Іван Франко – Часть друга. 5. Громада у дворі пані Торської\nПошук по розділу сайта 5. Громада у дворі пані Торської\nВість про страшну пригоду в дворі вже коло десятої години рано розбіглася блискавкою по селі. Ніхто не вмів докладно сказати, від кого її чув уперве, бо хто тільки здибався з другим, то показувалося, що оба вже знали, що в дворі щось сталося. Одні казали, що рабунок другі, що крадіж, треті, що забійство. Жінки бігали від хати до хати, оповідаючи про страшно покалічені трупи пані, панича і всіх тих панів, що вчора тут гостили і потім заночували. Говорено о розбійниках, що вночі напали на двір, шукаючи грошей, то о якихось жидах, то врешті о циганах, котрих банда два дні тому переходила через село, а не діставши в дворі нічого, мала грозити пані страшною помстою.\nАж три сусідки нараз прибігли з тою звісткою – розуміється, кожда з різними відмінами – до війтихи з тим, щоб вона розповіла все свому чоловікові. Війт зразу не хотів вірити, але, коли жінки почали божитися, що чули се від людей, що отім ціле село говорить, плюнув сердито, вдягнув сіряк, перевісив поверх нього торбу з урядовою бляхою і, взявши палицю в руку, пішов до двора. Поки йшов дорогою, до нього з кождого вигону підходили цікаві чоловіки і жінки, здоровкались і зараз починали несміло:\n– Та що, пане начальнику, чи то правда?\n– Що чи правда?\n– Ну, та теє… в дворі, кажуть, щось там теє…\n– Сеє не теє! – відповідав сердито війт. – Я нічогісінько не знаю. А ви відки чули?\n– Та говорять. Усі в селі говорять. Уже й не тямлю, хто мені перший сказав.\n– Та хто перший? – доповідала якась язиката жінка. – Всі перші. По селі як би в дзвін ударив, щось-то в тім мусить бути.\n– Ну, то ходіть зо мною до двора, переконаємося.\n– Правда є! Се найрозумніша річ. Пек-іму, та чень же люди не зловили.\nВід війта до двора було неблизько, І по дорозі юрба все росла та росла. Серед неї особливо голосно балакав та перебігав від одного до другого Цвях, котрого рано жандарм казав випустити з громадського арешту і котрий відтоді мов навіжений бігав по селі, розносячи вість про те, що в дворі сталося щось страшного, та все додаючи, що ось перед хвилею чув се від сього або того сусіда, власне, від такого, котрому він сам перед хвилею сказав.\n– Ну, люди, – сказав війт, коли вже були близько двора, – так, як ми тут є, чень усі не підемо до двора.\n– Чому ні! – роздались крики серед юрби. – Що нам хто зробить? Ходімо!\n– Але не можна! – рішучо відмовив війт. – Ану ж то все неправда? Ану ж там нічого не сталося? Готова нас пані заскаржити до суду, що її двір нападаємо.\nСлова про скаргу, про напад утихомирили людей. Вони зацукалися трохи, тим більше, що всі якось почували в душі, що, властиво, ніхто не знає, чи і яке там склалося нещастя.\n– Найліпше так буде, – мовив далі війт. – Ви тут задержіться, а я з трьома господарями піду до двора. Розвідаємо, що там чувати. А як справді буде вас потрібно, то вас покличемо.\n– Добре, добре, най так буде, – загомоніли люди. Вибравши трьох господарів, війт на їх переді посунув ід дворові.\nДоходячи до брами, він кашельнув на відвагу, поправив собі шапку на голові, потім поправив на собі пояс, далі торбу з бляхою, а вкінці, перехрестившися, отворив фіртку і ввійшов досередини. Був се чоловік старший, котрий тямив ще покійного графа і панщину і по старій пам’яті ніколи не любив мати діла з двором. Нові конституційні відносини зовсім не затерли у мужиків старих панщизняних згадок, а розділ села на громаду і обшар відчужив їх від себе а, властиво, накопичив між ними цілу купу нових взаїмних роздразнень, підозрінь, суперечок, тим доткливіших, що діялися нібито на легальній основі, а звичайно виходили на шкоду громади навіть тоді, коли дворові не приносили ніякої видимої користі.\nЛедве отворивши фіртку і зробивши крок досередини, в вузький вигонець, що провадив на панське подвір’я, пан начальник цофнувся напруго, немов побачив щось страшне перед собою, і хотів взадгузь вернутися на вулицю. Він стукнувся плечима о свого сусіда, котрий власне за ним проходив фірткою.\n– А вам що, пане начальнику? – спитав той, зупиняючися також.\n– Агі! – промовив неохітно начальник. – Десь якась стара баба набалакала, що тут усіх вирізали, обрабували, обікрали. Адіть, пані онде на подвір’ї, – здоровісінька! Ще й з паничем!\n– Та то правда, – мовив сусід. – Видно, що забійства не було. Але за крадіж чи рабунок таки ще би варто розпитати.\n– Е, говоріть своє! Варто розпитати. Вам то легко говорити, бо ви права не знаєте. А я яко начальник не маю права мішатися до того, що робиться на обшарі, хіба що би пані дідичка сама мене завізвала. А вже якби були її обікрали або обрабували, то, не бійтеся, вона була б досі наробила гвалту не тілько на все село, але на весь повіт. Ходімо геть!\n– Е, пане начальнику, – почали вговорювати його ті господарі, що ввійшли остатні, – якось-то не ялося так прийти і, не сказавши нічого, втікати. Ще пани подумають, що їх боїмося.\n– Та коли хочете, то питайте, – промовив війт. – Мені урядово не випадає, а вам можна.\n– Ну, нам! Чому нам? Ви у нас у селі найстарша особа, то вам найліпше випадає, – змагалися мужики. Всі були цікаві дізнатися, що, властиво, сталося в дворі, та ніхто не мав відваги підступати до пані, котрої не любили за її великопанську гордість та невмолиму напасливість зглядом мужиків, особливо тоді, коли по її боці була хоч тінь управнення.\nІ хто знає, як довго ще вони були би змагалися, коли б не Адась перший побачив їх та наблизився до них з подвір’я, де досі занятий був якоюсь живою розмовою з матір’ю.\n– Чого вам треба, люди? – запитав він строго, підходячи до них і ані одним кивком голови не відповідаючи на їх поклін.\n– Прошу ясного панича, тут по селі хтось чутку пустив, що в дворі щось не теє…\n– Що не теє?\n– Та щось сталося.\n– Що таке мало в дворі статися?\n– Або я знаю що? Гомонять люди, а самі добре не знають. Одні кажуть, що якась крадіж, другі, що рабунок, треті, що забійство. То ми прийшли…\n– Чи ви, люди, подуріли, чи що вам таке сталося? – скрикнув Адась, запаленівши цілим лицем. – Ніякої крадежі ані рабунку тут не було! Нічого тут не сталося такого, до чого би ви були потрібні. Як вас буде треба, то вас покличемо, а тепер ідіть собі геть!\n– От бачите! Чи я не казав? Треба нам того? – промовив війт, засуваючи шапку на вуха та обертаючись, щоби йти назад на вулицю. Прочі господарі також були, видимо, збиті з пантелику, не знали, на яку ступити.\nВ тій хвилі крізь підхилену фіртку просунулася руда розкудлана Цвяхова голова. Звертаючи своє п’яницьке лице до начальника, він промовив до нього ніби шептом, але так голосно, що слова його почули не тільки господарі, але й відходячий панич:\n– Не вірте, пане начальнику! Я вам кажу, що тут сталося щось недобре!\n– Та що таке? – скрикнув роздразнений війт. – Говори, коли знаєш, а не води нас, як кітку за стеблом.\n– Спитайте панича, – шептав далі так само голосно Цвях, – що діється з єгомостем?\n– Ага, ага, – підхопили господарі. – Ото, а ми й забули. Адже кажуть, що з єгомостем щось сталося. Ходімо до нього подивитися.\n– Се що іншого, – промовив війт. – До єгомостя можемо йти.\nАдась хоч добре чув усю оту розмову і в душі мало не тріскав з лютості, та проте удавав, що не чув нічого і захотів грати раз розпочату роль як можна найдовше.\n– А що там? – скрикнув він оп’ять грізно, обертаючися до людей. – Ви ще тут чогось чекаєте?\n– Та ні, прошу ясного панича, – мовив війт уже сміліше. – Ми до ясного панства нічого, борони господи!\n– Ну, а чого ж тут стоїте?\n– Та ми вже йдемо.\nІ всі чотири пустилися йти, але не в фіртку, а вигоником на панське подвір’я.\n– А куди ви сюди йдете? – бліднучи на лиці, спитав Адась.\n– Ми хочемо до свого старого єгомостя подивитися, – мовив війт, кланяючися йому з лукавою чемністю.\nАж тепер, бачачи, як панич то паленіє, то блідне, міниться на лиці та затискає зуби, як якийсь несупокій кипить в його нутрі, війт почав догадуватися, що тут таки мусило статися щось негоже, а притім щось таке, що пани раді би закрити перед їх мужицькими очима. Ще перед хвилею, такий несміливий і нерішучий, він виступав тепер далеко сміліше, певний себе, чуючися на твердім, правнім грунті.\nО. Нестор, хоч жив у дворі, не належав до обшару, був тут тільки комірником, а громада мала перше право дбати про нього. Панич не міг тепер відправити їх, не міг зборонити їм бачитися зі своїм панотцем, а через нього війт і прочі господарі надіялись таки довідатися, що, властиво, сталося у дворі сеї ночі. Та Адась не думав так легко податися.\n– До єгомостя не можна тепер, – мовив він трохи лагідніше.\n– А то чому? – запитав війт трохи остріше, бачачи, що «ясний панич» спускає з тону.\n– Єгомость тепер спить.\n– Спить? Та де то може бути? Ми знаємо єгомостя не віднині. Єгомость у таку пору, перед обідом, ніколи не сплять.\n– Кажу вам, що спить тепер. Можете прийти троха пізніше! – знов гнівно фукався пан Адась. Та люди вже не слухали його. Вони йшли, держачи шапки в руках, кланяючися паничеві, та проте й не думаючи цофатися взад. Адась аж трясся з лютості; здавалось, що ще хвиля а він готов кинутися на тих упертих мужиків з нігтями і зубами.\n– Мамочко, – скрикнув він нарешті, – скажіть що сим людям! Пхаються, мов свині, до єгомостя та й до єгомостя. Хтось їм наговорив якихось дурниць, то вони сюди…\n– Пане, – сказав він звільна, але з притиском. – Я є начальник громади. Я чув, що з єгомостем сталося щось недобре. До нього ми маємо право, і ви не смієте нам зборонити з ними бачитися. А свиньми ви не смієте нас називати, бо ми під тим самим цісарським правом ходимо, що й ви.\nТим часом фіртка отворилася знов. Люди, зібрані на вулиці, чуючи, що щось довго балакають їх післанці з паничем і що панич щось надто високо підносить голос, почали звільна, один за другим, входити в вигонець і громадитися довкола війта. Купка вже була досить поважна і робилася щораз більша. Назва «свині», котру кинув панич селянам, обурила всіх до глибини. Почали гомоніти, далі бурчати щораз голосніше. Ті, що були ззаду, промовляли сміливіше:\n– Що? Ми свині? А дивіть на нього! Смаркач один! Коли ми свині, то ти, певно, за свинопаса над нами не будеш! Ходімо до панотця! Не зважайте на сього молокососа! Он яке воно!\nІ юрба поперла наперед на панське подвір’я. Та в тій хвилі пані Олімпія заступила їм дорогу.\n– Але ж, Адасю! – мовила вона, заламуючи руки і хитаючи головою. – Як же можна таке говорити про таких поважних господарів! Пане начальнику, прошу вас, даруйте йому! Він дуже згризений – там такі неприємності… Господи, а тут у нас також! Єгомость нам троха заслабли. Вночі у них був напад – знаєте, у них часом тота слабість трафляється. Вчора при гостях троха міцнішої гербати з ромом випили, та й на тобі! А вночі, кидаючися, бідний випав з ліжка і вдарився в голову. Але то нічого. Тепер уже йому ліпше. Рано була гарячка, але тепер поснідав і заснув. Не бійтеся, я вам ручу, що йому нічого не буде, але пару день треба його лишити в спокої. Тож, прошу вас, ідіть тепер додому. Адась поїде нині до Львова і для всякої обезпеки спровадить доктора. А тим часом будьте певні, що йому у мене нічого не хибне. Адже знаєте, що я досі його не кривдила і тепер, певно, не скривджу.\nВона говорила незвичайно лагідно, щиро, добродушно. Її слова відразу зупинили, втихомирили, розоружили людей. Правда, ніхто з них досі ніколи не чув, щоби о. Нестор мав, напади тої слабості, т. є. епілепсії, але в сій хвилі ніхто над сим не застановлявся, а пані говорила се з виразом такої певності і натуральності, що нікому якось і в голову не приходило сумніватися о правдивості її слів.\nІ вже всі обернулися, щоб іти геть; уже пані Олімпія раділа в душі, що й сю навалу відвернула від свого дому; вже Адась зі своїм звичайним цинічним усміхом моргнув до неї, мовби хотів сказати: «Славно мама говорить!» – коли, втім, з офіцини, де жив о. Нестор, роздалися голосні крики, роздираюче ридання, жіноче «заводження», мов по покійнику. Ті жалібні голосні крики прошибли всіх, мов тернові шпильки. Пані Олімпія поблідла і вхопилася за голову, Адась стрепенувся і обкрутився на місці, немовби наступив на гадюку босою ногою, а всі селяни мимоволі простягли наперед голови, немов ловлячи ухами щось нове, нечуване та страшне.\n– А се що? – промовив війт.\n– Хтось там заводить! – скрикнули люди.\n– Ходімо погляньмо власними очима, що там таке? – доповіли другі.\nПані Олімпія і Адась стояли мов остовпілі. Жадне з них і не думало вже спиняти людей, котрі, то відвертаючися, то кидаючи на них гнівні, а то, бачилось, і згірдні погляди, в німій мовчанці лавою повалили наперед до офіцини, де жив о. Нестор. А плач, крик і завід розлягався з офіцини чимраз дужче, голосніше, жалібніше. Здалека можна було розрізнити два голоси: мужеський грубий і трохи прихриплий і тонкий та дзвінкий дівочий. То ридали над зомлілим панотцем Деменюк і його дочка Маланка.\nПодається за виданням: Франко І.Я. Зібрання творів у 50-и томах. – К.: Наукова думка, 1979 р., т. 19, с. 330 – 336.\nІван Франко – 5. Громада у дворі пані Торської\nМодифіковано : 2.03.2018


Газова справа Дубневичів – суд зменшив заставу фінансовому директору ТОВ Енергія Олегу Павлишину до 528,6 тисячі гривень » Слово і Діло\nСуд зменшив заставу ще одному підозрюваному в «газовій справі Дубневичів»\n11 грудня 2018, 10:40\nСуд зменшив удвічі заставу підозрюваному детективами Національного антикорупційного бюро фінансовому директору ТОВ «Енергія» Олегу Павлишину.\nАдвокат Павлишина подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу. У документі він вказував, що суд обрав Павлишину запобіжний захід у вигляді арешту з альтернативою заставу в 2 мільйони гривень. Однак пізніше суд зменшив заставу до 1 мільйона гривень. Захисник підозрюваного також вказав, що сім'я Павлишина не мала й не має коштів у розмірі 1 мільйона гривень для застави, тому його дружина змушена була звертатися до знайомих і друзів по допомогу для укладення договору позики. Адвокат також додав, що наразі сім'я Павлишина перебуває в дуже скрутному матеріальному становищі. Підозрюваному потрібні гроші на лікування, а його дружині необхідно повернути значну суму грошей за договором позики.\nСвоєю чергою прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Ігор Гарванко проти задоволення клопотання заперечував. За його словами, розмір завданих у цій справі збитків є дуже значним, а матеріальне становище Павлишина не є незадовільним. Крім того, на думку прокурора, належна процесуальна поведінка підозрюваного Павлишина якраз і визначається встановленим розміром застави.\nНагадаємо, суд заарештував рахунки фірми братів-народних депутатів Ярослава та Богдана Дубневичів. Також суд залишив під арештом автомобіль у цій справі. Раніше суд залишив двох підозрюваних без обов'язків у «газовій справі Дубневичів».


Культура \_ Наша духовність \_ Монастир святого Йосафата на Лонг- Айленді, Нью-Йорк\n09/07/2011 автор: Лідія Корсун, Нью-Йорк. Спеціально для «Час і Події»\nЧарівне, гаряче літо цього року, вочевидь, при сприянні вищих сил, подарувало нам разом з моєю гостею з України незвичайне відкриття, яким і хочу поділитися. Йдеться про Монастир Святого Священномученика Йосафата, який належить отцям Василіянам. Знаходиться він за 35 миль від Нью-Йорк-сіті, на мальовничому острові Атлантичного океану Лонг-Айленд, в містечку Глен Ков.\nСім монастирських будівель заховалися у хащах вікових листяних дерев за 100 метрів від океанського заливу. Найголовніші із них – триповерхова, старовинна – власне монастир, друга – двоповерхова сучасна, в якій знаходиться каплиця, бібліотека та кімнати для проживання. Для послуг мирян – Retreat House (будинок для навчання духовних наук), з готелем, каплицею та залами для проведення навчань різних християнських спільнот. Інші – житлові та господарські.\nІ ще довгі роки міг би насолоджуватися своєю справою рук цей, здавалося б, щасливий підприємець та сім’янин, якби не політика уряду президента Франкліна Делано Рузвельта. На початку 40-х років уряд приймає низку антимонопольних законів, які вщент розорили Алдреда. Благородно сплативши борги, він змушений був у 1944 р. продати й особняк. І, хвалити Бога та віддати належне настирним зусиллям та підприємницькому таланту генерального настоятеля отців Василіянів в Америці о.Максима Марківа, який організував збір коштів та придбав цей маєток, на базі якого створили тут монастир святого Йосафата.\nЦе місце цілющого чистого повітря великого парку, це місце, овіяне подихом океанських хвиль, це місце майже безлюдного узбережжя. Ще на початку ХХ ст. в часи підприємця Джона Альдреда його називали «Золотим узбережжям». На диво, і в наш час поблизу від урбанізованого Нью- Йорку воно залишилося обабіч від галасливої публіки. І коли ви за якусь годину їзди від розплавленого асфальту та розпеченого каміння столиці світу опиняєтеся в цьому благословенному зеленому куточку, то почуваєтеся ніби й справді на безлюдному острові. І тут ніщо вже не відволікає вас від зосередженої розмови з Богом. Ваше серце настіж відкривається добру, любові і щирій молитві. Недарма ж бо всі монастирі всіх народів та релігій будувалися на природі, у віддалених від людської суєти місцях. Як свідчать ті, хто більш посвячений в історію цієї посілості, цей монастирський замок особливий, він ніби закодований на все світле і добре. Очевидно, що й енергетика першого його господаря, який будував його з любов’ю, і Боже благословення та допомога при придбанні цього дорогоцінного замку отцями Василіанами заклали той код, який і сьогодні випромінює особливу енергетику, ауру. Про це важливо знати тим, хто вирішив познайомитися з монастирським життям і прийняти подальше рішення щодо свого життєвого вибору.\nІгумен о. Голдейд, не маючи українського коріння, в молодості добре вивчив українську мову, вступив в цей монастир в1960 р., та отримав через 2 роки посвяту. А в 1972 р. отримав свячення, і ось уже 40 років вірно служить церкві, Богу, людям. З 60- х років працював заступником магістра новаків, іншими словами – заступником основного педагога в монастирській школі. Серед його вихованців – відомі нині служителі церкви, наприклад, нинішній протоігумен о. Филип Сандрик, о. Володимир Рибіцький (м. Детройт), о. Василь Сальковський (м. Чикаго) та ін. Останні 14 років о. Голдейд був духовником Української Папської семінарії Св. Покрови в Римі. І ось нещодавно повернувся до служіння при монастирі, власне, до своєї Альма-Матер.\nНа запитання «Хто із служителів монастиря вніс значний внесок в його праведну працю та діяльність», о. Голдейд згадує, перш за все, ігумена та магістра, теперішнього єпископа – емерита Інокентія Лотоцького (при монастирі він служив з 1958 по 1961 рр.). Отець Іреней Готра служив при монастирі в 1963 -1974 рр, і був учителем багатьох відомих отців, зокрема Юліана Катрія, Мелентія Соловія. До речі, о. Іреней Готра до поселення в монастирі відбув 11 років заслання в Сибіру, де був знайомий з митрополитом Андрієм Шептицьким в період його заслання в царські часи. О.Мілентій Войнер, професор церковного права при Католицькому університеті у Вашингтоні, жив при монастирі від 1973 по 1988рр. Всі вони були науковцями і залишили свої праці в галузі богословства, а свої власні бібліотеки передали згодом монастирській бібліотеці. Зокрема, о. Войнер передав цінні богословські видання Патрології («Слово отців») видатного богослова та видавця Меня.\nОскільки підготовка та навчання мають бути індивідуальними, приймається обмежена кількість семинаристів. Можливо навіть мати два учні. Як правило, попередньо отці проводять велику індивідуальну роботу – бесіди з кандидатами та їхніми батьками.\nЄ ще одна ділянка духовного вдосконалення, яке проводить монастир для мирян у своєму «Retreat House» (Реколекційному домі). Він був перебудований з колишнього гаражу першого власника посілості в робочі кімнати для групових занять та готель. Роботу «Retreat House» ініціював протоігумен о. Микола Кугут у 60-ті роки минулого століття. Саме тоді став популярним рух, коли під проводом духовного провідника (реколектора) слухали лекції зі святого письма, потім дискутували і т. ч. вдосконалювали своє духовне життя. Групи збиралися на 2--3 дні у вікенди. До сьогодні це ще актуально, бажаючі можуть зголоситися у своїх парафіях. Першим директором і фактичним будівником цього дому був нинішній парох церкви св. Юра у Нью- Йорку Вернард Панчук.\nЇї приміщення займає добру частину 2-го поверху сучасної монастирської будівлі, зведеної у 1983- 1984 рр. Милують око класичні стелажі з друкованими книгами, довідниками, періодикою. Тішить, що це приміщення пристосоване для бібліотеки. Адже в більшості випадків для бібліотек відводилися лише пивниці. Науково – популярний фонд бібліотеки теж певною мірою унікальний, він формувався протягом 60 років. Головна складова його – релігійна література, присвячена, перш за все, християнству. Наприклад, є окремі підрозділи христології (література про Ісуса Христа), маріології (про культ Св. Матері Божої), життєписи римських пап, окремих святих і навіть відомих отців церкви. Знайдете тут також книги з історії основних світових релігій. Добре представлена література спеціалізованого видавництва отців Василіян Чину Святого Василія Великого, тут зберігається ціле зібрання видавництва «Аналекта» ЧСВВ, Рим.\nВеликі фонди україністики, включно з історією, довідниками, енциклопедіями, художньою літературою. Особливо пишаються наявністю рідкісних видань з історії України, наприклад, авторів Тиктора, Полонської -Василенко, Крип’якевича, Дорошенка, Грушевського, Субтельного. Достатньо представлена історія визвольних змагань. Привабливий відділ стародруків ХІХ ст.\nПодиву вартує те, що, при відсутності цілеспрямованого наукового комплектування, лише з Божого сприяння склався добротний, різносторонній фонд включно з розділами філософії, мистецтва, педагогіки і т.д\nІз фонду стародруків. Біблія видання 1870 року\nЗавідує бібліотекою Дмитро Трояновський\nСпільнота «Матері в Молитві» – постійні відвідувачі монастиря. Розповідь сестри Дії, церква св. Юра\nЯк згадувалося вище, монастир св. Йосафата відправляє спеціальні молитовні служби. Цим уже кілька разів скористалася спільнота «Матерів в молитві» церкви Св. Юра у Нью-Йорку. До слова, саме на запрошення її координатора Лесі Прадивус та сестри Дії ми побували на церковній службі, присвяченій молитві за родини та хворих.\nДля тих, хто не посвячений в історію руху «Матері в Молитві».\nВін виник нещодавно і набуває широкого розповсюдження у світі, в тому числі в Україні та Америці. Його ініціаторами стали в Англії (1995) дві жінки – Вероніка та Сандра. Мета – об’єднання матерів для спільної молитви за дітей, за родину. У 2000 р. такий рух започатковано в Україні (Львів) і нараховує уже 150 спільнот. У США він виник у 2004 р. при церкві Св. Юра з благословення патріарха Любомира Гузара і нараховує по країні до 20 спільнот, в. т. числі 6 – у Чикаго (координатор – одна із авторів нашого часопису Іванна Яковенко, яка писала про американський з’їзд «Матерів в Молитві», що відбувся тут, у монастирі в травні). Такі спільноти дуже бажані та помічні для тих матерів, родини яких на час праці тут, у США, залишилися в Україні. А спільна молитва, як відомо, завжди більш дієва, завжди скоріше почута Богом. Часто при зібраннях, які пропонуються раз на тиждень, спільно моляться за окремих дітей когось із матерів. Провідницею їх є Пресвята Діва Марія.\nВсі спільноти «Матері в Молитві» США дуже вдячні отцям монастиря за гостинність, щирість, молитви, готовність допомогти всім у духовних потребах.\nАле все це краще один раз побачити, ніж один раз почути чи прочитати. Цікавих відкриттів і для вас, шановні читачі!\nВідпочинковий куточок парку\nГлен Ков – Нью-Йорк\nТи в серці нашому, Маріє! До Празника Успення Божої Матері\nВ дорогу – з молитвою


Інше за 06.03.2021 - Стрічка новин Львова\nВлада Угорщини планує зупинити останню вугільну електростанцію в країні вже до 2025 року, на п'ять років раніше, ніж це раніше планувалося. Про це заявив держсекретар Угорщини у справах ЄС Аттіла Штайнер, пише Euractiv. «Наш план полягає в тому, щоб до 2030 ро...\nЗ понеділка, 8 березня, Закарпатська область опиниться у «червоній» зоні карантину через погіршення ситуації з коронавірусом. Таке рішення ухвалила Державна комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій. Про це повідомив міністр уряд...\nНовим головою Українського лікарського товариства у Львові став 61-річний лікар-психотерапевт Мирон Островський. Про це повідомили на сторінці у Facebook Товариства, передає Львівський портал. Нового голову обрали 6 березня під час звітно-виборної конференції...\nСеред пасажирів рейсового автобуса Познань-Херсон, який потрапив в аварію неподалік Перемишля, була одна мешканка Львівської області. Про це повідомив на своїй сторінці у Facebook голова Львівської ОДА Максим Козицький, передає Львівський портал. Також він заз...\nУ суботу, 6 березня, у парку ім. І. Франка відбулась акція «Я – відповідальний господар», до якої долучились мешканці зі своїми домашніми улюбленцями. Про це Львівському порталу повідомили у прессслужбі Львівської міської ради. Також розробили макети для соціа...\nУ п’ятницю вечері, 5 березня, у Львові компанія знайомих розпивала алкогольні напої, згодом між ними виник конфлікт. Під час сварки чоловік вистрелив жінці в ногу і втік. Поліція швидкого його розшукала та затримала. Про це Львівському порталу повідомили...\nВночі 6 березня у Польщі рейсовий автобус «Познань-Херсон» потрапив в аварію: шестеро українців загинули, ще 15 потребували госпіталізації, пише hromadske. Як повідомив речник Міністерства закордонних справ Олег Ніколенко, ДТП сталася поблизу міста Кашице. «Ко...\nУ дитячому садку «Казка» у Львові отруїлося четверо дітей. Причина отруєння ще не відома, проте дитсадок тимчасово закрили. Про це 5 березня повідомили у Facebook Держпродспоживслужби Львівщини, передає Львівський портал. Зазначається, що після відвідування ди...\nУкраїні за минулу добу, 5 березня, коронавірус виявили у 9 144 людей. Також 3 351 пацієнт одужав, а 156 – померли від ускладнень. Про це Львівському порталу повідомили у пресслужбі МОЗ. Лабораторії за минулу добу зробили 81 333 тести на коронавірус: 38 972 – м...\nСтаном на ранок суботи, 6 березня, на Львівщині виявили 531 нового хворого на коронавірус, водночас 344 людини одужали, ще троє померли. Про це Львівському порталу повідомили у пресслужбі Львівської ОДА. За попередню добу в області провели 1 803 дослідження на...\nУ вівторок, 9 березня, у Львові, о 14:00 год. на площі Ринок, перед Ратушею, відкриють виставку, присвячену 75-тій річниці псевдособору УГКЦ. Про це Львівському порталу повідомили у пресслужбі Львівської міської ради. Організатор події – Інститут історії...\nУкраїнська біатлоністка Юлія Джима здобула срібну медаль в спринті на етапі кубка світу, який проходить в Нове-Место (Чехія), пише УП. У ході гонки Юлія Джима провела дві стрільби без промахів, і поступилася лише 9,3 секунди по дистанції норвежці Тіріль Екхоф....\nЧехія екстрадувала до США двох громадян України, які, за даними правоохоронців, входили до міжнародного угруповання кіберзлочинців. Про це пише Radio Czech. Двох українців затримали у Чехії ще в лютому минулого року. За версією слідчих, вони входять до організ...\nПопри те, що з понеділка, 9 березня, усім закладам освіти Львівщини, окрім дитсадків, рекомендують перейти на віддалений режим навчання, школи Львова продовжують працювати у звичайному режимі. Про це повідомила очільниця управління освіти Львова Зоряна Довгани...\n15 -річного українського підлітка Юрія, якого жорстоко побили поблизу Ейфелевої вежі у Парижі у січні, виписали з лікарні. Він перебував у реанімації із численними травмами – пробитим черепом, множинними переломами рук, ребер та ножовими пораненнями. «Наразі с...\nУпродовж березня-квітня у Львові планують розпочати тестовий монтаж валідаторів у трамваях, тролейбусах та автобусах. До кінця цього року заплановано встановити систему АСОП на усі транспортні засоби. Про це Львівському порталу повідомили у пресслужбі Львівськ...\nУ п’ятницю, 5 березня, після численних операцій та інтенсивного лікування померла 37-річна Наталія Здебська. Дрогобичанка дивом вижила після розриву гранати 20 лютого та майже два тижні перебувала у реанімації у Львові. Про це повідомляє місцевий сайт Дрогобич...\nУ Львові розгорнуть два тимчасові госпіталі для лікування хворих на Covid-19. Також запрацюють мобільні лабораторії для тестування на коронавірус. Таке рішення у п’ятницю, 5 березня, прийняли на засіданні міського штабу протидії коронавірусу. Про це Львівськом...\nУ п’ятницю, 5 березня, на території ринку «Шувар», що на вулиці Хуторівка у Львові, водій трактора збив 84-річну жінку. Від отриманих травм вона померла у лікарні. Про це Львівському порталу повідомили у департаменті цивільного захисту населення Львівської ОДА...\nЗа оперативними даними, станом на 6 березня у Львівській області зареєстровано 81752 підтверджені випадки захворювання на COVID-19, у за останню добу — 531 випадок, з них у Львові - 123. У закладах Львова на стаціонарному лікуванні з пневмоніями перебува...


Мовні сім’ї Зарубіжної Європи та мови | Поради\nМовні сім’ї Зарубіжної Європи та мови\nВсі народи, здавна проживають на території сучасної Зарубіжної Європи говорять на мовах індоєвропейської сім’ї. Приблизно в 5-6 столітті до нашої ери, всі жителі рівнин і гір розмовляли, розуміючи один одного. На сьогоднішній день, лише Баски відносяться до тієї епохи і мають мову, виключно індоєвропейського походження, що не має переплетення з іншими групами.\nМовні сім’ї Зарубіжної Європи\nІнші мови Зарубіжної Європи\nРозселяючись по континенту, люди розносили з собою мови, змінюючи і змішуючи їх. Так утворилися групи індоєвропейської сім’ї.\nРис. 1 Древо мов індоєвропейської\nУ західній Європі основними групами мов вважаються Романська та Германська.\nРоманська група. Яскравим представником є вмираючий латинська мова. На ньому спілкувалися всі жителі може Римської імперії. Пізніше латинська вытеснился іншими мовами сформованих держав. Зараз до романської групи належать: французька, італійська, іспанська, португальська, бельгійський. Сюди ж зараховують румунів і молдаван.\nРис. 2 Романська група мов на карті\nНімецька група. Понад 75 млн чоловік, що проживають в самому центрі Європи — це німці. Німецькою розмовляють мешканці сусідніх держав: Ліхтенштейну, Австрії, Швейцарії (окремі регіони). Північна частина також представлена народами германської групи: всі жителі Скандинавського півострова, острів Ісландія та Фарерські острови.\nРис. 3 Германська група мов\nАнглійська мова належить до германської групи. Сюди приєдналися шотландці і ольстерцы (мала народність, що збереглося в невеликому окрузі у Великобританії).\nМови Зарубіжної Європи включають в себе слов’янську групу. Сюди відносяться: поляки, чехи, серби, хорвати, боснійці, чорногорці, болгари і македонці.\nКельтська група. Збереглася в деяких частинах Британських островів – переважно в Ірландії. Сюди входять ірландці, уэльцы і гэлы.\nБалтійська група. Представники: Литва, Латвія, Естонія.\nОкремо виділяється грецька група – на ній розмовляють жителі Греції і о. Крит.\nАлбанська група збереглася лише в Албанії.\nВ індоєвропейській сім’ї виділяють також индоарийскую групу. Це мова циган, які здавна проживають в Європі. І хоча їх предки були вихідцями з Азії, Європейські цигани настільки вкоренилися, що сформували свою мовну гілку.\nДеякі малі народності є представниками інших мовних сімей:\nУральська сім’я – її підгрупа фіно-угорський народ, угорці.\nАлтайська мовна сім’я – тюркська група, представники: турки, татари, гагаузи, караїми.\nАфразийская родина представлена однією групою – семітської. Носії цієї мови проживають на Мальті.\nМовні сім’ї Зарубіжної Європи представлені переважно народами, які належать до Індоєвропейської гілки. Вона ділиться на безліч груп, об’єднаних єдиним походженням слів. Мала чисельність людей належить до уральської, алтайської, афразійської мовної сім’ї.


Ігри кекси онлайн\nФруктовий салат і кекси\nПазл з їжею\nСирний кекс на сніданок\nРецепт м`якого кексу\nПрикрасити великий кекс\nКекси з фруктами від Кейлі\nРецепт швидких кексів\nСолодкий стіл для Кейт\nСтворення красивого кексу\nКекси з варенням\nБезкоштовні ігри кекс також відносяться до категорій\nІгри для дітей 5 років Ігри про тварин Їжа Готувати їжу Дизайн Кекси Кольорові ігри Кулінарія Кухня Медведі Модні ігри Новорічні ігри Одяг Одягалки для дівчаток Пазли Печиво Повар Приготування їжі для дівчаток Природа Рецепти Салат Свята Скупчення Сукні Творчість Торт Шоколад\nІгри для дівчаток кекси\nЦікавими кулінарними шедеврами являються кекси. Кексом можна назвати будь-який солодкий хліб, це практично те саме. Кекси володіють більш крихкою консистенцією, ніж хліб і застосовуються в основному, як десертний продукт. Володіють великою калорійністю і невеликою кількістю кексу можна дуже ситно наїстися. Типовою формою, якою ми уявляєм собі кекси є у формі тістечка, невелика така кулька або інша форма виробу масою близько 100-150 грамів. Окрім того кекси можуть мати й іншу форму, це вже залежить від тієї форми в якій вони готуються. Майже завжди кекс зверху присипаний цукровою пудрою, яка надає йому ще більшої ніжності і солодкого смаку.\nГотують кекси майже по тим самим технологіям, що і хліб. Просто застосовують світліші сорти борошна і більшу кількість яєць. Також звичайно цукор, якого йде більше, ніж в хліб. Також окрім цього в кекси добавляють ще ізюм або якісь інші сухофрукти, які придають витонченості смаку. Кекс навіть може бути приготовлений із зіпсутих продуктів, аби тільки були дотримані всі технології. Іноді із зіпсутих продуктів виходить ще більш смачніший, ніж з нормальних.\nВ повсякденному житті кекси займають своє місце як десертні наїдки, які вживають разом з чаєм або іншим солодким напоєм. Кексами можуть ласувати в якійсь затишній кав`ярні або булочній. Вони також є продуктами виробництва різних кондитерських фабрик, їх легко можна приготувати дома і хто не лінується той готує. Рецептів існує дуже багато, які викладені в інтернеті, також багато рецептів Ви зможете знайти в онлайн іграх зібраних під цим тегом. Навчитися готувати кекс в якісь грі набагато простіше, ніж це зробити по текстовому рецепту чи навіть по кулінарному шоу. Виз можете самі побачити і відчути всю технологію приготування всього за допомогою маніпуляцій клавіші мишки. В даних іграх також відразу видно результат ваших старань і тому можна відразу зробити висновок, чи варто братися за приготування того чи іншого кексу. В іграх вчитися готувати значно простіше і цікавіше, тому що всі дії відбуваються на Ваших очах, коли Ви просто слідуєте вказівкам гри. Хочете здивувати своїх рідних новими кулінарними здібностями? То ми запрошуємо Вас грати в ігри даного жанру і навчатися новим, цікавим рецептам готування смачної десертної їжі. Крім нових знань Ви зможете ще отримати море позитивних емоцій, які залишаться з Вами на дуже довгий час.


Французька влада шукає корупцію у продажу Ф1 компанії Liberty\n19 жовт. 2017 р., 09:11\nФранцузькі антикорупційні органи зацікавились фактом участі FIA у продажу комерційних прав Формули 1 компанії Liberty Media.\nНаціональне фінансове управління Франції стурбоване тим, що Всесвітня автоспортивна федерація, штаб-квартира якої розташована у Парижі, погодила угоду про продаж найпопулярнішої гоночної серії світу американській компанії Liberty Media, попри те, що FIA мала власну долю у Формулі 1.\nУ самій Федерації спростовують, що мав місце конфлікт інтересів.\n«Ми повністю упевнені у тому, що під час розслідування буде встановлено – FIA завжди діяла належним чином. Ми готові співпрацювати з будь-яким слідством, яке буде розпочато відповідними органами», - повідомляється у прес-релізі автоспортивної федерації.\nРаніше повідомлялося, що подібне розслідування стосовно факту продажу Формули 1 запровадила британська служба з боротьби з економічними злочинами.\nДоля FIA у Ф1 була узгоджена у 2013 році між президентом Федерації Жаном Тодтом і тодішнім виконавчим директором серії Берні Екклстоуном. В рамках Договору згоди FIA отримала 3,9 млн фунтів стерлінгів та 1% акцій Формули 1.\n«У бізнесі багато чого відбувається, інколи не розумієш, що дозволено, що ні, - прокоментував ситуацію Екклстоун. – Хтось мені сказав, що є проблема.\nЗрештою, думаю, компетентні французькі органи вивчать усі обставини й дійдуть висновку, що все було зроблено правильно».\nФ1 вживатиме заходів проти незаконних трансляцій\nВідео: великий завал на старті гонки WTCR у Португалії


Мусор в Днепре: переработать нельзя выбросить — Наше Місто\nГлавная » Рубрики » Особое мнение » Мусор в Днепре: переработать нельзя выбросить\nНеабиякий резонанс у дніпрян викликала новина про те, що з 1 січня 2018 року нібито будуть введені штрафи за сміття. Чутка одразу почала обростати плітками та домислами.\nНасправді, з початку року вступила в силу поправка до Закону «Про відходи», згідно з якою Україна зобов’язалася сортувати все сміття за видами матеріалів, а також розділяти його на придатне для повторного використання, для захоронення та небезпечне. А ось кого будуть штрафувати і за що, розповів заступник міського голови Михайло Лисенко:\n— Поширена серед населення думка про те, що з 1 січня українці повинні сортувати сміття, не відповідає дійсності. В Україні на сьогодні цей обов’язок покладається на комунальні підприємства. Тобто ті, що займаються збиранням та утилізацією твердих побутових відходів, мають їх сортувати перед захороненням. Але, судячи із загального стану поводження із ТПВ в Україні, жодне місто до цього повноцінно не готове.\nЗі сміттям справиться інвестор\nУ Дніпрі на першому етапі розподіл сміття відбуватиметься на сортувальній лінії, яку за власний кошт збудує приватний інвестор. За словами Михайла Лисенка, працювати вона почне вже у травні, її потужність забезпечить потреби міста у сортуванні відходів приблизно на 70 відсотків.\nАби докорінно змінити усталену систему поводження з ТПВ, у Дніпрі планують побудувати сучасний сміттєпереробний завод. Його потужність — 400 тис. тонн на рік — має забезпечити переробку всього побутового сміття, яке генерує місто, а це приблизно 250 тисяч тонн щороку. Конкурс інвесторів відбувся у грудні 2017-го. Переможцем стала компанія з Великої Британії. Проектні роботи розпочнуться в лютому після підписання інвестиційного договору. Будівництво заводу обійдеться приблизно у 60 мільйонів фунтів стерлінгів та триватиме три роки. За умовами договору, після десяти років експлуатації підприємство стане комунальною власністю.\n97 % образующихся твердых бытовых отходов поступает на свалки в странах бывшего Советского Союза, в США – 73 процента, в Великобритании – 90, в Германии – 70, в Швейцарии – 25, в Японии — около 30 процентов.\nУ міськраді вважають, що ще один вагомий крок до вирішення проблеми – позбавити місто залежності від одного перевізника ТПВ. За словами заступника міського голови Михайла Лисенка, незважаючи на вагому фінансову підтримку з бюджету міста, компанії «Дніпрокоммунтранс» ще й досі не вдалося належним чином налаштувати свою роботу. Тому розглядається питання про створення профільного комунального підприємства із власним автопарком. Саме так сім років тому зробили у Берліні.\n— Я жив півтора місяця в Японії та вивчав питання переробки твердих побутових відходів. У них досить хороші результати. На пропаганду сортування серед населення вони витратили 15 років та 1,5 мільярда єн, але визнають, що нічого не досягли. За досвідом Японії, єдиний варіант навчити людей сортувати сміття – починати прививати цю звичку у дитячих садочках та школах, – зазначив заступник міського голови Дніпра Михайло Лисенко.\nЛюдина та сміття\nУ Дніпрі стартував конкурс дитячої творчості у жанрі арт-інсталяцій «Людина та сміття», який цьогоріч проводять уперше. У рамках заходу учні дніпровських шкіл створюватимуть проекти арт-об’єктів із вторинної сировини із закликом про збереження довкілля.\n— У квітні найкращі роботи представлять на виставці у парку Глоби. Переможців ми нагородимо грамотами та призами. У декількох країнах Європи вже є подібні виставки, тому ми вирішили започаткувати таку і в нас, — розповіла методист методичного центру управління освіти Ірина Бойко.\nУ Дніпрі наразі вже тривають тендери на придбання 29 сміттєвозів різної потужності та шести тисяч контейнерів для сміття. Конкурс з вивезення відходів має відбутися у травні.\nМодель відповідального ставлення до відходів та оточуючого середовища у розвинутих країнах виховували у громадян десятиліттями. І починали з дитинства.\nЯк саме це відбувається у Дніпрі, днями можна було дізнатися у школі №31. Тут учні вже не перший рік є активними учасниками екологічних заходів та конкурсів. Школа співпрацює з кількома екологічними організаціями. У закладі встановлені кілька баків для різного виду сміття, а також є музей рециклінгу.\nЗаступник директора школи №31 Наталія Шумська розповіла, що тутешні школярі вже твердо знають — батарейки, лампочки та термометри необхідно здавати до спеціальних переробних компаній:\n— У нас стоять маленькі контейнери для батарейок. Тепер ще є і для пластику, який діти можуть приносити з дому. Ми будемо його ущільнювати та здавати до спеціальних пунктів. Гроші можна буде витрати на потреби школи.\nА ось мама одного з учнів Надія Піскарьова за власної ініціативи навчає дітей виготовляти корисні та красиві речі з вторинної сировини:\n— Те, що зроблено власноруч, цінується набагато більше за речі, виготовлені на виробництві. Дитина, яка займається ручною працею, розкривається, вкладає частинку себе у те, що робить. Ми обрали вторинну сировину, адже це матеріали, які забруднюють природу. А ми даємо їм друге життя.\nНаприклад, на уроках праці діти із використаних пластикових пляшок роблять вази для квітів. А із поліетиленових пакунків, за словами школярки Каті, плетуть іграшки:\n— Це те саме, що і з нитками. Пакети ми ріжемо на довгі стрічки, скручуємо та в’яжемо. Мене навчила бабуся. Вдома вже є кілька таких виробів. Мені подобається.\n120 млрд. долл. — объем рынка муниципальных отходов в развивающихся странах, включая Украину.\nЗа словами методиста методичного центру управління освіти Тетяни Денисенкової, педагоги сподіваються, що їм вдасться навчити дітей активній екологічній позиції, а через них вплинути на дорослих:\n— Ми живемо у великому промисловому місті, тому не маємо права не розуміти його екологічного стану. Ми працюємо над тим, щоб спрямовувати роботу вчителів з дітьми у бік розвитку у них активної екологічної позиції. Коли діти привчаються сортувати сміття, то вони вимагають цього і від батьків. Дорослим соромно, якщо дитина робить їм зауваження.\nСесія міськради Дніпра завершилась за рекордні 17 хвилин\nМэрия Днепра оплатит ремонт машин, пострадавших от ямы на Новом мосту\nПод утро на Днепропетровщине застрял автобус, который перевозил 40 шахтёров. Об этом корреспондент «НМ» узнал в пресс-службе ГСЧС. В 4:53…


Зросла максимальна допомога для тих, хто не працює\nЗгідно із законодавством, українці, які залишились без роботи, мають право на отримання державної компенсації. З грудня збільшився прожитковий мінімум, а відповідно, зріс і рівень максимальної допомоги для безробітних.\n— З 1 грудня розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб збільшено до 1762 гривень, — розповідає Ірина Романяк, начальниця відділу організації сприяння працевлаштуванню обласного центру зайнятості. — Відтак максимальний розмір допомоги з безробіття зріс на 5% та становить 7048 грн. Нагадаю, він не може перевищувати чотирикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.\n— Хто може претендувати на максимальний розмір допомоги з безробіття?\n— Застраховані особи з високим середньоденним доходом або тривалим страховим стажем. Зауважу, для таких осіб розмір допомоги з безробіття залежить від наявного страхового стажу, підстави припинення трудових відносин (статті звільнення) та розміру заробітної плати, яку особа отримувала перед звільненням. Тобто розмір виплат допомоги розраховується у відсотковому співвідношенні до їхнього середньоденного доходу (зарплати) залежно від страхового стажу, але не може бути меншим від мінімального розміру допомоги з безробіття, встановленого для цієї категорії (1280 грн): менш як 2 роки — 50%, 2 — 6 років — 55%, 6 —10 років — 60%, більш як 10 років — 70%.\nСума виплат залежить і від тривалості безробіття. Так, у перші 90 днів безробітний отримує 100% призначеної йому допомоги, наступні 90 календарних днів — 80%, а в період, що залишився, виплати становлять 70%.\n— Чи змінилися мінімальні розміри допомоги з безробіття?\n— Ні, вони залишилися без змін, бо не залежать від прожиткового мінімуму. Це сталі суми, які визначені постановою Правління фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Для незастрахованих осіб та для застрахованих осіб, які впродовж 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, мали страховий стаж менше шести місяців, мінімальний розмір допомоги становить 544 гривні. Для застрахованих осіб, страховий стаж яких упродовж 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, був не менше шести місяців, — 1280 гривень.\n— Як довго безробітний може отримувати виплати?\n— Загальна тривалість виплати допомоги з безробіття не може перевищувати 360 календарних днів упродовж двох років, а для незастрахованих осіб та взятої на облік внутрішньо переміщеної особи, яка не має документів, необхідних для надання статусу безробітного, — 180 календарних днів. Для осіб перед пенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги з безробіття не може перевищувати 720 календарних днів.


Диплопія: лікар-невропатолог - Новини Івано-Франківська\nHome / медицина / новини / Диплопія: лікар-невропатолог\nДиплопія - це патологія, пов'язана з двоїнням зору. Об'єкти, що потрапляють в поле зору людини, виглядають подвійними внаслідок відхилення осі одного з очей. Подібні порушення може викликати цілий ряд причин офтальмологічного, неврологічного або інфекційного характеру. Розповідає лікар-невропатолог медичного центру "Горизонт" - Семко Надія Дмитрівна.\nПричинами диплопії є пошкодження окорухового нерва. Його може спровокувати аневризма сонної артерії, внутрішньочерепні пухлини, ретробульбарний неврит, розсіяний склероз, менінгіт туберкульозної етіології.\nА також інфекційні процеси, що торкнулися стовбур головного мозку при краснусі, паротиті, дифтерії або правці. Викликати диплопію може також сильна алкогольна або лікарська інтоксикація.\nДвоїння зображення або диплопія нерідко спостерігається на тлі ботулізму, тиреотоксикозу, розсіяного склерозу або істеричних нападів.\nГоловна скарга пацієнтів з диплопією - двоїння зображення. У більшості випадків двоїння предметів навколишньої дійсності відбувається при зорі двома очима. Так діагностується диплопія бінокулярна. Двоїння зору може бути частковим і відбиватися лише в певній зоні поля зору або повним. Прояв диплопії також індивідуально залежно від віддаленості аналізованих предметів. У деяких випадках подвоєння відбувається лише при погляді на близько розташовані або, навпаки, виключно на віддалені предмети.\nДва зображення одного предмета, що виникають при диплопії, мають різну яскравість і контрастність. Одне з них зазвичай трохи зміщене по вертикалі, а також по горизонталі і розташоване під певним кутом до другого зображення.\nЧерез прогресивну диплопію пацієнт втрачає трудові навички. Йому може бути важко виконувати домашню роботу, управляти транспортом, а іноді й просто пересуватися. Щоб повернути чіткість зображення людині з бінокулярною диплопією доводиться закривати одно з очей. Хворим з іншим видом захворювання, диплопією монокулярною, такий спосіб не допомагає.\nДиплопія бінокулярна - найпоширеніша форма подвоєного зору. При бінокулярній диплопії вражається зорова картина обох очей, який проектується в кореспондуючих точках сітківки. Зорова вісь зсувається, і пацієнт з бінокулярною диплопією, бачить подвоєне зображення предметів. Бінокулярна диплопія може бути моторної, сенсорної або змішаної, постійної або тимчасової, нейропаралітичний, орбітальної, викликаної травмами, страбогенної при косоокості і т.д.\nМонокулярная диплопія - більш рідкісна патологія подвоєного зору. Порушення зображення в даному випадку виникають навіть при зорі одним оком. До монокулярної диплопії призводить, проєкція зображення одночасно на дві різні точки сітківки одного ока. Монокулярну диплопію найчастіше викликають підвивих або часткове помутніння кришталика. Причиною монокулярной диплопії можуть виявитися також ірідодіаліз або полікор (вроджена патологія будови райдужки з декількома отворами).\nЕтіологічних факторів, які могли б призводити до двоїння в очах, існує безліч. Тому поставити собі діагноз самостійно не вдасться. Для виявлення причини порушення, необхідно звертатися до фахівця.\nЯкщо двоїння в очах було спричинено порушеннями у функціонуванні нервової системи, то може знадобитися консультація невропатолога.\nПри підозрі на пухлинні новоутворення очного яблука, потрібно буде відвідати кабінет онколога.\nПлан обстеження хворого зі скаргами на двоїння в очах, може бути наступним:\nВизначення гостроти зору в кабінеті офтальмолога.\nОгляд очей на щілинній лампі.\nВиконання КТ або МРТ голови.\nДиплопія: лікар-невропатолог Reviewed by Мар'яна on грудня 05, 2019 Rating: 5