Минає п'ять років, як член УОН Остап почав на Поділлі організовувати збройні групи для боротьби з окупантами України. Ці маленькі групки, борючись одночасно з німцями і большевицькими партизанами, дали початок новим формам визвольне революційного руху—УКРАЇНСЬКІЙ ПОВСТАНЧІЙ АРМІЇ. Через кілька місяців цей рух поширився на все Полісся, Волинь, Галичину та більшу частину Правобережжя. Цілий 1943 рік та перша половина 1944 р. ознаменовані боротьбою УПА на два фронти. На протинімецькому фронті добивалася УПА припинення вивозу українського населення на роботи в Німеччину та унеможливила господарське пограбування народу. На протибільшевицькому фронті УПА не допустила до заливу українських теренів большевицькою партизанкою. Ніхто інший, як саме УПА в цілому ряді переможних боїв розбила орди сталінських гунів, що нестримно пересувалися з північного сходу на підбій Європи.\nВ другій половині 1944 р. всі українські землі опинилися вже під большевицькою окупацією. Почався новий період боротьби УПА за «бути чи не бути» українському народові. Перша спроба фізично винищити український народ у передових лавах імперіалістичних фронтів, окупантові не вдалася. За закликом революційного підпілля, під охороною УПА, українському чоловічому елементові вдалося оминути заглади. Не вдалося також окупантові вигнати українське населення на нові каторжні роботи в СССР. Бачучи політично-бойові успіхи УПА, та симпатії українського народу до неї, не відважився окупант до сьогодні провести повне економічне пограбування народу шляхом загнання селянства в сталінський колгосп.\nУкраїнський повстанець зі зброєю в руках боронив західні окраїни українських земель перед заливом польських імперіалістичних боївок ще в 1944 р., а згодом став в обороні населення цих земель перед насильним виселенням. Понад два роки йшла нерівна боротьба УПА з большевиками і їхніми польськими наймитами на західних окраїнах українських земель, а український повстанець остався там ще навіть тоді, коли останнього українця звідти насильно вивезено, та вся земля перемінилася в незамешкані пустирі.\nБезстрашні командири і бійці УПА виписали на її прапорах ряд бойових чинів, що золотими буквами запишуться в історії української зброї. Караюча рука бійця УПА досягла навіть найчільніших представників окупантів, як от: шефа СА Люце, командуючого 1-им українським фронтом Ватутіна, чи заступника міністра збройних сил Польщі Сверчевського. Відділи УПА неодноразово здобували ворожі райони і центри, вривалися в обласні центри, далекими рейдами міряли свої й чужі землі, засідками та наскоками турбували ворога й не давали йому можливості реалізувати план винищування ураїнського народу. Імена Грегота-Різуна, Яструба, Ясена, Сторчана, Прута, Коника, Перемоги, Хрена, понесли славу української зброї далеко поза межі України. Та і в політичному відношенні за УПармією великі здобутки. Реалізуючи клич «воля народам і людині», вона вже в 1944 р. організовує національні відділи азербайджанців, грузинів, казахів та інших поневолених Москвою народів до боротьби за повалення Кремля і створення самостійних держав усіх народів Сходу. За її ініціативою відбулася в листопаді 1943 р. і Конференція Поневолених народів. За почином УПА об'єдналися всі українські самостійницькі партії і створили Українську Головну Визвольну Раду, що від 1944 р. керує в краю і за кордоном цілістю боротьби за Українську Самостійну Соборну Державу. Рейди УПА в корінну Польщу і Словаччину придбали поневоленим Москвою народам нові лави союзників із числа поляків і словаків.\nУПА, далеко перейшла всі сподівання, які поклала на неї УГВР та весь український народ. А добилася УПА цих успіхів у таких умовинах, яких дотепер не знала історія людства.\nБійці і командири УПА! Ви, що сьогодні у відділах боретеся проти большевиків, і Ви, що поповнили ряди визвольно-революційного підпілля! Будьте свідомі того, що п'ятирічна героїчна боротьба УПА і визвольно-революційного підпілля, — це найбільш героїчна доба в історії України. Знайте, що такої героїчної доби взагалі не знає історія людства. В тінь пішли прославлені досі герої Тернопілів. На героїзмі УПА і визвольно-революційного підпілля будуть виховуватися нові українські покоління. Боєць УПА, український революціонер заступлять місце мужнього спартанця в історії людства. То ж свідомі будьте тієї великої доби, в якій Вам довелося жити і не посороміть повстанської слави, як не посоромили її ті, що вже від нас відійшли.\nВ нинішній святковий день, УПА гордо-погляньте на минулі п'ять років і з пошаною спомяніть усіх, що посвятою свого життя викували цю Нову Добу. В нинішній святковий день УПА з гордим чолом дивіться в майбутнє, що завершить нові визвольні змагання — перемогою.\nВічна слава героям, що за Україну віддали своє життя.\nУ жовтні 1992 р. виповнюється 50 років з часу створення Української Повстанської Армії (УПА). За постановою Української Головної Визвольної Ради (УГВР) від 30 травня 1947 р. святковим днем УПА було встановлено 14 жовтня — історичне козацьке свято Покрови.\nІсторія УПА протягом десятиліть перекручувалася, або замовчувалася офіційною радянською історіографією, її документи лишалися невідомими на Україні — ті з них, що захоплювалися радянськими органами держбезпеки, надійно ховалися у відомчі архіви. Так само засекреченими були і документи цих органів, які торкалися історії УПА. Але велика кількість документів УГВР та УПА у другій половині 40-х рр. нелегальними каналами винесена на Захід зв'язковими УПА.\nЦі документи зараз друкуються у Канаді, їх багатотомна публікація носить загальну назву «Літопис Української Повстанської Армії». Окремі томи «Літопису УПА» містять документи УГВР, в тому числі й повідомлення його бюро, інформації у вигляді хроніки бойових дій УПА. В інших томах передруковані підпільні видання повстанців, в тому числі журнал «Чорний ліс», в якому висвітлювалася діяльність підрозділів УПА на терені Станіславської області (тодішня назва Івано-Франківщини). Крім цього, упорядники «Літопису УПА» зібрали чимало німецьких документів про чисельність, озброєння та райони дій українських повстанців. У 18-му томі вміщено звіти командирів УПА з Коломийщини, а у 19-му —спогади активних учасників повстанського руху.\nНа жаль, при зборі документальних матеріалів до історії УПА сучасні українські дослідники ще позбавлені можливості вивчити весь комплекс документів, що відкладався у відомчих архівах НКВС та НКДБ (МВС, МДБ). В радянські часи було опубліковано чимало сфальсифікованих чи тенденційно підібраних матеріалів про УПА. Канадська публікація значно відрізняється від них як характером підібраних документів, так і їх багатогранністю.\nСаме ці документи, поряд з дослідженнями українських істориків-емігрантів, покладено в основу даної статті, присвяченої одній із сторінок історії УПА. Коломийщина відносилася до районів найбільш активних бойових дій українських повстанців у роки другої світової війни та в перші післявоєнні роки. Тут діяли підрозділи УПА, сформовані з місцевих жителів, а також рейдуючі відділи, які проходили через Коломийщину для виконання завдань в інших районах.\nВ документах «Літопису УПА» за 1943— 1949 рр. Коломийщина відноситься до найчастіше згадуваних районів. Але в багатьох випадках автори документів мали на увазі не сучасні межі Коломийського району, а колишнього Коломийського повіту, або ж тактичний відтінок «Гуцульщина», про який ще йтиме мова. Тому чимало населених пунктів, котрі в післявоєнний час було включено до складу Косівського, Снятинського і Городенківського районів, у цих документах фігурують як «села Коломийщини». В подібних випадках у даній статті робляться необхідні зауваження.\nПерш, ніж перейти безпосередньо до викладу історії повстанського руху на Коломийщині, необхідно висвітлити загальну ситуацію, котра складалася на західноукраїнських землях з початку війни між Німеччиною та СРСР.\nПісля окупації Галичини влітку 1941 р. гітлерівцями, окупаційні власті долучили край на правах дистрикту до т. зв. «генерал-губернаторств», створеного ними раніше на етнічних польських землях. Заарештувавши діячів ОУН (революційної), які 30 червня 1941 р. проголосили у Львові створення Української Самостійної Соборної Держави, німецькі окупанти остаточно дали зрозуміти, що створення самостійної України зовсім не відповідає гітлерівським планам. На українських землях встановлюється жорстокий окупаційний режим.\nПоряд з німецькими військами на території Галичини розміщувалися частини союзних з Німеччиною армій — італійської, угорської та словацької. Згодом сюди для несення поліцейських функцій було спрямовано підрозділи, сформовані гітлерівцями з радянських військовополонених різних національностей. Крім цього, в деяких місцевостях Галичини, а також Волині, було розміщено частини польської поліції. Всі ці сили повинні були забезпечити планомірне викачування продовольства із західноукраїнського села для забезпечення ним гітлерівців. Окупанти багато уваги приділяли експлуатації природних багатств краю і вивозу української молоді на примусові роботи в Німеччину.\nМаючи на меті перетворити Україну на свою колонію, гітлерівці встановлювали «новий порядок» за допомогою терору, який за своєю жорстокістю був подібний до сталінського. Нові окупанти деякий час виступали під машкарою «визволителів» від страхіть комуністичного режиму, але досить швидко проявили своє справжнє обличчя, грабуючи і тероризуючи українське населення.\nВідповіддю на окупаційну політику гітлерівців став повстанський рух, який поступово охоплює західноукраїнські землі. Цей рух розгортався на національно-визвольній основі. Радянські органи не змогли тут створити такої розгалуженої мережі своїх підпільних організацій та партизанських загонів, як на сході України. Жорстокий терористичний режим, що існував в Галичині та на Волині після 17 вересня 1939 року, не мав підтримки в масах і відштовхнув від комуністів навіть тих симпатиків КПЗУ, які раніше орієнтувалися на Радянський Союз. Але протест проти гітлерівського терору привів частину жителів Волині в радянські партизанські загони, які починають діяти тут вже з липня 1941 р. викликав на Волині польське озброєне підпілля. Озброєні загони створює також Т. Боровець (псевдо — Тарас Бульба), який проголосив себе отаманом і висловив претензії на керівництво повстанським рухом, що зароджувався. Все це стимулювало активність тієї частини ОУН, яку очолював С. Бандера.\nЗначною політичною силою, котра могла організувати повстанський рух у західноукраїнських землях, на початку 40-х рр. була ОУН (р). Саме її члени створюють 1942 року ті повстанські загони (сотні) на Волині, з яких виросла УПА. Довгий час в радянській історіографії побутувала думка, що створення УПА почалося на Волині, а не в Галичині тому що в останній тоді формувалася дивізія СС «Галичина» і гітлерівців, мовляв, хотіли насамперед забезпечити дивізію СС найбільш боєздатними кадрами, а вже після того надати свободу дій бандерівцям у стягуванні людей до загонів УПА. Проте перші підрозділи УПА виникли ще до початку формування дивізії СС «Галичина». До того ж у Галичині 1943 року почалося створення Української Народної Самооборони (УНС) — збройної організації, тісно спорідненої з УПА. І не гітлерівці давали згоду на її формування, а створювала їх та ж Організація Українських Націоналістів (революційна), котра формувала УПА.\nНазву УНС її організатори обрали для того, щоб ввести в оману гітлерівців і не дати їм приводу для негайних репресій проти цієї організації. Підрозділи УНС створювалася під час рейду радянського партизанського з'єднання під командуванням С. А. Ковпака у Карпати. ОУН та допомогою цих збройних підрозділів намагалася перешкодити радянським партизанам закріпитися у горах, де існували сприятливі умови для ведення партизанської війни. Але УНС майже із самого початку вступила у збройні сутички з німецькими окупантами, перші з яких відбулися вже влітку-восени 1943 р .\nАреною цих сутичок стала і Коломийщина. Тут есесівці заарештували учбовий табір УНС на горі Тарниці. Підрозділи самооборони відбили атаки противника, але на початку листопада під натиском переважаючих сил ворога загони УНС вимушені були поділитися на окремі групи, відійти в Чорногору та в Чорний ліс.\nПідрозділи УНС формувалися за тією ж структурою, яку мала УПА, що в той час діяла лише на Волині. Перший курінь УНС, який носив назву «Чорних Чортів» ім. Є. Коновальця було сформовано в Коломийському повіті й командував ним хорунжий «Ліпей». Цей курінь вступив у бій з німцями 27 листопада 1943 р. Інший курінь було сформовано на Снятинщииі у липні 1943 р. Ним командував Василь Андрусяк (псевдо — Різун, Грегіт), член окружного проводу ОУН. З введенням військових звань в УПА він отримав ранг майора (посмертно—полковника). Курінь під його командою здійснив рейд на Городенку і через Коломийщину відійшов на Товмаччину. Серед стрільців та старшин відділу було чимало вихідців з Коломийщини.\nНаприкінці 1943 р. гітлерівські окупанти почали масові терористичні акції на Прикарпатті, спрямовані на залякування українського населення та ізоляцію від нього підрозділів УНС. Масові облави охопили й Коломийщину. В концтабори та на важкі роботи в Німеччину було вивезено багато молоді, а 15 юнаків розстріляно в Коломиї. Розстріли відбулися також у Калуші та Надвірній.\nПроте терор окупантів не досяг запланованої мети. Не вдалося гітлерівцям і ліквідувати збройним шляхом підрозділи УНС. На початку 1944 р. Українська Народна Самооборона влилася в УПА. На її базі наказом Головного Штабу від 27 січня 1944 р. було створено армійську групу Упа-Захід, командував якою полковник Василь Сидор (псевдо—Шелест, Кондар, Зов), котрий в той час носив псевдонім «Ростислав Вишитий» і звання майора.\nСили УПА на території Станіславської області підпорядковувалися Четвертій воєнній окрузі (криптонім «Говерля», якою командував сотник, пізніше майор, Микола Твердохліб (псевдо—Грім). З 1945 р. територію воєнних округ було змінено і поділено на тактичні відтинки. З початку 1945 р. Четверта воєнна округа включала у себе Станіславську область (без колишнього Рогатинського району), Буковину, більшість районів Дрогобицької області, а також Закарпаття. Цю територію в документах ОУН називали «Карпатський край», а для бойових груп УПА на ній використовувалися терміни «група Говерля» та «Група 4». На кінець 1945 р. тут діяло не менше 38 сотень УПА загальною чисельністю близько 4,5 тис. стрільців та старшин.\nТериторія воєнної округи поділялася на територіальні тактичні відтинки, кожен з яких мав свій криптонім та шифр у документах УПА. Наприклад, тактичний відтинок (ТВ) «Гуцульщина» мав кодове число 21. Він охоплював територію чотирьох колишніх повітів — Коломийського, Городенківського, Снятинського та Косівського. Ним командував сотник (пізніше — майор) «Хмара» — з березня 1945 р., а до нього — «Степовий» та поручник (посмертно — майор) «Козак».\nУ складі ТВ-21 у 1946—1947 рр. знаходилося 4 сотні, кожна з яких також мала у документах свій криптонім та кодове число. Сотнею «Сурма» (за документами УПА — відділ 58) командував поручник «Білий» і діяла вона в Коломийському, Яблонівському та Косівському районах. Сотня «Дністер» (відділ 60) під командою поручника «Юрка» діяла в районах Городенки, Обертина, Гвіздця та Заболотова. Терен дій сотні «ім. Колодзинського» (відділ 59) під Командою поручника «Спартака» — Печеніжин, Ланчин, Коршів. А сотня «ім. Богуна» (відділ 62), якою командував поручник „Вихор”, діяла в районі Вижниці, Жаб'єго і Кут.\nЧисло сотень у тактичному відтинку мінялося — до 1949 р. у ТВ-21 «Гуцульщина» були сотні за номерами 58—68. Фактично у 1949 р. це були залишки сотень, що складалися з двох чот по два рої кожна, а то й однієї чоти з правами сотні.\nПроте ці дані відносяться до більш пізнього періоду. Якщо повернутися у 1944 р., то картина буде іншою: підрозділи створювалися повнокровним і боєздатними. Українська Повстанська Армія створювалася з метою збройної боротьби за Українську Самостійну Соборну Державу (УССД), здобуття якої було стратегічною ціллю ОУН. Як писав один із провідних публіцистів українського збройного підпілля, який скривався за псевдонімом «Всеволод Рамзенко»: «Лише УССД вибавить український народ від неволі, яка тепер означає те саме, що повільну смерть цілого українського народу». Шлях до стратегічної мети обіцяв бути довгим і без підтримки народу ,жодна політична сила не змогла б його пройти. Тому повстанці особливу увагу приділяли укріпленню своїх зв'язків з українським населенням.\nКомандування УПА підкреслювало, що воно боронитиме українців від сваволі та терору будь-яких окупантів. І зробило кроки у цьому напрямку. Під час німецької окупації особливу ненависть українського селянства викликали «лігеншафти» — німецькі державні господарства типу середньовічних фільварків, в котрих селян примушували працювати фактично без оплати їх праці. Керівниками «лігеншафтів» окупанти часто призначали не-українців, щоб розпалювати міжнаціональну ворожнечу в Галичині, в першу чергу для загострення українсько-польських протиріч. В цих господарствах існувала озброєна охорона.\nНавесні 1944 р. в Прикарпатті відділи УПА нанесли відчутні удари по зненависнілим «лігеншафтам». До кінця березня на Коломийщині було ліквідовано майже всі такі господарства."\nВ цей період німецькі війська починають відступ із західноукраїнських земель і фронт швидко наближається до Карпат. В останніх числах березня відділи УПА розгромили на Коломийщині озброєну групу, яка складалася з гестапівців, співробітників СД та інших карателів. Загальна чисельність цієї групи складала близько 1,5 тис. чоловік. Приблизно тоді ж було роззброєно на Коломийщині три угорські роти. До речі, УПА мала з угорською армією угоду про ненапад і утримувалася від бойових дій проти неї.\nУ квітні 1944 р. на Коломийщині точилися запеклі бої між німецькими та радянськими військами. Лінію фронту перейшло партизанське з'єднання під командуванням М. І. Шукаєва. Радянські партизани проходили Коломийщиною і після поразки у Чорному лісі рештки партизанського загону повернулися сюди ж. Збройні сутички між радянськими партизанами і підрозділами УПА продовжувалися і на Коломийщині.\nПід час відступу німецьких військ та їх угорських союзників відділи УПА здобули велику кількість зброї та боєприпасів. Відділ командира «Козака» на Коломийщині захопив тоді 3 міномети, 27 кулеметів, 400 гвинтівок та 12 вагонів різного військового майна.\nКрім німецької зброї, в руки УПА потрапило й чимало зброї радянського виробництва. Це дозволило значно підняти вогневу ціль куренів. Так, при наступі куреня УПА на Отинію 5 листопада 1945 р., він мав на озброєнні 40 кулеметів, 100 автоматів і 110 гвинтівок. Радянську зброю в той час вояки УПА здобували в основному в результаті захоплення її при транспортуванні, або збирали на місцях боїв. В бої з Червоною Армією відділи УПА не вступали.\nУ своїх зверненнях до червоноармійців командування УПА підкреслювало, що воно веде боротьбу не з армією, а з політичною системою сталінського режиму. «Бійці Червоної Армії і дорогі наші брати в окопах!— говорилося в одній з листівок УПА. — Своєю героїчною боротьбою Ви проганяєте німецьких імперіалістів з рідної землі. Однак Ви виконуєте лише половину роботи. За плечима нас жирує на народному горю другий імперіалізм — сталінський... Поверніть свою зброю проти нього. Бийте його так нещадно, як б'єте зараз гітлерівську наволоч».


16 Грудень 2017, 09:30\nСуд у російському Краснодарі продовжив арешт українця Павла Гриба до 4 березня, повідомив Радіо Свобода його батько Ігор Гриб. За його словами, захист оскаржуватиме рішення, ухвалене 15 грудня. Павло Гриб у серпні цього року зник у білоруському Гомелі, пізніше його знайшли в СІЗО в російському Краснодарі. Йому інкримінують вчинення злочину за статтею про тероризм. За даними правозахисників, на сьогодні близько 60 громадян України позбавлені волі за політичними мотивами на території Росії й окупованого нею Криму.\nРадіо Свобода поговорило з Ігорем Котелянцем, координатором організації «Родичі політв’язнів Кремля», і попросило прокоментувати справу Павла Гриба і продовження його арешту Краснодарським судом до 4 березня.\nНебезпека для Павла там в тому, що людина живе все життя на ліках, в нього багато хронічних хвороб і він просто ніколи не залишався без ліків на такий тривалий час\n– Нагальною робить його справу стан його здоров’я, його фізичний стан і ми всі, чесно кажучи, сподівалися, що російські спецслужби так себе не вестимуть, тому що реально людина на межі зараз перебуває. Але ми бачимо, що вони можуть робити все, що завгодно. Тим більше, що є ситуація зі Станіславом Клихом, який теж у дуже поганій ситуації – в нього і ноги гниють, він і в комі був деякий час. Тобто їх це не зупиняє.\nМи сподівалися, що коли звільняли Геннадія Афанасьєва та Юрія Солошенка, бо все ж таки ці люди були дуже хворі і Москві непотрібні були мертві українські громадяни, ми думали, що, можливо, до Гриба й Клиха теж поставляться більш гуманно, але так не сталося…\n– Як тільки стало відомо, що Павла Гриба утримуватимуть під арештом ще принаймні до березня, МЗС України відреагувало оперативно з вимогою до Росії негайно звільнити хлопця. Це важливий момент, що органи України швидко реагують і тримають цю справу на радарах, чи не так?\n– Це дуже важливо. На МЗС зараз теж велика відповідальність. Бо йдеться про українського громадянина, йдеться про Павла Гриба, якого заарештували в третій країні… Такими публічними діями МЗС України сприяє тому, що рівень значимості цієї справи збільшується, заяви МЗС чують усе-таки країни-партнери й міжнародні організації, які допомагають тиснути на Росію.\nТут же мова навіть не про те, що повертайте раніше, а мова хоча би про те, що «Дайте надати медичну допомогу людині, яка помирає»\nЗараз реально про Павла треба говорити більше і вимагати жорсткіше від Росії дій або з повернення, або хоча би по передачі йому ліків. Тут же мова навіть не про те, що повертайте раніше, а мова хоча би про те, що «Дайте надати медичну допомогу людині, яка помирає».\n– Була створена організація, яка об’єднала родичів українських політв’язнів, яких утримує Росія – «Родичі політв’язнів Кремля», координатором якої ви є. В чому важливість була об’єднатися родичам, а не вирішувати кожну справу окремо?\nДержава досі не призначила уповноваженого президента з питань звільнення політв’язнів, і в державі немає людини, яка би була відповідальна за це – тому можна сказати, що це питання в державі ніким зараз не координується\nА зважаючи на те, що держава досі не призначила уповноваженого президента з питань звільнення політв’язнів, і в державі зараз немає людини, яка би була відповідальна за це – тому можна сказати, що це питання фактично в державі ніким зараз не координується.\n– Є сподівання, що до Нового року можуть когось обміняти з полонених чи заручників, які перебувають у руках бойовиків на Донбасі. А чи є бодай мінімальна надія, що можуть звільнити чи обміняти когось із українців – політичних в’язнів Кремля, яких утримують у самій Росії?\n– Важливо розрізняти, коли ми говоримо про заручників – мають на увазі заручників військовополонених, які зараз перебувають в ОРДЛО. Це інше, аніж політичні в’язні Кремля.\nПолітв’язні не фігурують ні в яких обмінних списках, які узгоджує держава разом з Російською Федерацією. Не фігурують в рамках жодної якоїсь міждержавної переговорної платформи\nПолітв’язні не фігурують ні в яких обмінних списках, які узгоджує держава разом із Російською Федерацією. Не фігурують у рамках жодної якоїсь міждержавної переговорної платформи. Тобто, такої платформи не існує.\nЗараз існуємо тільки ми, які однією силою ходять і намагаються змусити владу щось зробити. Наразі наше найголовніше прохання – прохання до президента про особисту зустріч. Хочемо, щоби він нас побачив, щоб він нас почув. І коли він після цієї розмови ухвалить якесь рішення – наприклад, про запровадження посади уповноваженого президента з питань звільнення політв’язнів, тоді у нас з’явиться нарешті людина, з якою ми можемо працювати, робити якісь заходи, пов’язанні зі звільненням, працювати щодня. Поки цього немає.


Тетяна ЄДНАК: «Не все залежить від спортсменів» - Вільне життя\nТетяна ЄДНАК: «Не все залежить від спортсменів»\n05.09.201816.10.2020Автор Богдан Дікальчук\nОстанні літні дні практично співпали із завершенням сезону у вітчизняних майстрів веслування на байдарках і каное. Серед тих, хто відзначився на командному чемпіонаті України в Полтаві, і вихованка Тернопільської ДЮСШ із водних видів спорту та обласної ШВСМ, майстер спорту Тетяна Єднак: у перегонах на байдарках-одиночках виборола «золото» в спринті на 200 метрів і «бронзу» на дистанціях 500 і 1000 метрів.\nЗагалом же медальний урожай Тетяни за підсумками сезону поповнився дев’ятьма медалями офіційних всеукраїнських стартів — завоювала по три нагороди кожної проби. В складі збірної України наша землячка виступила також на чемпіонатах Європи і світу серед спортсменів віком до 23-х років в Італії і Болгарії, де разом із подругами по екіпажу байдарки-четвірки двічі виборювала п’яті місця.\n— А як сама Тетяна оцінить ще свіжі в пам’яті старти?\n— Рік видався вдалим, хоча і не легким. Підготовка в збірній України передусім спонукала до щоденної праці з максимальною самовіддачею. Інакше годі було розраховувати на місце під сонцем у компанії Марії Кічасової, Марії Повх, Анастасії Тодорової, Інни Грищун, які в складі байдарки-четвірки лише миттю поступилися лауреатам позаторішньої Олімпіади в Ріо-де-Жанейро, чи призерок чемпіонатів світу та Європи Людмили Кукліновської, Юлії Колесник та Анастасії Горлової. Не мені, звісно, робити висновки стосовно того, чи сповна реалізувала власні можливості. Однак результати національних змагань засвідчили: можу на рівних конкурувати з подругами-суперницями по збірній.\n— Тренерський штаб національної команди когось із вас виділяє?\n— Тренер збірної Олексій Іванович Семикін користується великим авторитетом серед спортсменок. Кожна з нас йому довіряє. Тому і намагалися якнайкраще виконати поставлене наставником завдання — сформувати збірні екіпажі командних човнів, які успішно виступатимуть на відповідальних міжнародних змаганнях серед дорослих і молоді. Після проведеного на початку травня Кубка України такі екіпажі були сформовані і ми планомірно та цілеспрямовано готувалися. Можливо, завоювала би більше нагород на всеукраїнських змаганнях, але такого завдання нам у збірній не ставили.\n— Як оцінили ваші виступи на міжнародній арені?\n— Загалом тренер залишився задоволеним. Проте детальний аналіз підготовки і виступів ще попереду. Проведуть його разом із фахівцями з міністерства і Федерації каное України. Вся справа в тому, що, окрім старань самих спортсменок, на підсумках виступів також позначаються інші фактори. Скажімо, на чемпіонат Європи до італійського містечка Ауронцо добиралися автобусом із Житомира майже дві доби. Добре, що збірну очолює олімпійський чемпіон Юрій Чебан. Завдяки йому вдалося прибути за два дні до старту і хоча би трохи відійти від виснажливої мандрівки. Але під час неї розвиваючих тренувань, звісно, не було. Тому під час гонки трохи раніше «закислилися», втратили секунду-другу і не змогли втрутитися в боротьбу за медалі.\n— Ви чотири роки займалися в державній ШВСМ. Як відбулося повернення додому?\n— На змаганнях завжди представляла Тернопільщину. А в столиці була тому, що навчалася в Національному університеті фізичного виховання і спорту України. Після закінчення вишу повернулася до Тернопільської ОШВСМ.\n— І де краще тренуватися?\n— У збірній України, звичайно. А після зборів краще приїхати додому, а не в київський гуртожиток. Якщо ж серйозно, то краще там, де тебе розуміють. Рідному тренерові Ігореві Ладиці довіряю не менше, аніж наставникам збірної. А вирішенням організаційних питань підготовки опікується Володимир Гикавий. Обоє чесно розповідають про проблеми, пов’язані з фінансуванням чи іншими моментами.\n— Невже і в члена збірної України вони існують?\n— Обласна ШВСМ і мої тренери роблять усе від них залежне. Проте їхні зусилля покривають 15—20 відсотків необхідних витрат. Поясню. Для виведення токсинів з організму необхідно пити не менше пляшки мінеральної води на добу. Вартість Моршинської складає приблизно десять гривень. Тож тільки на неї необхідно 300—400 гривень на місяць. Окрім того, інтенсивно тренуюся по п’ять-шість годин щодня. Впродовж цього часу артеріальний тиск зашкалює. Тож для підтримки серця, печінки, центральної нервової системи необхідно поповнювати організм вітамінами та амінокислотами. Витрати на них обчислюються вже тисячами гривень. А ще — форма на різні погодні умови, спорядження, засоби гігієни. Їх теж ніхто не враховує в кошторисах.\n— До речі, про спорядження. Бачу вам придбали сучасну байдарку…\n— Справді, тренуюся на новій байдарці. Але мені її ще не придбали, а дали в користування під унесену Ігорем Ладикою заставу. В ОШВСМ, до речі, пообіцяли човен придбати, але до сьогодні цього не зробили. А в управлінні фізичної культури та спорту облдержадміністрації і взагалі переконані, що для мене такий човен купувати недоцільно. Мовляв, необхідно витратити понад вісімдесят тисяч гривень…\n— Якось навіть і незручно пояснювати таким «фахівцям», для чого члену збірної України сучасне спорядження.\n— Що ж удієш, не розуміють чи не хочуть розуміти, що сучасні спортивні човни, для того, аби вони не вібрували на швидкості, виготовляють з дорогих і легких матеріалів — карбону і кевлару. На відміну від дешевших зі скловолокна. Попередній мій човен, якому близько двох десятків років, не просто вібрував на швидкості, а й розклеювався по швах. На ньому навіть тренуватися вже було неможливо.\n— А чи всі спортсмени збірної забезпечені сучасним спорядженням? Чи не повинно міністерство про це потурбуватися?\n— Міністерство забезпечує збірну човнами тільки перед Олімпійськими іграми. Причому за спеціальною процедурою, передбаченою Кабінетом міністрів України. Натомість для тренувань і виступів на національних змаганнях придбанням спорядження повинні займатися організації, честь яких захищають спортсмени. В збірній, до слова, практично всі спортсмени мають по кілька човнів: окремо для тренувань і виступів на змаганнях.\n— Вам пропонували кращі умови в інших областях?\n— Не без цього. В Житомирській, Полтавській, Одеській областях навчилися розв’язувати проблеми комплексно. Мова про організацію навчально-тренувальних зборів, придбання медикаментів, форми, спорядження. А також — про заробітну плату, навчання у вишах, систему заохочень, оздоровлення. Тому більшість членів збірної України представляють саме ці території.\n— То чому вирішили повернутися додому?\n— Мої наставники довели до відома керівників спортивних організацій краю існуючі проблеми. Зустрілися також із президентом федерації каное Тернопільщини Віктором Кузяком. Він сам у минулому фахівець з веслування і добре розуміється у всьому. Віктор Степанович пообіцяв підтримку і сприяння.\n— На завершення оцініть перспективи розвитку веслування на Тернопільщині після введення в експлуатацію, будемо сподіватися, вже в найближчій перспективі, веслувального каналу?\n— Їх, на мій погляд, необхідно розділити на дві частини. Насправді веслувальний канал, що споруджується, більше необхідний Україні: зручний для тренувань і змагань, привабливий для міжнародних стартів. А підготовка талановитих юних веслярів — прерогатива ДЮСШ із водних видів спорту. Завдяки підтримці Тернопільської міської ради можемо казати і про перспективи веслувального спорту. Вже сьогодні вихованці спортивного навчального закладу перемагають на юнацьких чемпіонатах України, інших всеукраїнських регатах.\nФото з архіву Тетяни ЄДНАК


Hi-Tech жалюзі і штори 21 століття\nАвтоматизація в житті сучасної людини поступово займає все більше місця, витісняючи незручні ручні і механічні конструкції. Тепер для нас стають доступні всі ті речі, про які мріяли фантасти з минулого: «розумні» телефони, інтелектуальні телевізори, автоматизоване освітлення і розумні… штори. Що стосується останніх, то це нововведення з’явилося досить недавно, але вже тисячі задоволених покупців повною мірою оцінили користь і зручність розумних штор, про що можна судити по успіхах московської компанії Профдекор. Жалюзі на пластикові вікна — досить поширений питання, так як переважна більшість споживачів в основному віддає перевагу саме такий тип вікон в силу їх універсальності, надійності та доступної ціни.\nВсіма цими якостями володіють і розумні жалюзі від Профдекор. За 16 років роботи на ринку світлозахисних пристроїв, інтернет магазин накопичив величезну кількості досвіду в роботі з авторськими проектами і у виконанні замовлень будь-якої складності. На сайті компанії покупець зможе знайти відповідь на будь-яке питання, що стосується штор і жалюзі, ну і зрештою, онлайн-консультант завжди зможе допомогти і підказати правильне рішення. Також на сайті Профдекор є дуже зручна функція — онлайн-калькулятор замовлення. За допомогою інформації по виміру параметрів штор, розміщеної на даному ресурсі, Ви зможете самостійно визначити необхідні розмірності для замовлення жалюзі прямо на будинок, а також порахувати вартість всього проекту на запропонованому калькуляторі. Втім, маючи під рукою надійного постачальника, придбання такого сучасного продукту автоматики, як розумні жалюзі, принесе тільки користь і комфорт.\nПереваги розумних штор\nЯк відомо, копіткої і тонкої роботі можуть перешкоджати будь-які фактори, аж до зміни погоди. Вплинути на ту ж температуру повітря, щоб досягти оптимальних умов для роботи та відпочинку, стало цілком реально, тому що в кожному офісі і майже в кожному будинку є кондиціонери, кліматичні системи або навіть прості вентилятори. Але як зробити так, щоб в літній час палюче сонце не нагрівало сонячну сторону будинку, а в осінній період кімната не Зволожувалися і не заводилася цвіль? Вирішення цих питань — система розумних жалюзі. Вони стануть в нагоді не тільки для створення робочих умов, а й при комфортному відпочинку. Система, що приводить в роботу автоматичні штори може складатися з:\n— Датчиків сонячного світла, що дозволяють контролювати кут нахилу ламелей\n— Контролера, забезпечує управління самою системою\n— Двигуна, що приводить в руху черв’ячний механізм\n— Датчиків положення\n— Чутливих елементів (проводять ниток)\n— Сонячних панелей (в них містяться колектори заряду, інвертори для перетворення енергії, фотоелектричні модулі та ін.)\n— Пульта дистанційного керування з інфрачервоним приймачем.\nСьогодні асортимент штор і ролет на будь-який смак досить широкий, а що стосується автоматики, то серед розумних систем можна знайти і рулонні, і римські і вертикальні штори з чіткою фіксацією. Управління ними може бути здійснене як дистанційно, за допомогою інфрачервоних пультів, так і з настінної панелі. Деякі виробники також можуть запропонувати і бездротові варіанти, що працюють за технологією Wi-Fi або будь-якому іншому протоколу передачі даних, що істотно полегшить монтаж і установку електроніки.\nПри необхідності, розумні штори можна інтегрувати в будь-які інші системи життєзабезпечення будинку, наприклад розумний будинок або систему освітлення, таким чином спрощуючи управління різними пристроями за допомогою централізації навколо одного мікроконтролера.\nРізновиди «розумною» захисту вікон\nКрім створення кліматичних умов, в «розумних» шторах можуть бути вбудовані не тільки функції по створенню оптимального освітлення, а й усілякі нововведення, наприклад LED-дисплей, що дозволяє створювати в будинку будь-яку атмосферу за допомогою світлових відео і фотоефектів.\nБільш того, в деяких моделях присутня харчування на сонячних батареях — так звані сонячні панелі. Перебуваючи цілий день на сонці, жалюзі накопичують сонячну енергію, поглинену в перебігу дня і витрачають її вночі, створюючи люмінесцентні ефекти, при цьому істотно заощаджуючи електроенергію на нічному освітленні. Однак, це ще не останній етап у розвитку «економних» штор.\nАмериканські вчені з Каліфорнії в даний момент розробляють розумні жалюзі на тканинній основі, в кістяк яких будуть вбудовані нано-трубки з углерода.Такіе технології дозволять шторам досягти максимальної чутливості світла і змінювати своє стані найбільш ефективно. Матеріал, з якого будуть виготовлені штори за технологією Каліфорнійського університету — пластикова полікарбонатна мембрана, пронизана вищезазначеними вуглецевими нано-трубками. За рахунок світла, поглиненого трубками, виділяється тепло, під впливом якого полікарбонатна мембрана розширюється. При цьому, матеріал штор розсувається, тим самим закриваючи вікно від сонячних променів.\nНімецькі вчені в Берлінській лабораторії також пріуспел у створенні розумних сонцезахисних штор. Конструкція німецької варіації таких пристроїв являє собою тканину з поліефірних волокон, переплетену з провідними нитками. За рахунок її провідних властивостей, вся інформація, отримана чутливою поверхнею передається мікроконтролеру, аж до тензометричних даних. Це означає, що такі штори можна підключити до охоронної системи і крім сонячного захисту, вони можуть служити датчиками, що сигналізують про проникнення в будинок.\nНезважаючи на складність вбудовуваних в такі штори технологій, їх тканина може цілком легко переносити як високі (до +80 градусів за Цельсієм), так і низькі температури (до -40), піддаватися пранні і механічних деформацій.\nІснують також різні типові відгалуження «розумних» штор, такі як звукоізолюючі тканинні покриття від японських виробників або інтелектуальні плівки для скла (для вікон, вітражів та інших прозорих поверхонь). Звукоізолюючі штори поки що не мають широкого застосування і зустріти їх на ринку досить складно, але японські вчені вже розробляють більш доступну версію цих віконних покриттів, яку можна буде використовувати в повсякденному житті.\nА поки що подібні предмети інтер’єру можна зустріти в елітних офісах і урядових будівлях, тому що вартість одного квадратного метра становить близько 1500 доларів. Щодо інтелектуальної плівки, то її застосування зараз більш поширене, але все ж один квадратний метр може коштувати порядку 250 доларів. Це й не дивно, адже високі технології в подібному предметі інтер’єру дозволяють склу міняти свою прозорість за лічені секунди, причому управляти плівкою можна прямо з пристрою Android.\nНемаловажним фактором серед достоїнств «розумних» світлозахисних пристроїв з технологією, яка працює на сонячній енергії, є повна автономія в плані харчування. Вони не потребують акумуляторах або доступу до електромережі. Це означає, що якщо навіть з якоїсь причини немає електрики, такі штори в будь-якому випадку будуть працювати, а маючи люмінесцентні властивості ще й послужать джерелом освітлення.\nОстанні розробки в області систем світлозахист можуть дозволити заощадити на кондиціонуванні і кліматизації офісних будівель, якщо використовувати систему розумних жалюзі. При цьому, ККД автоматичних штор на сонячних панелях набагато вище ККД системи кліматизації за рахунок автономії та відсутності потреби в електроенергії.\nВ силу зростання популярності всіляких сервісів на основі Android OS, виробники розумних жалюзі теж не залишилися осторонь і всіляко намагаються адаптувати свої проекти під управління за допомогою смартфонів. На щастя, у них це чудово виходить і скоро приставка smart з’являтиметься в назвах будь-яких автоматичних пристроїв.\nВід професійних виробників не відстають і ентузіасти. В інтернеті можна зустріти десятки варіантів створення розумних штор на основі електроприводу і датчиків освітлення, у тому числі на базі платформи Arduino. Любителями розроблено безліч електричних схем і покрокових інструкцій по їх монтажу, викладених у вільному доступі. Тому, якщо Ви зацікавлені в сучасних технологіях створення комфорту — існують тисячі варіантів здійснення такої задумки, починаючи з готових рішень і закінчуючи саморобними варіантами.


«Жива» демонстрація рішень з безпеки на стенді ELKO.Ukraine\nELKO.Ukraine — один з найбільших дистриб`юторів ІТ-продукції в Україні, що спеціалізується на розробці технологічних рішень і надання послуг з їх впровадження, а також оптових поставках комп`ютерної техніки — запрошує відвідати стенд C421 на виставці «БЕЗПЕКА 2017», яка відбудеться 17 – 20 жовтня у ВЦ «КиївЕкспоПлаза».\nЦього року фахівці ELKO в рамках живої демонстрації представлять повний спектр послуг з безпеки: охоронне відеоспостереження, різні сценарії використання відеоаналітики, системи контролю доступу, широкий набір розробок в галузі домофонних систем і багато іншого. Зокрема, можна буде побачити широкий набір моделей високоякісних камер компанії Axis Communications та Bosch Security Systems для охоронного відеоспостереження: тепловізійні, фіксовані, купольні, роботизовані, для зовнішнього і внутрішнього встановлення — усі ці пристрої покликані пильно стежити за ситуацією на об`єктах, що охороняються.\nСпільно з партнером — компанією NEUROtechnology — фахівці ELKO розкажуть і покажуть, як пізнати людину, що проходить повз камери? Чи становить вона потенційну небезпеку? Це складне завдання, тим більше, в режимі реального часу. Ви зможете переконатися, що немає нічого неможливого, і сучасні алгоритми розпізнавання осіб, розроблені NEUROtechnology, досягли неймовірних успіхів. Також фахівці ELKO.Ukraine продемонструють роботу рішення компанії NEUROtechnology MegaMatcher Automated Biometric Identification System, створену спеціально для інтеграторів і розробників біометричних систем великого масштабу. Ця модульна комплексна система з великою кількістю налаштувань дозволяє ефективно обробляти множинні запити на мультибіометричну ідентифікацію.\nДля сегмента безпеки приватних володінь на виставковому стенді ELKO буде представлений широкий набір розробок компанії 2N — одного зі світових лідерів у сфері розробки і виробництва IP-відеодомофонів та СКУД.\nКрім широкого вибору камер спостереження різного рівня від Axis Communication і Bosch Security Systems, в рамках виставки «БЕЗПЕКА 2017» на стенді ELKO.Ukraine також буде представлено платформу відеоаналізу від TechnoAware. Цей італійський розробник вже понад тридцяти років займається розробкою спеціалізованих систем аналітики і сьогодні пропонує як типові, так і персоналізовані рішення. Представлений серверний програмний продукт має 25 модулів і здатний забезпечити: розпізнавання автомобільних номерів, фіксацію середньої швидкості потоку і відхилень від норми, реєстрацію і підрахунок людей або об`єктів з різними кількісними і тимчасовими маркерами, виявлення диму, зникнення предметів або, навпаки, появу зайвого в контрольованому периметрі. Чекаємо вас на стенді C421.\nОкрема частина експозиції стенду компанії ELKO.Ukraine на «БЕЗПЕКА 2017» буде присвячена пристроям від лідерів ринку IoT і промислової автоматизації компаній Intel, Advantech і Lanner, а також захищеним мобільним комп`ютерам для роботи в екстремальних умовах Getac. Відвідувачі виставки «БЕЗПЕКА 2017» отримають можливість не тільки оглянути обладнання та отримати професійну консультацію, а й на спеціальному демонстраційному стенді самостійно переконатися у можливостях представлених інноваційних технологій.


Морозильна камера Electrolux EUT 1106 AW2 – Megalux Тернопіль\nГоловна / Велика побутова техніка / Морозильні камери / Морозильники вертикальні / Морозильна камера Electrolux EUT 1106 AW2\nМорозильна камера Electrolux EUT 1106 AW2\nМорозильна камера Electrolux EUT 1106 AW2 допоможе Вам зберігати продукти, не займаючи багато просто\nElectrolux EUT 1106 AW2 – проста і зручна морозильна камера, що допоможе Вам зберігати морожені продукти навіть у міській квартирі, при цьому не займаючи багато простору. ЇЇ висота в 85 см. дозволяє вмонтувати її під стіл або використати її саму як столик,) При своїх компактних розмірах “малої морозилки” (ШxГxВ): 55×61.2×85 см.) ця модель SpacePlus ™ відрізняється максимальним корисним об’ємом, достатнім для розміщення всіх Ваших покупок. Вона забезпечена трьома відділеннями SpacePlus ™ (1 повної ширини + 1 Maxi Drawer + 1 половинної глибини), в яких зручно зберігати як габаритні, так і невеликі продукти. Шухляди SpacePlus зроблені з прозорого пластику, що дуже комфортно. Адже коли морозильник забитий продуктами, знайти в ньому щось потрібне не так просто. Прозора шухляда SpacePlus ® дозволить Вам з одного погляду розібратися з її вмістом.\nЕнергоспоживання класу A + допоможе Вам немало зекономити на електроенергії. У разі відключення електрики ця морозилка буде зберігати холод до 22 годин, що захистить вже заморожені продукти від різкого підвищення температури в камері. Потужність заморожування цієї морозильної камери – до 12 кг / добу. Морозилка має сигналізацію підвищення температури, так що якщо Ви раптом забудете закрити дверцята, Electrolux EUT 1106 AW2 ненав’язливо про це повідомить,) Дверцята можна перенавісити на іншу сторону, що дає можливість встановити морозильну камеру в будь-якому місці Вашої квартири або будинку.\nКолір / Матеріал покриття: білий / фарбований метал\nЕнергоспоживання: клас A+ (185 кВт/рік)\nГабарити(ШxГxВ): 55×61.2×85 см\nАвтономне збереження холоду: до 22 год.\nШвидка заморозка: немає\nІндикація підвищення температури: є, червоний світловий та звуковий сигнал.\nЗагальний об’єм: 110 л.\nЗагальний корисний об’єм: 91 л.\nМожливість перевісити дверцята: є\nРівень шуму до 40 дБ\nВага: 32,7 кг.


«Газпром» платить менше, ніж зобов'язаний за контрактом. Це може стати приводом для арбітражу — Вітренко — Forbes.ua\n24 травня 13:41\n«Газпром» платить менше, ніж зобов'язаний за контрактом. Це може стати приводом для арбітражу — Вітренко\nНАК «Нафтогаз України» може подати до арбітражного суду позов на російський «Газпром», бо компанія платить менше законтрактованої суми. Це може також спричинити відновлення позову на $12 млрд, від якого компанія відмовилася у 2019 році. Про це в коментарі CNBC сказав очільник «Нафтогаз України» Юрій Вітренко.\n«У нас контракт на умовах «качай-або-плати». Якщо вони не платитимуть, ми підемо в арбітраж. І до речі, виглядає так, що ми таки підемо в арбітраж, бо вони зараз платять менше, ніж зобовʼязані за контрактом. Вони кажуть, що не використовують цю точку входу («Сохранівка»), але ми запропонували альтернативу», – розказав Вітренко.\nРосія аргументує неповну оплату тим, що «Сохранівка» недоступна для транзиту. Україна запропонувала «Газпрому» перенести усі потужності з «Сохранівки» на «Суджу», однак «Газпром» ігнорує цю пропозицію.\nЗа його словами, існує порядок вирішення спорів між компаніями й спочатку «Нафтогаз» намагатиметься розвʼязати питання у досудовому порядку, однак якщо «Газпром» не погодиться, до «Нафтогаз» звернеться до міжнародного арбітражу.\n«Це відкриє скриньку Пандори, оскільки ми можемо претендувати на понад $12 млрд неотриманих доходів, які ми вирішили не вимагати через мирову угоду з Міллєром у 2019 році», — зазначив Вітренко.\n10 травня «Оператор ГТС» заявив, що через втручання окупантів у роботу своїх об’єктів у зоні бойових дій припинить прийом газу з Росії у фізичній точці з’єднання «Сохранівка», яка забезпечує близько третини транзиту російського газу в ЄС. При цьому Оператор ГТС вказував на можливість тимчасово перенести транзит газу з цієї точки на точку входу «Суджа».\nПредставник «Газпрому» Сергій Купріянов повідомив журналістам, що компанія здійснює подачу російського газу для транзиту через територію України в обсязі, підтвердженому українською стороною через «Суджу», – 50,6 млн куб. м на 12 травня. Водночас заявку на точку входу «Сохранівка» було відхилено.\nВодночас у «Газпромі» заявили, що не вважають втрату «Оператором ГТС України» контролю над своїми об’єктами у зоні бойових дій підставою для оголошення форс-мажору і не буде перенаправляти обсяги газу на інший маршрут, запропонований українською стороною.\nПізніше «Оператор ГТС» повідомив, що «Газпром» взагалі припинив подачу газу через захоплену окупаційними військами ГВС «Сохранівка».\nЯк повідомляв у 2018 році Вітренко, якщо «Газпром» відмовиться від транзиту газу через територію України після 2019 року Стокгольмський арбітраж може стягнути з компанії близько $12 млрд. За його словами, ця сума — компенсація за знецінення української ГТС.


США звільнять понад 180 співробітників дипломатичних представництв у Росії / ГОРДОН\nСША звільнять понад 180 співробітників дипломатичних представництв у Росії\n31 липня, 2021 09.45 | коментарів:\nУ Держдепі назвали "прикрою" заборону дипмісіям США наймати співробітників із Росії або третіх країн\nСполучені Штати звільнять 182 співробітників американських дипломатичних представництв у Москві, Владивостоці і Єкатеринбурзі. Про це йдеться в заяві держсекретаря США Ентоні Блінкена, опублікованій 30 липня.\n"Із серпня уряд Росії забороняє Сполученим Штатам утримувати, наймати або укладати договори із працівниками з Росії або третіх країн, за винятком нашої служби охорони. Ми глибоко засмучені тим, що це змусить нас звільнити 182 місцевих співробітників і десятки підрядників на наших дипломатичних об'єктах у Москві, Владивостоці і Єкатеринбурзі", – зазначив Блінкен.\nДерждепартамент назвав заходи, які застосовує Росія, "прикрими". Американські дипломати впевнені, що таке рішення серйозно вплине на роботу дипмісій США в Росії.\n"Це стосується безпеки нашого персоналу, а також нашої здатності вести дипломатичні переговори з російським урядом. Сполучені Штати будуть виконувати свої зобов'язання, і далі підтримуючи передбачувані та стабільні відносини з Росією", – ідеться в заяві.\nУ 2021 році відносини США та Росії загострилися. Зокрема, в березні, після того, як президент США Джо Байден назвав президента РФ Володимира Путіна вбивцею і заявив, що він заплатить за втручання в американські вибори, Росія викликала посла в США Анатолія Антонова в Москву для консультацій.\nУ березні – квітні США ввели кілька пакетів санкцій проти РФ за отруєння і переслідування російського опозиціонера Олексія Навального і втручання в американські вибори. США вирішили вислати з країни 10 співробітників російського посольства у Вашингтоні. За даними Білого дому, серед них є представники спецслужб РФ.\nРосія у відповідь опублікувала список американців, яким заборонила в'їзд на територію країни. Серед них – генпрокурор США Меррік Гарланд і директор ФБР Крістофер Рей. Окрім цього, вислали 10 співробітників посольства США в Москві, а американському послові в Росії Джону Саллівану рекомендували повернутися на батьківщину для консультацій.\nУ травні уряд РФ затвердив список недружніх країн (їм заборонено наймати російських громадян для роботи в дипломатичному представництві). У список занесли США.\nУнаслідок цього американське посольство в Росії оголосило, що з 12 травня припиняє опрацювання неімміграційних віз для недипломатичних поїздок і надаватиме тільки екстрені послуги для громадян США та обслуговуватиме "дуже обмежену кількість імміграційних віз у разі закінчення строку дії, а також імміграційних віз у випадках загрози життю або настання смерті". Із серпня американські дипломати в Росії припинять надавати консульські послуги.\nСалліван говорив у липні цього року, що штат посольства США в Москві після 1 серпня скоротять до 120 осіб.\nТеги: Росія, США, посольство, Москва, Держдепартамент США, Вашингтон, Єкатеринбург, Владивосток, Ентоні Блінкен, дипломати


Ризоктоніозна плямистість ячменя - Хвороби\nРизоктоніозна плямистість ячменя (гострооблямівкова плямистість)\nЗбудником ризоктоніозної (гострооблямівкової плямистості) є гриб Rhynchosporium secalis (Oud) Davis. Шкідливість хвороби спричиняє вилягання посівів, внаслідок чого зменшується продуктивність та якість зерна.\nХвороба поширена переважно в Степу та південних районах лісостепової зони. Найбільш інтенсивно проявляється у районах достатнього зволоження та на зрошенні. З’являється біля основи стебла у вигляді подовжених витягнутих гостроверхівкових плям із чорно-бурою облямівкою. У світло-сірій зоні утворюються мікросклероції.\nДжерелом інфекції є склероції, які можуть зберігатися у грунті до п’яти років. Ураженню сприяє тривала суха і холодна погода восени і навесні, утворення грунтової кірки.\nНа ячмені ярому шкідливими є також плямистості (темно-бура, смугаста, сітчастий гельмінтоспоріоз, або сітчаста плямистість, ринхоспоріоз, або облямівкова плямистість). Недобір урожаю ячменю ярого від ураження рослин зазначеними хворобами може становити 20–60%.


"Українська" петиція в Бундестазі: МЗС ФРН не підтримує визнання Голодомору геноцидом | Новинарня\nHome / Світ / Європа / “Українська” петиція в Бундестазі: МЗС ФРН не підтримує визнання Голодомору геноцидом\nУ Міністерстві закордонних справ Німеччини виступають за те, щоб відхилити петицію щодо визнання Голодомору 1932-33 років в Україні геноцидом.\nПро це повідомляє Deutsche Welle з посиланням на члена Петиційного комітету Бундестагу, депутата від Християнсько-демократичного союзу Арнольда Фаатца.\nЗазначається, що 21 жовтня відбулося відкрите засідання Петиційного комітету Бундестагу, на якому обговорювали петицію щодо визнання Голодомору 1932-33 років в Україні геноцидом, яка ще у травні набрала необхідні 50 тисяч голосів.\n“МЗС хоче, аби петицію було відхилено з обґрунтуванням, що поняття геноциду не було визначене до 1951 року. На мою думку, цей аргумент є дуже технократичним. Те ж саме стосується й іншого аргументу – що, окрім українців, це штучно влаштований голод мав і інших жертв, зокрема, в Росії, на Кавказі. Цей аргумент, на мою думку, так само більше схожий на відмовку”, – сказав Фаатц.\nНа переконання представника правлячої партії ХДС, така аргументація є досить небезпечною.\n“Вона суперечить тій оцінці, яку ми сьогодні по праву даємо протиправним діям режиму націонал-соціалістів у Німеччині. Адже тоді незабаром нацисти почнуть вимагати, аби гітлерівський геноцид, який так само відбувся до визначення цього поняття, так само відповідним чином переоцінили. Бо це так само відбулося до 1951 року”, – наголосив член комітету.\nНа думку Фаатца, негативне рішення МЗС ФРН щодо української петиції “означає стати на коліна перед Росією”.\n“Очевидно, ніхто не хоче створювати нові теми для конфронтації з Росією. Тим більше, багато держав уже висловилося щодо того, як вони дивляться на Голодомор, а саме: що це був геноцид. І зрозуміло, що голос Німеччині у цьому контексті мав би суттєву вагу”, – вважає депутат.\n“Можна очікувати, що Петиційний комітет не передасть петицію до МЗС із проханнями втілити її у життя, а натомість відхилить її”, – прогнозує Фаатц. Він наголосив, що вважає це неправильним.\n“Колеги, які вважають так само, найімовірніше, подадуть заявку на те, щоб голосувати за цю петицію в Бундестазі окремим пунктом. Але, ймовірно, більшості для прийняття цієї петиції у Бундестазі не знайдеться”, – вважає депутат.\nПов’язані публікаціїdon't missГолодоморНімеччинапетиції


Інтернет-середовище і формування гендерної ідентичності в процесі життєвого планування (реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nІнтернет-середовище і формування гендерної ідентичності в процесі життєвого планування (реферат)\tadmin\nІнтернет-середовище і формування гендерної ідентичності в процесі\nЮнацький вік є чи не найвідповідальнішим і найскладнішим періодом життя\nособистості. „Шлях юнацького розвитку – це шлях соціалізації й засвоєння\nнових соціальних ролей, нерідко поєднаний з непевністю, непослідовністю,\nконфліктами та іншими труднощами рольового вибору” [1, с. 174]. Це етап\nформування почуття ідентичності на „противагу рольовій невизначеності\nособистісного Я” [1, c. 176]. Молоді люди мусять засвоювати нові\nсоціальні ролі на основі вкрай обмеженого життєвого досвіду. Головні з\nцих ролей – ролі чоловіка і жінки, виконання яких може бути успішним\nтільки тоді, коли це відповідає соціальним очікуванням. Іншими словами,\nв юнацькому віці відбувається усвідомлення себе як представника\nчоловічої чи жіночої статі – так звана гендерна ідентичність. Гендерна ідентичність є, у свою чергу, важливим фактором опрацювання\nінформації про себе та інших [5, c. 605]. Нинішня епоха заперечує багато\nідеалів, у тому числі й ідеали мужності та жіночності, що відбивається\nна гендерній ідентичності. Інтернет-середовище у цьому випадку відіграє\nне останню роль, дозволяючи молодій людині здійснювати різні\nексперименти не тільки з власною особистістю, але й зі статевою\nприналежністю. „У віртуальному середовищі ви взагалі можете бути, ким\nзахочете, мати будь-який вигляд, бути істотою будь-якої статі на вибір;\nодне слово, у вас немає обмежень, характерних для матеріального світу”\n. Водночас віртуальний світ позбавляє молодих людей найголовнішого –\nреального життя. Ця обставина викликає серйозні побоювання з огляду на\nте, що „характерною рисою юнацького віку є формування життєвих планів”\n[3, c. 141]. Плануючи своє майбутнє, молоді люди повинні мати адекватне\nуявлення про власний Я-образ у реальному світі. „Образ „Я” не просто\nвіддзеркалюється у формі уявлення чи поняття будь-яких об’єктивних даних\nі незалежних від ступеня своєї усвідомленості властивостей, а соціальною\nнастановою, ставленням особистості до самої себе” [3, c. 63]. Я-образ створюється на основі „відношення людини до себе як до чоловіка\nабо жінки, усвідомлення і прийняття власної статевої приналежності,\nзасвоєння стереотипів маскулінності і фемінінності” [6, c. 122]. Отже,\nІнтернет-середовище втягує у свій простір молодих людей, які прагнуть\nрозкрити справжнє Я у світі ілюзій та намагаються при цьому зберегти у\nреальності штучно створений, ілюзорний образ. „Анонімність спілкування в\nІнтернеті збагачує можливості самопрезентації людини, надаючи їй\nможливість не просто створювати про себе враження за своїм вибором, але\nй бути тим, ким вона захоче” .\nСаме бажання перебувати в „кіберобразі” змушує молодих людей збільшувати\nчас свого спілкування в Мережі, що згодом може порушувати зв’язок з\nреальним світом і спричинити адикцію. Тривогу в цьому випадку викликає\nте, що спостерігається „постійне збільшення кількості молодих людей, які\nпідмінюють безпосередньо живе спілкування віртуальним спілкуванням” .\nСтає очевидним, що Інтернет впливає на уявлення особистості про себе як\nпредставника чоловічого або жіночого роду, що згодом призводить до змін\nу системі життєвого планування. „Тільки приймаючи власну стать,\nрозуміючи її переваги й обмеження, людина відчуває себе більш щасливою,\nживою, реальною…” [6, c. 122]. Виходячи з наведеної тези, розуміємо,\nщо „життєві плани, в точному сенсі цього слова, виникають тільки тоді,\nколи предметом міркувань стає не лише кінцевий результат, але і способи\nйого досягнення, шлях, яким має намір іти людина, і ті об’єктивні та\nсуб’єктивні ресурси, які їй будуть потрібні” [3, c. 142].\nШирше проблема гендера розглядалась у західних країнах. Її, зокрема,\nвивчали J. Money, R. J. Hare-Mustіn, J. S. Hyde, B. Lott, K. Horney. В\nостанні роки до цієї проблеми звертається все більше фахівців у країнах\nСНД (серед них І. Кін, Л. Попова, Н. Родіна, І. Романов, І. Каширська).\nЩо ж стосується гендерних досліджень в системі Інтернет, то дотепер це\nпитання належно не вивчалося. Але темпи зростання адиктів із середовища\nкористувачів Мережі в Україні диктують необхідність аналізу явища.\nМета цього повідомлення полягає в розгляді впливу Інтернет-середовища на\nпроцес формування гендерної ідентичності користувачів Мережі і пов’язані\nз цим зміни у життєвому плануванні.\nОсновним завданням статті є встановлення різниці у побудові життєвих\nпланів юнаками й дівчатами, схильними до Інтернет-залежності та вільними\nСпираючись на викладений вище матеріал, одержуємо змогу висунути\nгіпотезу: Інтернет-простір по-різному впливає на жінок і чоловіків.\nВідповідно до ступеня занурення юнаків і дівчат у віртуальну реальність,\nвідбувається зміна системи життєвого планування. Життєві плани жінок\nмають істотні розбіжності з планами чоловіків як у групі користувачів,\nякі не мають рис залежної поведінки, так і в групі схильних до\nДо дослідження було залучено студентів Луганського державного\nпедагогічного університету ім. Т. Шевченка, Київського національного\nторгово-економічного університету, Військового інституту телекомунікацій\nта інформатизації Національного технічного університету „Київський\nполітехнічний інститут”, Національної академії державної податкової\nслужби України. Вони реперезентували факультети: психолого-педагогічний,\nфінансово-економічний, телекомунікаційних мереж і систем, економіки і\nбізнесу, графічного дизайну, іноземних мов, трудового і професійного\nнавчання. Загальна кількість учасників – 397 чоловік у віці від 17 до 28\nроків. З них 56 % – чоловіки, 44 % – жінки. Психологічний інструментарій застосовувався відповідно до досліджуваного\nявища. Для розгляду особливостей життєвого планування в групах юнаків і\nдівчат, схильних до Інтернет-залежності і вільних від неї, ми\nвикористовували наступні проективні методики. Студентам пропонувалося\nнаписати твір на тему „Моє майбутнє через п’ять років”, а також виконати\nмалюнок власного майбутнього. Крім перелічених методик використовувалась\nавторська модель опитувальника, що дозволяє визначити рівень\nзахопленості учасників дослідження системою Інтернет.\nПри аналізі результатів увага зверталась на рівень сформованості в\nмолодих людей уявлень про майбутнє життя та на ступінь серйозності\nнамірів реалізувати намічене. Крім цього, аналізувалась різниця в\nуявленнях юнаків і дівчат щодо майбутнього життя. На основі теоретичного\nматеріалу, а також на підставі текстів творів було виокремлено низку\nпоказників, які склали структуру життєвих планів, а саме: показники\nдовжини, при розгляді яких ми враховували поєднання близької і далекої\nперспективи; структурованості і послідовності; усвідомленості;\nсамостійності; інструментальності (маємо на увазі цілеспрямованість\nособистості, визначення нею для себе способів досягнення мети);\nілюзорності чи реальності, позитивного чи негативного ставлення. Це\nдозволило визначити у процентному співвідношенні низку значущих для\nкожної групи цінностей. Згідно з переважанням тих чи інших показників у текстах, визначалися\nрівні, що характеризують ставлення молодих людей до майбутнього:\n· дуже низький;\nМалюнки опрацьовувалися з використанням таких широко відомих методик, як\n„Будинок – Дерево – Людина” і „Малюнок родини”. При інтерпретації увага\nзверталась на розташування малюнка на аркуші, техніку виконання,\nсюжетність, емоційну забарвленість, ступінь відповідності заданій\nтематиці. Ґрунтуючись на згаданій сюжетності, ми розподілили роботи\nвідповідно до зображеного в них матеріалу.\nНа підставі даних, одержаних в результаті опитування, спрямованого на\nвизначення ступеня захопленості системою Інтернет, було визначено дві\nгрупи випробовуваних – вільних користувачів і передзалежних. Особистість, що не виявляє на даному етапі рис залежної поведінки і\nздатна припинити on-lіne спілкування в будь-який момент, визначалася\nнами як вільний користувач. Наявність певних проблем, пов’язаних з\nнадмірним захопленням Мережею, невиконання певного роду обов’язків і\nпомітне збільшення інтересу до on-lіne спілкування послужили підставою\nвіднести цю групу осіб до передзалежних. Груповий розподіл здійснювався за двома критеріями – рівнем дезадаптації\nдо реальних умов життєдіяльності і тривалості перебування в Мережі. Під\nдезадаптацією ми розуміли зміни, які відбулися в поведінці людини\nвнаслідок негативного впливу Інтернет-простору, що спричинило порушення\nу сфері міжособистісних відносин, погіршення емоційного стану, з’яву\nпроблем у навчальній і професійній діяльності. Отже, в нашому дослідженні ми проводимо аналіз особливостей життєвого\nпланування в групах, які відрізняються не тільки за гендерною ознакою,\nале й за ступенем захоплення системою Інтернет, а саме „вільними\nкористувачами” і „передзалежними”. Процентний показник вільних користувачів склав 81 %, з них 55 % – жінки,\n45 % – чоловіки. Що стосується передзалежних, то вони утворили групу в\n19 %, у якій 56 % – жінки, 44 % – чоловіки. В обох групах жіночий\nкількісний показник перевищує на 10 % чоловічий. Слід зауважити, що\nдослідники Інтернет-залежності останнім часом відзначають підвищення\nвідсотка користувачів жіночої статі і висловлюють припущення про\nперевагу кількості жінок в Мережі у майбутньому. Серед вільних користувачів, які написали твір, 62 % – жінки, 38 % –\nчоловіки. Такий розрив у показниках свідчить про потайність юнаків, їх\nнебажання йти на контакт і посвячувати оточуючих у свої плани. Це можна\nрозуміти як усвідомлення недосконалості своїх життєвих планів або й те,\nщо їх немає взагалі, та острах у зв’язку з виявленням цього факту.\nЗ числа вільних користувачів дуже низький рівень склали 8 % чоловіків і\n10 % жінок. Як для дівчат, так і для юнаків цієї групи характерне\nпрагнення до збільшення дозвілля, риси інфантилізму. Про це свідчать\nтексти творів, у яких молоді люди пишуть про жадання безтурботного\nжиття, наповненого веселощами, задоволеннями. Позиція, що її\nдотримуються представники цієї групи, свідчить про незрілість таких\nосіб, внаслідок чого вони не здатні приймати життєво важливі рішення\nчерез їх неусвідомленість. Орієнтованість молоді винятково на дозвілля\nговорить про регрес, що виявляється в дезадаптації до реального життя та\nйого вимог. Це викликає стурбованість: адже можливе розчарування молодих\nлюдей своїм майбутнім призводить до появи різних адикцій. На низькому рівні життєвого планування перебуває 12 % чоловіків і 5 %\nжінок. Молоді люди, яким притаманний цей рівень, відчувають\nфрустрованість, страх, непевність у майбутньому. Відзначимо, що юнаків,\nдля яких характерна така позиція, удвічі більше, ніж дівчат. Це ще раз\nпідтверджує припущення, що скритість притаманна переважно представникам\nчоловічої статі. Отримані дані дозволяють не тільки підтвердити, але й\nобґрунтувати цей факт. Фрустрованість є наслідком невпевненості\nособистості в собі і власному майбутньому, про що свідчать тексти творів\nюнаків, засновані на усвідомлено негативній, песимістичній настанові:\n„Майбутнього немає”, „Наближається Армагеддон”, „Все буде добре, якщо я\nне вмру”. Для дівчат, що перебувають на такому рівні планування\nмайбутнього, характерний страх перед ним, що підтверджується такими\nфразами: „Боюся загадувати”, „Я невпевнена навіть у завтрашньому дні”.\nСередній рівень склали 18 % дівчат і 4 % юнаків. Така істотна різниця в\nпоказниках свідчить про більшу адаптованість осіб жіночої статі до умов\nреальності, що й засвідчують тексти творів з позитивним ставленням до\nсьогодення і його зв’язку з майбутнім: „Зараз я добре вчуся і планую\nодержати червоний диплом, а це означає стати гарним фахівцем і\nвлаштуватися на престижну роботу”; „Я вже роблю перші кроки на шляху до\nсамостійного життя. Вчуся і працюю. Думаю, в майбутньому це мені\nдопоможе…”. Зазначимо, що студенти цієї групи орієнтовані на певну\nмету, якою вони переймаються на даному етапі, і котра, як правило, є\nлише частиною їх життєвих планів. Цій групі серед осіб (і жіночої, і\nчоловічої статі) властиві висловлювання щодо підвищення значущості\nсистеми Інтернет у майбутньому. Занепокоєння тут викликає фіксованість\nуваги молоді (в переважній більшості творів) на процесах інформаційних\nтехнологій в групі вільних користувачів. Інформатизація багатьох сфер\nлюдської діяльності дуже важлива, однак вона не повинна перешкоджати\nпроцесові життєвого планування та конкурувати з життєво важливими\nНа високому рівні перебуває 30 % дівчат і удвічі менше (13 %) юнаків.\nМолоді люди цього рівня, плануючи майбутнє, оптимістично налаштовані\nщодо працевлаштування і створення родини. При цьому, їхні життєві плани\nпоєднують як ближчу, так і віддалену перспективу, відзначаються\nструктурованістю, усвідомленістю і позитивною настановою. Дівчата\nемоційніші при описові своєї майбутньої родини, що підтверджується\nнаявністю таких словосполучень, як: „Затишний, теплий будинок”, „Красиві\nдітки”, „Турботлива, любляча людина поруч”. Юнаки переважно схильні до\nпрагматизму: „Влаштуюся на престижну роботу, зароблю небагато грошей,\nодружуся й обзаведуся дітьми”, „Хочу відкрити свою справу, аби\nзабезпечити себе і своїх дітей”. Відзначимо, що група дівчат, які утворили цей рівень, найчисленніша, що\nсвідчить про їх психологічну зрілість і адекватне ставлення до своєї\nролі як представниці жіночої статі. Через відмову більшості юнаків брати\nучасть у написанні творів, цей процентний показник не розглядається нами\nяк такий, що реально відображає ставлення осіб чоловічої статі до свого\nмайбутнього. Серед передзалежних користувачів, які погодилися писати твори, 45 %\nчоловіків та 55 % жінок, що відповідає показникам групи вільних\nкористувачів і дозволяє провести порівняльний аналіз.\nВ групі „передзалежних” виявлено такі рівні, що характеризують ставлення\nмолодих людей до майбутнього.\nНа дуже низькому рівні – 21 % чоловіків і в півтора рази менше (13 %)\nжінок. Якщо порівнювати з групою вільних користувачів, то помітимо\nпідвищення цього показника в жіночій групі, що, однак, не є настільки\nістотним, ніж більший удвічі показник у чоловічій групі. Значне\nзбільшення відсотка юнаків, які належать до передзалежних користувачів,\nсвідчить, що Інтернет-вплив сильніший серед осіб чоловічої статі.\nВідзначається прояв ілюзорних, позбавлених конкретики і зв’язку з\nреальністю текстів творів у жіночій групі: „Моє майбутнє буде яскравим,\nбарвистим”, „Майбутнє уявляю тільки світлим, чудовим”. Що стосується\nтворів юнаків, то, з огляду на їх зміст, помітне неусвідомлення\nставлення до свого майбутнього, що підтверджують такі приклади: „Ніяк не\nуявляю”, „Не хочу про це думати”.\nНа низькому рівні перебуває 11 % юнаків і удвічі менше (5 %) дівчат.\nВідзначимо, що така різниця в процентному співвідношенні в чоловічій і\nжіночій групах характерна і для вільних користувачів. Для текстів\nтворів, які відносяться до цього рівня, характерні фрустрованість і\nстрах. Страх перед майбутнім багато в чому пояснює, чому молоді люди\nвикористовують віртуальний світ для відсторонення від обтяжливої\nреальності, забуваючи при цьому, що втеча від проблем не сприяє їх\nСередній рівень склали 7 % юнаків і 10 % дівчат. У порівнянні з групою\nвільних користувачів, процентний показник жіночої групи зменшився\nудвічі; що стосується чоловічого показника, то він удвічі зріс. Аналіз\nтворів засвідчив фіксацію студентів цього рівня на системі Інтернет, що\nхарактерно як для юнаків, так і для дівчат. Цікаво, що учасники\nдослідження планують не тільки своє майбутнє, але й певні досягнення при\nбезпосередній взаємодії із системою Інтернет: „Хочу стати чемпіоном з\nкомп’ютерних ігор”, „Хочу, щоб моя робота була пов’язана з Інтернетом”.\nУ текстах помітне поєднання близької і далекої перспектив, структура й\nпевна цілеспрямованість. Однак те, що студенти цієї групи належать до\nпередзалежних користувачів, говорить про вплив на їхні плани\nкіберсередовища, а це свідчить про брак самостійного, усвідомленого\nпідходу до процесу життєвого планування.\nНа високому рівні перебуває 5 % юнаків і значно більше (28 %) дівчат.\nПри цьому, порівняно з групою вільних користувачів, чоловічий показник\nскоротився практично в півтора рази. Така різниця викликає\nстурбованість: юнаки більш занурені у віртуальний простір, відтак\nпрактично не здатні планувати майбутнє. Вони „відірвані” від реального\nжиття. Це багато в чому пояснює процес порушення гендерної ідентичності\nв групі юнаків, що проявляється в незрілому усвідомленні себе як\nчоловіка і неприйнятті у зв’язку з цим для себе чоловічих якостей та\nобов’язків, що, зрештою, може стати причиною статеворольового конфлікту.\nСеред випробовуваних, які виконали малюнок свого майбутнього, 67 %\nдівчат і 33 % юнаків. Відзначимо, що кількість чоловіків, які взяли\nучасть у виконанні цієї методики, скоротилося на 11 осіб.\nБуло одержано такі результати. Для 21 % дівчат і 4 % юнаків характерна\nскерованість на сферу інтимно-особистісних відносин і створення родини.\nТака різниця в показниках свідчить про реально існуючу проблему, що\nполягає у фактичній нездатності юнаків до інтимно-особистісних контактів\nз наступним створенням родини, що, у свою чергу, може пояснюватися\nстрахом перед прийняттям відповідальних рішень і певних зобов’язань.\nНездатність юнаків вибудовувати систему інтимно-особистісних відносин,\nщо обумовлюється численними комплексами, невпевненістю в собі і страхом,\nякі були відзначені при розглядові творів, є причиною інфантильності. У\nсвою чергу, незріла поведінка осіб чоловічої статі не відповідає\nочікуванням дівчат, що підтверджують їх малюнки з зображеннями винятково\nсамих себе або себе і дітей – чоловікам місце не відводиться.\nДля 17 % дівчат і 15 % юнаків властиві малюнки невизначеного,\nабстрактного змісту з рисами прихованих, не цілком усвідомлюваних\nтенденцій. Такі роботи віднесені нами до абстрактної групи цінностей.\nВідзначимо, що для дівчат більш значуща цінність живого. Це\nпідтверджують малюнки з елементами природи (квіти, хмари, вода), що\nсвідчить про тривожність з наявністю депресивного компонента і бажання\nспокою. Що стосується малюнків юнаків, то для них характерні геометричні\nфігури, що свідчить про ізоляцію або обмеженість міжособистісних\nвідносин, боязкість і замкненість.\nЗобразили на малюнку самих себе 12 % дівчат і вдвічі менше (5 %) юнаків.\nЯк у жіночих, так і в чоловічих малюнках проглядається глибоке почуття\nсамотності, прагнення уникати неприємних візуальних впливів, брак\nособистої рівноваги, відчуття малоцінності. Наявність такого широкого\nкола особистісних проблем спонукає молодих людей до аналізу своїх дій і\nвчинків. У малюнках такого типу проглядається звернення до внутрішнього\nсвіту з метою зрозуміти себе, а відтак розкрити причини своїх труднощів.\nКар’єру визначають для себе 9 % жінок і в півтора рази менше (5 %)\nчоловіків. Повертаючись до текстів творів, у яких удвічі більше як\nюнаків, так і дівчат включають у свої плани, в першу чергу, проблему\nмайбутнього працевлаштування, стає очевидним справжнє ставлення молоді\nдо професійного становлення. Для 4 % дівчат і 2 % юнаків однаково характерна сімейна і професійна\nспрямованість. Користувачі цієї групи, визначаючи для себе основні\nжиттєво важливі цінності, такі як робота і родина, мають найбільш\nсформовані уявлення щодо майбутнього. Нечисленність цієї групи викликає\nсерйозне занепокоєння тим, що велика частина юнаків і дівчат серед\nвільних користувачів належать до соціально незрілої групи, яка не має\nконкретних планів щодо майбутнього.\nДля 3 % дівчат і 2 % юнаків характерна спрямованість на комп’ютерні\nтехнології. Це свідчить, що комп’ютер сприймається не тільки на рівні\nсвідомості. Йому відводиться значне місце в житті. Це підтверджують\nмалюнки комп’ютерної тематики, що переконує в силі його впливу на\nневелику кількість користувачів, які не мають рис залежної поведінки,\nоднак схильні до їх надбання. Що стосується користувачів, схильних до Інтернет-залежності, то серед\nосіб, які виконали малюнок свого майбутнього, 54 % жінок і 46 %\n7 % дівчат і 5 % юнаків (що удвічі перевершує показники групи вільних\nкористувачів) планують зв’язати майбутнє з комп’ютерними технологіями,\nзокрема – з системою Інтернет. Слід зазначити, що для малюнків юнаків\nздебільш характерна агресивність. Дівчатам притаманна позиція уникання,\nа також сильне прагнення знайти вихід з ситуації, яка склалася.\nДля 22 % юнаків (що в півтора рази більше у порівнянні з групою вільних\nкористувачів) і 9 % дівчат (що удвічі менше) характерні абстрактні\nцінності. Техніка виконання малюнків юнаків і дівчат істотно не\nвідрізняється. Інтерпретація малюнків дозволила зафіксувати\nспрямованість користувачів цієї групи до втечі від неприємностей\nреального життя в мрії та ігри, недостатні контакти із зовнішнім світом.\nЦе багато в чому пояснює неспроможність користувачів цієї групи\nвизначити для себе конкретні життєві цінності, що породжує почуття\nнепевності, яке виражається в малюнках невиразного сюжетного змісту. Для 22 % дівчат і 5 % юнаків характерна спрямованість на любов і родину.\nТреба відзначити, що для осіб жіночої статі як з числа вільних\nкористувачів, так і з передзалежних, ця життєва цінність є провідною.\nПри аналізі малюнків найчастіше відзначається вживання символів, що\nпідтверджують наявність залежності.\nВіддають перевагу кар’єрі 7 % жінок і удвічі менше (3 %) чоловіків. І\nдля юнаків, і для дівчат характерне почуття тривоги, викликане\nвзаємодією із середовищем, невпевненістю в собі. Як правило, саме\nневпевненість є причиною підвищеної тривожності, яка ускладнює контакти\nіз зовнішнім світом і сприяє залученню особистості, незалежно від статі,\nу віртуальний простір.\nВ однаковій мірі визначають для себе кар’єру і родину 7 % учасників\nдослідження. Це удвічі перевищує жіночий показник вільних користувачів і\nвтричі – чоловічий. Помітний відхід від реальності, залежність,\nчутливість до критики й відчуженість. Це свідчить про залежне становище\nкористувача від системи Інтернет, втрату ним здатності самостійно\nприймати рішення стосовно майбутнього.\nВсього 3 % учасників дослідження зобразили на малюнках себе. Це в чотири\nрази менше показника вільних користувачів серед жінок і в півтора рази –\nу чоловіків. Така велика розбіжність підтверджує наявність серйозних\nпроблем у передзалежній групі як у дівчат, так і в юнаків. Виходячи з\nотриманих даних, можна припустити фактичне нехтування передзалежною\nособистістю свого внутрішнього світу і неприйняття свого Я. Цей відсоток\nсхильних до надбання рис залежної поведінки користувачів є прикладом\nпорушення процесу гендерної ідентичності, що підтверджується малюнками.\nЮнаки виявляються більш схильними до кібервпливу, що сприяє їх глибшій\nзануреності у віртуальний простір. Кількість юнаків, які перебувають на\nвисокому рівні формування життєвих планів, значно поступається жіночому\nпоказникові. Найбільш несформованими в групі юнаків є уявлення, що\nстосуються інтимно-особистісної сфери і проблем створення сім’ї. Це\nбагато в чому пояснюється тим, що молоді люди відчувають невпевненість у\nсобі, що обумовлює закомплексованість, почуття страху з наступною\nфрустрацією, яка обумовлює надбання молодими людьми рис залежної\nповедінки. У передзалежних юнаків процес життєвого планування – на\nнизькому рівні, з перевагою абстрактних цінностей. Це засвідчує, що\nпредставники цієї групи не мають планів на майбутнє а, отже, не\nпристосовані до реального життя.\nСеред вільних користувачів жіночої групи гендерна ідентичність\nсформована. Життєві плани дівчат є усвідомленими і психологічно зрілими,\nщо свідчить про більшу пристосованість осіб жіночої статі до реального\nжиття, його вимог. Крім того, як для юнаків, так і для дівчат, які належать до\nпередзалежної групи, характерним є неповне прийняття свого внутрішнього\nсвіту і свого Я, а це один з аспектів порушення процесу гендерної\n1. Бернс Р. Развитие Я-концепции и воспитание. — М.: Прогресс, 1986. —\n2. Каширская И. К. Социально-психологический анализ основных источников\nинформации и процесс гендерной социализации. // Вопросы психологии.\n2003. №6. С. 56 – 63.\n3. Кон И. С. Психология ранней юности. М.: Просвещение, 1989. – 255 с.\n4. Жичкина А. Е. Социально-психологические аспекты общения в Интернете.\nАуэрбаха. — Спб.: Питер, 2003. – 1096 с.\n6. Титаренко Т. М. Життєвий світ особистості: у межах і за межами\nбуденності. — К.: Либідь, 2003. – 376 с.\n7. Kelly P. Human Іdentіty Part 1: Who are you? / Netropolіtan\nlіfe/E-lecture from the unіversіty course about the net. 1997.\nСелище Ділятини (реферат)


Заміна акумулятора в відеореєстраторові Mio MiVue 358Р | kiev-map.com.ua\nак би дивно це не звучало, але чомусь деяким автолюбителям не спадає на думку, що в їх відеореєстраторах є акумуляторна батарея – така ж, як і в багатьох телефонах. І коли вони починають барахлити, або перестають працювати взагалі, їх просто викидають, не знаючи, що найчастіше потрібно просто банальна батарейки. Поговоримо, як відбувається заміна акумулятора в відеореєстраторові на прикладі пристрою M\nСкільки працює батарея в відеореєстраторові?\n, встановлена на відеореєстратор будь-якої фірми-виробника, в тому числі і Міо, зазвичай справно служить року три-чотири. Після цього гаджет може почати «глючить» – іноді через змін температур в автомобілі, або в разі зміни погодних умов. В принципі, це цілком достатній робочий термін, після якого не варто викидати гаджет. Той, хто пам’ятає про наявність всередині нього АКБ, може змінити її самостійно. Навіщо витрачати зайві гроші на покупку нового пристрою, якщо поміняв батарейку – і все в порядку?\nОзнаки того, що акумулятор «сідає»\nОскільки відеореєстратори вельми чутливі, більшість з них при виході батареї з ладу просто відразу відключаються і більше не працюють. Наприклад, популярний Mio MiVueвначале може тимчасово вимикатися, коли автомобіль починає рух, а потім знову включається. Так може тривати багато разів, поки водій не помітить регулярних «глюків» і не спантеличитися питанням про те, що відбувається насправді.\nТакож в відеореєстраторові можуть збиватися час, дата та інші важливі настройки, а також погіршуватися дозвіл зображення. Вирішити ці проблеми можна єдиним шляхом: розібрати пристрій і поміняти джерело живлення.\nЯк замінити АКБ в відеореєстраторові своїми руками\nЗаміна акумулятора в відеореєстраторові може послужити хорошим прикладом того, як міняти батареї в інших моделях – принцип один і той же.\nпочатку нагрійте скло за допомогою звичайного фена, подденьте його тонким ножичком по кутах і акуратно зніміть. На передній частині корпусу ви побачите два гвинтика, які слід просто відкрутити викруткою. Обережно вийміть зсередини корпусу плату, притримуючи динамік, який зазвичай випадає сам по собі. Далі потрібно відкрутити чотири гвинтика від акумуляторної кришки.\nСпереду корпусу є мікрофон, який потрібно вийняти, а акумуляторний роз’єм від’єднати від плати. Зазвичай, акумулятори приклеєні двостороннім скотчем, тому зняти батарею не складе великих труднощів.\nВажливий момент. Не забудьте отпаять контролер зі старого акумулятора: він знаходиться під захисною плівкою. Потрібно обов’язково перепаять контролер на нову АКБ для того, щоб система працювала справно.\nПісля того як все буде зібрано, можна перевірити, як працює нова батарейка, приєднавши її до плати. Якщо відеореєстратор почав працювати справно, приступайте до його остаточної зборки.\nДе знайти нову АКБ?\nБуває так, що новий акумулятор підібрати непросто: деякі батареї просто не мають позначок, завдяки яким можна було б визначити їх марку. Однак головні показники, на які вам потрібно орієнтуватися – ємність АКБ і її напругу. Найчастіше напруга становить 3,7 вольт, а ємність – від 450 міліампер-годин. Можна купити будь-який телефонний літієвий акумулятор з великими показниками ємності. Головне, щоб він містився в корпус відеореєстратора.\nПридбати нову батарею можна в будь-якому салоні, де продаються АКБ для стільникових телефонів. Якщо вийде замінити акумулятор в відеореєстраторові самостійно, це допоможе значно заощадити.\nЗаміна акумулятора в відеореєстраторові Mio MiVue 358Р Ссылка на основную публикацию


Одеський кінофестиваль презентував офіційний постер - Новини - KINOKOLO.UA\nОдеський кінофестиваль презентував офіційний постер\n9 Одеський міжнародний кінофестиваль, що відбудеться 13 - 21 липня, презентує цьогорічний офіційний постер.\n"Поєднання різноманітних видів мистецтва через кіно і згуртування навколо них - саме таку ідею втілив арт-дует братів-близнюків Івана та Василя Костенків, засновників BRATY Art Studio, котрі стали авторами офіційного іміджу 9-го ОМКФ", - ідеться в повідомленні.\nЗа словами авторів постера, поєднання різноманітних видів мистецтва через кіно і згуртування навколо них - саме таку ідею вони втілили.\n"Постер для ОМКФ-2018 - це своєрідна алюзія на фреску Мікеланджело "Створення Адама". Задум Мікеланджело - несумісність людського та божественного, тому руки на фресці не торкаються одна одну. Проте в нас руки тісно сплетені, об'єднані так само, як кіно поєднує у собі всі види мистецтва та як кінофестиваль об'єднує усіх довкола себе", - відзначають Іван та Василь Костенки.\nВасиль та Іван Костенки заснували бренд BRATY Art Studio у 2011 році. Вже четвертий рік поспіль вони стають авторами офіційного постера Одеського кінофестивалю. Свої роботи тандем створює у техніці колажу, використовуючи при цьому фотографії, журнальні вирізки, акварелі та інші компоненти.