наш час» (відсутність великих літер у тексті була даниною тодішній авангардистській моді). Обидві книжки були видані у Парижі. Від 1925 р. пи-К^ьменник почав друкуватися і на батьківщині.\nПідбадьорений першими письменницькими успіхами, Хемінгуей відмовився від журналістської діяльності. Відмовився, незважаючи Nn те, що був вже відомим журналістом міжнародного класу, і попри те, що разом із набридлою репортерською роботою втрачав єдине стабільне джерело доходів. Цей крок прирік молодого письменника та його родину (дружину і маленького сина) на напівголодне існування. Пізніше, у спогадах про паризькі роки Хемінгуей розповів про те, як, бажаючи заощадити на домашньому обіді, він говорив дружині, що напрошений пообідати до друзів, а тим часом, оминаючи спокусливі кулінарні вітрини, прямував до Люксембурзького музею, де насолоджувався мистецтвом з усією повнотою загострених голодом почуттів.\nВін не помилився. Наступне десятиліття (1925-1935) стало періодом його стрімкого творчого злету. Упродовж цього періоду Хемінгуей написав романи: «Фієста» («І сходить сонце»), «Прощавай, зброє!», збірки оповідань «Чоловіки без жінок», «Переможець не отримує нічого», книжки «Смерть після півдня», «Зелені узгір'я Африки» та ін. Нові імпульси для творчості письменнику надали враження від відвідування кориди, палким прихильником якої він став, а також від участі у великій мисливській експедиції до Африки. За ці десять років Хемінгуей став одним з найпопулярніших письменників Заходу. Його книжки, що видавалися величезними накладами, привертали увагу перекладачів різних країн світу. Одним із численних свідчень широкого визнання письменника став вихід на екрани кінострічки, знятої за його романом «Прощавай, зброє!» (1931).\nГромадянська війна в Іспанії змусила Хемінгуея повернутися до журналісти ки. 1937 р. він як представник амери канської телеграфної агенції прибув до країни, охопленої полум'ям війни. Праг нучи у своїх кореспонденціях дати яко мога повну і правдиву картину подій, він відвідував найнебезпечніпп ділянки фронту. Під вогнем на передовій він зняв документальну хроніку «Іспанська земН ля», демонстрація якої мала значний ре зонанс у США. До речі, свій гонорар я фільм письменник віддав вдові бойовогИ товариша, німецького антифашисте В. Гейльбруна, що служив лікарем у Дванадцятій інтернаціональній бригаді. Іспанські враженні були покладені в основу знаменитого роману «По кому подзвін» (1940), загальний наклад англомовних видань якого перевищив мільйон екземплярів.\n1939 р. Хемінгуей придбав неподалік від Гавани (Куба) садибу Фінка-Віхія, яка на багато років стала його рідною домівкою. Цей будинок завжди був відкритий для його друзів та знайомих Численних гостей письменник долучав до своїх улюблених розваг - полювання та риболовлі, влаштовував для них аматорсья боксерські бої та веселі вечірки. «Непроминуща чарівність цієї людини, писав про Хемінгуея його приятель А.Е. Хотчнер, -Я була пов'язана передусім з тим, що він до самої смерті залишався романтиком - і в стосунках із жінками, і в літературі, і в житті... Головною його рисою було вміння отримувати задоволення від життя. Я ніколи раніше не зустрічав людину з такомВ аурою задоволення й радості. Він випромінював щастя, і все довкола відгукувалося на цей його вплив...»\nНовий етап біографії Хемінгуея був пов'язаний з Другою світовою війною.\n1944 р. він прибув до Європи, де мав працювати військовим кореспондентом. Однак реальна його діяльність виходила за межі репортерської роботи: він брав участь у бойових польотах над Німеччиною та окупованою Францією, у партизанському русі та звільненні Парижа.\nУ полку Хемінгуей був загальним улюбленцем. Він приваблював Солдатів свосю спокійною мужністю, хоробрістю, готовністю надати Допомогу, відвертістю і товариськістю. При цьому мало хто здогадувався, що кремезний американець, який добре знає воєнну справу і з Яким так легко спілкуватися, - письменник зі світовим ім'ям. Якось двоє солдатів з іншої частини, приємно вражені бесідою з Хемінгуеєм, запитали про нього у вартового. «Я не знаю точно, що він робить, - відповів вартовий, - але він насправді велика людина».\nПовернувшись до США 1945 p., письменник знову зосередився на художній творчості. Найзначнішими його досягненнями першого повоєнного десятиліття стали роман «Через річку і до тих дерев» та повість «Старий і море». 1952 р. Хемінгуея було нагороджено головною літературною премією США - Пулітцерівською премією, а 1954 р. він став Нобелівським лауреатом.\nВ останні роки фізичний та психічний стан письменника різко погіршився. Глибока внутрішня криза призвела до трагічної розв'язки життя цієї мужньої, сміливої та життєлюбної людини. 2 липня 1961 p. Е. Хемінгуей пішов з життя: за одною версією, він вчинив самогубство, за іншою - загинув внаслідок необережного поводження зі зброєю.\n1. Як ви гадаєте, чому Хемінгуей зажив слави людини-легенди? Які епізоди біографії письменника вам запам'яталися?\n2. Розкажіть про дитячі роки Е. Хемінгуея. Як вони вплинули на його духовне становлення?\n3. Яку роль у житті Хемінгуея відіграв факт участі у Першій світовій війні?\n4. Як складалася письменницька кар'єра Хемінгуея? Назвіть літературні премії, якими він був відзначений.\n5. Складіть психологічний портрет письменника.\n«...писати про те, що вивчив як слід...»\nУ своїх художніх творах Е. Хемінгуей насамперед пе; мислював те, що добре знав з власного життєвого досвіду. ( бажання достеменно вивчити факти надихало його кидати вир подій, брати участь у світових битвах, занурюватися і життя літературної богеми Парижа тощо. Тому найперш" його мистецькою заповіддю була така: «...дивитися, слуха вчитися й розуміти, і писати про те, що вивчив як слід, раніше цього, але й не надто пізно потому».\nВласний досвід, на його погляд, був кращою запорукою художні переконливості написаного. Недостатню обізнаність з предметом художнього зображення Хемінгуей розцінював як один із на серйозніших дефектів творчої праці. Ось характерний приклад йо міркувань з цього приводу: «Я читав багато книжок, у яких в авто замість опису смерті виходила просто пляма, і, як на мене, причи полягає у тому, що автор або ніколи близько не бачив смерті, або у хвилину подумки чи фактично заплющував очі...»\nОднак не варто думати, ніби Хемінгуей, прагнучи відтворити суво «правду фактів», відкидав право митця на вигадку. Відомо, що у житт він був великим фантазером, і слухачам його неймовірних історій (а Хемінгуей був блискучим оповідачем) нерідко доводилося ламати голову над тим, з чим вони мають справу - чи то з вигадкою на основі факту, чи то з фактом, оздобленим вигадкою, чи то з чистою вигадкою. Якось, під час зустрічі з учнями однієї школи, письменник так сформулював своє розуміння співвідношення «правдивості» та «вигадки» у художньому творі: «Вигадка народжується з того, що ви знаєте. Якщо на основі реальних подій ви вигадали справді вдалу історію, то створене вами несе більше правди, ніж абсолютно чесний спогад про пережите...»\n«Правда фактів», дотримуватись якої Хемінгуей вважав однією з головних умов письменницької майстерності, не була, проте, для нього чимось самоцінним. Вона була важлива тією мірою, якою відкривала шлях до «правди почуттів». Зображаючи внутрішній світ свого героя, письменник, за власним висловом, прагнув достеменно відтворити те, що людина переживає насправді, а не те, що вона має переживати за певним «шаблоном емоцій», який насаджується вихованням, суспільною думкою, ідеологією, тривіальною літературою тощо.\nТривіальний - звичайний, буденний, позбавлений свіжості й оригінальності.\nНамагаючись «дистилювати» справні емоції, Хемінгуей ставив своїх персонажів (часто - знову ж таки спираючись на власний життєвий досвід) у Критичні, екстремальні ситуації, в яких особистість переживає «момент істини», Піддається справжнім почуттям, розкриває справжні свої моральні властивості. Ця особливість художнього мислення митця була дотична до естетики письменників-екзистенціалістів, які тяжіли до зображення людини за умов «межової ситуації». Споріднювала Хемінгуея з представниками «літератури екзистенціалізму» і зосередженість на головних, екзистенційних питаннях - сенсу життя та смерті, пошуку моральних засад буття, морального вибору та відповідальності, протистояння людини та історії тощо. Однак слід зауважити, що на противагу, скажімо, А. Камю, який у своїх художніх творах надавав перевагу філософському виміру зазначених питань, американський письменник цікавився передусім психологічними процесами, що відбувалися у враженій цими питаннями свідомості.\nРозкриваючи внутрішній світ своїх сучасників, Е. Хемінгуей спирався на художні відкриття Л. Толстого та Ф. Достоєвського у царині зображення найтонших порухів людської душі. Втім, оскільки як художник він формувався вже у XX ст., під впливом таких майстрів пера, як Ш. Андерсон, Дж. Дос Пассос, Дж. Джойс, Г. Стайн та інші, принципи відтворення духовного життя особистості у його прозі помітно відрізнялися від тих, що були характерні для психологізму класичної літератури XIX ст.\nАрсенал найновітніших для того часу художніх засобів був потрібний Хемінгуеєві для розширення можливостей зображення внутрішнього світу особистості. Як і багато сучасних йому письменників, Хемінгуей приділяв значну увагу сфері підсвідомого. Однак головний акцент у своїх творах він робив власне на стиках усвідомлених і неусвідомлених емоційних імпульсів. За зауваженням одного з критиків, важливим набутком прози Хемінгуея є те, що у ній «справжні порухи душі час від часу вихоплюються з-під контролю й виявляють себе». Друга ж характерна особливість психологізму американського письменника полягає у тому, що «у гранично скупій манері, не коментуючи, не описуючи, не вдаючись до моральних оцінок він фіксує слова і вчинки або поведінку, жести своїх героїв (Т. Денисова).\nЗазначені риси пов'язані із засадничим у художньому світі Хемінгуея «принципом айсберга». Цей принцип визначає «подвійну оптику» художнього зображення, котра характери зується наявністю у зовні просто побудованому сюжеті склад ного підтексту, в якому зосереджується все багатство смислів та емоцій, відбувається тонке нюансування характерів, розробо лялася система лейтмотивів, символів, асоціацій тощо. Відтак залишаючись у межах стислої, документально сухої оповіді, що висвітлювала не прикрашені художньою умовністю факти, митець охоплював приховану під поверхнею речей та подій глибинну «правду життя». Пояснюючи те, як «спрацьовує цей принцип, він, зокрема, наголошував: «Якщо письменник добре знає те, про що пише, він може опустити багато з того що знає, і якщо він пише правдиво, читач відчує все опущене так само гостро, як коли б письменник сказав про це. Велич ру ху айсберга в тому, що він лише на одну восьму здіймається над водою».\nНаскільки величною була підводна частина тексту-«айсбер га», настільки ж спрощеною здавалася його надводна верхівка. Ця поверхова аскетичність художнього зображення у поєднанні з «сухим», «телеграфним» стилем дивувала, а нерідко й відверто дратувала деяких літературних критиків. Однак прихильність до «спартанської естетики» Хемінгуей виявляв не через брак письменницького таланту. Навпаки, технологія видобування яскравих художніх ефектів із мінімуму художніх засобів свідчила і про його високу майстерність, і про свіжість його мистецького погляду.\nПритаманна Хемінгуеєві настанова на спрощення «верхівки» художнього тексту зумовлювалася кількома важливими чинниками. По-перше, тим, що у такий спосіб письменник намагався подолати характерну для першої половини XX ст. відірваність широкого читацького загалу від елітарної літератури, що відлякувала пересічних читачів своєю ускладненістю. По-друге, Хемінгуей був переконаний у тому, що надмір декоративних прикрас у художньому тексті є ознакою «літературщини», ворожої оголеній «правді життя», а відтак свідомо старався, по можливості, уникати у своїх творах будь-якої «орнаментальності». А по-третє, відсутність розлогих описів мала своєю передумовою ще й важливий в естетиці Хемінгуея принцип перетворення «розповіді» на «показ».\nХемінгуей-письменник чимало запозичив у Хемінгуея-репортера. Хемінгуей-репортер завдячував своїм професіоналізмом насамперед роботі у редакції канзаської газети, де 17-річним юнаком пройшов ґрунтовну журналістську підготовку. Своєрідною «абеткою» для нього стала розроблена керівництвом пам'ятка, що містила 110 правил кореспондентської роботи. Деякі з них сприймаються ик дороговкази на письменницькому шляху Хемінгуея:\nПиши короткими реченнями.\nПерший абзац має бути коротким.\nУникай застарілих жаргонних слів, особливо коли вони стали загальновживаними.\n«Уникай прикметників, особливо таких пишних, як "вражаючий", "розкішний", "грандіозний", "величний"» тощо.\nЗа всього свого універсального характеру творчість В. Хемінгуея була глибоко закорінена в американській літературній традиції. З-поміж його попередників критики називають таких американських письменників, як Марк Твен, Г. Мелвілл, Джек Лондон. Попри те, що значну частину свого життя Хемінгуей прожив за межами США, чимало його творів містили критику «американського способу життя». Із загальною атмосферою американської дійсності і, зокрема, притаманним їй культом «успіху» був пов'язаний один з провідних мотивів його прози - тема моральних перемог та поразок особистості. Ця тема мала велике значення і в житті письменника. Не випадково вже згадуваний А.Е. Хотчнер стверджував, що головним, чого він навчився у Хемінгуея, було вміння не боятися невдач і не переоцінювати успіх.\nДуховні перемоги та поразки героїв Хемінгуея\nВихідним пунктом зрілої художньої творчості Е. Хемінгуея був особистий досвід участі у Першій світовій війні. Цей досвід сформував засади трагічного світовідчуття письменника і визначив напрямок його творчого пошуку в 20-30-і роки. Воєнні враження стали джерелом наскрізних у прозі Хемінгуея мотивів внутрішнього неблагополуччя особистості, її розчарування у суспільних ідеалах, хворобливо-загостреної насолоди миттю життя, морального двобою самотньої людини з ворожими силами тощо. Комплекс названих мотивів був яскраво представлений у романі «Прощавай, зброє!» (1929), що належить до найсильніших антивоєнних творів літератури XX ст.\nУ цьому романі розповідається про трагічну долю солдати Першої світової війни, молодого американця Фредеріка Генрі Він пішов на фронт добровільно, вважаючи своїм обов'язковий зброєю в руках захищати ідеали демократії. Однак окопна ре альність відкрила йому очі на істинний характер війни, без глуздість жертв і подвигів, нагород і покарань, якими повни лися воєнні будні. Зрозумівши злочинну нівиправданість світової бойні, яку газети пишномовно іменували «священною війною», Генрі відчув себе обдуреним.\nПрозріння героя мало своїм зворотним боком крах віри щ будь-які ідеали. Разом з відразою до брехливих ідеологічная гасел Генрі здобув імунітет проти всіх піднесених слів: «Мене,-говорить він, - завжди бентежать слова "священний", "слаиі ний", "жертва"... Ми чули їх іноді, коли стояли під дощем, на такій відстані, що лише окремі вигуки долітали до нас... алм нічого священного я не бачив, і те, що вважалося славним, по заслуговувало на славу, і жертви дуже нагадували чиказькії бойні, тільки м'ясо тут просто закопували у землю».\nОднак попри набутий на війні нігілізм, циніком Генрі все ж таки не став. Головним свідченням потягу героя до вищих дуіі ховних цінностей стає його любов до медсестри Кетрін Баркліщ Розпочатий як банальна любовна інтрижка фронтовика, цей роман розростається в трагічно-романтичну історію кохання, упродовж котрої Генрі виявляє і ніжність, і турботу про кохану, і співчуття до неї, і готовність її захищати.\nУтім, чудова казка кохання Фредеріка та Кетрін від самого свого початку обпалена подихом війни. Адже це - любов приречених, любов людей, які наважилися віддатися своїм почуттям попри хаос і смерть, що панують довкола, попри знання того, що спотворений війною світ неодмінно вб'є їхнє щастя. «Коли люди, - читаємо в романі, - стільки мужності приносять у цей світ, світ повинен вбити їх, аби зламати, і тому він їх вбиває. Світ ламає кожного, і багато хто потім стає тільки міцнішим на зламі. Однак тих, хто не хоче ламатися, він вбиває. Він вбиває стільки добрих, і найніжніших, і найхоробріших без розбору. А якщо ти ані перший, ані другий, ані третій, можеш бути впевнений, що й тебе вб'ють, тільки без особливого поспіху».\nТрагічна розв'язка роману - під час пологів Кетрін, народивши мертву дитину, вмирає - сприймається як закономірний підсумок блукань двох закоханих лихими шляхами Першої світової війни.\nДобиваючись найбільшої художньої виразності трагічного фіналу роману, письменник вже на етапі роботи з видавничими гранками тридцять дев'ять разів переписував останню сторінку.\nОднак думка про приреченість цього кохання звучить задовго до іаключних сторінок твору. Тривожні передчуття Кетрін у тій чи тій рормі виявляються ще під час перших її зустрічей з Фредеріком і утворюють один із найважливіших лейтмотивів роману. Цей лейтмотив и/ художній тканині твору переплітається з лейтмотивом дощу. Простежуючи художньо-смисловий ефект такого переплетіння, дослідник |М. Мендельсон пише: «...майже всі сумні події у житті Кетрін відбу-йнються під час дощу, і Хемінгуей знову й знову вводить в епізоди, де діііовою особою є кохана Генрі, слово "дощ". У Кетрін вже давно виникло передчуття, ніби вона помре під час дощу, і на останніх сторінках, де розповідається про смерть героїні, дощ згадується багато разів ("Я... вийшов з під'їзду лікарні і під дощем... попрямував до кнв'ярні"; "Під дощем я повернувся до лікарні"; після смерті Кетрін Фредерік "пішов до себе в готель під дощем").\nОсобливо важливим є те, що найстрашніші сцени війни теж розгортаються під акомпанемент дощу... Внаслідок цього загибель Кетрін і злочини війни зав'язуються в один емоційний вузол. А це змушує нас ще сильніше відчути, що, хоча смерть героїні і не була спричинена безпосередньо подіями війни, Кетрін... є жертвою воєнного урагану».\nЖиттєва позиція героїв Хемінгуея значною мірою зумовлена їхньою настановою на дотримання певного морального «кодексу». Поняття «кодекс» є одним із чільних у художньому світі американського письменника. Зміст його, пояснює Д. За-тонський, приблизно зводиться до такого: «Будь дужим, навіть жорстоким, умій відповісти ударом на удар. Не сподівайся ні від кого співчуття, не ремствуй - мовчи, бо най-небезпечніше показати себе невпевненим і смішним, тоді тебе почнуть зневажати й перестануть боятися. Не піддавайся почуттям: краще холодність, ніж душевна розхристаність, краще самотність, ніж беззахисність... Але будь і мужній, чесний, справедливий. Не нападай - обороняйся. Не прагни користати-ся з недосконалості, підлості навколишнього світу. Врешті-решт, відповідай супротивникові тим самим, але не чини проти нього підступів. Залишайся шляхетним навіть щодо нього, не задля нього - задля себе. Тільки так ти збережеш шанс уціліти морально, не даси іншим зруйнувати твою особистість, твою людську гідність - те єдине, що в тебе залишилось, без чого неможливо, та й немає сенсу жити».\nВідповідні риси читач знаходить у багатьох героях Хемінгуея - солдатів, спортсменів, матадорів, мисливців. Одним із найяскравіших образів такого плану є старий матадор Мануель Ґарсіа з оповідання «Непереможении» (збірка «Переможець не отримує нічого», 1933). Свою нездоланну моральну силу цей герой розкриває під час невдалого, на перший погляд, виступу на арені. Зовні його виступ справляє враження доволі жалюгідного видовиська: підстаркуватий, забутий публікою і ослаблений хворобою матадор, якому наразі було б поставити хрест на своїй кар'єрі, майже до кінця двобою з биком демонструє безпорадність. У відповідь на його невдалі маневри публіка презирливо кидає на арену шкіряні подушки. Зачепившись за одну з них, Мануель потрапляє на ріг розлюченого бика.\nОднак, попри поранення та образи, він вперто веде поєдинок, доки не завершує його перемогою. Це прагнення довести бій до кінця продиктоване не прагненням добитися успіху у жменьки випадкових глядачів чи необхідністю заробити гроші і на хліб. Мануель бореться, тому що обстоює професійну честь, талант і досвід, тому що понад усе він любить своє ремесло і — як справжній майстер - сумлінно дотримується його законів.\nДвобій старого матадора з биком прочитується як узагальнено-символічна ситуація боротьби людини з «лихою долею», в якій людина здобуває головну - моральну - перемогу. У цьому, власне, й полягає смисл назви оповідання - «Непереможе-ний». Важливо зазначити, що ідея ствердження моральної сили особистості у цьому творі доповнюється двома наскрізними у прозі Хемінгуея мотивами - суперечливого співвідношення зовнішніх поразок і внутрішніх перемог людини та марного витрачання мужності перед байдужим світом.\nТема змарнованих життєвих можливостей стає головною в оповіданні «Сніги Кіліманджаро» (1936). Головний його герой, письменник Гаррі, потрапляє у класичну «межову ситуацію»: він помирає від гангрени ноги, спричиненої незначним пораненням під час полювання на левів. Перед обличчям близької смерті герой усвідомлює, що, піддавшись спокусі легкого комфортабельного життя, він занапастив мистецький талант і погубив душу.\nСюжет побудований як монтаж розмов Гаррі з дружиною та його внутрішніх монологів. Доповнюючи одна одну, ці дві форми виявлення «я» героя створюють загальну картину внутрішнього неблагополуччя, неприкаяності та спустошеності героя. На такому тлі смерть Гаррі, спричинена дрібною подряпиною, видається неминучою розплатою за дарма прожите, витрачене на абищиці життя.\nМотиви змарнованого життя й розплати за нього утворюють підтекст епізодів минулого героя, котрі колись відклалися у його свідомості як матеріал для майбутніх, так і не написаних творів, а нині спливають з надр пам'яті як своєрідні ілюстрації його життєвого фіаско.\nОдин із фрагментів спогадів головного героя побудований як мозаїка різноманітних вражень, що обертаються навколо картини засніженого ландшафту. З-поміж них є і згадка про криваві сліди, залишені на снігу переслідуваним владою дезертиром, і спогад про час, згаяний у грі в карти, і воскресіння миті чистої радості, пережитої колись на лижній прогулянці. Це переплетіння різних емоцій і асоціацій, якими забарвлюється у свідомості героя образ снігу, по-но-ному вияскравлюеться у фіналі твору. Власна смерть уявляється Гаррі як жадана подорож на літаку до сніжної вершини Кіліманджаро...\nОтже, в оповіданні «Сніги Кіліманджаро» письменник відтворює ситуацію екзистенційної поразки героя, що його духовна деградація увінчалася безглуздим і безславним кінцем. Однак навіть за умов такої ситуації Хемінгуей зображає свого героя як людину, наділену непересічною моральною силою, здатну чесно підводити підсумок під своїм життям і мужньо дивитися в обличчя смерті.\nОдним із найяскравіших зразків малої прози Хемінгуея є оповідання «Кішка на дощі» (збірка «У наш час»). Воно представляє собою мініатюрну замальовку буденного життя американського подружжя, що подорожує Європою. На поверхні сюжету начебто не відбувається нічого, вартого уваги. З вікна готельної кімнати героїня помічає кішку, що зіщулилася під дощем; вирішивши забрати бідолашну тварину до себе, жінка виходить надвір, але не знаходить її; вона повертається до кімнати, де веде дещо дивну розмову зі своїм чоловіком, а за кілька хвилин покоївка приносить їй кішку, яку вона розшукувала. Ось, власне, і всі події.\nОднак у підтексті цієї незначної, суто побутової ситуації порушуються проблеми загальнолюдської значущості. Зокрема -проблема людської самотності: занедбана і стороння у чужому їй європейському світі, молода американка почуває себе «кішкою під дощем», і в її бажанні зігріти змоклу тварину звучить бажання зігрітися біля вогню людського співчуття (втіленням якого постає ха зяїн готелю). Не менш вагомою є і проблема драматичної роз'єднаності близьких людей: на репліки дружини чоловік занурений у книжку, відповідає формально-байдужими фраза ми або мовчанням. У поведінці та словах героїні відчувається настрій її гострої незадоволеності життям. її, здавалося б, нехитра примха («Хочу кішку і край!») виявляє потребу в сімейному затишку, усталеності, яскравих враженнях, но визні, яких молода жінка позбавлена у реальності.\n« - Мені хочеться, - говорить по-хлоп'ячому підстрижена молода жінка, - гладенько й туго зачесати коси назад і стягнути їх у великий вузол на потилиці, щоб відчувати його... І хочеться посадити на коліна кицю і щоб вона муркотіла, коли я гладитиму її... А ще я хочу їсти за своїм столом, і мати своє столове срібло, і щоб горіли свічки Хочу, щоб була весна, і хочу розчісувати коси перед дзеркалом, хочу кицю, і хочу мати нові сукні...» Наступна ж її заувага засвідч-неможливість подібних змін у житті: «Коли вже не можна відпуст ти коси чи якось розважитися, то хоч кішку можна».\nУ такому контексті фінал твору видається іронічною пародією на «happy end». Адже кішка, котру героїня отримала не як символ іншого, ідеального буття, а як відірвану від цього ідеального буття реалію свого теперішнього існування, нагадує сумний ерзац омріяного щастя...\nРозрив між романтичними ілюзіями та суворою реальністю набуває яскравого трагічного забарвлення в оповіданні «Ріг бика». Життєвим матеріалом, на якому письменник досліджує цей розрив, тут стає ремесло матадора, оповите легендами і водночас повне тієї небезпечної гри зі смертю, яка ламає або навіть знищує особистість.\nЗворотний трагічний бік цієї професії відкривається у своєрідній передісторії до описаного випадку. У ній ідеться про трьох матадорів, що мешкають у недорогому мадридському готелі. Кожний з них фізично або морально скалічений своїм ремеслом: один страждає від тяжкої хвороби, яку, дбаючи про кар'єру, приховує від оточуючих; другий страждає від того, що, незважаючи на високий професіоналізм, вийшов із моди і не має успіху у публіки; третього пережитий на арені стрес назавжди зробив боягузом. З огляду на таку передісторію захопленість матадорським мистецтвом, яку демонструє юний Пако, що є центральним персонажем оповідання, здається наївним дитячим сантиментом. Однак за цей сантимент юнак розплачується за найсерйознішим дорослим рахунком: під час напівжартівливої «репетиції» кориди його було смертельно поранено ножем, який імітував ріг бика. Безглузда загибель Пако осмислюється в оповіданні як узагальнена ситуація трагічного краху романтичних мрій на арені життя, де раз у раз розігруються криваві драми...\n1. У своїй творчості Е. Хемінгуей:\nа) спирався на принцип відтворення «правди фактів» та\n• правди почуттів»;\nб) широко використовував фантастичні елементи;\nв) у гротескно-сатиричних тонах змальовував сучасну\nдійсність. 2. Проза Е. Хемінгуея дотична до:\nа) «літератури екзистенціалізму»;\n1. Улюбленими захопленнями Е. Хемінгуея були: а) мисливство; б)риболовля;\nв) гра на віолончелі;\nг) бокс; ґ) корида.\n2. У своїх творах Е. Хемінгуей порушував проблеми:\nа) війни та її руйнівних наслідків;\nб) моральних перемог та поразок особистості;\nв) будівництва «ідеального» суспільства.\n1. Творчість Е. Хемінгуея була відзначена: Ґонкурівською; Пулітцерівською; Нобелівською преміями.\n2. На мистецьке становлення Е. Хемінгуея вплинули твори: О. Вайлда; Ф. Достоєвського; Л. Толстого; Ш. Андерсона; Дж. Дос ГІассоса; Дж. Джойса; Г. Стайн.\n3. Перу Е. Хемінгуея належать твори: «Фієста» («І сходить сонце»); «Прощавай, зброє!»; «Непереможений»; • Подорожній, коли ти прийдеш у Спа...»; «Ріг бика», «Кішка на дощі».\n1. Як на художню творчість Е. Хемінгуея вплинула його журналістська діяльність?\n2. Назвіть засадничі особливості поетики письменника.\n3. Розкрийте сутність «принципу айсберга».\n4. Схарактеризуйте провідні теми та проблеми творчосте Е. Хемінгуея.\nОнлайн бібліотека з підручниками і книгами, плани-конспекти уроків з зарубіжної літератури 11 класу, книги та підручники згідно календарного плануванння зарубіжної літератури 11 класу\nИсточник — «http://edufuture.biz/index.php?title=%D0%95%D1%80%D0%BD%D0%B5%D1%81%D1%82_%D0%9C%D1%96%D0%BB%D0%BB%D0%B5%D1%80_%D0%A5%D0%95%D0%9C%D0%86%D0%9D%D0%93%D0%A3%D0%95%D0%99_(1899%E2%80%931961)._%C2%AB%D0%A1%D1%82%D0%B0%D1%80%D0%B8%D0%B9_%D1%96_%D0%BC%D0%BE%D1%80%D0%B5%C2%BB.»


ГОЛОВНА // Блог // Офіційно // На Рівненщині завершилося зовнішнє незалежне оцінювання\nНа Рівненщині завершилося зовнішнє незалежне оцінювання\nЦьогоріч на тестування в області зареєструвалося 9 тисяч 578 осіб. Найбільше виявилося охочих складати тести з української мови та літератури, а також історії України та математики. Найменше, а саме 4 абітурієнти, зголосилися перевірити свої знання з іспанської мови, щоправда, двоє з них на тестування не з’явилися.\nДля проходження зовнішнього незалежного оцінювання у Рівненській області створили 31 пункт тестування: 19 — у Рівному, 5 — у Сарнах, 4 — у Кузнецовську та по 2 пункти у Дубно та Дубровиці.\nКрім того, 4 липня розпочнеться додаткова сесія ЗНО для тих, хто не потрапив на основну з поважної причини, повідомили в обласному управлінні освіти та науки. Водночас вже сьогодні, 1 липня, стартує вступна кампанія у вищі навчальні заклади. Прийом документів триватиме до 31 липня. Однак абітурієнти, які складатимуть вступні іспити чи проходитимуть творчі конкурси, повинні подати документи до 20 липня, зауважують освітяни.\nТеги: ЗНО, зовнішнє незалежне оцінювання


Податкова нагадує щодо можливості використання електронних сервісів в час карантину - Лента новостей Львова\nВхід до особистого кабінету (приватної частини) ЕК здійснюється з використанням кваліфікованого електронного цифрового підпису будь-якого кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг або через Інтегровану систему електронної ідентифікації ? id.gov.ua (MobileID та BankID).\nЗа допомогою цього сервісу можна сформувати та надіслати до органів ДПС електронні документи, у тому числі податкову звітність, запити на отримання інформації, заяви для реєстрації платниками окремих податків. У режимі реального часу можна отримати доступ до особистої інформації, а саме: відомостей про суми отриманих доходів і утриманих податків, стан поданої звітності тощо.\nБезкоштовним сервісом податкової «Електронний кабінет» можна скористатись цілодобово. Вхід до ЕК здійснюється за адресою: http://cabinet.tax.gov.ua, а також через офіційний вебпортал ДПС.\nЗ 1 червня 2020 року скасовано договір про визнання електронних документів для реєстрації в ЕК платника та передбачено, що в кабінеті відображатимуться податкові повідомлення-рішення, винесені контролюючими органами. Крім цього, запроваджена можливість зміни уповноважених осіб платника податків, які мають право користуватися Електронним кабінетом.\nСеред реалізованих податковою електронних сервісів: Е-ПДВ, Е-Субсидія, Е-кабінет, Е-прозорро, Е-малятко, ID14, Програмні РРО, Повернення переплат.\nЗ роз’ясненнями щодо використання електронних сервісів ДПС можна познайомитися за посиланням.\nСеред значних переваг використання ЕК є змога для фізичних осіб сплачувати податки в меню «Стан розрахунків з бюджетом» приватної частини ЕК за допомогою платіжної системи та платіжної картки.


Поле п’яної битви | Українська правда\nжурналіст, голова Громадської спілки захисту пішоходів "За безпеку пішоходів!", Харків\nПоле п’яної битви\nП'ятниця, 18 січня 2013, 10:10\nСитуація на українських дорогах все більше нагадує поле битви. Тільки за перші півмісяця нового в Україні сталося більше тисячі дорожньо-транспортних пригод, в яких загинуло більше сотні осіб і більше тисячі були травмовані.\nУ цьому відношенні рекордним став перший день нового 2013 року, коли внаслідок ДТП в Україні загинуло 13 людей і 81 особа була травмована.\nМожна безпомилково стверджувати, що в більшості випадків головною причиною скоєння ДТП став "святковий" настрій водіїв, які перебували за кермом у нетверезому стані. І це вже не виключення з правил, а сумна тенденція, яка наростає з кожним роком.\nЗа даними Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем МВС, протягом минулого 2012 року через порушення Правил дорожнього руху водіями автомотранспорту, які перебували за кермом у нетверезому стані, в Україні сталося 6 755 ДТП, що майже на 10% більше, ніж у попередньому 2011-му році.\nЗросла і кількість жертв таких ДТП: 255 загиблих (+4 особи) і 2760 травмованих (+207 осіб).\nВсього ж з вини нетверезих учасників дорожнього руху на українських дорогах сталося майже 15 тисяч ДТП, внаслідок яких загинуло 727 людей і більше 7000 були травмовані.\nЗа цими показниками, як і раніше, лідирує столична область, а також Донецька, Дніпропетровська, Харківська, Одеська.\nА загалом, кількість ДТП, скоєних з вини нетверезих учасників дорожнього руху, зросла у 22 з 26 регіонах України, включаючи місто Київ. І це вже проблема, пов’язана не тільки з безпекою дорожнього руху, а й з аспектами національної безпеки.\nБо якщо на дорогах з п’яними водіями держава ще намагається якось боротися – через алкотестери, великі штрафи, профілактичну роботу, то з п’янством і алкоголізмом як суспільним явищем практично ніхто не бореться. А масштаби цього явища просто вражаючі.\nЗа даними громадського руху "Твереза Україна", рівень споживання алкоголю в Україні є одним із найвищих у світі і становить близько 20 літрів абсолютного спирту на душу населення за рік, при цьому офіційна статистика повідомляє про 12-13 літрів.\nКрім того, наше законодавство не визнає алкогольним напоєм пиво, тим самим позбавляючи населення країни захисту від алкологізації. Як наслідок, щороку від споживання алкогольних напоїв, в тому числі неякісних, в Україні гине більше 40 тисяч осіб.\nАле одна справа, коли людина п’є сама або в компанії і тихо помирає десь під парканом, а інша, коли в п’яному чаду сідає за кермо і вбиває невинних людей та навіть ненароджених дітей.\nОдна з таких ДТП нещодавно сталася на Запоріжжі, коли п’яний майор міліції на "Лексусі" розчавив старенький автомобіль "Запорожець" з вагітною пасажиркою…\nЯк показує практика, таких водіїв не зупиняють ні громадський осуд, ні високі штрафи, ні перспектива опинитися за ґратами. Може тому, що в свідомості значної частини членів нашого суспільства міцно вкоренилася думка про те, що і від штрафів, і від судів в нашій державі можна легко відкупитися хабарами, а громадський осуд їх ніколи й не лякав.\nТому щодня на наших дорогах з’являються сотні, якщо не тисячі, п’яних водіїв, які несуть загрозу і для себе, і для оточуючих. І практично щодня з’являються повідомлення про криваві ДТП, скоєні за участю таких водіїв.\nДуже часто водії нарікають на те, що на дорозі під різними приводами їх зупиняють інспектори ДАІ і просять пройти тест на тверезість. Багатьох це ображає. А мене ображає, коли я не можу спокійно перейти дорогу навіть на пішохідному переході, бо не знаю чи пропустить мене черговий водій і в якому стані він перебуває за кермом.\nТільки у Харківській області протягом минулого року за керування транспортними засобами в нетверезому стані працівниками ДАІ було складено 7597 адмінпротоколів. А скільки не складено? Скільком п’яним водіям вдалося відкупитися від міліціонерів, чи просто не попастися їм на очі?\nНі, одними штрафами, навіть захмарними, цю проблему не вирішити. Бо завжди знаходитимуться ті, хто ігноруватиме ці штрафи і зневажатиме Правила дорожнього руху, хто шукатиме шляхи для уникнення відповідальності.\nОтже, таких горе-водіїв при першому ж доведеному випадку керування транспортним засобами у нетверезому стані треба безкомпромісно позбавляти водійських прав і "давай, до свидания". А далі − антиалкогольні курси з демонстрацією фото із найстрашніших аварій, що сталися за участю п’яних водіїв, та повторна здача екзаменів на право водіння.\nТакож має бути посилена відповідальність за появу у нетверезому стані на дорозі пішоходів та велосипедистів, які вже звикли до безкарності. А по великому рахунку держава має боротися не тільки з учасниками дорожнього руху, що дозволяють собі випити зайвого, а розробити програму широкої антиалкогольної профілактики для всього суспільства.\nІнакше на цьому полі п’яної битви з’являтимуться все новій й нові жертви, яких ми не встигатимемо оплакувати.\nВіктор Козоріз, журналіст, голова Громадської спілки захисту пішоходів "За безпеку пішоходів!", Харків


20 цікавих фактів про степових орлів ᐈ faktypro.com.ua\nПросмотров: 101Комментарии: 0 12 ноября 2021 г.\nМогутній степовий орел - справжній володар рівнин. Ніщо не сховається від його пильного погляду, а шалена швидкість, з якою він пікірує, не «span id="more-6015"> залишає його потенційного видобування ніяких шансів. Недарма степовий орел є символом гордості у багатьох народів - цим птахом неможливо не захоплюватися.\nЦікаві факти про степовому орлу\nПолює він в основному на дрібних тварин, але іноді їсть і комах. В такому випадку він приземляється і поводиться, як яка-небудь домашня курка, старанно збираючи здобич і розкопуючи землю потужними лапами.\nСамці степового орла ніколи не висиджують яєць, залишаючи це заняття самки. Самець в цей час полює і приносить своїй другій половині їжу.\nРозміри гнізда степового орла можуть бути дуже значними - понад метр в діаметрі.\nПікіруючи на видобуток, цей птах може розвивати швидкість вище 300 км/год.\nСтеповий орел практично не витрачає сил на те, щоб триматися в повітрі, тому він може годинами парити в повітрі, не втомлюючись (див. 10 цікавих фактів про повітрі ).\nОсобливості геометрії крил степових орлів лягли в основу багатьох розробок в галузі авіації. Вивчення цих птахів допомогло створити набагато більш ефективні системи.\nУ степових орлів не одне повіку, а два. Одне захищає очні яблука від вітру і пилу, а інше використовується під час сну.\nЦі птахи іноді гинуть, коли сідають на високовольтні дроти і отримують удар струмом.\nТривалість життя степових орлів може досягати сорока років і більше.\nСтеповий орел занесений до Червоної книги Казахстану (див. 17 цікавих фактів про Казахстані ).\nСтепові орли зазвичай утворюють пари один раз і на все життя. Але в разі загибелі партнера другий член пари може знайти нового.\nЧутливі клітин в орлиних очах у 5 разів більше, ніж в людських. Цим і пояснюється неймовірна гострота їх зору.\nУ прозорому повітрі степовий орел здатний розгледіти миша на відстані до двох кілометрів.\nЗазвичай самка цього птаха відкладає всього одне яйце. Іноді два, зовсім рідко - три.\nУ разі відсутності більш підходящої їжі степовий орел може на якийсь час навіть стати падальщиком.\nНавіть дилетант зможе легко відрізнити степового орла від будь-якого іншого - майже у всіх особин цього виду є помітне руду пляму на потиличній частині голови.\nЗа відтінку оперення можна приблизно визначити вік степового орла. Пір'я у них починають темніти в віці приблизно чотирьох років, так що дорослі птахи завжди темніше своїх молодих родичів.\nНайбільше степових орлів живе в Росії, Казахстані, Китаї та Монголії. Але на зимівлю вони відлітають у теплі краї, на Близький Схід, до Південної Азії і навіть в Африку (див. 15 цікавих фактів про Африці ).\nНе дивлячись на всі зусилля, що робляться, степовим орлам загрожує повне вимирання, так як чисельність їхньої популяції продовжує скорочуватися.\nПташенята степового орла вчаться літати вже в двомісячному віці .\n30 цікавих фактів про єгипетські піраміди\n© Факти про все на світі, 2022. Работает на MaxSite CMS | Время: 0.1578 | SQL: 20 | Память: 0.72MB | Вход


Це стабільна версія, перевірена 12 квітня 2018. 6 змін очікують на перевірку.\nУ 2010 році авіакомпанія додала до свого флоту другий Ан-148 і запустила нові рейси, включаючи Одеса—Калінінград, Сімферополь—Калінінград, Донецьк—Санкт-Петербург, Одеса—Рига, Дніпропетровськ—Берлін (переважно в співпраці з компаніями «Дніпроавіа» і «Донбасаеро»), також був запущений код-шерінговий рейс Одеса—Мілан. «Дніпроавіа», увійшовши до складу групи «Приват», приєдналася до «Української авіаційної групи», що започаткувало здійснення регулярних рейсів з Києва до Вільнюса, Риги, Бухареста, Кишинева, Калінінграда, Ташкента, Копенгагена, Єревана, Мінська та Гянджи. Крім того, «Аеросвіт» підписав контракт з «Боїнгом» на поставку чотирьох Боїнгів 737-900ER до 2013–2014 року, а флот авіакомпанії поповнився четвертим Боїнгом 767.\nСеред причин називалися, наприклад, припинення операційної діяльності авіакомпаній-партнерів і затримка поставок нових літаків. Причиною відміни рейсу Тбілісі—Київ 14 липня 2012 року неофіційно називалася заборона вильоту через «неналежний стан двигуна, амортизаторів та покришок». При цьому, компенсації пасажирам, як правило, не виділяються.\nНа даний час «Аеросвіт» спільно з іншими учасниками альянсу «Українська авіаційна група» виконує більшість рейсів за внутрішніми напрямками: Донецьк, Одеса, Сімферополь, Дніпропетровськ, Харків, Івано-Франківськ, Ужгород, Чернівці, Луганськ, Севастополь.\nФлот авіакомпанії включав наступні повітряні судна (станом на червень 2012 року):\nЛітаки «Аеросвіту», які здійснюють перельоти за міжнародними маршрутами, обладнані двома кабінами — бізнес- і економ-класу. Пасажирам бізнес-класу в більшості випадків пропонується меню, в якому пасажир може вибрати з декількох позицій по кожному виду страви: основна страва, друга страва, десерт і напій. Пасажири економ-класу мають у своєму розпорядженні два варіанти харчування.\n«Аеросвіт» пропонував безкоштовне харчування на борту. На далекомагістральних рейсах подача їжі здійснюється двічі, а в проміжку пропонується легка закуска. Компанія також пропонує пасажирам попереднє замовлення спеціального харчування (може стягуватися оплата) за 24 години до відправлення рейсу. На далекомагістральних маршрутах пасажири бізнес-класу можуть скористатися персональними відео-аудіо-пристроями. Також на борту міжнародних рейсів здійснюється продаж товарів безмитної торгівлі (duty free).\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Аеросвіт&oldid=22428773


10:56 17 Липня 2021\nПокази відбуватимуться просто неба щопятниці і щосуботи. Вхід на локацію – вільний.\nСьогодні, 17 липня, у Львові стартують кінопокази у Парку культури та відпочинку імені Богдана Хмельницького, що на вул. Болгарській, 4. Початок сезону мав відбутися раніше, однак, за словами організаторів, бурі і негоди дещо пошкодили екран.\nПокази відбуватимуться просто неба щопятниці і щосуботи. Вхід на локацію – вільний, запрошують всіх охочих львівян та гостей міста.\n«Кожної п’ятниці ви зможете насолоджуватись шедеврами світового кінематографу, а от суботні фільми обиратимете самі – через голосування на сторінці проєкту в Фейсбуку», – додають організатори.\nСьогодні о 21:15 пропонують переглянути комендійний мульфільм «Співай». За сюжетом, картина про власника театру коалу на ім’я Бастер.\nТЕГИ: Парк культури, фільми просто неба, фільми в парку


Святий Миколай завітав до малечі з Чернігівщини\n19-12-2016 | 16:09\nДень святого Миколая можна вважати початком новорічних свят. У цей день кожен в очікуванні приємних моментів та подарунків. Особливо з нетерпінням на свято чекають діти.\nСьогодні на зустріч із Святим Миколаєм у Чернігівському обласному Палаці дітей та юнацтва зібралося близько 400 дітей з усієї області. На свято завітали діти-сироти, малеча з особливими потребами, діти загиблих бійців АТО та тимчасово переміщених осіб. Разом з усіма поринули у святкову атмосферу й вихованці трьох центрів соціально-психологічної реабілітації області, діти з малозабезпечених та багатодітних сімей.\nІз особливим святковим настроєм маленьких мрійників привітали очільники області — голова облдержадміністрації Валерій Куліч та голова обласної ради Ігор Вдовенко.\nВони побажали учасникам заходу здоров’я, казкового настрою, успіхів у навчанні, здійснення найзаповітніших мрій, добра, радості і миру в їхніх домівках.\nПісля перегляду яскравої концертно-циркової програми, підготовленої дитячими колективами обласного Палацу дітей та юнацтва, всі маленькі учасники свята отримали солодощі.


«Медзакупівлі України» похвасталося, що закупило еміцизумаб у два рази дешевше, ніж раніше — ThePharma.Media\n"Медзакупівлі України" закупило препарат "Гемлібра" в два рази дешевше. ДП МЗУ\nДержпідприємство Медичні закупівлі Україні закупило препарат еміцизумаб, заощадивши 82 мільйони гривень.\nПовідомляється, що ціна на еміцизумаб (Гемлібра) в Україні, встановлена виробником і за якою оголошувалися процедури закупівлі, складала 1,356,6 грн/одн (міліграм). У паспорті бюджетної програми Міністерство охорони здоров’я заклало 1454,77 грн/одн (міліграм). Зазначається, що така вартість була у 2 рази вища за ціну в інших країнах.\n«Медзакупівлі України» повідомляють, що спільно із Міністерством охорони здоров’я України проводили переговори безпосередньо з виробником щодо зниження вартості для України. І, як стверджують в ДП МЗУ, в результаті довготривалих перемовин виробник знизив ціну в два рази – до 649 грн/одн (міліграм). У відомстві підкреслюють, що таким чином замість очікуваної вартості у 169,6 млн грн Україна закуповуватиме еміцизумаб за 87 млн грн.\n«Медзакупівлі України» розповіло, як важко економити, дотримуючись законів\n«Цього вдалося досягти завдяки нашій сильній переговорній позиції та вмінню працювати з тими ринковими позиціями, де відсутня або зовсім незначна конкуренція. Позиції, за якими вже існує висока конкуренція, яка, відповідно, регулює ціни, доцільно передати до закупівлі в рамках програми медичних гарантій (ПМГ) на заклади охорони здоров’я», – пояснили у відомстві.\nУ держпідприємстві наголошують, еміцизумаб – одноджерельний препарат і на ринку немає генериків, отже – конкуренції. Повідомляється, що у рамках централізованих закупівель за бюджетними програмами МОЗ України препарат еміцизумаб закуповується за напрямом дитячої гемофілії.\nЕміцизумаб – нефакторний препарат, який має новий механізм дії, – біоспецифічні моноклональні антитіла. Він запускає механізм згортання крові, усуваючи чинники, пов’язані з підвищеною кровоточивістю. Такий препарат має тривалу дію – до 28 днів, що зменшує частоту застосування. Він має зручний спосіб введення у вигляді підшкірної ін’єкції.\nДП «Медзакупівлі України» полегшило використання власних даних на сторонніх ресурсах


Олексій Ващук 01 жовтня 2020 17:30 198 0\nНещодавно у Верховній Раді України, за ініціативи п’яти нардепів від «Слуги народу» було зареєстровано законопроект № 4153 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо врегулювання деяких аспектів самогоноваріння та ринку молока».\nПро це йдеться у повідомленні на офіційному вебпорталі Верховної ради України.\nЗгідно з текстом законопроєкту, він спрямований на скасування статті КУпАП, яка забороняє виготовлення та зберігання без мети збуту самогону чи інших міцних спиртних напоїв домашнього виготовлення. Також пропонується скасувати заборону на виготовлення або зберігання без мети збуту апаратів для виготовлення алкоголю.\nДепутати також запропонували скасувати відповідальність за придбання міцного домашнього алкоголю.\nЩе однією метою законопроекту автори називають впровадження законодавчого регулювання процедури самогоноваріння, оподаткування такої діяльності й створення норм і матеріально-технічної бази фізичних осіб, що займаються самогоноварінням.\nСуд відмовив Піддубній в її скарзі на фейкову публікацію газети "Автограф". ВІДЕО\nЛише один тест в аудиторії, інші — в онлайні. Відомі дата та умови проведення Пробного ЗНО-2021\nНаш час - СПЕЦТЕМА 29.10.2020 р. 36 0\nЩо не день, то новий антирекорд. 65 нових випадків COVID-19 і нові смерті у Кременчуці сьогодні 411 0\nПРОГРАМА ТЕЛЕПЕРЕДАЧ НА 31 ЖОВТНЯ 72 0\nНовий шкільний автобус незабаром з’явиться у Піщанської гімназії 83 0\nЯкщо буде кому перевірити декларації. Нові депутати міськради зберуться на першу сесію за два тижні 85 0\nМережу кременчуцьких «секондів» можуть закрити. Через те, що люди влаштовують там справжні облави 207 0\n«Дербі містян»: ХК «Кременчук» на виїзді розгромив ХК «Маріуполь». ВІДЕО 77 0\nКременчук разом з усією Україною згадав героїв, які виганяли нацистських загарбників. ФОТОрепортаж 190 0\nПодорож у минуле Кременчука: яким було наше місто на початку цього тисячоліття? ФОТО 355 0\nЗі смолоскипами та з Україною в серці: у Кременчуці відбувся святковий автопробіг. ФОТОрепортаж 699 0


Сватівчанка бере участь у онлайн-кастингу шоу «Топ-модель по-українськи». Вона вже у тридцятці — Сватове.City\nСватівчанка бере участь у онлайн-кастингу шоу «Топ-модель по-українськи». Вона вже у тридцятці\nДесятикласниця з Гончарівки Сватівського району Владислава Мерзлякова бере участь у онлайн-кастингу відомого українського шоу, яке проходить на Новому каналі «Топ-модель по-українськи». Дівчина уже увійшла у тридцятку учасниць.\nПро участь Влади у кастингу журналісти Сватове.City дізналися від подружок дівчини. Вони надіслали посилання у приватні повідомлення на Facebook-сторінку сайту.\nВлада розповіла Сватове.City про участь у проекті. Дівчина каже, що побачила у інтернеті оголошення про відкритий онлайн-кастинг і вирішила відправити своє фото для участі.\n— Я заповнила анкету і вислала два фото — обличчя і у повний зріст. Спочатку пройшла до сотні учасниць. Там за кількістю голосів я була на другому місці, — розповідає Влада. — І от сьогодні я вже у тридцятці.\nСкріншот зі сторінки сайту Нового каналу\nПроголосувати за Владу можна до 11 березня. Голосування на сайті стартувало з 26 лютого. Якщо Влада вийде на перше місце за кількістю голосів, це — гарантована участь у шоу. Голосувати за дівчину можна тут. До речі, голосувати можна щогодини.\nВладу підтримують рідні — тато, мама, сестра. І подружки. Вони допомогли дівчині відзняти відео-презентацію для участі у кастингу. Влада каже, що дуже активно голосують за неї підписники її Instagram.\n— Гадаю, що цілеспрямованість, наполегливість і працелюбність допоможуть мені здійснити мрію — потрапити у світ топ-моделей, — розповідає Влада.\nДівчина розповіла, що надихається роботою українських топ-моделей Сніжани Онопко і Алли Костромічової. Є у Влади і улюблені українські дизайнери — Андре Тан та Вікторія Гресь.\nЧитайте також: Сватівчанка розповіла, як працює музикантом в Індії: класику або європейські хіти вони не слухають


У селі Скрипчинці на Звенигородщині ліквідовано пожежу житлового будинку. Ймовірна причина - підпал » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nУ селі Скрипчинці на Звенигородщині ліквідовано пожежу житлового будинку. Ймовірна причина - підпал\nЗа інформацією ГУ ДСНС у Черкаській області, 30 листопада близько третьої години ночі у селі Скрипчинці Стеблівської територіальної громади на Звенигородщині виникла пожежа житлового будинку на вулиці Шендерівській.\nНа місце події прибули рятувальники, які ліквідували пожежу.\nСеред всіх версій причин пожежі розглядається умисний підпал.


8 ЯКЩО до 8 березня\nПотрібен ідеальний подарунок для НЕЇ, але не знаєте як обрати? Gifty відкриває секрет: все вирішує відповідь на запитання ЯКЩО. Ми підготували 8 ключових ЯКЩО, які допоможуть у виборі подарунку для коханої, подруги, сестри чи колеги. Дивіться оригінальні ідеї з принтами відомих українських дизайнерів, таких як: Надьожна, Женя Гайдамака, Ярина Саєнко та Даша Левчук.\n1. ЯКЩО ВОНА ДІВЧИНА З ВЕЛИКИМИ ПЛАНАМИ:\nPLANNER PINK , 450 грн.\nБЛОКНОТ WRITE&DRAW ПОСПІШАТИ ПОВІЛЬНО, 220 грн.\nТакій дівчині обов'язково знадобиться річ, що буде завжди під рукою, нотуватиме усі її пориви душі, плани та думки, а ще й “пакуватиме” їх в таку естетичну обкладинку.\n2. ЯКЩО ЇЙ НЕ СИДИТЬСЯ НА МІСЦІ І ВОНА ХОЧЕ ПОСТІЙНО ПОДОРОЖУВАТИ:\nСУМКА ПОСПІШАТИ ПОВІЛЬНО, 320 грн.\nКОСМЕТИЧКА PINK STICKS, 245 грн лише до 8.03 ;)\nВирушати в дорогу? Тільки з улюбленою косметикою. Вирушати в дорогу? Тільки з улюбленою сумкою. Це не тільки стильні аксесуари, але й практичні, тому що сумочка підлягає під параметри ручної поклажі, а косметичка вміщує найнеобхідніше.\n3. ЯКЩО ЇЙ ХОЧЕТЬСЯ НОВИХ ПЕРЕМОГ І ТРІШКИ БІЛЬШЕ МОТИВАЦІЇ:\nБЛОКНОТ WRITE&DRAW ЦЕЙ ГУСЬ ЗАРЯЖЕН, 249 грн.\nЧАШКА З КРЕЙДОЮ GET STARTED, 220 грн.\nЦе речі, які надихають та заряджають. Наприклад, крутий блокнот з Гусем можна використовувати як планувальник часу, а чашка з дизайном Віталіни Лопухіної повинна щодня бути на офісному столі і нагадувати: для того щоб досягнути великого, потрібно почати з маленьких кроків.\n4. ЯКЩО ВОНА НАПОЛЕГЛИВА ТА СТАРАННА:\nГРАМАТИЧНИЙ БЛОКНОТ FUNDAMENTAL, 160 грн.\nКАЛЕНДАР НАСТІЛЬНИЙ HAPPY ENGLISH YEAR, 239 грн!\nТакі подарунки будуть пам'ятатися роками, як і знання, здобуті за допомогою них. Для неї амбітної, цілеспрямованої і готової відкривати нові горизонти. Рекомендуємо блокнот з граматичними таблицями та календар настільний (3 нові слова/фрази щодня), за допомогою яких вивчати англійську стає легше!\n5. ЯКЩО ВОНА НІЖНА І ЧУТТЄВА:\nЛИСТІВКА БАЧИТИ СЕРЦЕМ, 20 грн.\nСУМКА З САРЖІ СТРУНИ, 320 грн.\nГлибокі і, в той же час, такі мінімалістичні. Скажіть про її унікальність однією лінією.\n6. ЯКЩО ВОНА ГОТУЄ, ЯК БОГИНЯ:\nКУЛІНАРНИЙ БЛОКНОТ COOK BOOK, 336 грн лише до 8.03!\nФАРТУХ З САРЖІ LOVE, 320 грн.\nВона любить пригощати і тішити усіх своїми смаколиками, а тепер буде робити це із ще більшим задоволенням.\n7. ЯКЩО ВОНА ГОСТРА, ЯК ПЕРЧИК:\nТАРІЛКА ЇЖ МЕНЕ, 299 грн.\nФАРТУХ З САРЖІ ЛУЧЧІ ПУТІШЕСТВІЯ, 320 грн.\nДля тієї, що не боїться гострих словечок, правди, сміливих фраз і шаленіє від Гуся.\n8. ЯКЩО ВОНА МРІЙНИЦЯ:\nСУМКА З САРЖІ BELLFLOWER, 320 грн.\nБЛОКНОТ WRITE&DRAW SWEET DREAMS, 220 грн.\nАбсолютні новинки з колекції Жені Гайдамаки про безтурботність дитячих мрій. Принти дуже легкі, світлі та унікальні. Ми тільки додали їх на сайт: дві нові сумочки та блокноти вже в наявності. Оцініть інші дизайни для мрійниць ТУТ.\nЛУКБУК "В РИТМІ ТВОГО МІСТА"


Згадка про японських жінок викликає в уяві усміхнений образ білолицьої панянки в кімоно з незмінним мереживним парасолькою. Сучасні японки також ретельно оберігають обличчя від сонця.\nЖінки в Японії уникають сонячних ванн і обмежують потрапляння сонця на волосся. В їх гардеробі – маса модних капелюшків.\nВони носять довгі рукавички і не виходять з дому без традиційного парасольки, який містить фільтри UVA- і UVB-променів. Останні присутні в більшості косметичних засобів і є головною зброєю в боротьбі зі зміною кольору шкіри і зморшками.\nЩоб зберегти обличчя світлим і гладким, вдень японки збризкують його рисової водою. У ній є речовини, що пригнічують синтез меланіну, що підвищують еластичність шкіри і освітлюючі її. Рисова вода – основа для виробництва японських осветляющих кремів і пудри.\nКожна японка щодня використовує 5-6 продуктів для догляду. Обов’язковими є гидрофильное масло, що очищають гель або пінка, сироватка, крем для обличчя та шкіри навколо очей.\nСкажете, нічого особливого? Дійсно. Однак є три важливих моменти:\nВсі вироблені в Японії косметичні препарати високотехнологічні. Вони містять концентровані інгредієнти, які, з одного боку, зберігають природний захисний бар’єр шкіри, а з іншого – стимулюють її регенерацію.\nБазова японська система догляду за шкірою обличчя включає не менше п’яти етапов- двоступеневу очистку, ніжний масаж обличчя, тонізація, живлення і зволоження.\nЗасоби по догляду наносяться повільно і без поспіху, після чого виконується масаж. Так активні інгредієнти швидше проникають в епідерміс. Особливо важливий масаж при щоденній очищення. Японські жінки не використовують сильні отшелушивающие кошти. Делікатне очищення в поєднанні з масажем допомагають видалити відмерлі клітини шкіри.\nДвофазний метод очищення шкіри\nОчищення і розблокування пір – ключові моменти японського догляду за обличчям. Для цього використовуються препарати, які не порушують мікрофлору шкіри і підтримують її захисний бар’єр з ліпідів.\nОчищення завжди проходить в 2 стадії (демакіяж і умивання) і включає елементи масажу. Розглянемо кожну з них більш детально.\nНа цьому етапі можливе застосування різних емульсій або лосьйонів. Але частіше використовується гидрофильное масло – суміш рослинних і мінеральних масел з емульгатором. Масляні молекули захоплюють і виводять з пір найстійкіші забруднення – сальний секрет, залишки BB-крему, туші і помади.\nРекомендується наступна послідовність демакіяжу:\nХлюпнути в руку достатню кількість гідрофільного масла. Зігріти його долонями.\nТочково нанести на підборіддя, щоки, ніс, лоб.\nЗмочивши руки, розподілити круговими масажними рухами:\nвід носа через щоки до вух;\nвід внутрішніх куточків очей до скронь;\nвід кінчика носа до перенісся;\nРетельно очистити ніс – від кінчика до перенісся, крила, зону навколо ніздрів і область навколо рота.\nЗмочувати обличчя перед ДЕМАКИЯЖ не потрібно. Від контакту з вологими долонями масло перетворюється в білу емульсію. Після видалення макіяжу треба вмитися теплою водою. Процедуру бажано повторити тричі.\nЦей крок – підготовчий перед нанесенням доглядає косметики. Очищуючий засіб японки використовують досить незвично.\nГель, пасту або молочко збивають за допомогою нейлонової сіточки в густу пишну пінку, а потім її пухнастими бульбашками масажують особа. Обов’язково – по масажних лініях. Після цього пінка змивається теплою водою.\nРозтирати шкіру ворсистим рушником у мешканок Японії також не прийнято. Груба тканина ранить чутливий епідерміс. Частину, що залишилася вологу краще видалити, промокнувши обличчя паперовим рушником.\nЄвропейські жінки прагнуть до матовості особи. Азіатки ж обожнюють сяяти. Сяйво – це результат ретельного зволоження епідермісу. У японській системі догляду за обличчям йому присвячена ця ритуальна церемонія, що включає мінімум 6 етапів.\nВикористання тоніка-лосьйону. В Японії це в’язка емульсія, призначена для відновлення pH шкірних покривів. Нормальний кислотно-лужний баланс шкіри важливий для збереження природного бар’єру. Адже саме він перешкоджає проникненню мікробів і впливу шкідливих факторів навколишнього середовища\nСироватка на водно-масляній основі. Вона утримує вологу в епідермісі протягом багатьох годин. Її текстура повинна бути легкою, а формула – містити живильні, освітлюючі і антивікові інгредієнти.\nКрем від зморшок. Наноситься безпосередньо в зони їх утворення – в носо-губної складки, на лобі і у зовнішніх куточків очей.\nПом’якшувальний крем. Його завдання – утримання вологи в епідермісі. Він розподіляється по шкірної поверхні обличчя і шиї.\nЗволоження губ бальзамом.\nЯпонський фахівець в області догляду за шкірою Чізу Саекі вважає, що вводити в косметичний арсенал живильні креми слід після 30 років. До цього епідерміс перебуває в збалансованому стані і вимагає лише очищення, захисту від ультрафіолету і зволоження.\nЗ харчуванням молодий шкіри відмінно справляються лосьйони. В Японії їх текстура НЕ водяниста, а в’язка, як у рідкої емульсії. Їх зручно наносити пальцем.\nЛосьйони підтримують рН і служать провідниками для компонентів молочка або сироватки. Останні наносяться на наступному етапі замість крему.\nЗволожуюче молочко і сироватка японського виробництва багаті гіалуроновою кислотою, вітамінами В2, Е, А, С, соєвим білком. Також вони містять натуральні зволожуючі компоненти і активні екстракти:\nсхідного чорного дерева;\nкореня імбиру і женьшеню;\nПо суті, такі кошти можна віднести до рідкій формі легкого крему. Як їх альтернативи цілком підійде звичний денний крем. Головне, дотримуватися принципу – чим більше натуральних інгредієнтів, тим краще. Вони пом’якшують шкіру, роблять її трохи блискучою.\nКреми з густою, насичену текстуру рекомендуються лише для нічного застосування. Вони підходять для харчування тільки зрілої шкіри. Юним дівчатам застосовувати їх небажано.\nОсобливе місце в японському догляді за шкірою обличчя займають пілінги, тканинні маски і спеціальні патчі з гіалуронової голками. Все це – додаткові способи догляду. Але це зовсім не означає, що ними можна знехтувати, сконцентрувавшись лише на очищенні.\nПілінги і маски застосовуються тільки після того, як ви попередньо очистили особа. Не забуваємо про те, що очищення повинно бути двохетапним. А гіалуронові патчі дозволяють привести в порядок ніжну шкіру навколо очей.\nПропоную розглянути кожне з цих коштів докладніше.\nХоча б раз на тиждень японки очищають особа ферментним скрабом з бобами адзуки. Тонко змолоти боби «підчищають» залишилися забруднення, видаляють відмерлі клітини, вирівнюють колір обличчя і готують шкіру до подальшого догляду.\nУ разі проблемної, що лущиться або атопічний шкіри слід звернутися до японської морської глині. Це концентрована суміш мінералів з гарячих японських гейзерів з сильним антибактеріальним і зволожуючим ефектом.\nВсі ці процедури рекомендується проводити в лазні. Розпарені і розтерті мочалкою тіло і обличчя легко віддають скупчилися забруднення, а після із задоволенням поглинають поживні речовини.\nПерші гейші змочували підлозі шовкового кімоно рожевою водою і прикладали до обличчя. Так з’явилися перші тканинні маски.\nТізу Саекі стала творцем сучасної японської тканинної маски. Потрібно всього кілька хвилин, щоб з її допомогою наситити, освітлити і зволожити шкіру.\nЯпонські тканинні маски для догляду за обличчям глибоко очищають пори і покращують кровообіг. Їх інгредієнти вельми незвичайні:\nфільтрат равликового секрету – робить дуже сильний регенеруючу і зволожуючу дію;\nекстракт Ластівчине гнізд – дає шкірі солідну дозу поживних речовин і помітно покращує її загальний стан;\nсинтетичний нейропептид SYN-AKE – за дією аналогічний зміїному отрути, створює ефект миттєвої підтяжки обличчя.\nПриготувати тканинну маску в домашніх умовах зовсім не складно. Екзотичні східні складові цілком можна замінити більш традиційними, європейськими. Для цього замісити на квіткової воді по 1 ст. л. рисової муки і білої глини. Розмішайте до консистенції сметани. Викладіть суміш на тканинну серветку і накладіть її на обличчя. Тримати 15-20 хвилин.\nПатчі з гіалуронової голками\nГіалуронові патчі – абсолютно новий б’юті-продукт у вигляді наклейок з Мікроголки гіалуронової кислоти і екстрактом стовбурових клітин. Ефект патчів порівняємо з маскою моментальної дії.\nПри наклеюванні патча гіалуронова кислота розчиняється і проникає всередину епідермісу, сприяючи зволоженню і підтягування шкіри. Для японок, чия шкіра суха від природи, це краще противовозрастная засіб для шкіри навколо очей.\nЯпонський догляд за шкірою – це щоденне прагнення до здорового кольору обличчя. Ґрунтовний макіяж в такому випадку не потрібно – особи японських жінок і так виглядають свіжими.\nНам, європейкам, потрібно взяти їх принципи на озброєння. Полиці наших магазинів парфумерії прогинаються від декоративної косметики. У країнах же Східної Азії (Японії і Кореї) косметичний ринок рясніє засобами для догляду за шкірою. Це говорить про те, що європейські жінки вважають за краще візуальну корекцію дефектів шкіри.\nСпробуйте змінити цим принципом. Направте зусилля на правильне очищення шкіри і задоволення її потреби у волозі. Перегляньте вміст баночок з косметикою. Можливо, більшість з них несе більше шкоди, ніж користі. Адже головне для шкіри – не створювати їй проблеми, а допомогти відповідними засобами. І вона обов’язково віддячить вам здоровим сяйвом.\nЯпонський догляд за обличчям – система очищення шкіри, особливі методи харчування і зволоження Ссылка на основную публикацию


До складу студентського театру належать студенти Інституту української філології, які навчаються на різних курсах, але мають театральні здібності і прагнуть себе самореалізувати в студентські роки\nАндрійчук Інна Валеріївна 205 ур.\nБендеберя Максим Вікторович 112 уреф.\nБобик Мар яна Юріївна 401 уу.\nВласюк Юлія Володимирівна 106 ур.\nГаврюш Олександр Михайлович 403 уа.\nГерус Ірина Сергіївна 301 уу.\nГончар Юлія Іванівна 105 ур.\nДмитренко Андрій Васильович 410 уі.\nІголкіна Катерина Сергіївна 207 вс.\nКоржук Юлія Іванівна 501 уу.\nКот Катерина Юріївна 307 вс.\nКрилова Світлана Миколаївна 504 ур.\nЛитвин Зорина Іванівна 306 ур.\nЛопатін Максим Сергійович 208 вс.\nМаленька Віта Сергіївна 306 ур.\nМихайліченко Валентина Василівна 301 уу.\nОжик Наталія Олександрівна 105 ур.\nОсипчук Віта Миколаївна 306 ур.\nОстоматій Ліна 206 ур.\nПересунько Маргарита Михайлівна 105 ур.\nПирожок Оксана Володимирівна 205 ур.\nПозілун Ольга Леонідівна 105 ур.\nПокропивна Олена Миколаївна 106 ур.\nСеверинчук Альона Анатолівна 306 ур.\nСтунар Марія Олегівна 106 ур.\nСухий Дмитро Сергійович ІУСТ 51(КІСІ)\nТаргонська Оксана Григорівна 106 ур.\nУльяніна Мирослава Петрівна 307 вс.\nФелоненко Роман Юрійович 106 уред.\nХоменко Наталія Василівна 105 ур.\nХоменський Павло Ярославович 306 ур.\nШатров Андрій Сергійович


Лікарі підтвердили бубонну чуму у померлого підлітка – pmed\nЛікарі підтвердили бубонну чуму у померлого підлітка\nЛікарі підтвердили бубонну чуму у померлого підлітка 15-річний Темірбек Ісакунов з’їв шашлик з бабака у Сари-джазі – природному осередку чуми, де 30 років не проводилися карантинні заходи.\nНагадаємо, 23 серпня, о третій годині ночі, від фахівців Каракольскіхвідділення карантинних і особливо небезпечних інфекцій надійшло повідомлення, що 15-річний Темірбек Ісакунов, житель села Ічке-Жергез Ак-Суйського району Іссик-Кульської області, помер напередодні в 21.30 . Лікарі повідомили “СБ”, що за тиждень до смерті він відвідав батьків в урочищі Оттук у Сари-джазі, яке вважається природним вогнищем чуми. 20 серпня у нього різко піднялася висока температура, в пахвовій і шийної областях з’явився бубон, характерна ознака бубонної чуми.\nТемірбека Ісакунова поклали в Ак-Суйському територіальну лікарню в хірургічне відділення. Але стан дитини погіршувався. Після консиліуму лікарів підлітка перевели у відділення реанімації з попереднім діагнозом “чума, бубонна форма”. Врятувати Темірбека не вдалося.\nЯк виглядає укус кліща фото. Що робити якщо укусив кліщ - симптоми на\nПізніше медики провели мікроскопічне дослідження, яке не підтвердило попередній діагноз. У МОЗ повідомили, що більш точна інформація про причини смерті з’явиться після розтину. Лікарі припустили, що у хлопця могло бути якесь терапевтичне захворювання.\nВ урочищі Оттук з п’ятниці працює протиепідеміологічний загін фахівців Республіканського центру карантинних і особливо небезпечних інфекцій. Йде поголовна вакцинація місцевих жителів. До карантинним заходам підключилися співробітники МНС.\nУ Киргизстані знаходиться 30 тис. квадратних метрів природних вогнищ чуми. У Радянському Союзі бабаків – переносників смертельної хвороби – труїли, вакцинували жителів. Але з 1982 ніяких карантинних заходів не проводиться через їх дорожнечу.\nЦікаво кого небудь каратимуть, за те що 30років не проводилися ніякі заходи??? Думаю що нет.Тут в столиці навіть саме елементарне наприклад, медкнижок немає у співробітників громадського харчування, ніхто медогляд не проходить, в кафешках санітарні норми не дотримуються на кухнях .. (за винятком деяких)\nЕндометрит у собак. Симптоми, лікування гнійного ендометриту у собак - ветеринарний центр «ДоброВет»\nY. pestis spreads through the lymphatics of the infected human until it reaches a lymph node, where it stimulates severe haemorrhagic inflammation that causes the lymph nodes to expand. The expansion of lymph nodes is the cause of the characteristic “bubo” associated with the disease.\nРоків п’ять-шість тому на Тоо-Ашуу корейці-інженери ремонтували тунель, так вони з’їли всіх бабаків в окрузі, менти-охоронці стріляли їх з автоматів і продавали їм за бакси. Зараз там взагалі не видно бабаків, трава слабка і скрізь Заболотів там.\nПаразити в організмі людини - народне лікування і очищення\nСБ навіщо прідумиваетет що хто тобто бабаків. Ви взагалі хворі? Вогнища сари-Джазу охраняюют озброєні люди, а жителі поблизу жеруть бабаків. Може Ніна Нічіпорова ви в горах вже і тарганів з чоловічиною пробували. якби Хлопчик був хворий чумою, то вже б давно померли бь його батьки і всі оточуючі, чума невиліковна, 100% зараженням і смертельним результатом. Це також сенсаційно як назвати ЩО кров’ю людей хворіють на СНІД безпечними\nБубонна чума в Киргизстані, Новини Киргизстану, Суспільство\nЦе цікаво: Маловідомі подробиці про домашніх кішок Лариса Вікторова Російська газета\nНаболіло – ::


За незалежність рідної землі - Вільне життя\n15.03.201816.10.2020Автор Мар’яна Бобрівець\nТернопільців Михайла Бохняка та Ярослава Панасюка обурило побиття беззахисних студентів беркутівцями і жорстокість керманичів, які навіть не думали прислухатися до протесту простих українців. Тому й поїхали до Києва. Саме в атмосфері протистояння столичного Майдану вони познайомилися, здружилися. Попри численні дискусії українців, чоловіки переконані: жертви цієї революції ніколи не будуть марними.\n— Майдан об’єднав націю, всіх українців, схід і захід країни. Він ніколи не був продажним, такими були лише представники політичних партій, — каже Михайло.\nЧоловік пригадує, що, попри загрозу життю, люди почувалися там безпечно. Бо вони були серед своїх однодумців. На Майдані панували мир, спокій, єдність. Навіть хворі протестувальники, зазначає Михайло, завітавши у серце революції, попри дим і запах горілих шин, почувалися здоровішими.\nСутички на Майдані для мого співбесідника не минули безслідно — чоловік отримав контузію. Тільки-но підлікувавшись Михайло подався на схід. Спочатку воював у батальйоні «Шахтарськ» (позивний «Ведмідь»), згодом за контрактом продовжує боронити країну у складі 44-ї окремої артилерійської бригади.\nА Ярослав Панасюк під час революції втратив руку — схопив нею гранату, якою цілили в жінку з дітьми. Проте, незважаючи на це випробування, він не втратив ні сили духу, ні жаги до життя. Згодом вступив у лави «Айдару», отримав позивний «Борода», хоча побратими, усміхається, хотіли кликати його «Філателістом». Усе через те, що вчив хлопців замість лайливих слів «прикриватися» фразою «збирав марки». Воював, ходив у розвідку. Сьогодні Ярослав — активний волонтер, своїм оптимізмом й енергійністю підтримує бійців у реабілітації після травм.\nІз ще одним нашим краянином Ігорем Павловським (позивний «Маріо») читачі «Вільного життя плюс» уже знайомі. Торік у грудні ми розповідали його неймовірну історію — поранений у Щасті боєць дванадцять годин пролежав у лікарняному морзі, доки волонтерка Алла Чонгар не наполягла на тому, щоб їй показали тіло айдарівця. При огляді в Ігоря раптово сіпнулися ноги, і його швидко забрали в реанімацію.\nВдома у військового залишилися дружина і троє дітей, тому, аби не хвилювати найближчих, він довго приховував свій стан і казав, що лежить у лікарні з бронхітом.\n«Маріо» спонукала піти на війну тяжка втрата — на Майдані загинув його найкращий друг Сашко Капінос. Про своє рішення він не шкодує і донині. Хоча зізнається, боротися з ворогом, особливо у перші місяці, добровольцям було нелегко: бракувало зброї, допікали відсутність побутових умов, нестача харчів. Допомагали волонтери, а ще військових єднала спільна мета: вони знали, що борються за незалежність рідної землі, спокій своїх дітей та батьків.\n— Я вважаю, що на якій землі народився — ту маєш оберігати, — зазначає Ігор Павловський.\nСкромні, щирі, відверті — такими є наші героїчні військові-добровольці. Сміливці, котрі першими кинулися в бій з агресором, аби ми мали змогу жити мирним життям. Гордімося, що серед цих патріотів немало тернопільців, наших земляків.\nНа фото авторки: Ярослав ПАНАСЮК.


У зв'язку з пожежами під Києвом Білу Церкву заполонив густий дим\nПо деяким даним горить 30 гектарів лісу. Як повідомили в ДСНС України, лісові пожежі почалися ще 31 серпня між селами Коблиця і Великий Ліс Бородянського району на території "Іванківського агролісу" і "Клавдієвського лісгоспу". Виникли пожежі хвойного лісу на площі близько 24 га.\nПожежі дивним чином виникли в декількох регіонах:\nЗагоряння лісової підстилки між селами Коблиця та Великий Ліс\nПожежа в лісопарковій зоні Дарницького лісопаркового господарства, площа 15 га.\nПожежа низового лісу на території Прикарпатського військового лісництва\nПожежа в Миколаївській області\nУправління з питань надзвичайних ситуацій КМДА підготувало рекомендації, як вберегти в ці дні своє здоров'я.\n4. При посиленні запаху гару рекомендується одягати захисні маски. Особливо це стосується літніх людей, і тих, хто страждає діабетом, серцево-судинними захворюваннями, хронічними захворюваннями легень, алергією. В приміщеннях як мінімум раз в день варто проводити вологе прибирання, а віконні та дверні прорізи завішувати вологою тканиною (простирадлами, марлею).\n7. В їжі віддавайте перевагу фруктам і овочам, а також стравам, багатими мінеральними речовинами.\nРайони виникнення пожеж. Червоним - лісні пожежі, зеленим - торфянники.\n1 вересня пожежа в зоні відчуження Чорнобильської АЕС.


Як містити дискус: дискуси в 100 літровому акваріумі\nДискуси - рід акваріумних рибок, які відносяться до сімейства цихлид. У природних умовах дискуси живуть у узбереж без течії, де багато корчів і дерев, що впали.\nДискуси в 100-літровому акваріумі жити можуть, але краще обзавестися акваріумом більшого обсягу.\nЧим більше місця для рибок, тим швидше вони ростуть. Тому оптимальним буде акваріум об`ємом від 200 до 400 літрів.\nЗвичайно, для однієї маленької рибки буде достатньо 10-15 літрів води, але не варто забувати про те, що дискуси дуже швидко ростуть і до 12-15 місяців досягають своєї максимальної величини. Плоске тіло допомагає їм маневрувати в цих заростях, рятуючись від хижаків. Так як дискус є стайной рибою, в акваріумі її краще тримати невеликими зграйками з 5-8 рибок.\nВисота акваріума для дискус повинна бути не менше 45 сантиметрів (обсяг визначається в залежності від кількості риб). На кожну дорослу особину повинно припадати від 40 до 50 літрів води. Температура води повинна бути не нижче 28 градусів, так як дискус - рибка теплолюбна. Вода повинна бути м`яка і кисла, наближена до природних умов проживання. Крім цього, вода повинна бути завжди чистою. Дискуси виділяють багато слизу, тому воду в акваріумі потрібно міняти 2-3 рази в тиждень.\nПро те як містити дискус, знає кожен досвідчений акваріуміст. Справа в тому, що ця рибка вибаглива, тому її зміст - справа досить клопітка. Хоча дискус і уживається з іншими видами риб, але температура, відповідна йому, занадто висока для інших мешканців акваріума, тому їх краще тримати окремо.\nКрім цього, дискус дуже примхливий в їжі. Годувати вихованців краще спеціально розробленими сухими кормами 2 рази в день. При неправильному годуванні рибка може захворіти (що трапляється з дискусії досить часто).\nРослини для акваріума з дискусії теж потрібно підбирати особливо ретельно: вони повинні бути в першу чергу теплолюбними. Крім цього, рослини повинні бути досить високими, щоб створювати ідеальні умови для комфортного існування і розмноження дискус. Висновок може бути тільки один: для того щоб тримати цих рибок, потрібно терпіння і велике бажання.\n100-літровий акваріум практично не підходить для утримання дискус і може бути, скоріше, тимчасовим житлом, ніж постійним місцем проживання.\nЧорний дискус: опис рибки\nДискус червоний дракон\nТемпература води для дискус\nДискус туркіс синій


Лише 10 % українців сиділи вдома після першого послаблення карантину — соцопитування | Новини Львова та Західної України| VARTA1\nОпубліковано 18 Червня 2020 о 18:06\nПісля першого етапу послаблення карантину лише 10% українців дотримувалися рекомендації Кабміну залишатися вдома, щоб не заразитися коронавірусом і не наражати на небезпеку інших.\nТакі результати опитування від Київського міжнародного інституту соціології, проведеного з 24 травня по 4 червня, пише “УП“.\n“У середньому кожний українець віком 18 років і старший виходив на вулицю приблизно 10 разів на тиждень. Упродовж останнього тижня 90% населення один чи більше разів виходили з дому. Лише 10% опитаних сказали, що взагалі не виходили з дому впродовж тижня”, — йдеться в повідомленні.\nЗа даними соціологів, серед тих, хто виходив на вулицю, 37 % робили це декілька разів на день, 22 % — раз на день, 21 % — виходили більше одного разу на тиждень, і тільки 9 % — виходили раз на тиждень.\nЖінки більше сиділи вдома, ніж чоловіки (13 % проти 7 %). Серед чоловіків набагато більше тих, хто виходив з дому декілька разів на день, ніж серед жінок (48 % проти 28 %).\nНайменше тих, хто зовсім не виходив із дому протягом тижня, серед людей віком 30–44 років (4 %), найбільше таких серед людей віком 60 років та старших (22 %).\nЗа рівнем освіти тих, хто зовсім не виходив з дому впродовж тижня, найбільше серед людей із неповною середньою освітою і нижчою (30 %), найменше — серед людей з вищою освітою (6 %).\nЗа словами соціологів, якби карантин продовжили, то кількість захворювань на день впала би до нуля чи поодиноких випадків до 10-15 червня. Але після першої фази послаблення карантину 11 травня реальна кількість підтверджених діагнозів пішла вгору, і зараз небезпека захворіти майже вдвічі вища, ніж під час суворого карантину.\nДо того ж цей показник зростає — зокрема через те, що українці стали частіше виходити на вулицю і користуватися громадським транспортом. Також повідомляють, що частково зростання кількості хворих може бути пояснене збільшенням кількості тестувань.\nДослідження проводилося з 24 травня до 4 червня. Загалом відбулося чотири тисячі телефонних інтерв’ю з використанням комп’ютера на основі випадкової вибірки номерів мобільних телефонів серед дорослого населення від 18 років і старше по всій території України, крім анексованого Криму та тимчасово окупованих територій Донбасу. Статистична похибка вибірки не перевищує 1,7 %.


У Києві заступника голови Печерського району затримали на хабарі у 20 тис. грн — Київ — tsn.ua\nУ Києві заступника голови Печерського району затримали на хабарі у 20 тис. грн\nВін вимагав гроші за оренду приміщень.\nУ четвер, 31 січня, у Києві затримали на отриманні хабара заступника голови Печерської районної державної адміністрації.\nПосадовець, будучи одночасно головою комісії з проведення конкурсу на право оренди майна територіальної громади Києва, вимагав від підприємця хабар у сумі 20 000 гривень за вирішення питання про надання в оренду приміщень, що перебувають у віданні РДА.\nНа Черкащині підполковника ЗСУ схопили на хабарі\nПід час отримання усієї суми грошей чиновника затримали. Тепер вирішується питання щодо повідомлення затриманому про підозру.\nВ операції брали участь слідчі столичного територіального управління Державного бюро розслідувань та департаменту захисту економіки Національної поліції України. Процесуальне керівництво здійснює прокуратура Києва та Генеральна прокуратура України.\nВ холодильнику одного з керівників Судової адміністрації знайшли хабар\nНагадаємо, слідчі Державного бюро розслідувань затримали у Сєвєродонецьку на контрабанді працівника управління військової контррозвідки СБУ та майора однієї з військових частин в зоні ООС. Вони були затримані безпосередньо під час отримання неправомірної вигоди у розмірі 2500 доларів США. Ці гроші оперативний працівник військової контррозвідки СБУ та командир військової частини отримали за неперешкоджання у переправленні великих партій цигарок російського виробництва із тимчасово окупованих територій.\nНа хабарі за контрабанду цигарок з "ЛНР" затримали військового правоохоронця


"Костянтинівка: минуле - пам*ятаємо, сучасним - живемо, майбутнє - створюємо!" » Костянтинівська ЦМПБ\n2013, Лютий, 19, Новини |\n19 лютого у ЦМПБ ім. М. Горького відбулася презентація цільової бібліотечної програми з краєзнавства «Костянтинівка: минуле – пам’ятаємо, сучасним – живемо, майбутнє – створюємо!» Провідний бібліограф-краєзнавець Олена Дудченко ознайомила присутніх колег з метою цієї програми, її основними напрямками і цільовою аудиторією, етапами її реалізації та особливостями, а також запропонувала фахівцям ЦМПБ стати партнерами в цій важливій роботі.\nАктуальність краєзнавства полягає у здійсненні національно-патріотичного та військово-патріотичного виховання підростаючого покоління через пробудження інтересу до минулого і сучасності рідного краю, тієї «маленької батьківщини», яка є в кожного з нас.\nЯк цього досягти? Матеріал з краєзнавства повинен бути не тільки максимально вичерпним, систематизованим та пізнавальним, але й живим, яскравим, різноманітним.\nОдним з головних шляхів досягнення цієї мети є запропоновані у програмі щомісячні краєзнавчі зустрічі з цікавими, талановитими людьми Костянтинівки, яких в нас, на щастя, дуже багато. Таланти нашого краю є представниками абсолютно різних, несхожих між собою видів діяльності – це література, музика, народно-ужиткове мистецтво, спорт, туризм, сучасні й старовинні напрями рукоділля і багато-багато іншого. Краєзнавчі зустрічі нададуть кожному з талановитих людей можливість живого спілкування з молодіжною аудиторією шкіл та позашкільних закладів, а також вищих навчальних закладів нашого міста. Крім того, це чудова можливість популяризації незвичних, цікавих та корисних захоплень серед наших підлітків та молоді. Слід також пам'ятати, що сьогоденне хобі цілком реально може стати завтрашньою професією, тобто перспективним шляхом вижити в непростих життєвих умовах сучасності.\nЗ метою більш ефективної реалізації програми передбачається залучення вчителів та викладачів, працівників позашкільних закладів, фахівців міського управління освіти, соціальних працівників терцентру, журналістів місцевих та обласних ЗМІ, а також громадських організацій в якості соціальних партнерів бібліотеки.\nПланується, що підсумки реалізації програми будуть відображені у вигляді відеоролику та міні-диску за матеріалами зустрічей, а також шляхом оформлення стенду краєлюбія в холі бібліотеки.