Але все-таки приводів для позитиву було більше. Тож у даній статті я хочу розповісти, яким був 2013 рік для наших спортсменів, на честь яких у різних кутках світу лунав український гімн, підіймався синьо-жовтий прапор, які залишили вагомий відбиток у спортивній історії Кіровоградщини.\nТрадиційно, найвагоміші здобутки демонструють наші спортсмени-інваліди. Фантастичним був виступ кіровоградки Ольги Свідерської на чемпіонаті світу з плавання. З канадського Монреаля вона повернулася не лише семиразовою тріумфаторкою, а ще й шестиразовою рекордсменкою світу та семиразовою рекордсменкою Європи, вписавши нову яскраву сторінку в історію спортивної Кіровоградщини. Своїм переможним виступом Ольга зробила вагомий внесок для беззаперечного лідерства збірної України в командному заліку Чемпіонату світу, на якому команда синьо-жовтих посіла перше місце із медальним врожаєм у 84 нагороди. Оцінили заслуги підопічної Олени Кузніцової і в Україні: Ольга увійшла до числа лауреатів всеукраїнської премії "Спортивна гордість України".\nНадзвичайним був виступ і наших плавчинь Анни Товстої та Ірини Терещенко на Дефлімпійських іграх, які допомогли збірній України з 88 медалями посісти друге місце в загальному командному заліку. Виступ у столиці Болгарії Софії - це тріумф України та Кіровоградщини зокрема. На ньому спортсменки під керівництвоим Володимира Манька вибороли 11 нагород. Анна Товста стала 4-разовою срібною та 2-разовою бронзовою призеркою, а Ірина Терещенко повернулася з Дефлімпіади з 2 срібними та 3 бронзовими медалями.\nЛише дещиці не вистачило ще двом нашим дефлімпійцям для сходження на п’єдестал головних ігор чотириріччя серед спортсменів із вадами слуху. Сергій Фомін і Олександр Костик впевнено розпочали сезон, завоювавши на чемпіонатах України (Києві та Львові), що передували Дефлімпійським іграм 11 медалей на двох, шість із яких золоті. І такі результати вселяли віру їхнім тренерам - Олені та Ілгаму Ібрагімовим на успішні виступи в Болгарії. Та у Софіїі наші хлопці, неначе змовившись, на вогневих рубіжах посіли четверті місця у стрільбі з малокаліберних гвинтівок.\nДавно вже ми чекали гучних перемог від наших велосипедистів, і цього року нарешті дочекалися. А принесла нам їх одна тендітна дівчина Олена Демидова. Спочатку вона «розкаталася» вдома, ставши триразовою призеркою зимового юніорського чемпіонату України на треку, була третьою в заліку жінок, згодом - дворазовою срібною призеркою чемпіонату України на треку. Надалі вона не знала рівних на Кубку України вже у шосейних гонках. Та найбільшу сенсацію Олена створила на липневому чемпіонаті Європи з велотреку в португальському місті Анадії. Там велогонщиця завоювала дві срібні нагороди в гонці переслідування серед юніорок і командній гонці серед жінок, виконавши норматив майстра спорту міжнародного класу. Нагород такого рівня Кіровоград не знав з моменту завершення спортивної кар’єри 2005 року уславленого велогонщика, срібного призера Олімпійських ігор 2000р, триразового чемпіона світу Олександра Симоненка.\nТа на цьому сенсації від Олени не скінчилися. Вдруге визначну нагороду для неї самої, її першого тренера, старшого тренера області з велоспорту Ольги Заворітньої та кіровоградського спорту загалом вона завоювала на чемпіонаті світу з велоспорту на шосе, в італійській Тоскані. Там вона спортсменка виграла бронзову медаль серед юніорок у груповій гонці та стала першою українкою, яка починаючи з 2005 року, піднімалася на п'єдестал пошани світового форуму.\nРік, що минув, був особливим для наших дзюдоїстів. З 2013-го провідні борці України – Дмитро Лучин і Кеджао Ньябалі підписали контракт з Федерацією дзюдо Кіровоградської області, тож тепер на всіх змаганнях поряд із Києвом представляють і Кіровоградську область. Саме з їхніми виступами на національному та міжнародному татамі протягом минулого року пов’язані найбільші успіхи нашого дзюдо. Наприкінці квітня у складі збірної України вони вибороли бронзові нагороди чемпіонату Європи у видовищних командних змаганнях «стінка на стінку».\nМіж тим були в наших борців і нагороди національного рівня: Лучин легко виграв національну першість, Ньябалі став володарем Відкритого кубку України та зійшов на третє місце п’єдесталу пошани чемпіонату України.\nДзюдоїстам Кіровоградщини є на кого рівнятися. Якщо ж не брати до уваги результати легіонерів, то найвище досягнення суто наших дзюдоїстів - бронзова медаль молодіжного чемпіонату України кіровоградки Олени Войтюк. Великі надії подає борець зі Смоліно Владислав Шамсудінов, який минулого року став п’ятим на кадетському Кубку Європи, піднявся на срібний п’єдестал юнацького чемпіонату України (U18). На ньому ж тріумфувала Ольга Бурлака з Голованівська.\nНайвищим досягненням у чоловіків була срібна медаль чемпіонату України з бігу на 400м з бар’єрами Дениса Тесленка.\nЦей рік довів, що нашим кращим атлетам підростає достойна зміна. Якщо їй створять належні умови, вона незабаром підхопить естафету і продовжить своє успішне сходження і в дорослому спорті. Минулоріч чемпіонати України серед молоді підкорилися Олександру Шелесту (1500м), Дмитру Капінусу (напівмарафон) та стрибуну у висоту Дмитру Яковенку. Останній був і учасником молодіжного чемпіонату Європи у фінському місті Тампере. Там Дмитро успішно подолав кваліфікацію, вийшов до фіналу, однак на вирішальному етапі посів лише 12 місце.\nБули перемоги в наших слуг королеви спорту у 2013-му і на юніорському чемпіонаті України. Звитяги принесли Тетяна Мельник і Анатолій Бондаренко.\nДвоє легкоатлетів Кіровоградщини – Яна Качур і Артем Таран, спочатку виграли юнацькі чемпіонати України, а потім були учасниками юнацького чемпіонату світу, що вперше було довірено провести Донецьку. І нехай їм не вдалося навіть наблизитися до залікової трійки, проте вже сама участь у таких престижних змаганнях серед кращих легкоатлетів світу - почесна. Гайворончанка Яна Качур зробила все від себе залежне, пробігши 400-метрівку з особистим рекордом, але до виходу в півфінал їй не вистачило зовсім трішечки.\nКіровоградець Артем Таран припинив боротьбу на дистанції 1500 метрів після першого відбіркового забігу, хоча запам’ятався іншим, вийшовши на бігову доріжку у дірявих кросівках, обмотаних скотчем. Для іноземних легкоатлетів це шок, а для нас – звичайна буденність. Це красномовно свідчить про умови та рівень забезпечення наших провідних атлетів. То чи можна від них вимагати після цього високих результатів?\nУ легкоатлетів із фізичними вадами теж рік минув плідно. Спочатку наші провідні атлетки Алла Мальчик і Анастасія Мисник піднялися на другий щабель п’єдесталу пошани чемпіонату України серед спортсменів-інвалідів, а потім на них чекала участь у чемпіонаті світу у французькому Ліоні. Просто участю кіровоградки не обмежилися. «Бронзу» чемпіонату світу серед спортсменів-інвалідів у штовханні ядра примірила кіровоградка Анастасія Мисник. Алла Мальчик зупинилася в кроці від призового п'єдесталу, посівши четверте місце.\nНайвагоміші результати минулого року показали боксери-любителі з Олександрії. Тарас Неудачін переміг на молодіжному чемпіонаті України і приніс області нагороду найвищого ґатунку вперше за багато років. Золота нагорода спортсмена, який останнім роками не мав серйозних успіхів у ринзі, була дещо неочікуваною, проте цілком заслуженою. Досягти тріумфу на чемпіонаті України у заліку чоловіків йому не вдалося, проте і бронзовий п’єдестал - неабиякий успіх.\nТе, що в Олександрії вміють готувати чемпіонів не лише чоловіків, але й жінок причому світового рівня, довела 16-річна Ангеліна Бондаренко, яка стала чемпіонкою світу серед юніорок.\nШість поєдинків на професійному ринзі минулого року провів боксер Олександр Червяк із Кіровограда і підтвердив реноме боксера, схильного підносити "сюрпризи" в боях із фаворитами. Передусім це стосується його бою з непереможним німцем Дастіном Дірксом, якого наш напівважковаговик переміг технічним нокаутом у десятому раунді.\nЧотири перемоги та одна нічия – такою була статистика кіровоградця протягом 2013-го перед останнім виходом в ринг 30 листопада, де кону стояв вакантний титул WBA Continental в напівважкій вазі. На жаль, його Червяк програв технічним нокаутом чинному чемпіону Франції Наджибу Мохаммеду. До цього востаннє наш боксер-професіонал програвав 2 грудня 2011 року німецькому боксеру Едуарду Гуткнехту. Нині Олександр на професійному ринзі має 13 перемог, однУ нічию та три поразки.\nЄдиноборства дуже популярні в нашій області та мають вже свої традиції. Є чим похизуватися за 2013 рік таеквондистам. Три медалі після чемпіонату світу у Софії (Болгарія) прикрасили і без того велику спортивну колекцію кіровоградки Тетяни Тетеревятникової. Звання чемпіонки світу вона виборола у командній спецтехніці, стала срібною призеркою у командному спарингу та завоювала бронзову медаль в особистому спарингу. Вперше медалі Старого Світу завоювали кіровоградські таеквондисти з обмеженими фізичними можливостями. На чемпіонаті Європи з пара-тхеквондо в Бухаресті (Румунія) наші земляки відзначилися двічі. Максим Циганок посів перше місце, а Віталій Олексієнко замкнув призову трійку.\nПереможцем чемпіонату України з греко-римської боротьби став знам’янчанин Микола Савченко.\nНе збавляє обертів відомий кіровоградський кікбоксер (версія ВАКО) Ігор Бондар. Цього року він перейшов до нової для себе вагової категорії до 63,5 кг. Зміна ваги далася йому, зважаючи на результат легко, адже Ігор знову був найсильнішим як на чемпіонаті, так і на Кубку України, але останні перемоги далися йому ой як нелегко. А для достойного виступу на чемпіонаті Європи, що відбувся в Туреччини, майстерності вжене вистачило. Там Ігор припинив виступи після першого кола.\nПерші вагомі результати нинішнього року показали спортсмени обласної федерації бойового самбо. Її представник кіровоградець Роман Майнич став золотим медалістом чемпіонату України, посів четверте місце на чемпіонаті Європи.\nЗапам’ятається 2013 і нашим майстрам панкратіону. Чемпіонат світу серед юнаків і юніорів у Хорватії відкрив багато нових імен спортсменів із Новгородки (Альона Бойко, Анна Манзік, Богдан Підкуль, Ярослав Литвин, Едуард Процюк) та Знам’янки (Арман Григорян), які, я сподіваюся, ще дадуть багато приводів для написання матеріалів де фігуруватимуть їхні прізвища.\nЗнову нагадали про себе олександрійські майстри кіокушинкай карате. У швейцарському місті Люцерна Світлана Лагно стала чемпіонкою Європи серед юніорок у куміте та стала єдиною спортсменкою української збірної, хто здобув золото на цьому чемпіонаті.\n4 медалі у складі збірної України на чемпіонаті Європи завоювали кіровоградські майстри традиційного карате-до у столиці Чехії, Празі.\nУ дисципліні синхронне ката «срібло» здобув Ярослав Скібінський. А Микита Красічков став третім у дисципліні ен-бу. Серед молоді кіровоградка Христина Шевченко виборола «бронзу» в особистому ката, а також у парі з іще одним нашим представником в збірній Дмитром Перетятком стала другою в дисципліні ен-бу.\nУ спортивній гімнастиці, яка нагадаю, є одним із постачальників кіровоградських кадрів для національної збірної України, минулоріч на основному чемпіонаті України срібним призером на вільних вправах став Георгій Петросян.\nАліна Кравченко не знала рівних на Кубку України.\nВдало наші гімнасти виступили вдома на чемпіонаті України серед спортивних шкіл, завершивши його з 9 медалями. Наші дівчата виграли командне «золото», а чоловіча збірна - «срібло».\nЩе сім нагород господарі додали в особистих змаганнях. Їхніми власниками стали Яна Горохова, Карина Кобилько, Вікторія Ковтун, Віталій Арсеньєв.\nБронзова призерка молодіжного чемпіонату Європи-2012 Анастасія Келар здобула Кубок України у двоборстві, завоювала дві медалі чемпіонату України в окремих вправах: «золото» у поштовху, «срібло» у ривку.\nТалановита важкоатлетка Валентина Кисіль\_, яка вже побила чимало рекордів України серед дівчат до 13, 15 років, вже заявила про себе не європейському помості. 2013 року вона піднялася на п’єдестал чемпіонату Європи серед юніорів. У столиці Естонії Талліні наша важкоатлетка стала бронзовою призеркою континентальних змагань. Двічі третьою наша спортсменка була і в окремих вправах (ривку та поштовху).\nВрожайним був минулий рік для гирьовиків Кіровоградщини. Писати про успіхи на українських помостах можна дуже довго, тому зупинюся на світовому та європейському тріумфі наших любителів залізного спорту. Чемпіонат світу у грецькому місті Лоутракі підкорив голованівець Олександр Ткач (на фото ліворуч). В його активі дві золоті (чоловіки, юніори), дві срібні (чоловіки) та одна бронзова медаль (чоловіки), а ще - новий світовий рекорд для юніорів у суперважкій ваговій категорії.\nЙого землячка Любов Дабіжа натхненно підхопила естафету і стала володаркою двох медалей найвищого ґатунку. Микола Марфула з Олександрівщини у чоловічому заліку посів трете місце у двоборстві та двічі ставав третім в окремих вправах – поштовху і ривку. На цьому він не зупинився і серед ветеранів (40-44 роки) ще здобув три «срібла». Переможним був виступ ветерана з Бобринця Івана Гольші (55-59 років).\nБули у виступах обох ветеранів перемоги на інших гирьових помостах. Марфула став віце-чемпіоном світу у поштовху довгим циклом у Ташкенті (Узбекистан), виграв чемпіонат Європи в двоборстві у Керчі. Тріумфували на ветеранському чемпіонаті Європи у різних вікових групах також Іван Гольша, Олег Ютиш із Новоукраїнки та Володимир Шеремет з Долинської.\nКоманда дівчат кіровоградського клубу «Ятрань» виграла клубний чемпіонат України з тенісу настільного у вищій лізі та завоювала право у наступному сезоні виступати в Суперлізі чемпіонату України серед жіночих команд.\nВперше в історії кіровоградських шахів наш спортсмен-інтелектуал виграв чемпіонат України серед юнаків до 16 років. Це зробив 15-річний Богдан Басько. Ця подія по праву заслуговує особливої уваги. Чотири роки тому він був переможцем чемпіонату України серед шахістів до 12 років. Талановитий кіровоградець міг би у грудні поборотися в Об’єднаних Арабських Еміратах за нагороди світової першості, однак відсутність коштів на таку витратну поїздку не дозволила цього зробити.\nСуттєвий прогрес відбувся в ігрових видах спорту. В першу чергу це стосується бейсболу.\nКоманда «КНТУ-Єлисаветград» спромоглася показати максимум на що здатна. Одразу три перемоги лідера вітчизняного бейсболу «КНТУ-Єлисаветград» у чемпіонаті, Кубку України та раунді плей-оф Кубку чемпіонів - рідкісна вдача у сезоні. У 2013 вони достроково оформили 18 чемпіонський титул, стали в 16 разовими володарями Кубку України. Та якщо у національних змаганнях наші бейсболісти беззаперечні лідери, то їхній тріумфальний виступ у кваліфікації плей-оф бейсбольного «Європейського Кубка», клубного турніру, що за статусом аналогічний футбольній «Лізі Чемпіонів» стала неймовірним досягненням. Пробитися до числа кращих 12 кращих бейсбольних команд Європи – вартує дорогого. До цього кіровоградці йшли довго і нарешті реалізували свої прагнення.\nБаскетбольний сезон запам’ятався провалом БК «Кіровоград» та успішним виступом дебютанток жіночого чемпіонату БК «Єлисавет-Баскет», які компенсували невиправдані очікування чоловічої команди.\nОзвучене керівництвом клубу напередодні сезону завдання – третє місце у вищоліговому чемпіонаті, відкориговані за ходом чемпіонату задачі президентом клубу Андрієм Бродським – перемога у Кубку України та п’яте у чемпіонаті залишилися нездійсненними. Виліт із кубку у першій відбірковій грі та восьме підсумкове місце у чемпіонаті – не той результат, якого очікували від команди, що так стрімко увірвалася у вищу лігу із великими амбіціями, проте як показав час, нічим не підкріпленими. Зміна наставника Валерія Мельничука, в якому керівництво клубу вбачало причину невдач, нічого не дала, а навпаки погіршила турнірну ситуацію. Тож чемпіон першої ліги 2012 року догравав сезон вже з новим керманичем – Ігорем Чигріновим. Новий чемпіонат БК «Кіровоград» розпочав практично в новому, суттєво підсиленому складі, що не дивно: перед командою стоїть завдання виграти вищу лігу. Зараз команда посідає у чемпіонаті друге місце і наразі має всі шанси на перемогу.\nПро жіночу баскетбольну команду «Єлисавет-Баскет» напевне, на Кіровоградщині вже знають всі. Дівчата сенсаційно увірвалися на український баскетбольний олімп. У свій дебютний сезон в еліті українського баскетболу кіровоградська команда кинула виклик чемпіонкам України, столичному «НПУ-Динамо». Наші дівчата, які розпочинали виступи під керівництвом Юрія Процюка, а завершували із Людмилою Коваленко, були близькими до завоювання звання чемпіонок країни, та досвід і зіграність киянок дозволила їм відстояти свій титул, а «Єлисавет-Баскет» у рік дебюту виграв срібні медалі.\nМожливо, дехто вважає, що друге місце у перший сезон виступів - сенсаційне, однак ні – наші баскетболістки (умовно наші,бо жодна з основного складу не є місцевою вихованкою) у дебютному жіночому чемпіонаті України у вищій лізі одразу оцінили свої сили і націлилися на золоті медалі. Звісно протягом чемпіонату вносилися зміни, команду покидали одні гравці, на їхнє місце приходили більш досвідченіші, але срібні нагороди не були дивом, а стали результатом кропіткої роботи тренерів, дівчат та працівників клубу.\nХотілося б відзначити і срібні нагороди хлопців БК «Кіровоград-2», завойованих у першій баскетбольній лізі.\nІз 2013 року до трьох наявних команд, що виступають у регулярному чемпіонаті України, приєдналася команда дівчат БК «Єлисавет-Баскет-2», що у виступає у першій лізі. Саме тут готуватиметься резерв для основи жіночої вищолігової команди.\nСезон 2012-2013 приніс «Олександрії» бронзові медалі у першій лізі, хоча за два тури до завершення першолігового чемпіонату на п’єдестал претендувала і «Зірка». Вирішальним стало дербі в передостанньому турі в Кіровограді. В ньому команда з Олександрії, яку на той момент після відставки Андрія Купцова тимчасово очолював Віталій Первак, завдала болючого нокауту «Зірці» під керівництвом Іллі Близнюка - 4:1. Після такого провалу наставник кіровоградців полишив клуб і останню гру в донецьку «Олімпіку» обезголовлена команда теж програла, опустившись на восьме підсумкове місце. А «Олександрія» навпаки легко розібралася з «Одесою» і виборола бронзові медалі.\nВзагалі, тема тренерських ротацій заслуговує особливої уваги. Обидва футбольні клуби, з якими асоціюється футбол на Кіровоградщині, у 2013 році змінили наставників причому на керманичів, які вже їх очолювали. В «Олександрію» повернувся Володимир Шаран. Його відставка два роки тому мала дещо скандальний присмак. Тренер вивів команду у Премєр-лігу, де в силу об’єктивних причин команда пасла задніх. Незадоволений результатами тодішній президент клубу Микола Лавренко «подякував за роботу» Шарану і порадив шукати нову роботу. Потім була криза команди з Леонідом Буряком, призначення нового наставника Андрія Купцова, який, зрештою, непогано розпочав, однак не зміг вивести футболістів команди з психологічної ями та після серії провальних ігор подав у відставку. До завершення сезону команду «доводив» його помічник Віталій Первак, допоки Сергій Кузьменко вдруге не звернувся до Володимира Шарана із пропозицією очолити «Олександрію». Сезон 2013-2014 команда розпочала вдало і перед весняною частиною чемпіонату посідає друге місце.\nЗмінився керманич і в кіровоградській «Зірці». Після відставки Іллі Близнюка в команду прийшов новий головний тренер - Микола Федоренко, якого з «Зіркою» пов’язує своя історія. Наприкінці 80-х він виступав за кіровоградський клуб, а 1992-1993 тренував "Зірку". Першу половину чемпіонату футболісти з Кіровограда провели не надто вдало, посідаючи у міжсезоння 10 місце. Без перебільшення від того як виступить команда у другій половині чемпіонату, залежатиме подальша доля Миколи Федоренка. Нагадаю, президент клубу Максим Березкін постави завдання - увійти до п’ятірки кращих команд першої ліги.\nМинулий рік став особливим для третього професіонального футбольного клубу Кіровоградщини – «Украгрокому». Команда з невеличкого аграрного села Головківки на Кіровоградщині, що була створена лише декілька років тому (2008 як аматорський, 2010 як професіональний) стрімко увірвалася до футбольної еліти. У сезоні 2012/2013 виграла свою групу у другій лізі та здобула право виступати у першій лізі. І серед досвідчених футбольних збірних не виглядає хлопчиком для биття, посідаючи у зимове міжсезоння восьме місце.\nНаостанок – приємна новина, що вкотре засвідчила – Кіровоградщина багата на футбольні таланти. Вихованця кіровоградського футболу, півзахисника дніпропетровського "Дніпра" Євгена Коноплянку вкотре визнано кращим гравцем України 2013 року за результатами опитування у двох популярних газетах «Український футбол» і «Команда», які і формують рейтинг кращих футболістів України. Причому визнають його кращим вже четвертий рік поспіль, починаючи з 2010 року.\nОсь такі вони спортивні герої Кіровоградщини минулого року. І нехай вони є моїми суб’єктикими, та cподіваюся я не оминув увагою жодне значиме досягнення спортсменів нашої області у 2013 році. Рік 2014 лише розпочався і від нього ми теж чекатимемо перемог наших спортсменів на змаганнях найвищого рівня. Про них я обов’язково напишу вже у наступному році.\nПрочитано 1542 раз\tПоследнее изменение Четверг, 09 Январь 2014 14:11\nЭкс-игрок Зирки, стал самым дорогим нападающим Казахстана\nПерший футбольний матч в історії України відбувся 14 липня 1894 року\nДругие материалы в этой категории: « Поехали...\tВремя назвать имена »


Помісний собор РПЦ підтвердив статус УПЦ як самокерованої Церкви\nНа другий день роботи Помісного собору Російської Православної Церкви, його делегати ухвалили діючий Статут РПЦ, повідомляє “Православіє в Україні” з посиланням на власне джерело у храмі Христа Спасителя.\n"Кризові" питання до юриста є?\nХочеться вірити, що серед тих, хто найменше відчув вплив фінансової кризи в Україні, є юристи. Чомусь здається, що в цей час у людей частіше виникає потреба правової консультації. З якими питаннями тепер звертаються до цих фахівців? Чи й справді їм доводиться більше людей захищати в суді?\nГазова війна - податок Росії на незалежність України\nЄврокомісар з енергетичних питань Андріс ПІЄБАЛГС заявив, що у Брюсселя немає доказів того, що Україна несанкціоновано відбирала газ європейських споживачів зі своєї труби. Після 20-денної “газової” війни Києва з Москвою, нарешті, наступило перемир’я.\nМає чи ні Пенсійний фонд України фінансову скруту?\n“Пенсійний фонд в Україні – банкрут”, – так заявив колишній голова Верховної Ради Арсеній ЯЦЕНЮК, аргументуючи свої слова тим, що виплата пенсій у кінці 2008 року відбулася за рахунок емісій Нацбанку.\nКалабаня в середмісті\nМайже за Гоголем. У середмісті Коломиї через раптову відлигу утворилася “розкішна” калабаня на виході до “Коломиянки”). За відсутності славнозвісної миргородської свині, котра любила шубовстатися у болоті, в її ролі довелося побувати не одному коломиянину.\nСвято справжніх рятівників\nСьогодні своє професійне свято відзначають працівники пожежної охорони - люди, які за сигналом тривоги першими приходять на допомогу. Як працюється коломийським вогнеборцям, про це - у короткому інтерв’ю з начальником РУ ГУ МНС, полковником служби цивільного захисту Ігорем ВАЦИКОМ.\n13 січня 2009 року вступив у дію Закон України “Про внесення змін до деяких законів України щодо зменшення впливу світової фінансової кризи на сферу зайнятості населення”.\nГРИЦЕНКО замахнувся на Конституцію\nТретього лютого голова Комітету Верховної Ради з питань національної безпеки і оборони Анатолій ГРИЦЕНКО внесе на розгляд Верховної Ради проект нової редакції Конституції України.\nА.ЯЦЕНЮК: Ми готові розкривати всіх донорів нашої організації\nУсі заяви про те, що Арсенія ЯЦЕНЮКА спонсорують олігархи, не що інше, як ходи політтехнологів. Про це лідер Фронту Змін повідомив журналістів під час свого візиту до Одеси.\nСпадкоємці катів – нові знущання Москви\nСкарга десяти родин катинських жертв була відхилена колегію військового Верховного Суду Російської Федерації. Одним із аргументів був той факт, що катинську справу слід розглядати крізь призму совєцького карного кодексу 1926 року.


#зікора - сторінка 2 — Тексти.org.ua\nУ жовтні ZaUAorg писав про настрої в штабах основних кандидатів в президенти. Нашим спікером був один політтехнолог, знайомий з українською політичною кухнею. Сьогодні ми ще раз запитали в нього, що ж говорять про вибори ті, хто працює в штабах. Розмовляв: Антон ЗІКОРА\nзікора фріки регіони\nМетоди ведення поєдинку і характер народного депутата Нестора Шуфрича спочатку викликали сумніви в його бійцівських якостях. Регіонал повністю відкривається ударам противника і комічно заплющує очі на рингу - не потрібно бути рефері з багаторічним стажем, щоб зрозуміти: таких не беруть y космонавти. Тобто, хороші воїни ведуть себе трошки інакше. Фірмова психічна неврівноваженість Нестора Івановича - його головний коник і відмінна риса - теж не каже про нього як про бійця. Проте факти свідчать зовсім про інше. Спортивний оглядач:Антон ЗІКОРА


Місто Брешіа, Північна Італія, година їзди потягом від Мілана. Неділя, по обіді. Центральний парк міста. Людей тьма-тьмуща, однак італійських облич зовсім мало. Подекуди видно невеликі гурти арабів. Переважно ж тут великі юрби людей із виразними рисами слов'янського типу. Мова -- українська, російська. Сюди якраз у цей час під'їжджають автобуси з України. Привозять неофітів, гречку, варену ковбасу, газети. Знайти в Брешіа гречку так само важко, як й українську газету, а постійно жити на стравах італійської кухні українець звикає дуже довго. Та й рідною мовою про те, що відбувається "там", почитати деколи хочеться -- наші люди таки дуже ностальгійні. Чи, як кажуть англомовні, homesick -- хворі рідною домівкою. Тому іммігранти йдуть сюди кожного тижня, якщо мають вихідний, забирають передачі. Частину вкладають у торби, щоб потім віднести додому, частину розгортають прямо на місці. Гуртуються біля лавок -- за земляцьким принципом, або ті, що разом працюють. Викладають ковбасу, сало, хліб, провезену завдяки нестримній фантазії українця горілку, "Прилуки" або вироблені десь у Харкові "Мальборо" (родичі в Україні старанно пакували їх у коробки з-під цукерок, а потім заклеювали поліетиленовими обгортками, аби не знайшли митники). Протягом якоїсь години ще триває розпитування новоприбулих, пошук серед них знайомих. Далі -- усе як удома: дзвін, себто скрегіт, пластикових склянок, вигуки "Будьмо!", розмови про все і вся. Дехто "ріжеться" в дурня, особливі фанати розкладають доміно, трапляються навіть дядьки, які просто на лавках грають у шахи (достеменно як у Львові на "стометрівці"). Зате у Львові не побачиш, як двоє заробітчан просто на вулиці почергово стрижуть одне одного -- ті, що приїхали нещодавно, ще не звикли до італійських цін на такі речі, а деколи ще не можуть собі дозволити піти в перукарню через малу зарплату. Але на то вже ніхто уваги не звертає. Співають пташечки, підвивають італійською песики, якийсь підстаркуватий заробітчанин витягує баян. "Ніч яка місячна...", -- підтягують інші. Співають переважно українські народні -- молоді в Італію їдуть рідко. Ті, що приїхали, переважно на вихідні підшукують додаткову роботу. Або сидять у барах тут неподалік. Або працюють у барах тут неподалік. В одному з барів, до речі, знання української або російської -- обов'язкова умова для прийому на роботу. Колись давно тут полюбляли сидіти поважні італійці, однак навіть зі своєю апенінською експресивністю не витримали лихої долі і широти слов'янської душі. Урешті-решт, і справді надходить місячна, зоряна, ясная, й учасники імпровізованого концерту розходяться по прихистках (хоча для багатьох вони вже не прихистки, а домівки) відсипатися -- понеділок важкий день, як і будь-який інший будень українця в Італії.\nЗвичайно, далеко не в кожному місті Італії можна побачити таку картину. Далеко не всі іммігранти мають можливість підтримувати контакти між собою. Далеко не всі мають від кого отримати звістку. Далеко не всі мають у неділю вихідний -- дехто відпочиває в суботу, дехто взагалі працює з одним вихідним на місяць. Однак практично у кожному більш-менш великому місті Італії, Португалії, Німеччини, Британії, Греції, інших країн Європи, США й Канади відпочивають, чекають на передачу з дому, телефонують до рідних, п'ють горілку, ходять до клубів чи працюють кілька сотень, тисяч або й десятків тисяч українців з останньої "хвилі".\nСкільки їх -- точно не може сказати ніхто. Навіть підрахувати, принаймні приблизно, неможливо. Хоча є незначний відсоток тих, хто добирається до США. Цифри коливаються від держкомстатівських 640 тисяч за 1992-2000 роки (на жаль, за два останні роки інформації немає) до 5 мільйонів лише за першу половину 2002 року (можна уявити собі загальну кількість, якщо це правда), які нарахувала Уповноважений з прав людини Верховної Ради України Ніна Карпачова. 7 мільйонів утікачів від злиднів, які перебували за кордоном на кінець 2002 року -- так оцінили масштаби імміграційної повені з України експерти "Ділового тижня".\nТочно сказати, як розподіляється імміграційний потік, також не наважується ніхто. Однак відомо, що лідерами за кількістю українських заробітчан "нової хвилі" є країни Західної Європи -- Італія й Португалія. Дещо поступилися їм за цим показником "лідери" попередніх років -- Чехія, Польща, Росія, США й Канада. Усе частіше виїжджають українці до Великобританії. Сприяють цьому численні британські коледжі та мовні школи, навчання в яких переважно й стає офіційною мотивацією поїздки. Тому на Туманному Альбіоні заробітчани в основному молоді, особливо студенти. Окрім усього іншого, студентська віза часто надає право на роботу зі скороченим робочим днем, чим і користаються "студенти", при цьому не звертаючи уваги на обмеження в часі під час роботи. Працюють фактично у всіх сферах, де потрібна "чорна робота" -- хто сміттярами, хто офіціантами, хто різноробочими. У середньому український заробітчанин, скажімо, в Лондоні заробляє приблизно 150 фунтів на тиждень (близько 1000 доларів на місяць).\nЯкщо ж розглянути демографічний поділ заробітчан у Португалії, то туди їдуть переважно люди середнього віку. Робота -- в основному на будовах або в ресторанах. Значна частина українських іммігрантів осідає на атлантичних курортах -- робота там сезонна, зате добре платять і загалом трохи кращі умови. До того ж, під час перерви між туристичними сезонами можна поїхати додому. Окрім того, тим, хто працює в Португалії, найчастіше вдається поєднувати дві роботи. Якщо ж працюєш на одній, то заробіток в основному виходить меншим, ніж в Англії. Натомість, португальське імміграційне законодавство -- одне з найм'якших у ЄС, значна частина українських заробітчан у цій країні легалізована.\nДо Італії ж добираються переважно жінки середнього віку, оскільки найпоширеніша робота тут для українців -- домогосподарки та доглядальниці. Хоча так само є досить багато українських офіціантів чи робітників на підприємствах різних галузей, наприклад, швачок. Італійці також останнім часом легалізують українських іммігрантів, але лише домогосподарок та доглядальниць. Натомість боротьба з тими, хто залишається нелегалом та їхніми працедавцями, стала жорсткішою.\nЯкщо розглядати інтереси конкретної людини як першочергові (а на переконання авторів, саме так їх і треба розглядати), то насправді імміграція -- радше не проблема, а спосіб порятунку від проблем (якщо, звичайно, не йдеться про тих, кого "кинули" чи навіть віддали у певну форму рабства нечесні ділки -- але про це -- матеріал на сусідній сторінці). Для значної частини наших громадян виїзд за кордон -- єдиний спосіб вижити, враховуючи рівень безробіття та мізерні зарплати. Для тих, хто, в принципі, виживає і в наших умовах, імміграція -- варіант не виживати, а жити. Поряд із основною масою заробітчан, які їдуть за кордон, аби не померти з голоду самим і прогодувати сім'ю, є багато таких, які хочуть заробити на автомобіль чи квартиру. Дехто відробляє на чужині для навчання дітей. При цьому на зауваження, що за таких умов до вищих навчальних закладів України потрапляє багато випадкових людей, можна знайти одразу кілька аргументів. По-перше, таких людей (себто випадкових) і без того багато. Коли переважна більшість студентів офіційно чи не офіційно платить за навчання -- яка різниця, вчаться вони за гроші батьків-бізнесменів, які мають фірми в Україні, чи за гроші родичів, які важко працюють на чорній роботі за кордоном. По-друге, очевидно, що останній варіант кращий, аніж навчання за хабарі, що їх отримують батьки-чиновники. По-третє, поміж випадкових людей можуть опинитися справді здібні в науці люди, які ніколи б не змогли себе виявити через банальну причину -- відсутність грошей на навчання.\nУрешті-решт, окрім переваг для окремої людини чи сім'ї, можна знайти й позитивні наслідки глобального масштабу. Адже насправді, якби кілька мільйонів громадян України померло з голоду -- держава не могла б не звертати на це уваги. А ще додайте родичів цих людей, працівників турфірм, людей, які напівпідпільно перевозять передачі та гроші, нотаріусів, які оформлюють документи, вчителів іноземної мови (в Італії, наприклад, якщо не знаєш мови принаймні на рівні bongiorna та grazia -- роботу знайти майже неможливо), перекладачів (зауважте, як зростає оплата праці перекладачів з португальської, які ще років із десять тому були практично незадіяними). Схоже на те, що за рахунок імміграції живе чи не половина країни.\nВідтік мізків і не лише\nПроблему імміграція може становити, якщо розглядати її з точки зору розвитку економіки. По-перше, колись її таки потрібні будуть мізки, які тікають з України. А "відтік мізків" має не менші масштаби, аніж увесь міграційний потік. Лише за офіційними даними, протягом останніх десяти років за кордон віддали свої таланти близько 5 тисяч провідних учених. З 1994 року під грантові програми поїхало 30 відсотків кандидатів наук, переважно технічних спеціальностей. Фахівці твердять, що кожного дня Україну залишає один програміст. Окрім того, за неофіційними підрахунками (зрозуміло, про абсолютну точність тут не може бути й мови), кожен четвертий фахівець у галузях ядерної фізики, комп'ютерної техніки тощо (загалом ідеться про тих, хто працює з високими технологіями) потрапив у русло прихованої імміграції -- себто працює в Україні, але виконує замовлення іноземних компаній чи державних структур. Навряд чи треба пояснювати, які це може мати наслідки.\nАле не тільки "відтік мізків" становить проблему. Якщо на початку дев'яностих утікали переважно люди з вищою освітою, то зараз структура імміграції змінилася і більше їде людей без вищої освіти, хоча й переважно з певним фахом. Попри те, зрозуміло, що виїжджають найактивніші, себто люди, які справді хочуть працювати і при тому готові працювати по десять-одинадцять годин на добу з одним вихідним на тиждень, а деколи й на місяць. Уявіть, наскільки ефективніше могли б працювати українські підприємства, якби таким працівникам дати гідну зарплату на Батьківщині...\nНайбільша проблема в тому, що вони не повертаються, чи, радше, для їхнього повернення немає умов. Польське диво, про яке розповідав 1997 року директор "Імміграційного мосту" Андрій Лозинський, оповідаючи про переваги імміграції, в Україні не повторилося. Кілька мільйонів поляків, які повернулися в середині дев'яностих із імміграції й почали вкладати гроші у рідну економіку, приїжджали в Польщу вже після "шокової терапії" з новими умовами -- новим законодавством, новою політичною й економічною культурою, з нормальними податками і нормальними зарплатами. В Україні ж поки що немає куди повертатися -- по суті нічого не змінилося за той час, що заробітчани провели за кордоном. Один мій знайомий, який повернувся з Німеччини з солідною, як для українця, сумою грошей і збирався відкрити власний магазинчик, за три місяці поїхав назад гарувати на будовах. Він уже не міг сприймати як щось нормальне черги під кабінетами чиновників, звичні хабарі, стоси нікому не потрібних папірців, штовханину в маршрутках і хамство, хамство, хамство довкола. Майже всі іммігранти ні психологічно, ні економічно не витримують наших життєвих умов, на які дивляться уже новими очима.\nОкрім економічних і демографічних, масова імміграція створює ще одну проблему, про яку говорять рідше, однак вона в перспективі також може мати глобальні наслідки -- проблема іммігрантських дітей. Досить часто обоє батьків виїжджають, залишаючи дітей на бабцю, дідуся чи доглядальницю. Зрозуміло, що за таких умов говорити про нормальне виховання чи навчання доводиться лише в окремих випадках. І якщо діти старшого віку вже частково сформувалися психологічно, до того ж, потрапляючи у вищі навчальні заклади чи на роботу, мають можливість соціалізуватися, то молодших переважно насправді виховує вулиця. І за кілька років ці сотні тисяч, чи, може, навіть мільйони підлітків, які виросли без батьківського тепла і на вуличних "понятіях", можуть стати справжньою трагедією України. І якщо економіка страждає від імміграції так собі (все одно більшість заробітчан сиділи вдома без роботи), то дітей насправді шкода...\nКолись мене дуже вразив один знайомий, який досить насмішкувато поставився до розповіді Ніни Карпачової про проблеми українських заробітчан за кордоном, особливо до астрономічного числа (5 мільйонів тільки за першу половину 2002 року) тих, хто, за словами омбудсмана, виїхав з України у пошуках кращого життя. Попри всю повагу, було дуже важко сприймати такі слова від людини, яка живе в місті, з якого кожного дня виїжджають автобуси із кількома десятками й навіть сотнями українців, котрі мріють знайти роботу на Заході. Хоча, якщо чесно, це не так уже й незрозуміло -- той, хто звик спілкуватися у закритому колі бізнесменів, "просунутих" науковців і громадських діячів, які живуть з американських ґрантів, хто має можливість їхати за кордон на відпочинок чи якусь конференцію і повертатися на, може, не таке уже й тепле, але достатнє для нормального життя, місце в Україні, хто за меншою нагальністю насущних проблем більше думає про глобальне, -- той міг і не помітити цього потоку заробітчан, які намагаються будь-що вирватися зі звичних українських злиднів чи, принаймні, масштабу цієї людської повені.\nАле той, хто бачить це кожного дня, хто мусить спілкуватися з рідними чи друзями винятково Інтернетом чи SMSами, у кого все менше близьких, які справді близько, сприймати подібні заяви спокійно не може. І мені, може, не було б так сумно від усіх цих цифр, повідомлень про зміни в імміграційному законодавстві тощо, хоч половина моїх друзів мешкає за кордоном, вони не відчувають заробітчанських проблем (принаймні, матеріально) так, як більшість іммігрантів, оскільки поїхали завдяки програмам різноманітних фондів чи університетів -- із оплачуваним навчанням і правом на роботу. Але не кривитиму душею -- особисті мотиви, щоби взятися саме за цю тему, таки були. Адже наштовхнули на ідею написати (чи просто стали останньою краплею) розмови з коханою, яка мало не плаче, коли згадує про свою родину, розкидану по світі. Мати -- в Італії, рідний брат і двоє двоюрідних -- у Португалії, трирідний -- в Ізраїлі, батько -- десь у Штатах. До того -- найкраща подруга ось уже майже рік, як відробляє в Англії борги, в які влізла сім'я, аби оплатити їй та сестрі навчання. При цьому, усі нібито хочуть повернутися, однак найближчим часом цього не має наміру робити ніхто.\nТака ситуація навряд чи є унікальною. Достатньо пройтися будь-яким райцентром на Львівщині й подивитися, у скількох вікнах не світиться світло ввечері. Деколи темними шибами зустрічають цілі поверхи, під'їзди, вулиці. Достатньо розпитати перехожих на вулиці -- одиниці не розкажуть про родичів, друзів, знайомих, які працюють за кордоном, чи навіть про те, як намагалися виїхати самі. І не звертати уваги на це -- принаймні дивно. Тим, кого імміграційна повінь зачепила особисто (незабаром, мабуть, їх буде більшість) хочеться знати, що з їхніми близькими, яким насправді є їхнє життя, як борються з ними імміграційні служби та законодавці західних держав, чи є шанси на те, щоб вони повернулися і чи не варто, натомість, наслідувати їхній приклад. Тим, хто уже вирішив, що поїде, варто було б розповісти, як це зробити з мінімальною можливістю негативних наслідків -- мабуть, кожен наслухався чи начитався про те, як заробітчан "кидають" чи віддають фактично у рабство. Тим, хто імміграцією не цікавився раніше, мабуть, варто звернути увагу на неї і на ті проблеми, які вона за собою тягне. Можливо, тоді ті з них, які мають стосунок до прийняття рішень, краще їх обдумуватимуть.


Радуцький анонсував розширення переліку професій з обовʼязковою вакцинацією - UATV\nРадуцький анонсував розширення переліку професій з обовʼязковою вакцинацією\nГолова комітету з питань здоровʼя нації Михайло Радуцький повідомив, що Міністерство охорони здоровʼя України має намір розширити перелік професій, для яких вакцинація від коронавірусу є обовʼязковою.\nПро це пише UA з посиланням на слова Радуцького.\nДо вже чинного переліку додадуть всіх працівників державних установ, організацій та підприємств, всіх соціальних працівників і співробітників поштових послуг.\nНині обовʼязкова вакцинація потрібна для працівників центральних і територіальних органів виконавчої влади, для працівників місцевих держадміністрацій та їхніх структурних підрозділів, для вчителів, педагогів і всіх, хто залучений до навчального процесу в установах.\nНезгодним загрожує відсторонення від роботи без збереження заробітної плати.\nДо слова, 15 областей країни опинилися в “помаранчевій” зоні. До переліку додалися Київська та Львівська області, проте з нього вийшла Одеська область, яка вже позначена як “жовта”.\nЧитайте також: У “зеленому списку” ЄС Україна залишиться ще на 2 тижні


Білкова дієта є повною протилежністю попередньої - вуглеводної. Вона, швидше за все, потішить тих, хто не уявляє свого життя без м'ясних продуктів. Ще двадцять п'ять років тому професор Апфель-Баун призначав хворим для лікування деяких форм ожиріння режими харчування на основі яєчного альбуміну. Але якщо раніше білкові дієти носили скоріше обмежувальний характер, а люди худнули за рахунок дуже одноманітного раціону, то в даний час раціон білкової дієти включає в себе не тільки білки, а й багато інших поживні речовини.\nДотримуватися білкової дієти досить просто: необхідно відмовитися від жирів і вуглеводів, тобто прибрати з раціону такі продукти, як картопля, зернові, макарони, солодке, борошняне та вершкове масло. Навпаки, рекомендується споживати таку білкову їжу, як пісне м'ясо, риба, яйця, молочні знежирені продукти.\nЗа пару тижнів «сидіння» на білковій дієті можна скинути до восьми кілограмів. Вся справа в тому, що вуглеводи - це джерело глюкози, тобто своєрідне паливо для нашого організму. Отримати його організм може двома шляхами.\nПо-перше, з продуктів харчування, по-другу, з власних запасів. Тому за відсутності в меню вуглеводів і жирів в організму є тільки один вихід: ліквідувати власні запаси жиру. Звідси й таке значне зниження ваги.\nАле так як будь-яка дієта має свої плюси і мінуси, а, на думку фахівців, обмеження у вживанні продуктів тих чи інших груп не дуже сприятливо впливає на організм, постарайтеся зрозуміти, що для вас важливіше, тобто зважте всі плюси та мінуси білкової дієти.\nПлюс білкової дієти в тому, що ви дійсно почнете худнути, не відчуваючи голоду. Білкова їжа цілком здатна забезпечити Ваш організм необхідним паливом. Це відбувається за рахунок того, що білки перетравлюються довше, і якщо ви, наприклад, з'їли на обід шматок м'яса, вам не захочеться перекушувати ніж потрапило до самої вечері.\nДо того ж, на перетравлення білкової їжі витрачається значно більше калорій, ніж на щось легке, як, наприклад, йогурт. Ваше харчування буде відрізнятися різноманітністю - на відміну від деяких обмежених дієт, таких як кефірна або яблучна. Ласунам ця дієта доведеться не до смаку. Можливо, прийшов час вибирати - або солодощі, або гарна фігурка.\nМабуть, головним достоїнством даної дієти, на думку дієтологів, слід вважати те, що ви і після припинення дієти не будете набирати ліпший вагу, якщо, звичайно, у вас не виникне бажання заповнити втрачене пиріжками, булочками, тортиками або спагетті з жирним соусом. При розумній помірності в їжі ви зможете надовго зберегти досягнутий результат.\nТепер - про мінуси. Білкова дієта не збалансована. Ваш організм позбудеться не тільки зайвих кілограмів (що, поза сумнівом, є плюсом), але й вітамінів, мінералів, жирів, які йому необхідні (що плюсом вже не назвеш). Від цього можуть постраждати волосся і шкіра, з'явитися стомлюваність і безсоння.\nЩе один мінус - підвищене навантаження на нирки: чим більше білка, тим інтенсивніше доведеться працювати цього органу, і тим швидше організм втрачає рідину.\nВисновок такий: не варто дотримуватися даної дієти більше двох тижнів. І обов'язково вживайте якомога більше мінеральної води без газу.\nКласичне меню білкової дієти\nсклянку соку tomatnogo;\nсалат з вареної капусти з невеликою кількістю рослинного масла.\nпорція вареної або смаженої риби.\nчорна кава; сухар.\nсалат з капусти та свіжих овочів з рослинною олією;\nпорція риби (вареної або смаженої).\n200 г вареного яловичини.\nчорна кава, сухар.\n1 великий кабачок, підсмажений на рослинність\nсалат зі свіжої капусти з рослинною олією;\n2 яйця (круто);\n200 г яловичини.\n15 г твердого сиру;\n3 великі варені моркви з рослинною олією;\n1 яйце (сире).\nтерта моркву з лимонним соком.\nодна велика риба (смажена або варені).\nсалат з капусти та моркви, 1 / 2 вареної курки.\nчашка тертої моркви з олією.\n200 г вареної яловичини;\nбудь-якої дієти вечерю, крім вечері 3-го дня.\nвелика риба (смажена або відварна);\n3 великі варені моркви с маслом;\n1 великий кабачок, підсмажений на маслі;\nбілкова дієта дієти дієти для швидкого схуднення схуднення як швидко схуднути


Брусовий котедж 6,8 на 10 м з другим світлом - проект «Кондор»\nБрусовий котедж 6,8 на 10 м з другим світлом - «Кондор»\n672 905 грн.\n752 999 грн.\n844 015 грн.\nПроект брусового котеджу з другим світлом «Кондор»\n«Кондор» - це гарний проект брусового котеджу з повністю заскленим головним фасадом. Цей будинок створений для побудови в мальовничих місцях, де-небудь на пагорбі, щоб через величезну панораму відкривався неймовірної краси пейзаж. Гордовито, під стать, птаху, в честь якого названий проект дерев’яного будинку, височить «Кондор» на високому цоколі. Подовжені по вертикалі вікна візуально витягають споруду і надають йому висоти. Мабуть, саме вікна виступають найефектнішим елементом дизайну проекту «Кондор». А чим же нас здивує внутрішнє наповнення котеджу? Давайте подивимося план і розміри будівлі.\nПлан брусового котеджу 6,8х10 м\nПараметри забудови брусового котеджу «Кондор» складають 6,8 м на 10 м. Загальна площа - 136 м2. Як правило, в заміських зрубах такого типу практикується мансардний поверх, але в проекті «Кондор» бачимо практично повноцінний другий поверх з висотою стін не набагато менше , ніж на першому поверсі. Схоже архітектурне рішення ми бачимо в проектах «Стелла» і «Вівальді». Перший поверх брусового котеджу містить великий студійний простір площею 44,1 м2, де можна спланувати кухонну робочу поверхню, виділити зону їдальні і поставити м’який куточок з кріслами. Також перший поверх включає спальню і санвузол. Планування другого поверху складається з однієї просторої кімнати, де можна зробити вітальню для зустрічі друзів і дозвілля в приємній компанії. Проект «Кондор» більше підходить для заміського відпочинку, ніж для постійного проживання. Крім того, він розрахований на сімейну пару без дітей, адже планування включає тільки одну спальню і не включає дитячу кімнату.\nСпоруда брусового котеджу 6,8х10 м за готовим проектом «Кондор»\nЯкщо ви хочете замовити будівництво оригінального брусового котеджу за проектом «Кондор», звертайтеся в наш офіс по роботі з клієнтами, контакти якого ви знайдете у відповідному розділі сайту. Якщо ви захочете доповнити проект відповідно до своїх індивідуальних побажань - наш архітектор адаптує готове рішення під ваші запити, і ви обов’язково отримаєте будинок своєї мрії! Але ми впевнені, що таке оригінальне планування, як в проекті «Кондор», підійде вам без змін, адже воно спеціально створене для відпочинку і споглядання природи. Тут відчувається широта простору, і це роздолля дає можливість в повній мірі відчути повноту життя після тісноти міської квартири.


Як очистити організм від ліків |ЯкПросто\nДля лікування тих чи інших захворювань нерідко доводиться вдаватися до медикаментозним засобам. Однак сприяючи одужанню, вони часто порушують роботу органів і систем. Найбільший удар припадає на нирки і печінку, але деякі препарати впливають на кишечник, кістковий мозок і серце.\n- Посівної овес;\nЧим швидше з організму вийдуть накопичилися за час хвороби і лікування токсини, тим швидше відновиться працездатність, покращиться відтік жовчі, колір обличчя і, як наслідок, загальне самопочуття. Фітотерапія найбільш ефективна в очищенні організму від ліків. З її допомогою протягом місяця можна привести в норму всі органи і системи, постраждалі від впливу медикаментів.\nЗмішайте по столовій ложці посівного вівса, глоду, горобини, шипшини та кореня цикорію. Залийте компоненти півлітра води і на повільному вогні доведіть суміш до кипіння. Зменшіть газ до мінімуму і продовжуйте гріти рідину протягом п’яти хвилин. Накрийте кришкою відвар і дайте йому настоятися 4-5 годин, після чого процідіть його і приберіть в темне прохолодне місце. Пийте по 50 мл цього засобу за півгодини до прийому їжі (3-5 разів на день).\nЗалийте столову ложку насіння льону склянкою холодної води і на малому вогні підігрійте рідина. Після закипання варіть суміш ще 10 хвилин, безперервно помішуючи. Правильно приготовлений відвар повинен бути схожий на кисіль. Процідіть його і вжити протягом години після приготування. Проводьте лікування хоча б 2 рази в день протягом місяця. Відвар прекрасно чистить кров, виводить утворилися від дії ліків токсини з печінки і нормалізує роботу шлунково-кишкового тракту.\nЩоб допомогти організму швидше очиститися від ліків, правильно харчуйтеся. Слідкуйте, щоб у раціоні в достатній кількості присутня клітковина. Вживайте більше свіжих фруктів і овочів, їжте ягоди і зелень. У холодну пору року, коли все перераховане недоступно, пийте соки. Підтримайте свій організм аптечними полівітамінними препаратами, вони поліпшать імунітет і посприяють швидшому виведенню токсинів.


Урочисте святкування випуску 2019 – УКРАЇНСЬКА БАПТИСТСЬКА ТЕОЛОГІЧНА СЕМІНАРІЯ\nУрочисте святкування випуску 2019\nОсь і відбулась та подія, яку всі так чекали! Особливий момент як у житті випускників так і в житті семінарії.\nСвято випуску відбулось 8 червня у Львівській Центральній Церкві ЄХБ «Дім Євангелія». Студенти та їх родичі наповнили залу церкви, утворивши одну велику сім’ю.\nСто вісімдесят два випускники отримали дипломи та сертифікати УБТС! Серед них студенти-бакалаври факультетів «Пасторське служіння», «Організація нових церков», «Музичне служіння», «Християнська освіта», «Жіноче служіння», «Міжнародна місія» а також студенти «Програми розвитку молодих лідерів» та «Молодіжної Біблійної Школи»\nЇхнє навчання продовжується вже за стінами семінарії, але віримо, що цінності БМВ (біблійність, місійність, відповідальність) залишаться цінностями їхнього життя. І їхні помісні церкви будуть зростати через хрещення та учнівство.\nОфіційна частина почалась із виступу музичної групи – випускників програми «Музичне служіння».\nЗі словами до присутніх звернувся ректор семінарії Ярослав Пиж:\n«Служіть людям. В них одна найбільша потреба – вони хочуть бути прийнятими. Вони хочуть мати людину, яка хоче витрачати на них час. Що є мірилом любові? Мірилом любові є той час, який ви витрачаєте на людину. І якщо ви любите когось – ви витрачаєте свій час. Любіть своїх ближніх – ставайте менторами для тих, хто є навколо вас»\nВажливою частиною нашого свята було також слово від запрошених гостей:\nОлег Боднар – старший пресвітер Львівської області церков ЄХБ\n«Закінчилося навчання, тепер що від вас очікується? Щоби те, що ви дізналися, щоб оці знання ви примінили в житті і принесли плід. Від усіх нас Бог чекає цього плоду. І тому бажаю вам,\nщоб Біблійність, любов до Бога виражалася в послусі до Його заповідей і до людей. А любов до людей виражалася в Місійності – щоби ви бажали спасіння для цих людей, які потребують його. І, звичайно, Відповідальність повинна проявитися в тому, що ви будете відповідальними служителями в помісних церквах. І ось тоді коли ви будете жити так, згідно всього, що вас навчено, згідно Слова Божого, ви принесете плід».\nНазаркевич Ярослав – старший пресвітер центральної Львівської церкви\n«Моє побажання: Будьте завжди залежними від Господа. Ми настільки всього багато знаємо і можемо, що залежність від Бога вже є не стільки критично важливою для нас. Без перебування у Господі ми можемо вести досить активну релігійну діяльність, але я хочу, щоб ми пам’ятали, Ісус Христос сказав: (Івана 15:4) «Перебувайте в Мені, а Я в вас! Як та вітка не може вродити плоду сама з себе, коли не позостанеться на виноградині, так і ви, як в Мені перебувати не будете»\nТому, щиро бажаю вам, при всьому набутому, завжди плекайте в собі глибоку залежність від Господа Ісуса Христа.»\nГореньков Денис – директор навчальної програми «Місія в професії», «місія Євразія»\n«Біблія дає нам приклад Бога, який працює і завершує те, що починає. Сьогодні для вас особистий урочистий день – ви завершили свою працю. І Господь закликає вас рухатися далі.\nЯ вірю, що частиною вашої місії в майбутньому може бути допомога іншим у використанні свого розуму для служіння Христу. Допомагайте іншим. Бажаю Божого благословення в цій справі».\nНестерук В’ячеслав – голова духовно- консультаційної ради ВсЦєхб\nІ його яскравий приклад з колесом.\n«Бачили колесо? Ось що я вам хочу побажати:\nКолесо, по перше, має бути насаджене на вісь. Коли воно на осі – воно виконує свою функцію. Знаєте, що має бути віссю? – Господь наш Ісус Христос. В усіх подіях життя задавайте собі запитання: «Я на осі? Тут прославляється Господь, тут він возвеличується, тут духовно зростають? Якщо ні – зійдіть з цієї дороги.\nКолесо ще цінне тим, що і нього 4 спиці і вони мають бути всі рівні. Перша – Слово Боже. Кожний день, як хочеться їсти – Сово Боже. Друге – молитва. Третя спиця – свідоцтво про Ісуса Христа. І четверта – спілкування. Важливо пам’ятати, що всі вони мають бути однакової довжини, тобто мають бути рівні за важливістю для нас – і тоді колесо буде добре виконувати своє призначення. Нехай Господь Благословить!»\nЧас летить швидко, і так важливо будувати те, що не буде тимчасовим, але те, що зостанеться і після нас. Ми вкладали в наших студентів наше бачення, знання, практики, і віримо що вони підуть з ними далі та стануть причиною змін життів інших людей – так змінюватимуться помісні церкви. Бо найбільший потенціал наших церков – саме люди.\nВідео-трансляцію випуску та інші фото шукайте на нашій сторінці у Facebook


В гонитві за дешевими товарами і послугами, ми втрачаємо найголовніше. Ми зовсім забули про почуття щирості і взаємоповаги. Ми завжди чекаємо, що на наш благородний вчинок люди дадуть відповідь схожою вдячністю, а коли цього не відбувається, чомусь ображаємося. Квіткові букети здавна вважалися почесним знаком, ознакою особливої прихильності до людини.\nЗвичайно, кілька століть або тисячоліть тому, доставка квітів суттєво ускладнювалася, зважаючи безлічі причин.\nСьогодні це вже не проблема. Основною проблемою більшості флористичних компаній є створення оригінальних, неймовірно привабливих букетів. На перший погляд обивателя, у створенні букета немає нічого складного. Тільки експерти-квіткарі здатні створити справжній шедевр, використовуючи при цьому лише їм знайомі прийоми, елементи, методи.\nВірите ви в це чи ні, але букет квітів, зібраний з любов'ю, має здатність переносити світле почуття одаровуваному людині. Поки що не доведено, але факт!\nКоли ви в останній раз дарували квіти коханій людині?\nВи щиро вважаєте, що квіти дарують тільки романтики?\nКвіти дарують люди, які цінують своїх близьких, друзів, колег. Наше життя настільки тендітне, що випадку подарувати чудовий квітковий букет може більше не бути. Не втрачайте час, дійте прямо зараз. Не важливо, який привід спровокував вас на цей вчинок: День Народження, Ювілей, 8 березня або просто виникло тимчасове бажання зробити людину трішки щасливішою.\nСвоєчасна доставка квітів - це вже не казка, а реальність. Тільки уявіть, яке почуття подяки випробує людина, що одержала від вас подарунок. Посмішка, сльози розчулення, натхнення. Даруючі людині букетквітів, ви стаєте володарем її емоцій. Не будьте скупим лицарем з крижаним серцем, адже тільки тепло уваги перетворює серце близької вам людини в сяючий факел, який зігріє вас в холодну пору року.\nНаші флористи з любов'ю створять: квіткові композиції в кошиках, оригінальні фігурки з квітів, шикарні весільні букети. Пишним доповненням до букета стануть: аралія, рускус, папороть, Лімоніум, солидаго та інші зелені рослини. Величезна увага приділяється декоративним елементам квіткового букета, а саме упаковці. Доставка квітів, замовлена в нашій компанії, стане для близької вам людини справжнім святом.\nКвітковий букет назавжди залишиться провідною зіркою емоційного благополуччя.\nМи виконуємо найсміливіші бажання!


Чути сміх так само корисно, як і сміятися — Irinin Journal Ukraine\nЧути сміх так само корисно, як і сміятися\nНавчання 02 вересня 2020\t Перегляди: 64\nСміх є важливою частиною спілкування, і різні його форми по-різному сприймаються іншими людьми. Давно не секрет, що сміятися корисно, оскільки сміх дає заряд позитивних емоцій, але виявляється, позитивні емоції відчуває не лише що сміється, але і той, хто його чує.\nКоли ви смієтеся, здається, що весь світ сміється разом з вами. Якщо ваше почуття щире, то в процесі сильно задіяні голосові зв'язки, рот широко відкритий.\nЗгідно з новими дослідженнями люди випробовують дуже позитивні емоційні реакції, коли є свідками того, як хтось починає несподівано сміятися, широко відкривши рот, особливо якщо цей хтось жінка. Відмітно, що сміх з придихом, коли той, що сміється повністю не відриває рота, не викликає настільки сильних позитивних емоцій у оточення.\nФункція сміху глибоко пов'язана з несвідомою формою спілкування між людьми. Вивчаючи усі нюанси видаваних при сміху звуків, учені зрештою, можливо, зможуть створити спеціальні комп'ютерні програми, які імітуватимуть різні форми сміху для різних ситуацій.\nЯ вважаю, що звуки сміху є фундаментальним механізмом для створення і підтримки позитивних взаємовідносин в суспільстві, - говорить Майкл Оурен(Michael Owren), психолог-експериментатор з Університету Штату Джорджія(Georgia State University) в Атланті. Сміх є однією з найважливіших особливостей взаємодії між людьми. Поза сумнівом, він відіграє важливу роль, сприяючи появі позитивних емоцій, але ще не зовсім зрозуміло, яким чином це працює.\nЩоб отримати більше інформації, Оурен і його колеги почали записувати сміх людей під час спілкування і перегляду комедійних роликів. Дослідники враховували тільки сміх, який був викликаний позитивними емоціями, а також розділили приклади по звучанню, коли ті, що сміються тримали рот відкритим і закритим.\nДослідження, що проводяться раніше, в яких аналізувалися емоції слухачів по рухах їх осіб, показали, що люди реагують краще на сміх, при якому той, що сміється видає гучні звуки типу ха-ха-ха, чим на беззвучний сміх, коли той, що сміється затримує дихання і пригнічує звуки. У новому експерименті використовувався сміх тільки із звуком.\nУ експерименті взяло участь 28 людей, яким дали прослухати приблизно 50 уривків із записом людей, що сміються. Учасники експерименту продемонстрували високі позитивні емоції, коли слухали тих, що сміються, які широко відкривали рот. Також з'ясувалося, що саме жіночий сміх викликає більше емоцій у тих, що слухають.\nЗ'ясувалося, що починаючи з раннього дитинства, ми вчимося асоціювати регіт з відкритим ротом з найбільш позитивним досвідом в житті, сказав Оурен. В результаті, якщо ми чуємо сміх, то це викликає у нас позитивні емоції. Ми усі уміємо емоційно реагувати на звуки сміху, які мають різну частоту, і неусвідомлено реагуємо на сміх в різних ситуаціях.\nШимпанзе, наприклад, пихкають під час гри. В той час, коли у наших далеких предків відбувалося формування мови, цілком можливо, що звуки типу пих-пих перетворилися на ха-ха, таким чином, ми стали сміятися.\nСьогодні не можна представити, щоб люди, спілкуючись один з одним, взагалі не сміялися. Сміх грає найважливішу соціальну роль, адже коли ми залишаємося наодинці, ми сміємося в 30 разів рідше, ніж коли ми спілкуємося з іншими. Сміх - це частина людської суті, і це те, що властиво кожному. Попри те, що у нашому світі існують тисячі мов і сотні діалектів, сміються усі однаково.\nЧи уб'ють сонячні промені коронавірус?\nЧи можна побудувати стосунки, якщо ви з чоловіком зовсім різні: історії з життя\nЩо їдять індійські довгожителі? Беремо собі на замітку!\nЛимонно-евкаліптове чищення від паразитів\nЯк загадати бажання на Новий рік, щоб воно збулося?


Що таке мотивація · Чому і як?\nМотивація - це процес, який спонукає людину до дії. Вона визначає активність, стійкість і спрямованість поведінки на задоволення потреб. Це внутрішній стан, стимулюючий людини до досягнення мети і, як наслідок, відновлення рівноваги (як психологічного, так і фізичного), зменшення напруги або його повного зникнення. Розрізняють декілька типів мотивації.\nЗовнішня (або екстрінсівно) мотивація. Обумовлена зовнішніми причинами, стимулює прояв певної поведінки і дій людини. Наприклад, зовнішнім стимулом для продовження діяльності на ненависній роботі можуть бути додаткові заохочення з боку роботодавця (безкоштовне житло, безвідсоткова розстрочка і т. д.). Для започаткування власної справи часто зовнішнім стимулом є можливість отримання великого прибутку.\nНа внутрішній(Або интринсивная) мотивація. На відміну від зовнішньої мотивації, пов'язана з внутрішніми мотивами людини, з вмістом діяльності, спонукає до тієї чи іншої поведінки, вчинку. Наприклад, людину, що рятує потопаючого, спонукає не стимул отримати вигоду (грошову винагороду, заохочення і т. д.), а почуття обов'язку, щире бажання допомогти в біді.\nпозитивна (або позитивна) мотивація. Заснована на позитивний стимулах, спрямованих на підвищення продуктивності, обсягів продажів, ефективності праці та т. д. Позитивними стимулами можуть бути як матеріальна винагорода (бонус, премія і т. д.), так і різні форми похвали (грамота, подяка, можливість побути начальником).\nнегативна (або негативна) мотивація. Формується на негативних стимулах, спонукає до дій лише тим, що людина прагне уникнути неприємної ситуації. Негативними стимулами можуть бути словесне (вербальне) покарання - зауваження, громадський осуд, осуд і т. д.; матеріальні нестатки - грошовий штраф, відмова від надання премій, привілеїв; ізоляція від суспільства - ігнорування, зневага колективу або навіть позбавлення волі; тілесне покарання.\nСтійка мотивація. Вона не вимагає додаткових стимулів, тому що заснована на потребах людини (Я хочу їсти, тому я зараз зайду в магазин і куплю багато їжі).\nНестійка мотивація, яку необхідно постійно стимулювати (я повинна годувати сім'ю, тому я зараз зайду в магазин і куплю багато їжі).\nВальдшнеп: рецепти приготування, особливості та відгуки\nХто такі німфетки і як народився цей термін\nРада 1: Домашнє насильство: змиритися або піти\nОбмірщеніе культури в XVII столітті. Розширення культурних зв'язків з Європою\nВигідні контракти в CS: Go. CS: Go: вигідні контракти обміну


Президентський старт - Європейська Україна\nВона балотується в президенти в умовах, коли поразка поставить хрест не лише на її політичній кар’єрі, але занапастить партію “Батьківщина”, яка буде змушена переорієнтовуватися на нового президента.\nАле не всі згодилися працювати на неї. Багаторічний спічрайтер Віталій Чепинога не захотів повертатися на роботу в “Батьківщину”.\nТимошенко не контролює повноцінно навіть партію “Батьківщина” – об’єднання з “Фронтом змін” Арсенія Яценюка завершилося приходом на керівні посади в регіонах людей, які бачили Тимошенко лише по телевізору та нічим їй не зобов’язані. Таких – щонайменше половина. А напередодні виходу Тимошенко з тюрми зріли плани усунути навіть її тітку Антоніну Ульяхіну з дніпропетровської обласної організації.\nАле головна проблема Тимошенко – не у відмові вертатися тих, хто пішов. Все набагато гірше – ті, хто залишилися, не вірять в її перемогу. Бо звикли говорити мовою соціології, фокус-груп і настроїв у елітах.\nНа початку березня “Батьківщина” замовила дослідження центру Разумкова, яке так і не було оприлюднене. Оскільки отримані цифри вражали.\nНа запитання, що має робити Юлія Тимошенко, 50% опитаних громадян України відповіла – “не балотуватися на посаду президента України і піти з політики”. Ще 20 відсотків порадили Тимошенко відмовитися від участі у виборах президента, але залишатися у активній політиці. Лише 18,5 відсотків підтримали ідею її балотування.\nНавіть у питанні звільнення Тимошенко з тюрми половина опитаних відповіла “не схвалюю” або “мені байдуже”.\n“Вона вважає, що суспільство зараз перебуває в емоційному стані нерівноваги, а за кілька тижнів їй вдасться перетягнути їх на свій бік. Але вона і всі ми стали заручниками обставин – ключовою тезою нашої партії була “свобода для Тимошенко”, а не “президентство для Тимошенко”. Тому люди не ставлять знак рівності між двома цими подіями. А коли слухаєш виступи Тимошенко, то розумієш, що нічого не змінилося. Вона не визнала своїх помилок і продовжує риторику “всі погані, а я – гарна”, – емоційно ділиться враженнями від спілкування з лідером один із її близьких соратників, який не приховує – вийде з “Батьківщини” після висунення Тимошенко в президенти. Бо не хоче загинути під уламками партії, яка неминучо посиплеться в разі поразки лідера.\nЩе більше недовіри між Тимошенко і прем’єр-міністром Арсенієм Яценюком, який формально є головою ради партії “Батьківщина”. Тимошенко прогарантувала йому, що залишить на посаді прем’єр-міністра протягом всієї каденції президента. Тільки от Яценюк не вірить в її шанси – і за посередництва свого фінансиста Миколи Мартиненка веде переговори з Порошенком.\n“Любі друзі” не кидають один одного в біді навіть через десять років.\nПопри статус лідера “Батьківщини”, Тимошенко часто усунута від ухвалення кадрових рішень: квоти на посади заповнюють Турчинов, Яценюк зі своїми соратниками Андрієм Іванчуком та Миколою Мартиненком, Кличко з Віталієм Ковальчуком і Тягнибок з “Пупсом” – депутатом Ігорем Кривецьким.\nСоціолог, наближений до штабу кандидата, описує результати вивчення Порошенка на фокус-групах: “Ми питаємо людей: хіба можна його обирати президентом, адже він мільярдер? А люди кажуть: добре, що мільярдер – значить, красти не буде. Ми питаємо: він розвалив помаранчеву команду разом з Тимошенко в 2005 році. А люди кажуть: ні, це Ющенко розвалив її з Тимошенко, а не Порошенко. Ми кажемо: Порошенко працював у злочинному уряді Януковича! А люди відповідають: значить, хотів виправити ситуацію в країні”.\nПопри високі шанси стати п’ятим президентом України, команда Петра Порошенка залишається загадкою. Він не має своєї фракції в парламенті, хоча заявляє, що може зібрати необхідні три десятки депутатів. Так само неясно, хто представлятиме його на місцях – з відомого, наприклад, на дніпропетровський штаб сватають перебіжчика з “Батьківщини” Андрія Павелка.\nПорошенко є власником партії “Солідарність”, яка існує переважно на папері та не має структур в регіонах. Ця партія – окрема історія. За домовленістю, при створенні “Нашої України” після помаранчевої революції всі засновники мали ліквідувати свої структури. Порошенко заходив у “Нашу Україну” на правах акціонера, але власну партію так і не закрив.\nСпочатку той очолював молодіжне крило Блоку Леоніда Черновецького, потім був радником мера Черновецького, а згодом отримав в “космічній” адміністрації посаду начальника управління у справах сім’ї та молоді.\nДля найближчого оточення Кличка приходить час зрозуміти, що для того, аби почати ліпити з нього другого “Рейгана”, він має, як і кумір, покерувати чимось суттєвим. Адже легендарний американський президент потрапив у Білий дім не зі зйомочного майданчика – перед цим був головою Гільдії кіноакторів та губернатором штату Каліфорнія.\nВласник “Рошену” зможе контролювати Кличка своєю фракцією та посадою секретаря Київради. Ситуація в Києві є сприятливою для Порошенка і тому, що нинішній голова КМДА Володимир Бондаренко входить у парламенті до його неформальної підгрупи, а свої вибори 2012 року проводив за матеріальної підтримки Порошенка.\nУ “Батьківщини” немає свого кандидата на виборах мера Києва, тож Тимошенко пообіцяла цю посаду Юрію Луценку, який розгорнув штаб і навіть, як кажуть джерела, зустрічався з Рінатом Ахметовим, який володіє низкою підприємств, що забезпечують життя столиці. Разом з Луценком кампанію в Києві вестимуть ще один колишній “любий друзь” Олександр Третьяков і колишній начальник штабу Ющенка Роман Безсмертний.\nСергій Тігіпко. Його чекали у парламенти 18-го лютого, а він так і не з’явився. В цей час на Інститутській продовжувати розстрілювати людей\nФактично, ціль донецьких – створити свою окрему Україну на теренах області з правом самостійної зовнішньої політики із Росією. Це випливає з документів Донецького осередку Партії регіонів, які потрапили в розпорядження “Української правди”.\nСам Тігіпко, не дочекавшись підтримки Партії регіоніов, подав документи на висунення – поставивши їх перед вибором, підтримувати його чи ні, та розкритикувавши донецьку команду Ахметова, що керує партією: “До съезда всего два дня, а мы не знаем повестки, никто не видел проектов решений. Мы не знаем, где будет проходить съезд. Вот до чего мы дожились. Нас опять хотят поставить перед фактом принятия нужных кому-то решений. Считаю, сегодня пришло время обновить руководство нашей партии”.\nТак буде доти, доки “донецькі” не виростять заміну Януковичу, яка задовольнятиме Ахметова – якщо Тігіпко не зламає партію на свою користь.


December 29th, 2010 - Наліпки на сонці — LiveJournal\n"Революція згори" чи олігархічний PR-переворот?\nЧитаючи Аристотеля, можна дійти висновку, що "революція згори" є державним переворотом в інтересах олігархів – невеликого кола найбагатших людей, які консолідувалися в боротьбі з кампанією наклепів проти себе та демагогічними закликами до перерозподілу власності. Метою цього олігархічного перевороту є перехід від демократичного до олігархічного політичного устрою.\nБезперечно, народ сам винен у тому, що серед його вождів-"демагогів" найбільший успіх мали ті, хто закликав не до розвитку, а до розправи.\nНизький рівень культури людей підморозив і вбив демократичні паростки, які були засіяні на нашому жорсткому ґрунті іноземними грантодавцями й певний час росли в тепличних умовах, під захистом певних міждержавних домовленостей, з гарантованими кошторисами. Та варто було тим паросткам розквітнути помаранчевим кольором, як налетіла політична сарана й перетворила громадянське суспільство в суцільні об'їдки.\nКоли ж майданчик для "реформ" був угноєний таким нехитрим чином і відданий в оренду команді латифундиста з Міжгір'я на п'ять років, "революціонери згори" замислилися: який би заморський фрукт посадити в нашому городі?\nЯк бачимо, вони прицінюються до реформ Столипіна, Аугусто Піночета, Ден Сяопіна, Михайла Саакашвілі та Лешека Бальцеровича.\nСписок цікавий своєю еклектичністю та неоднозначністю. Тут нема хіба що "великого реформатора" Сталіна. Цікаво, чому?\nВарто докладніше проаналізувати персоналії наведених взірців "революції згори".\nСтаття на УП: http://www.pravda.com.ua/columns/2010/12/29/5729369/


Як обрати стілець? - Блог\nЯк обрати стілець?\nБільшість часу впродовж дня сучасна людина проводить у сидячому положенні. Такий спосіб життя може негативно впливати на самопочуття й загрожувати появою серйозних проблем зі здоров’ям, зокрема порушенням кровообігу, нерівномірним навантаженням на м’язи, болем у спині, викривленням хребта тощо. Крім того, незручні умови під час сидіння в офісі чи вдома можуть впливати на зниження концентрації й підвищення загального рівня втоми. Зважаючи на все це, слід дуже серйозно й уважно підходити до вибору меблів, особливо стільців.\nПро види стільців\nОдним з основних критеріїв вибору меблів цього класу являється м’якість. Стільці класифікують на три категорії:\nПерший тип – це надзвичайно зручні меблі, товщина настилу яких становить 30-50 мм й має пружини. Напівм’які стільці – без пружин й з менш рельєфною поверхнею, а середня товщина настилу – від 20 до 40 мм. Стільці жорсткого типу являються найбільш лаконічними й простими моделями, для виготовлення яких не використовується жодних додаткових матеріалів для утворення настилу. Асортимент жорстких стільців складають переважно моделі з металу, соломи, дерева тощо.\nІснує декілька загальних рекомендацій щодо покупки нових меблів:\n1. Для того, щоб стегна не піддавалось надмірному навантаженню, краще всього обирати стільці з заокругленою облямівкою.\n2. Форму спинки варто підбирати, враховуючи індивідуальні особливості та відчуття зручності. Найкращими вважаються крісла зі спинками, що забезпечують рівномірний розподіл навантаження на хребет.\n3. Надавати перевагу стільцям з м’якою оббивкою з водонепроникних матеріалів. Це дозволить подовжити термін використання меблів й зробить їх більш практичними.\n4. Високий рівень зручності можуть забезпечити стільці з підлокітниками. Важливо аби підлокітники знаходились на рівні, при якому руки розміщувалися б вільно. Якщо лікті будуть впиратись в підлокітники, а плечі будуть підняті, це може призвести до викривлення хребта. Тож слід підбирати стільці такого типу індивідуально.\n5. Якщо це офісний стілець з опорою на коліщатка, то важливо врахувати, що для твердої підлоги коліщатка мають бути м’якими і навпаки для підлоги з м’яким покриттям.\nОнлайн-магазин Брістоль пропонує вашій увазі велике різноманіття меблів від відомих українських виробників. Окрім стільців, столів, комплектів для вітальні, спальні чи дитячої кімнати, а також офісного приміщення або домашнього робочого кабінету на нашому сайті ви можете обрати для себе комфортні матраци, футони, топпери й багато інших корисних та привабливх на вигляд предметів інтер’єру.\nЗа потреби отримати детальну інформацію про товари, бренди, доставку чи способи оплати сміливо звертайтесь за вказаними на нашому сайті номерами чи пишіть на email. Ми ж постараємось надати вам кваліфіковану консультацію у короткі терміни й зробити так, аби співпраця з Брістоль принесла вам лише позитивні враження.


Біологи дізналися, що саме використовують жаби під час стрибка | Expres.online\nБіологи дізналися, що саме використовують жаби під час стрибка\nпублікація: 18:01 18.11.2017\nДослідники з Університету Брауна вивчили динаміку стрибків жаби і з'ясували, завдяки чому вона здатна так далеко стрибати, повідомляє журнал Biology Letters.\nУ ході дослідження науковці вивчили леопардових жаб Rana pipiens, їм були імплантовані в кістки мікроскопічні металеві кульки. Після цього стрибок жаби знімався на камеру з високою роздільною здатністю (500 кадрів у секунду) в рентгенівському діапазоні. Використовуючи дані про пересування кульок, вчені змогли досить точно відтворити механізм стрибка, пише Кореспондент.\nВчені встановили, що під час підготовки до стрибка литкові м'язи жаби скорочуються. При цьому натягується сухожилля plantaris longus. Під час стрибка воно скорочується і вивільняється механічна енергія (вчені назвали цю систему катапультою). Як наслідок, вже на першому етапі стрибка без надшвидкого скорочення м'язів досягається висока кутова швидкість кісток щодо суглоба. Все це забезпечує високу ефективність стрибка.\nЗа словами дослідників, факт, що в стрибках жаби важлива механіка сухожиль, передбачався давно - розрахунки показували, що сумарна енергія роботи всіх м'язів під час стрибка недостатня для забезпечення потрібної дальності (більш ніж у чотири рази менше). В рамках нової роботи дослідникам вдалося не тільки підтвердити гіпотезу на практиці, але прояснити деталі роботи жаб'ячих лап.


1. Назва об'єкта оцінки: нежитлове приміщення адміністративної будівлі, площею 18,0 м2.\nМісцезнаходження об'єкта оцінки: вул. Центральна, 63, село Незнанів, Червоноградський район, Львівська область.\n2. Назва об'єкта оцінки: нежитлове приміщення адміністративної будівлі, площею 20,4 м2.\nМісцезнаходження об'єкта оцінки: вул. Івана Франка, 2, село Старий Добротвір, Червоноградський район, Львівська область.\nНайменування балансоутримувача (замовника) об'єктів оцінки: Добротвірська селищна рада Кам’янка-Бузького району Львівської області.\nМета проведення оцінки: визначення ринкової вартості об’єктів з метою надання їх в оренду.\n- підтвердних документів (заява про участь у конкурсі з відбору суб’єктів оціночної діяльності за встановленою формою (додаток 3); копій документів, передбачених пунктом 8 розділу І Положення про конкурсний відбір суб’єктів оціночної діяльності, затвердженого рішення сьомої сесії Добротвірської селищної ради VIII скликання від 28.05.2021 №6 (за наявності); інформації про претендента (додаток 4)).\nТермін подання конкурсних документацій становить – до 16.08.2021.\nКонкурсна документація подається за адресою: вул. Івана Франка, буд. 20, селище Добротвір, Червоноградський район, Львівська область (поштовий індекс 80411), робочий телефон (03254) 31150, контактна особа – Чукаєва Ольга Володимирівна.\nКонкурс відбудеться 18.08.2021, о 10.00 год. за адресою подання конкурсних документацій.\n07 Серпня, 2021 о 12:17 305


Охтирка ;"Роксолана" Всеукраїнська газета" » Консультація спаціаліста: Декларуємо іноземні доходи >\n«Мій чоловік працює офіційно далекобійником за кордоном. Чи потрібно йому звітувати до податкової інспекції та сплачувати податки?» Олена Корнієнко\nКонсультує головний державний інспектор відділу реєстрації платників та електронних сервісів Ольга Бабич:\n- Якщо громадянин України шляхом тимчасової роботи за кордоном чи в інший спосіб отримує іноземні доходи, що підлягають оподаткуванню, то сума таких доходів включається до його загального річного оподатковуваного доходу. У такому випадку треба подати річну податкову декларацію за наслідками звітного року та сплатити податок на доходи фізичних осіб.\nПри отриманні протягом звітного податкового року доходів з джерел за межами України заповнюється додаток Ф3 до нової форми декларації, де у графі 8 додатка Ф3 до нової форми декларації відображається сума податку на доходи фізичних осіб, нарахованого за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, без врахування сум податків, сплачених за кордоном, що зараховуються в Україні. Зменшення річного податкового зобов’язання на суму податків, сплачених за кордоном, здійснюється в декларації шляхом відображення такої суми у рядку 22 нової форми декларації. Сума військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно за результатами декларування, відображається в рядках 6.2 та 6 додатку Ф3 нової декларації.\nНагадаємо, платник податку може зменшити суму річного податкового зобов’язання на суму податків, сплачених за кордоном. Сплачені суми зараховуються під час розрахунку податків та зборів в Україні. Це можливо за умови, що таке зменшення передбачено міжнародними договорами, згоду на обов’язковість яких надано Верховною Радою України. Суму зменшення платник визначає за зазначеними підставами у річній податковій декларації. Для отримання права на зарахування податків, сплачених за межами України, платник зобов’язаний одержати довідку про суму сплаченого податку, а також про базу та/або об’єкт оподаткування. Така довідка видається державним органом країни, де отримується дохід, уповноваженим справляти цей податок.\nДовідка має бути легалізована консульською установою України у відповідній країні.


МАТЕРІАЛЬНО-ТЕХНІЧНА БАЗА ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ - Конспекти - Виховні\nHome Менеджмент МАТЕРІАЛЬНО-ТЕХНІЧНА БАЗА ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ\nДля розробки оптимальних логістичних транспортних си-стем необхідно розглянути їх окремі елементи. Матеріально-технічна база транспорту включає транспортні засоби (вагони, локомотиви, флот, автомобілі), технічні устрої та спорудження (станції, депо, ван-тажні двори, порти тощо), а також ремонтні підприємства, шляхове господарство, засоби автоматики, телемеханіки та зв’язку.\nДо матеріально-технічної бази залізничного транспорту відно-сять шляхи і шляхове господарство, вагони і вагонне господарст-во, станції, вантажні двори, товарні контори, вантажне і вагове господарство.\nДіяльність вантажних дворів і товарних контор здійснюється за єдиним технологічним процесом. Вантажні двори є особливою части-ною станційної території, на якій знаходяться комплекс будівель і до-роги. Завданням вантажних дворів є приймання, навантажування, роз-вантажування, видача, сортування і тимчасове зберігання вантажів. Будують вантажні двори на станціях, які обслуговують великі населе-ні пункти, де обсяги надходження та відправлення вантажів досить великі, а промисловим, будівельним та торговельним підприємствам економічно невигідно мати залізничні під’їзні шляхи. На вантажному дворі зосереджуються усі основні об’єкти і пристрої комерційного ха-рактеру, що слугують для переробки вантажів (криті і відкриті склади, контейнерні майданчики, сортувальні платформи, май¬данчики для переробки вагових вантажів, будівлі та пристрої для спеціалізованого навантажування і розвантажування вантажів, ваги, вантажно-розван¬тажувальні механізми, службові і технічні приміщення). Останнім ча-сом на залізницях споруджують механізовані вантажні двори, де по-вністю механізовані процеси переробки вантажів та багато допоміжних операцій (відкриття і закриття люків піввагонів).\nВантажні двори будують глухими з паралельним або послідов-ним розміщенням виставочних доріг чи наскрізними з двобічним в’їздом і виїздом. Фронти навантаження і розвантаження різних вантажів на них розміщують, забезпечуючи:\n1) хороший зв’язок з прилеглими промисловими підприємст-вами та населеними пунктами;\n2) найбільш економну технологію маневрених робіт — подан-ня й прибирання вагонів;\n3) потокову схему обслуговування вантажних фронтів авто-транспортом, можливість встановлення автопричепів на ніч; тим-часову стоянку (у разі потреби) для тягачів і автомобілів; вільне встановлення їх для навантажування і розвантажування;\n4) можливість безпосереднього перевантаження з вагонів у ав-томобілі і навпаки з особливою увагою до додержання санітарно-гігієнічних вимог та вимог охорони праці.\nВантажний двір — це складова станції, тому його розташу-вання і розвиток мають відповідати її загальним вимогам. Оста-точну схему розташування складів і доріг на вантажному дворі ви-бирають, порівнявши декілька техніко-економічних її варіантів.\nТоварні контори призначені для оформлення вантажних пере-везень та розрахунків з вантажовідправниками та вантажоодер-жувачами. Територіально їх розміщують біля в’їзду на вантажні двори, що пояснюється характером їх роботи. Щоб прискорити оформлення навантажень і розвантажень, на під’їзних шляхах орга-нізуються спеціальні відділення (філії) товарної контори. У товар¬ній конторі оформляють документи на вантажі, призначені для перевезення; проводять грошові розрахунки за перевезення; стя-гують штрафи та збори; передають інформацію одержувачам про надходження вантажу; здійснюють облік виконання плану пере-везень; приймають замовлення на подання вагонів для наванта-ження; відшукують вантаж і складають комерційні акти та прово-дять інші операції. Нині у відділеннях залізниць створені вузлові розрахункові контори, що виконують основні функції товарних контор усіх станцій. Це дає змогу механізувати та централізувати багато комерційних операцій, широко використовувати ЕОМ.\nТривалість роботи встановлюється такою, щоб можна було якомога краще обслуговувати відправників та одержувачів ван-тажів, а також якнайраціональніше використовувати засоби для перевезення. На великих станціях товарні контори працюють ці-лодобово, а на дрібних — в одну або дві зміни. Вантажний двір має працювати в тому самому режимі, що й товарна станція.\nУ нічний час на вантажному дворі можуть, наприклад, лише ви-давати або тільки приймати вантажі для перевезення. На станці-ях, де організовано централізоване завезення і вивезення ванта-жів автомобільним транспортом загального користування, ван-тажний двір, як правило, працює цілодобово.\nДо рухомого складу залізничного транспорту належать локомо-тиви й вагони. На залізницях України використовують два види тя-ги: тепловозну й електровозну. Вагонний парк складається з прос-тих вагонів, платформ, піввагонів, цистерн, ізотермічних та спеці¬альних вагонів. Найбільше тут піввагонів. Усі вагони за кількістю осей поділяються на чотири-, шести-, й восьмивісні (табл. 5).\nОСНОВНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ДЕЯКИХ ВАНТАЖНИХ\nВАГОНІВ ЗАЛІЗНИЦЬ УКРАЇНИ\nПоказники Піввагон Критий вагон Цистерна Плат-\nйомність 125 90 63 62 120 60 65\n2. Маса тари, т 43,8 37,3 22 22 48 22,8 21,3\n3. Довжина по\nз автопричепами 20 240 16 400 13 920 14 730 21 150 12 020 14 620\n4. Тк тари 0,35 0,41 0,35 0,35 0,4 0,38 0,34\nна 1 м довжини 8,34 7,76 6,1 5,7 7,7 6,0 5,8\n1. Технічний коефіцієнт тари вагонів, який визначають за від-ношенням маси всієї тари вагона до його вантажопідйомності:\nПри зменшенні технічного коефіцієнта тари вагону скорочу-ється обсяг роботи, пов’язаної з перевезенням тари вагонів, зав¬дяки чому зменшуються витрати на транспорт, використання легких сплавів, синтетичних матеріалів, знижується маса тари до 18 т (чотиривісних вагонів) і, відповідно, коефіцієнт тари ва-гону — до 0,288.\n2. Вантажний коефіцієнт тари вагонів визначають через від-ношення маси тари до маси вантажу, навантаженого у вагони. Він відображає використання вантажопідйомності вагонів при переве-зенні відповідних вантажів. Чим вищий цей коефіцієнт, тим менш ефективно використовується вантажопідйомність вагонів:\n3. Коефіцієнт використання вантажопідйомності вагону визна¬чають через відношення маси вантажу, завантаженого у вагон, до вантажопідйомності вагону:\nЦей коефіцієнт залежить від багатьох чинників і насамперед від способів укладання та розміщення вантажу у вагоні, ступеня трам-бування і пресування вантажу та ін. Суттєво впливає на викорис-тання вантажопідйомності вагону об’ємна маса вантажу (т/м3). Чим більше наближається коефіцієнт до одиниці, тим краще використо-вується вантажопідйомність вагону. Якщо коефіцієнт дорівнює одиниці, вантажопідйомність вагона використовується повністю.\n4. Коефіцієнт використання місткості вагону визначають через відношення об’єму, зайнятого вантажем, до повної містко-сті (об’єму) вагону:\nністю. При перевезенні легких вантажів місткість вагону викорис-товується повністю, а вантажопідйомність — частково.\n5. Коефіцієнт питомого об’єму вагону — відношення корис-ного об’єму кузова вагону до його вантажопідйомності. Він відо-бражає розмір корисного об’єму (м3), що припадає на одну тонну вантажопідйомності вагону:\nВеличина цього коефіцієнта в простих чотиривісних ваго-нах — 1,5 м3/т.


Асоціація ІТ України - Стартує конкурс Ukrainian IT Awards 2020!\nUkrainian IT Awards 2020 — найпрестижніший та найбільший в Україні конкурс, який щорічно відзначає професійні успіхи українських ІТ-фахівців в 11 категоріях. Участь у ньому можуть взяти як IT-експерти особисто, так і команди та компанії. Переможців Асоціація “IT Ukraine” оголосить 4 грудня.\nПерелік номінацій Ukrainian IT Awards 2020:\nSoftware Engineering nomination\nQuality Assurance nomination\nIT education nomination\nImpact of the Year nominations\nProduct Management nomination\nBusiness Analysis nomination\nSoftware Architecture nomination\nПрийом заявок на участь в Ukrainian IT Awards 2020 триває з 21 вересня по 1 листопада на сайті конкурсу. Також до 21 вересня ви можете подати заявку і долучитись до складу команди журі.\nВ цьому році конкурс Ukrainian IT Awards зазнав ряд змін, які дозволять нам його масштабувати. Ми розширили можливості для участі більшої кількості конкурсантів — номінацій наразі 11, серед яких з’явились і дві командні. Разом з партнерами зробили редизайн конкурсу та приділили окрему увагу об’єктивності результатів членів, за які відповідатимуть кілька десятків висококваліфікованих журі. Впевнені, що вже 4 грудня ми почуємо нові імена кращих IT-зірок України!.\n— Костянтин Васюк, Виконавчий директор Асоціації “IT Ukraine”\nUkrainian IT Awards 2020 відбувається за підтримки Міністерства цифрової трансформації України.\nЦьогоріч незалежним консультантом з перевірки правильності підрахунку голосів виступає PwC в Україні. Design&Development партнер конкурсу — компанія Sense IT.\nІнформаційні партнери Ukrainian IT Awards 2020: Lviv ІТ Cluster, Kharkiv IT-cluster, IT Dnipro Community, Kyiv IT Cluster, IT cluster Івано-Франківськ, IT Association Vinnytsia, Тернопільський ІТ Кластер, European Business Association, American Chamber of Commerce, 1991 Open Data Incubator, Unit.City, Radartech, BazaIT, Startup Kyiv, IHub, Art of Business Analysis, Project Management Institute, ITVDN, CyberBionic Systematics, LAMPOVOE IT, Wtech, IT Network, Happy Monday, Ukrainian Venture Capital and Private Equity Association (UVCA), Cherkasy IT Cluster, Rivne IT cluster, Business Analysis Community.\nSigma Software стала учасницею Асоціації “IT Ukraine”\nSigma Software — це шведсько-українська компанія з розробки програмного забезпечення та ІТ-консалтингу\nЗапрошуємо IT-бізнеси розповісти про свої КСВ-ініціативи!\nСтартувала робота над підготовкою другого в Україні каталогу ініціатив корпоративної соціальної відповідальності\nIT Ukraine стала партнером міжнародної B2B платформи Clutch\nУ свіжий рейтинг Clutch потрапили 68 українських компаній, 30 з яких є учасниками Асоціації\nАсоціація презентувала результати репутаційного дослідження IT галузі\nДослідження тривало з серпня по грудень 2020 року на платформі DOU, всього в ньому взяли участь 1700 респондентів.


Банкінг по системі «ніпель» - Clip\nДодому Історії банки Банкінг по системі «ніпель»\nНедавно мені знадобилося зробити великий банківський переказ. Здавалося б, що може бути простіше: є карта Ощадбанку, є реквізити одержувача, потрібно виконати безготівковий переказ.\nСпроба номер раз. Інтернет-банк з назвою «Сбербанк-онлайн». Безготівковий переказ хоч і можна зробити, але не більше 500 тисяч рублів на добу, і то тільки через підтвердження всіх даних по телефону, про що тут вже скаржилися. Дивно, роки два тому начебто був ліміт у два рази більше, але, може, пам’ять підводить? Дзвоню в безкоштовну довідку 8-800… Дівчина повідомляє: так, понад 500 тисяч можна перевести тільки через банківського оператора у відділенні банку.\nСпроба номер два. Заходжу у відділення банку. Необхідно взяти номерок, але серед цілей візиту немає підходящих. Розриваюся між «Банківські картки (оформлення)» і «Переклад (готівку)». Вибираю перший варіант і чекаю дзвінка. Чекаю, озвучую завдання дівчині за стійкою і чую у відповідь щось щодо того, що у них програма не дозволяє робити переклад з карти, що у програмі для карт такого пункту немає, а такий пункт є тільки у програмі для роботи з готівкою. Слід пропозицію зняти готівку з картки (понад мільйон), після чого зробити переклад готівкою. Далі з’ясовується, що стандартна MasterCard має ліміт на зняття готівки 150 тисяч в день, а понад ліміту необхідно заплатити 0,5% з суми. Не варто забувати, що ще потрібно сплатити комісію за переказ через банківського оператора, теж якийсь відсоток, але не більше двох тисяч рублів. Разом вже набігає чималенька сума… А в голові б’ється думка: якого дідька я вчора всі готівкові зараховував на картку через банкомат? Тут можна сказати: мовляв, сам дурень. Згоден, але гуляти з такою сумою готівки по місту стрьомно.\nУ оператора народжується думка: може бути, що може придумати консультант, яка краще за всіх в цьому відділенні розбирається у всіх можливостях системи?\nСпроба номер два з половиною. Чекаю, доки звільниться консультант, після чого спантеличує її своєю проблемою. Дівчина думає якийсь час, після чого видає рішення: мені необхідно відкрити стандартний рахунок-ощадкнижку, потім через термінал зробити безвідсотковий переклад зі своєї картки на рахунок ощадкнижки, після чого оператор зможе безпроцентно зняти з ощадкнижки будь-яку необхідну суму і оформити переказ готівки за реквізитами. Місія виконана.\nХочеться задати питання: це що за квест? На елементарну банківську операцію я витратив дві години свого життя, в які входить очікування черги за номерів, консультації, оформлення ощадкнижки, непотрібної мені кредитної карти, від якої не можна відмовитися, і, нарешті, виконання необхідної операції.\nЧому функціональність софта банківських операторів набагато менше, ніж терміналу або інтернет-банку? Навіщо потрібні ці ліміти на операції в інтернет-банку? Чому те ж саме я не можу зробити, наприклад, через термінал? І ще багато інших «чому»… Чому, нарешті, в головному банку країни, уряд якої тримає курс на зниження обороту готівки і перехід до безготівкових операцій, існує проблема з великим безготівковим переказом?\nАбо, може бути, є така функціональність і немає такої проблеми, а просто жоден з восьми працівників відділення банку не знає про цю можливість?\nнаступна статтяДобровільно, а примусово


Відключення світла: які міста на Київщині в середу залишаться без електроенергії?, фото - Погляд\nДо планових відключень слід приготуватися Броварському, Бориспільському, Бучанському та Білоцерківському районам.\n8 грудня чимало населених пунктів у Київській області залишаться без світла. Причина – планові роботи та капітальні ремонти на мережах. Відключення електроенергії можливе з 8:00 до 19:00 години.\nПід ризиком залишитися сьогодні на деякий час без світла наступні вулиці у населених пунктах:\nІрпінь: Чехова, Пушкінська, Українська, Пролетарська, Соборна, М.Рильського, Максима Рильського пров., Піонерська, Університетська, Гагаріна, 2 Український, Київський, 1 Український, О.Кошового, Київська\nГостомель: Незалежності, Дачна, Проїзд 9, Садова, Ірпінська, Сосновий, Окружна, 12-й пров., 11-й пров., Чумацький шлях, 10-й пров., Кулішова, Шкільна, Річна, Шкільний, Лісництво, 14-й пров., 13-й пров., Українська, Річний, Яснополянська, Київська, Щорса, 3-й провулок, Степова, 4-й пров., Л.Українки, 2-й провулок, траса Київ-Ковель\nЗ повним переліком вулиць, де ймовірні відключення електроенергії можна знайомитися за посиланням.\nНагадаємо, Кабмін затвердив проєкт постанови про Велику обхідну дорогу навколо Києва.


Директор НІСД Олександр Литвиненко зустрівся з Надзвичайним та Повноважним Послом Азербайджанської Республіки в Україні Ї.В. пані Ахундовою Ельмірою Гусейн кизи | Національний інститут стратегічних досліджень\n15 жовтня 2020 року директор Національного інституту стратегічних досліджень Олександр Литвиненко зустрівся з Надзвичайним та Повноважним Послом Азербайджанської Республіки в Україні Ї.В. пані Ахундовою Ельмірою Гусейн кизи (H.E. Ms. AKHUNDOVA Elmira Huseyn kizi).\nДиректор Інституту Литвиненко ознайомив пані посла із завданнями та напрямами досліджень НІСД, його історією та структурою.\nСторони обговорили потенціальні можливості налагодження співробітництва між науково-дослідними інституціями Азербайджану і України. Пані посол представила інформацію про створений в Азербайджанській Республіці у 2019 році Центр аналізу і міжнародних відносин (AIR Center) та висловила пропозицію щодо започаткування наукового співробітництва НІСД з азербайджанським Центром аналізу і міжнародних відносин.


додому Дім і затишок Майстер-клас для дітей\nПаперові вироби дуже люблять діти – це доступно, легко, красиво. Можна працювати з картоном, гладкою або гофрованою кольоровим папером, газетами, серветками. Ще один цікавий варіант – яскравий кольоровий журнал. З його сторінок можна робити яскраві і строкаті вироби або заготовки для них, наприклад, трубочки/соломинки.\nУ багатьох гіпермаркетах покупцям пропонуються безкоштовні каталоги продаються за акції товарів.\nЖурнали або окремі сторінки з інформацією про знижки рясніють різнобарвними фотографіями. Актуальні вони тільки тиждень або дві, потім стають марні. Папір в таких виданнях тонка і легко піддається скручуванню.\nДля виробів можуть стати в нагоді соломинки різної довжини і товщини. Тому скручувати трубочки треба відповідно формату майбутньої вироби.\nНайдовша соломинка (44-45 см) виходить при використанні повного розвороту журналу, тобто двох сторінок відразу. Якщо скручувати не дуже туго, то трубочка буде товщі і м’якше. З однієї цілої сторінки журналу виходить соломинка довжиною 33-32 див. Коротку (21-22 см) можна зробити, якщо розрізати таку сторінку поперек на дві частини. Чим коротше соломинка, тим легше її скручувати.\nСкручування паперових соломинок без в’язальних спиць і олівців\nДля виготовлення паперових трубочок можна використовувати товсті і тонкі в’язальні спиці, ручки, олівці, гладкі палички, намотуючи на них різнокольорові аркуші паперу. Так соломинки виходять порожнистими всередині. Але довжини олівця або спиці може не вистачити, і вони загубляться всередині згорнутого рулону. Зробити паперову соломинку можна і без допомоги додаткових предметів. Працювати треба починати з куточка, щоб папір не заминалась, а йшла рівною лінією. Трохи змочивши пальці, потрібно прихопити кут сторінки і, тримаючи її в руках, рівномірно і акуратно згортати. Рухатися треба по діагоналі, прямуючи до протилежного кута.\nІноді трапляються журнали з лощеною папером. Малюнки на них більш яскраві і красиві. Але такі листи буває складніше згорнути, тому що вони ковзають. Якщо папір упирається і погано скручується, її треба зволожити. Сильно мочити не треба, тому що вона може порватися. Досить лист протерти вологою губкою або збризнути водою з пульверизатора. Коли структура паперу трохи порушена, вона легше піддається будь трансформації.\nНе завжди трубочка відразу виходить тугий. Щоб ущільнити скручування і зробити паличку тонше, її досить покатати по столу. Вже готову соломинку потрібно накрити долонею і, з зусиллям, притискаючи до поверхні, прокатати кілька разів в одному напрямку. Можна докручувати трубочку і в руках. Коли вона стане досить тонкою, куточок потрібно зафіксувати, щоб трубочка не розгорнулася. Зручніше це робити маленьким флакончиком клею ПВА з гострим носиком. Економити не слід, краще видавити трохи більше і загорнути залишився куточок. Висихає клей практично відразу, слідів не залишає, тому його надлишки на папері видно не будуть.\nЗ таких різнокольорових соломинок можна робити різні вироби. Скорочуючи їх, згинаючи або розрізаючи на маленькі шматочки, можна придумувати і створювати різні подарункові листівки. Ось такі дитячі шедеври можуть вийти з паперових трубочок.\nКрасиво виглядають соломинки, зібрані букетом у вазі і доповнені іншими елементами декору.\nпопередня статтяОсіння курточка для малюка 3 років гачком\nнаступна статтяКардиган, пов’язані на спицях