8 березня в Україні пройшли акції проти трудової дискримінації і насильства над жінками\nПроти дискримінації та насильства. В Україні пройшли акції за права жінок\n8 березня в честь Міжнародного жіночого дня в ряді міст України пройшли акції, учасники та учасниці яких вимагали рівної оплати праці та ратифікації Стамбульської конвенції, яка дозволяє ефективно запобігати домашнє насильство.\nУ Києві феміністичний марш, який почався на Михайлівській площі і закінчився на Поштовій, зібрав близько тисячі чоловік. На акції було проведено флешмоб «Un violador en tu camino» - в перекладі з іспанського «Насильник на вашому шляху». Ці пісня і танець проти насильства над жінками були вперше виконані в Чилі під час протестів восени минулого року і миттєво став популярним по всьому світу. Жінки виконують танець із зав'язаними очима. Також на марші була колона "відьом" з фіолетовими мітлами, які пообіцяли вимести патріархат з вулиць Києва.\nНа акції були присутні і депутатки Верховної Ради. Зокрема, від партії "Голос". У той же час значна частина учасників і учасниць несли плакати з критикою економічної політики як минулої, таки і нинішньої влади. Наприклад, про те, що "Соціальні урізання - це скорочення медсестер і вчительок" і "Оптимізація" Укрпошти "- це скорочення 3000 жінок". Про те, що економія держави на соціальну сферу в першу чергу б'є по жінках говорили і під час виступів.\nУ Києві паралельно з маршем жінок проходила контракция - "Марш проти абортів" за участю релігійних, консервативних і ультраправих організацій. Учасників розділяв кордон поліції.\nПізніше з'ясувалося, що після акції на декількох учасників і учасниць в центрі міста напали. Постраждалі написали заяву в поліцію. До Подільського райвідділу були доставлені четверо підозрюваних, трьох з них відпустили, а один залишається під арештом до вівторка. За словами однієї зі свідків нападу, відповідальності по суті взяла на себе організація "Традиція і порядок". На telegram-каналі вони заявили про затримання своїх активістів. І, крім того, опублікували фото однієї зі свідків нападу, зроблене без її відома у вестибюлі відділення, підписавши, що затримання відбулося нібито саме за її зверненням.\nМасштабна акція пройшла в Харкові з гаслами "Права жінки - права людини", "Бізнес - це жіноча справа" і перформансом, на якому учасниці у відповідних костюмах тримали плакати про те, що вони "Чи не лялечка", "Не зайка" і "Чи не принцеса ".\nУ Херсоні в центрі міста зібралися під гаслами "Гендер не страшний - страшно насильство", "Кожна має право на повагу" і з вимогами ратифікації Стамбульської конвенції. Їм також протистояла група невідомих, яка намагалася перекрикувати виступаючих.\nУ Полтаві пройшов "марш лагідної фемінізації" з плакатами "Сім'ю руйнує насильство, а не фемінізм", "Я - жінка, і я змінюю світ", "Б'є - значить сяде" та інші.\nАкція до 8 березня відбулася і у Львові. Центром міста кілька сот активістів і активісток пройшли з гаслами "Бунтуй, кохай, права не віддавай!" і "Ні сексизму! Ні капіталізму". На марші також були і соціальні вимоги, наприклад, проти скорочення тубдиспансерів в рамках медреформи. Пізніше стало відомо про напад на кількох учасниць акції. Група чоловіків кинула в дівчат яйця і зникла. Серед постраждалих - Марта Чумало з «Центру «Жіночі перспективи», яка нещодавно виступала співдоповідачкою в ООН про становище жінок в Україні.\nУ Краматорську акцію заборонили. Однак кілька активісток вийшли на одиночній пікет з плакатами "Досить закривати очі на сексуальну експлуатацію жінок і дівчат у військовому конфлікті" і "Вимагаємо ратифікації Стамбульської конвенції".\nТрудова дискримінація і насильство. Яке становище жінок в Україні\nНапередодні березневих акцій про становище жінок в Україні на сесії Комітету з економічних, соціальних і культурних прав в ООН розповіли представниця Міжнародної жіночої ліги за мир і свободу Ніна Потарська і Марта Чумало з організації «Центр« Жіночі перспективи ».\nЗа їх словами, в Україні жінки стикаються з дискримінацією на ринку праці, неможливістю поєднувати батьківські та трудові обов'язки через деградацію інфраструктури, а також з насиллям. Особливо це актуально для регіонів у зоні конфлікту на Донбасі.\nВисокий рівень неофіційного працевлаштування та зловживання гнучким графіком та самозайнятістю є характерними рисами українського ринку праці. Ситуація ще гірша для внутрішньо переміщених жінок, - йдеться у виступі щодо становища жінок в Україні.\nЗа даними експерток, жінки стикаються з дискримінацією на ринку праці через материнство.\nСтереотипний гендерний поділ праці поєднується з відсутністю соціальної інфраструктури. До прикладу, дошкільні заклади в основному зараховують дітей віком від трьох років. Внаслідок цього жінки з дітьми надовго залишаються поза ринком праці. Не існує також належних інспекцій праці для перевірки виконання законодавства щодо забезпечення рівних прав на робочому місці, - йдеться у виступі.\nТакож наголошується, що питання доступності соціальної інфраструктури особливо актуальне для Східних регіонів. А її руйнування внаслідок збройного конфлікту непропорційно позначилося на жінках, які вимушені обирати між роботою та доглядом за дітьми. Також за їх словами, ряд реформ останніх років призвели до звуження доступу до соціальних послуг.\nЦе у свою чергу значно знизило якість життя та безпеку жінок. І сприяло фемінізації бідності. Зокрема, Незалежний експерт ООН з питань зовнішнього боргу, який здійснив візит до України в 2018 році, заявив, що заходи жорсткої економії мали непропорційний вплив на жінок, - наголошують доповідачки.\nКрім того, за їх словами, процес децентралізації спричинив значну передачу відповідальності за фінансування освіти, науки та охорони здоров'я до місцевих бюджетів, більшість з яких мають дуже обмежені фінансові ресурси, особливо в бідніших регіонах, наприклад, регіонах, близьких до зони конфлікту. У доповіді також вказано, що в Україні фактично немає програми соціального житла для внутрішньо переміщених осіб.\nПрактика неофіційних договорів оренди, яка є загальною для України - наприклад, тому, що власники майна хочуть уникнути податку на прибуток від оренди - негативно впливає на ВПО та інших людей у вразливих ситуаціях, оскільки без офіційного договору оренди вони не можуть подати заявку для отримання соціальних виплат, - кажуть доповідачки.\nТакож не забезпечується у достатній мірі психологічної підтримки жінок, що постраждали від конфлікту.\nПотреби вчителів, соціальних працівників та шкільних психологів, які проживають у районах, близьких до конфліктних зон, значною мірою не враховуються. Більшість цих учасників - жінки, - йдеться у доповіді.\nЩодо проблеми домашнього насилля, як вказано у доповіді, у законодавстві відбулися певні зміни, спрямовані на імплементацію положень Стамбульської конвенції. Однак Україна її не ратифікувала через спротив консервативних сил. Також законодавчо було визначено зґвалтування та сексуальне насильство через відсутність згоди.\nВизначення згоди підлягає тлумаченню. Тому необхідні додаткові вказівки для поліції та судів для її ефективної реалізації, - вказують доповідачки, також наголошуючи на недостатню підготовку та слабку гендерну чутливість серед правоохоронців, а також посилення правої риторики.\nНарешті, як вказано у доповіді, значна кількість жінок зазнали сексуального та гендерно зумовленого насильства зі сторони всіх учасників конфлікту на Донбасі.\nПсихологи розповіли, про що мріють українки 50+\nПравила військового обліку для жінок змінять\nУ Міноборони розробили нову редакцію наказу з військового обліку жінок\nУ "Слузі Народу" прокоментували наказ Міноборони про постановку жінок на військовий облік


Страхове забезпечення. Системи страхового забезпечення\nСтрахове забезпечення - система страхового відшкодування шкоди (завданої в результаті настання страхового випадку) життю і здоров'ю застрахованого у вигляді грошових сум, виплачуваних або компенсуються страховиком застрахованому (або особам, які мають на це право)\nУ страховій справі застосовують кілька систем страхування та франшизи.\nУ майновому страхуванні найбільш поширеною є система страхування за дійсною вартістю майна, що визначається як фактична на день підписання договору. За цією системою страхове забезпечення дорівнює величині збитків, тобто має місце повне покриття збитків страхувальника страховиком.\nСтрахування за системою пропорційної відповідальностіпередбачає виплату страхового відшкодування, яке розраховується за формулою. Q = T х S/W, де Q - страхове відшкодування; S - показана вартість; W - вартісна оцінка об'єкта страхування; Т - фактична сума збитку.\nПропорційна система передбачає участь страхувальника у відшкодуванні збитків. Міра повноти відповідальності страховика в покритті збитків застрахованого тим вища, чим менша різниця між вартісною оцінкою об'єкта страхування та страховою сумою. Страхування за системою першого ризику передбачає виплату страхового відшкодування в розмірі збитків, але в межах страхової суми.Під "першим ризиком" у страховій справі розуміють ризик, вартісна оцінка якого не перевищує страхової суми.У разі страхування за цією системою всі збитки в межах страхової суми (перший ризик) відшкодовуються повністю, а збитки, що перевищують страхову суму (другий ризик), страховиком не відшкодовуються зовсім.\nСтрахування за системою "дробової частини" передбачає встановлення двох страхових сум, одна з яких називається показаною вартістю. За показаною вартістю страхувальникові, як правило, відшкодуються збитки від ризику у вигляді дробу або відсотка. Відповідальність страховика за цією системою обмежується розмірами дробу. Отже, страхова сума буде меншою від показаної вартості та її дробової частини. Страхове відшкодування дорівнюватиме збиткам у межах страхової суми.\nЯкщо показана вартість дорівнює дійсній вартості, то система страхування за дробовою частиною тотожна системі страхування за першим ризиком.Якщо показана вартість менша від дійсної вартості, то страхове відшкодування розраховується за формулою\nQ = T х S/W,де Q - страхове відшкодування; S - показана вартість; W - вартісна оцінка об'єкта страхування; Т - фактична сума збитку.\nСтрахування за відновною вартістю означає, що відшкодування страховиком збитків за застрахований за цією системою об'єкт дорівнює ціні нового майна відповідного виду. Знос майна не враховується. Ця система забезпечує повний страховий захист інтересів страхувальника.\nЗ метою підвищення відповідальності страхувальника за дбайливе ставлення до об'єктів страхування в страховій справі практикують розподіл відповідальності між страховиком та страхувальником у покритті збитків.\nФраншиза - звільнення страховика від покриття збитків - передбачена підписаним страховим договором. Вона може бути встановлена у відсотках або в абсолютних розмірах стосовно страхової суми, вартісної оцінки об'єкта або розміру збитків.\nРозрізняють умовну (інтегральну) та безумовну (ексцедентну) франшизи.\nУмовна франшиза звільняє страховика від відповідальності за збитки, які не перевищують установленої франшизи, і зобов'язує його покривати збитки повністю, якщо розмір їх перевищує франшизу.Франшиза називається безумовною тому, що вона (безумовно, незалежно від умов) за будь-яких умов вилучається із зобов'язань страховика, і умовною, оскільки вилучається за умови, що збитки не перевищують встановленої величини франшизи.\n12. Страхова сума: зміст і особливості визначення в майновому, особистому страхуванні, страхуванні відповідальності.\nСтрахова сума – це грошова сума, у межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку; це сума грошових коштів, на яку фактично застраховано майно, життя, здоров’я, відповідальність.\n▪ У майновому страхуванні вона є грошовим вираженням страхового забезпечення, при чому у добровільному страхуванні за бажанням страхувальника її можна встановити нижче страхового забезпечення.\n▪ У добровільному особистому страхуванні ця сума визначається тільки за бажанням страхувальника при укладанні угоди. Її розмір залежить, як правило, від матеріальних можливостей страхувальника.\nПри стахувагні життя страхова сума не обмежується. При страхуванні пенсій, ренти страхова сума представляє собою ту суму, яку буде виплачувати страховик страхувальнику (застрахованому) частками і періодично після певного часу (віку). При обов’язковому страхуванні від нещасних випадків страхова сума встановлюється законодавчо. При добровільному медичному страхуванні страховою сумою є граничний рівень страхового забезпечення, який визначається згідно з переліком і вартістю медичних послуг.\nВ майновому страхуванні страхова сума має відповідати дійсній вартості майна. При страхуванні майна с/г підприємств страхова сума по страхуванню врожаїв становить 70% від їх вартості, тварини приймаються на страхування в сумі не вищій за балансову вартість. Страхова сума по страхуванню автотранспорту визначається на підставі документів, що підтверджують вартість авто. При страхуванні вантажу страхова сума повинна відповідати дійсній вартості.\nСтрахування відповідальностіті. Страховою сумою за договором обов’язкового страхування цивільної відповідальності визначено грошову суму, в межах якої страховик зобов’язаний здійснити виплату третій особі після настання страхового випадку. Страхова сума визначається Кабміном. За ін видами (добровільними) страхування відповідальності страхова сума встановлюється як ліміт покриття збитків страховою компанією.\n17. Страховий збиток: зміст і особливості цього поняття в майновому, особистому страхуванні, в страхуванні відповідальності.\nСтрах. збиток – шкода, нанесена страхувальнику внаслідок страхового випадку. В особистому страхуванні страховий збиток – це витрати на поховання та витрати на лікування страхувальника (застрахованого). В майновому страхуванні – це, при повній загибелі майна, його дійсна вартість; при пошкодженні майна, це різниця між дійсною вартістю майна і вартістю майна, що залишилось (до страхового збитку також відносять витрати на рятування майна); при пошкодженні або загибелі врожаю с/г культур збиток обчислюють, як добуток різниці між вартістю фактично одержаного врожаю і середньою врожайність за останні 5 років з одного га на всю площу посіву; розмір збитку від загибелі тварин – добуток середньої страхової суми за одну голову тварини на кількість загиблих голів; при знищенні основних засобів в с/г розмір збитку визначають з огляду на повну балансову вартість і витрати на рятування за відкиданням вартості залишків. При страхуванні транспортних засобів страховий збиток – це витрати на транспортування пошкодженого засобу, на придбання запасних частин тощо. При страхуванні майна громадян збиток – це розмір дійсної вартості майна з урахуванням залишків (при повному знищенні майна), вартість ремонту (при пошкодженні). В страхуванні відповідальності страховий збиток - цешкода, заподіяна життю, здоров’ю або майну 3-ї особи, витрати за судовим позовом 3-ї особи.\n13. Страхова сума, страховий тариф, страхова премія: сутність і взаємозв`язок цих понять.\nСтрахова сума може збігатися зі страховою вартістю об’єкта. Тоді майно вважається застрахованим за повною його вартістю. А якщо вона нижча за страхову вартість, важливим чинником при визначенні розміру страхового відшкодування є система (вид) страхового забезпечення. Характерною ознакою договорів страхування життя є обов’язкове збільшення розміру страхової суми та (або) розміру страхових виплат на суми (бонуси), які визначаються страховиком один раз на рік.\nРозмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи в разі його зміни.\n25. Класифікація страхування за статусом страхувальника і за статусом страховика.\n• взаємне (товариства взаємного страхування),\n• державне (державні страхові організації).\n15. Страхова франшиза: види, призначення та особливості застосування.\nФраншиза буває двох видів – умовна і безумовна. Умовна або інтегральна (невід’ємна) франшиза – умова звільнення страховика від відповідальності за збиток, що не перевищує розміру встановленої франшизи. Якщо збиток перевищує встановлену франшизу, то страховик зобов’язаний виплатити суму збитку повністю. Умовна франшиза може вноситися до договору страхування за допомогою запису “вільно від F відсотків за страховою сумою” (де F – величина відсотків від страхової суми). Безумовна, або ексцедентна (та, що віднімається) франшиза означає, що страховий збиток за будь-яких умов завжди відшкодовується за відрахуванням встановленого відсотка франшизи.\nБезумовна франшиза може записуватися в договорі страхування таким чином: “вільно від перших F відсотків за страховою сумою” (де F – відсотки від страхової суми, що завжди відраховуються із суми певного страхового збитку, якщо розмір цього збитку перевищує розмір безумовної франшизи). Якщо розмір збитку менше безумовної франшизи, страхова виплата не здійснюється. Франшиза може встановлюватися окремо для частин об’єкту страхування, для кожного виду застрахованої шкоди, для кожного страхового випадку чи сукупно. Франшиза для одного об’єкта страхування визначається за кожним страховим випадком окремо без урахування попереднього значення завданої шкоди, тобто не акумулюється від одного страхового випадку до іншого і не може бути застрахована іншим страховиком (за виключенням деяких випадків страхування дуже дорогих об’єктів - наприклад, засобів повітряного транспорту).Якщо страхова шкода залежить від часу дії наслідків страхового випадку, то франшиза може визначатися у одиницях часу, впродовж яких здійснюється завдання такої шкоди. Крім того, франшиза зменшує вартість страховки, тому що встановлення франшизи можна представити еквівалентом зменшення страхової суми. А ця умова повинна передбачати пропорційне зменшення розміру страхової премії для того, щоб зберегти принцип еквівалентності зобов’язань страховика і страхувальника при незмінності розміру страхового тарифу (розмір останнього є об’єктивним кількісним показником страхового ризику і не залежить від того, чи домовилися страховик і страхувальник про застосування франшизи у договорі страхування, чи ні).Наявність франшизи скорочує кількість дрібних претензій, спрощуючи розрахунки страховика із страхувальником у випадку заподіяння дрібних збитків об’єкту страхування, підтримує стійкість страхових операцій шляхом економії коштів страхового фонду, а також підвищує відповідальність страхувальника за виконання умов договору страхування, що в цілому сприяє оптимізації виконання страхових зобов’язань.\n16. Страхове поле; рівень охоплення страхового поля. Страховий портфель.\nСтрахові поля, страховий портфель, рівень охоплення страхового поля. Страхове поле (Insurance Coverage) - максимальна кількість об'єктів (наприклад, автомобілів, квартир або дачних будівель), яке може бути охоплено страхуванням у певному регіоні чи сфері діяльності. Правильне визначення страхового поля має велике значення для обгрунтованого встановлення планів розвитку окремих видів страхування, перспектив розвитку страхування в цілому. Охоплення страхового поля - це показник рівня розвитку страхування, який вираховується як відношення страхового портфеля до страхового полю, виражене у відсотках. За відсотком охоплення страхового поля встановлюється рівень розвитку даного виду страхування.Страховий портфель - сукупна відповідальність страховика або перестраховика за всіма діючими полісами. Фактичне число застрахованих об'єктів або число договорів страхування, документально підтверджених у справах страховика. Виділяють страховий портфель в цілому по страховій компанії і страховий портфель по галузі або виду страхування. Іншими словами, страхове поле - це найбільше число об'єктів, які можуть бути охоплені страхуванням; страховий портфель - це число застрахованих об'єктів (або договорів страхування), а охоплення страхового поля - показник рівня розвитку страхування.\n19. Класифікація страхування, її значення. Класифікаційні ознаки та їх характеристика.\nСтрахування, як і будь-яка інша сфера діяльності людини, будь-яка інша система знань, потребує внутрішньої структурно-логічної впорядкованості. Без такої впорядкованості неможливо організувати складну справу, виробити методологію наукових досліджень, побудувати навчальний процес.\nОтже, під класифікацією розуміють систему підпорядкованих деякій ознаці понять (класів) у певній галузі знань або діяльності людини, використовувану як засіб для встановлення взаємозв’язків між цими поняттями (класами).\nРозрізняють натуральну класифікацію, коли за ознаку класифікації беруть істотні ознаки понять, що класифікуються (скажімо, класифікація за об’єктами страхування), і штучну класифікацію, коли для неї використовуються несуттєві ознаки (наприклад, класифікація в алфавітному порядку).\nМожна вирізнити найістотніші класифікаційні ознаки, за допомогою яких класифікують страхування і які мають найбільше значення як у теоретичному, так і у практичному розумінні, а саме:\n● історичні ознаки (етапи розвитку страхової справи; час виникнення окремих видів страхування);\n● економічні ознаки (інвестиційна складова договору страхування; рід небезпеки; об’єкт страхування);\n● юридичні ознаки (вимоги міжнародних угод і внутрішнього законодавства; форма організації страховика; форма проведення страхування).\n21. Порівняльна характеристика підгалузей особистого страхування.\nОсновний принцип виділення підгалузей пов'язаний з накопиченням страхової суми. Так, страхування життя об'єднує довгострокові види особистого страхування, які пов'язані з накопиченням страхової суми протягом усього строку страхування. Тому їх ще називають накопичувальними видами. Страхові виплати мають становити повну страхову суму, яка виплачується при настанні таких подій: дожиття до закінчення строку дії договору страхування; смерть застрахованого в період дії договору страхування; досягнення застрахованим певного віку (пенсійного або визначеного договором страхування).\nСтрахування від нещасних випадків об'єднує короткострокові види особистого страхування, за якими обсяг відповідальності передбачає виплату страхової суми або її частини в разі настання таких подій: смерті застрахованого; тимчасової втрати працездатності; встановлення інвалідності. Умовою настання відповідальності є те, щоб ці події були наслідком нещасного випадку.\nМедичне страхування об'єднує види особистого страхування, основним призначенням яких є соціальний захист інтересів громадян у разі втрати здоров'я. Воно пов'язане з компенсацією витрат на оплату медичної допомоги (відвідування лікарів, придбання медикаментів, лікування у стаціонарі тощо).\nСтрахування від нещасних випадків та медичне страхування ще називають ризиковим. Особливістю їх є те, що страхові платежі не повертаються після закінчення дії договору страхування.\n36. Необхідність і сутність ризик-менеджменту.\nРи́зик-ме́неджмент — це система управління ризиками, яка включає в себе стратегію та тактику управління, направлені на досягнення основних бізнес-цілей банку. Ефективний ризик-менеджмент включає:\n• систему управління;\n• систему ідентифікації і вимірювання;\n• систему супроводження (моніторингу та контролю).\nМета ризик-менеджменту у сфері економіки - підвищення конкурентоспроможності господарюючих суб'єктів за допомогою захисту від реалізації чистих ризиків.\nБазовими методами ризик-менеджменту є відмова від ризиків, зниження, передача і ухвалення.\nРизик-інструментарій значно ширший. Він включає політичні, організаційні, правові, економічні, соціальні інструменти, причому ризик-менеджмент як система допускає можливість одночасного застосування декількох методів і інструментів ризик-управління.\nНайбільш часто вживаним інструментом ризик-менеджменту є страхування. Страхування припускає передачу відповідальності за відшкодування передбачуваного збитку сторонній організації (страхової компанії). Прикладами інших інструментів можуть бути відмова від надмірно ризикової діяльності (метод відмови), профілактика або диверсифікація (метод зниження), аутсорсинг витратних ризикових функцій (метод передачі), формування резервів або запасів (метод ухвалення).\n20.Класифікація страхування за об’єктами. Галузі страхування та їх характеристика.\nВажливою з економічного погляду є класифікація за об’єктами страхування, тобто об’єктами, на які спрямовується страховий захист. Закон України «Про страхування» визначає, що об’єктами страхування можуть бути три групи майнових інтересів:\n1) пов’язані з життям, здоров’ям, працездатністю та додатковою пенсією страхувальника або застрахованої особи (особисте страхування);\n2) пов’язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування);\n3) пов’язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди фізичній особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).\nОб’єкт страхування є вирішальним фактором, від якого залежить характер договору страхування і його основні умови: страхова сума, перелік страхових випадків (обсяг страхової відповідальності), страхова премія, франшиза, термін дії договору, винятки, обмеження і т. ін.\n1)Особисте страхування поділяється на три підгалузі. Їх існування пов’язане з різною тривалістю договорів страхування і різними обсягами страхової відповідальності (переліком подій, на випадок яких провадиться страхування). Підгалузями особистого страхування є страхування від нещаснихвипадків, медичне страхування, страхування життя.У рамках цих підгалузей виокремлюються види страхування.\n2) Найдавнішою і традиційно розвиненою галуззю страхування є майнове страхування. Його економічне призначення полягає в компенсації шкоди, заподіяної страхувальнику внаслідок страхового випадку із застрахованим майном. Ідеться як про матеріальні, так і про фінансові збитки.Обсяг відповідальності страховика включає виплату страхового відшкодування страхувальникові в разі пошкодження або знищення матеріальних цінностей, а також у разі втрати страхувальником грошових коштів або неотримання ним запланованого доходу (прибутку) внаслідок страхових випадків, обумовлених договором страхування.\n3) Третя (порівняно нова для вітчизняного страхування) галузь — це страхування відповідальності. Економічне призначення такого страхування полягає в захисті майнових інтересів страхувальника в разі, якщо він завдасть шкоди життю, здоров’ю і майну третьої особи, а також майнових інтересів потерпілої третьої особи. Залежно від виду страхування страхову виплату страховик може здійснювати або на користь страхувальника, або на користь третьої особи, котру визнано постраждалою внаслідок певних дій або бездіяльності страхувальника. Страховою подією при страхуванні відповідальності вважається факт настання відповідальності страхувальника, який може бути встановлений судовими органами або добровільно визнаний самим страхувальником.\n22.Порівняльна характеристика підгалузей особистого страхування.\nОсобисте страхування поділяється на три підгалузі. Їх існування пов’язане з різною тривалістю договорів страхування і різними обсягами страхової відповідальності (переліком подій, на випадок яких провадиться страхування). Підгалузями особистого страхування є страхування від нещаснихвипадків, медичне страхування, страхування життя.У рамках цих підгалузей виокремлюються види страхування.\nСтрахування від нещасних випадків об’єднує короткострокові (як правило, до одного року) види особистого страхування. Обсяг відповідальності за видами, які входять до цієї підгалузі, передбачає виплату страхової суми або її частини в такому разі: а) смерті застрахованого; б) постійної втрати ним здоров’я (встановлення інвалідності); в) тимчасової непрацездатності. Необхідна умова настання відповідальності страховика — щоб перелічені події були наслідком нещасного випадку, передбаченого договором страхування. Під нещасним випадком розуміють раптову, короткочасну, непередбачувану та незалежну від волі страхувальника (застрахованої особи) подію, що може призвести до травматичного пошкодження, каліцтва або іншого розладу здоров’я застрахованої особи.Страхувальником може бути як фізична, так і юридична особа (наприклад, підприємство, яке страхує своїх працівників), а застрахованим — лише фізична особа. Якщо особа укладає договір страхування власного життя і здоров’я, то вона одночасно є страхувальником і застрахованим. При укладанні договору страхування життя і здоров’я іншої особи (наприклад, дитини) застрахованою буде саме ця особа, а страхувальником — особа, що уклала договір і сплачує внески. Страхування від нещасних випадків в Україні провадиться як у добровільній, так і в обов’язковій формі. Конкретними видами страхування в цій підгалузі є, наприклад, індивідуальне страхування від нещасних випадків, колективне страхування працівників за рахунок коштів підприємств і організацій, страхування туристів, пасажирів, дітей, окремих категорій працівників, чия робота пов’язана з особливою небезпекою для життя і здоров’я, та інші такі види.\nДруга підгалузь особистого страхування — медичне страхування. Медичне страхування як самостійна підгалузь особистого страхування об’єднує всі види страхування, пов’язані з відшкодуванням витрат страхувальника у зв’язку із захворюванням і необхідністю лікування.Особливістю цієї підгалузі є наявність тут як довгострокових, так і короткострокових видів страхування. До довгострокових видів медичного страхування належить, наприклад, безперервне страхування здоров’я, договір про яке страхувальник може укласти на невизначений період.Прикладом короткострокових видів медичного страхування є страхування здоров’я на випадок хвороби, медичне страхування туристів, що від’їжджають за кордон, страхування на період вагітності та пологів тощо.Ще одна особливість медичного страхування — це те, що страхова виплата може здійснюватися страховиком двома способами: по-перше, безпосередньо страхувальникові (застрахованому) у вигляді повної страхової суми або її частки; по-друге, у вигляді оплати медичній установі вартості лікування застрахованого (включаючи плату за перебування в стаціонарі, фізіотерапевтичні процедури, консультації провідних фахівців, витрати на придбання ліків і т. ін.).\nТак само, як і в разі страхування від нещасних випадків, страхувальниками тут можуть бути і фізичні і юридичні особи; страхувальник і застрахований можуть поєднуватися в одній і тій самій особі.\nМедичне страхування може здійснюватися як у добровільній, так і в обов’язковій формі.\nТретя підгалузь особистого страхування — страхування життя. Ця підгалузь об’єднує довгострокові види особистого страхування, обсяг відповідальності за якими, згідно з чинним законодавством України, передбачає одноразову або розстрочену виплату страхової суми в разі: а) смерті застрахованої особи в період дії договору страхування (або рішення суду про оголошення застрахованої особи померлою); б) дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування; в) досягнення застрахованою особою певного віку: пенсійного (пенсійне страхування) або віку, визначеного договором страхування; г) настання події в житті застрахованої особи, яка обумовлена у договорі страхування (укладання шлюбу, народження дитини, вступ до навчального закладу тощо).\nСтрахування життя має ту особливість, що всі види страхування, які входять до цієї підгалузі, провадяться тільки в добровільній формі.\n22. Страхування життя і загальне страхування: порівняльна характеристика.\nНайважливішою економічною ознакою для класифікації страхування є наявність або відсутність у договорі страхування інвестиційної складової. З огляду на це у світовій практиці всю сукупність страхових послуг поділяють на дві великі групи.\nПерша группа «Life assurance» — «страхування життя». Хоча не обов’язково, щоб у конкретному виді страхування йшлося саме про страхування життя. Прикладом подібних договорів є договори індивідуального страхування життя, страхування дітей до повноліття і вступу в шлюб, страхування додаткової пенсії тощо. Оскільки за договорами страхування життя відповідальність страховика настає або в разі смерті застрахованої особи, або в разі дожиття нею до заздалегідь обумовленої договором події, то зрозуміло, що за будь-яких обставин внесені кошти повернуться застрахованій особі або її правонаступникам, причому, як правило, — з певними відсотками. Тобто внески за договорами страхування життя мають для страхувальника яскраво виражений характер інвестиції.Безперечне і повне повернення страхувальникові (застрахованому, його правонаступникам) внесеної суми премій плюс додатковий дохід у вигляді відсотків річних саме і означає ту інвестиційну складову, якою вирізняються договори страхування життя і якої немає в інших договорах страхування.\nДруга група договорів — це ті договори, які обслуговують потреби виключно у страховому захисті, не торкаючись інвестиційних інтересів страхувальників. Вони об’єднуються поняттям «Non-life», або «General insurance» — «не-життя», або «загальне страхування». В українській практиці, термін «не-життя», як правило, не вживається; зазвичай у такому разі вживають термін «ризиковані види страхування», або «види страхування інші, ніж життя», або ж «загальні види страхування».\nЗагальне страхування включає всі ті види страхування, які не підпадають під ознаки договорів страхування життя. Договори загального страхування є короткостроковими. Стандартний термін їх дії — рік (саме з огляду на цей термін обчислюють страхові тарифи для більшості видів загального страхування). страхові премії порівняно з договорами страхування життя мають зовсім інший економічний зміст. Вони, як правило, сплачуються одноразово і становлять невеличкий відсоток від страхової суми. Вони не нагромаджуються, не розглядаються страхувальниками як інвестовані кошти і не повертаються страхувальникам по закінченні дії договору страхування. Договори загального страхування, таким чином, призначені лише для забезпечення компенсації збитків внаслідок страхових подій.\nКласифікація з виокремленням двох зазначених груп, незважаючи на зовнішню простоту, має дуже велике значення і глибокий зміст.\n23. Форми проведення страхування та їх особливості.\nНайважливіша класифікаційна ознака у страхуванні — форма проведення. За цією ознакою страхування поділяється на добровільне й обов’язкове.\nОбов’язкове: 1)страхування спортсменів вищих категорій, 2)особисте страхування від нещасних на транспорті, 3)авіаційне страхування цивільної авіації, 4) страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, 5) страхування засобів водного траспорту, 6) страхування цивільної відповідальності оператора ядерної установки за шкоду, яка може бути заподяана внаслідок ядерного інциденту, 7) страхування обєктів космічної діяльності, 8) інші види згідно ст. 7 ЗУ «Про страхування»\nДобровільне: 1)страхування життя, 2) страхування від нещасних випадків, 3) медичне страхування (безперервне страхування здоровя), 4) страхування здоровя на випадок хвороби, 5) страхування залізничного транспорту, 6) страхування наземного транспорту(крім залізничного), 7) страхування вантажів та багажу, 8) страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ, 9) страхування інвестицій, 10) страхування фінансових рихиків тощо\nВ обов’язковому страхуванні — інша справа. Тут страхові відносини виникають згідно із законом, а страхування здійснюється на підставі відповідних законодавчих актів, якими передбачено перелік об’єктів, що підлягають страхуванню; перелік страхових подій, винятки з них; максимальні страхові тарифи; страхові суми; рівень страхового забезпечення та інші суттєві моменти. Право на здійснення обов’язкових видів страхування може отримати будь-який страховик, якщо він має відповідну ліцензію. Тому обов’язкова форма страхування найбільш поширена у страхуванні відповідальності, а конкретніше — у страхуванні відповідальності власників джерел підвищеної небезпеки. А особисте і майнове страхування провадяться, як правило, у добровільній формі.\n35. Оцінка страховиком ризику і визначення доцільності його страхування.\nСтраховик, на відміну від поручителя, беручи на себе зобов'язання за ризиками, має змогу вирівняти їх перерозподілом між багатьма суб'єктами. Вирівнювання ризиків за допомогою страхового механізму має ту перевагу, що воно здійснюється не лише в часі, а й у просторі, тобто серед суб'єктів певного середовища. Проте вирівнювання можна застосувати лише щодо певної категорії ризиків. Це, як правило, чисті ризики, котрі відповідають розглянутим далі критеріям.\n1. Критерій цілковитої випадковості. Це означає, що подія, яка є причиною збитків, має бути надзвичайною, а величина збитку — непередбачуваною.\n3. Критерій оцінюваності у грошових одиницях. Оскільки страхування базується на формуванні фондів грошових коштів, то потреби, які виникають при обслуговуванні ризиків, повинні мати вартісну, грошову оцінку.\n5. Критерій величини. Найбільш страхувальними як із погляду обсягу збитків, так і імовірності їх настання є середні ризики.\nОтже, згідно із завданнями, які виконуються у процесі менеджменту ризиками, такий менеджмент слід сприймати як процес вибору оптимальної, тобто економічно найбільш ефективної структури інструментів впливу на ризики та їх наслідки.\n24. Класифікація страхування в Україні для цілей ліцензування (з урахуванням міжнародного досвіду).\nЗгідно з директивами ЄС країни-члени цієї організації використовують класифікацію, яка встановлює 7 класів довгострокового страхування (життя і пенсій) і 18 класів загального страхування.\nДовгострокове страхування (страхування життя і пенсій)\nКлас І. Страхування життя і щорічної ренти (ануїтетів).\nКлас III. Зв'язане довгострокове страхування життя. Клас IV. Безперервне страхування здоров'я. Клас V. Тонтіни.\nКлас VI. Страхування виплати капіталу. Клас VII. Страхування пенсій.\nЗагальні види страхування\nКлас 7 Страхування вантажів (товарів у дорозі).\nЗгідно з цією класифікацією в багатьох країнах ліцензується страхова діяльність.\nЗгідно з вимогами внутрішнього законодавства Українивиділяють такі види страхування:\n4. Страхування здоров'я на випадок хвороби.\n5. Страхування залізничного транспорту.\n6. Страхування наземного транспорту (крім залізничного).\n7. Страхування повітряного транспорту.\n8. Страхування водного транспорту (морського, внутрішнього водного транспорту та інших видів водного транс порту).\n9. Страхування вантажів та багажу.\n10. Страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ.\n11. Страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника).\n12. Страхування відповідальності власників повітряного транспорту (включаючи відповідальність перевізника).\n13. Страхування відповідальності власників водного транспорту (включаючи відповідальність перевізника).\n14. Страхування відповідальності перед третіми особами (іншої, ніж передбачена видами 11, 12, ІЗ).\n15. Страхування кредитів.\n16. Страхування інвестицій.\n17. Страхування фінансових ризиків.\n18. Страхування судових витрат.\n19. Страхування виданих гарантій (поручительств) та прийнятих гарантій.\n20. Страхування майна (відмінного від того, що передбачене видами 5—10).\nСаме цю класифікацію використовують для ліцензування страхової діяльності.\n26. Обов'язкове страхування в Україні: призначення і види (крім соціального страхування).\nВ обов'язковому страхуванні страхові відносини виникають згідно із законом. Принцип обов'язковості однаково поширюється і на страхувальника, і на страховика. Перший має обов'язково застрахувати передбачений законодавством об'єкт, а другий не в праві відмовити йому в цьому. При обов’язковому страхуванні також необхідно укладати договір.\nСеред видів обов'язкового страхування виділяють державне страхування, здійснювати яке має право лише Національна акціонерна страхова компанія “Оранта”. Державне обов'язкове страхування проводиться за рахунок коштів бюджету і поширюється, здебільшого, на державних службовців, робота яких пов'язана з підвищеною небезпекою для їхнього життя й здоров'я.\nЗгідно з Законом України «Про страхування» до складу обов'язкового страхування віднесено:\n• державне особисте страхування військовослужбовців і військовозобов'язаних, призваних на збори;\n• державне особисте страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ;\n• державне обов'язкове особисте страхування медичних і фармацевтичних працівників на випадок інфікування вірусом імунодефіциту людини при виконанні ними службових обов'язків;\n• державне особисте страхування працівників митних органів;\n• державне особисте страхування працівників прокуратури;\n• державне страхування життя і здоров'я народних депутатів;\n• державне особисте страхування службових осіб державної контрольно-ревізійної служби України;\n• державне особисте страхування службових осіб державних податкових інспекцій;\n• державне обов'язкове страхування службових осіб державних органів у справах захисту прав споживачів;\n• особисте страхування працівників відомчої та сільської пожежної охорони і членів добровільних пожежних дружин (команд);\n• державне страхування посадових осіб інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю;\n• державне страхування спортсменів вищих категорій;\n• державне страхування працівників державної лісової охорони;\n• страхування життя і здоров'я спеціалістів ветеринарної медицини;\n• страхування життя І здоров'я суддів;\n• державне страхування донорів крові та (або) її компонентів;\n• особисте страхування від нещасних випадків на транспорті;\n• страхування членів екіпажу та авіаційного персоналу;\n• страхування працівників замовника авіаційних робіт, осіб, пов'язаних із забезпеченням технологічного процесу при виконанні авіаційних робіт, та пасажирів, які перевозяться за заявкою замовника без придбання квитків;\n• страхування ризикових професій народного господарства від нещасних випадків;\n• страхування відповідальності повітряного перевізника І виконавця повітряних робіт щодо відшкодування збитків, заподіяних пасажирам, багажу, пошті, вантажу;\n• страхування відповідальності експлуатанта повітряного судна за збитки, які можуть бути завдані ним при виконанні авіаційних робіт;\n• страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів;\n• страхування авіаційних суден;\n• обов'язкове страхування врожаю сільськогосподарських культур і багаторічних насаджень у державних сільськогосподарських підприємствах;\n• страхування цивільної відповідальності оператора ядерної установки за шкоду, яка може бути заподіяна внаслідок ядерного інциденту.\n27. Історичні передумови виникнення страхування. Первинні форми страхового захисту.\nСтрахування як економічне явище має глибоке коріння, що сягає в давнину тисячоліть. З давніх-давен у людей виникала потреба у відшкодуванні чи розподілі збитків серед широкого загалу. Особливо гостро ця проблема виявилась у торговців у зв'язку з тим, що їхня діяльність була особливо ризиковою, об'єктивно зумовлювалась природними та соціально-етнічними чинниками. Для відшкодування хоча б частини втрат від нещасного випадку чи розбійницького нападу учасники торгового каравану укладали разові угоди, якими передбачалася спільна відповідальність за збитки, яких зазнавав будь-хто з його учасників. Це могли бути втрати товару, пов'язані з крадіжкою, знищенням чи псуванням його грабіжниками, або втрати, пов'язані з завданням шкоди, зникненням чи знищенням транспортного засобу (на морі - кораблі, на суші - в'ючні тварини). Конкретні приклади таких угод відображені в законах вавилонського царя Хаммурапі, тобто ще за дві тисячі років до нашої ери.\nПотреба у страховому захисті стає особливо відчутною під час здійснення морської торгівлі. Небезпека мореплавства (стихія на морі, недосконалість навігаційної техніки, зіткнення кораблів, піратські набіги, екзотичні хвороби, епідемії) вимагала пошуку дієвих механізмів захисту. Тому вже у стародавньому світі укладались угоди між судовласниками і купцями, між піратами та купцями щодо розподілу доходів та втрат від торговельної діяльності1.\nРозвиток торгівлі об'єктивно зумовлює необхідність, з одного боку, нагромадження певного обсягу капіталу, а з іншого - надійного захисту від можливих втрат. Потреба в значних коштах спонукала покупців звертатись за кредитом, для отримання якого необхідні були гарантії щодо його вчасного повернення. Отже, як той, хто надавав позику, так і той, хто її отримував, вимушені були страхувати свої капітали. Відкриття нових морських торгових шляхів та пожвавлення торговельних зв'язків між країнами вимагало з одного боку, великих коштів, а з іншого - було вкрай небезпечним (недостатній технічний рівень суднобудування, недосконала навігаційна техніка, невивчені морські шляхи, наявність піратів, корсарів, рейдерів). Усе це зумовило пошук нових форм нагромадження капіталів та їх дієвого захисту, компенсації можливих втрат за рахунок розпорошення збитків.\nОсобливості первинних форм страхового захисту полягають у тому, що:\nпо-перше, вони не передбачають попереднього нагромадження грошових засобів для відшкодування вірогідних збитків;\nпо-друге, вони зобов'язують відшкодовувати збитки спільно у порядку їх розподілу між певною спільнотою, збираючи грошові засоби після настання небезпеки та оцінки збитків, спричинених нею.\n28. Основні етапи розвитку страхування та їх характеристика.\nРезультати аналізу історичних та літературних джерел свідчить, що у своєму розвитку страхування пройшло три етапи:\n· 1 етап – античне страхування, яке виникло за 2 тисячоліття до н.е. в Древній Греції, Єгипті, Древньому Римі, Індії;\n· II етап - середньовічне (гільдійсько-цехове) страхування ( Х - XIV ст.);\n· III етап - страхування в эпоху капіталізму ( XIV ст. - до нашого часу).\nОсновними формами організації античного страхування були: взаємне страхування та страхування на основі регулярних платежів.\nТаким чином, античне страхування проявлялося у таких формах:\n· Взаємного страхування;\n· Страхування на основі регулярних внесків;\n· Появи застережень о невиплаті страхових сум членам колегій, спілок за яких то причин (несвоєчасна сплата страхових внесків, самогубства та інш.)\nСередньовічне страхування набуло широкого розповсюдження в Англіі ( Х - XI ст.), Німеччинні ( XI - XII ст.), Даніі (XII ст.) в купецьких гільдіях та ремісничих цехах. Середньовічне страхування порівняно з античним відрізнялось, широким страховим забезпеченням. Перелік страхових випадків, які сформувалися в результаті конкретизаціі страхової взаємодопомоги, охоплював майже всі їх види, які властиві сучасному майновому та особовому страхуванню. Слід також відмітити, що у цей період формується поділ страхування на майнове та особисте. Майнове страхування було покликане відшкодовувати збитки, що виникали внаслідок стихійного лиха, пограбування, а також банкрутства (розорення) члена гільдії незалежно від причини. Особисте страхування передбачало грошові виплати в разі смерті, хвороби, каліцтва тощо.\nСтрахування в епоху капіталізму набувае комерційного характеру. Специфічною ознакого буржуазного страхування є його цілеспрямування на отримання прибутку. Страхування перетворюється в звичайне комерційне підприємство.\nПеріодизація буржуазного страхування грунтується на періодизації етапів розвитку капіталістичного способу виробництва.\n· Перший етап ( XIV - XVII ст.) відповідає періоду первиного нагромадження капіталу;\n· Другий (XVII - XIX ст.) - періоду вільного підприемництва;\n· Третій (XX - XXI ст.) - періоду монополістичного капіталізму\nВ цілому на початку 60-х років XVIII ст. на Заході налічувалося близько 100 видів майнового та особистого страхування. Так в 1706 р. було створено перше товариство страхування життя.\nВ XIX ст. провідне місце займають страхові об'єднання типу картелю та концернів.\nУ третє тисячоліття страхування ввійшло як одна з найбільш розвинених i ефективних сфер діяльності.\nПочаток 90-х років в Україні ознаменувався значними політичними та економічними змінами. Позитивних змін зазнає і страхування — було скасовано державну монополію у цій сфері. Виникли нові страхові компанії, почав формуватися страховий ринок, який поступово стає невід'ємною складовою нового господарського механізму.\n29. Розвиток страхування в стародавньому світі та в епоху Середньовіччя.\nІдея страхування виникла в Стародавньому Римі та Вавилоні. Окремі елементи страхування були відомі за тисячі років до нашої ери: в третьому тисячолітті до нашої ери на території теперішнього Іраку торгівцям видавали суми грошей у формі позики або створювалась «спільна каса» для захисту їхніх інтересів на випадок утрати вантажу під час перевезення. Закони вавилонського царя Хаммурапі (1792 – 1750 рр. до н.е.) вимагали укладення угоди між учасниками торговельного каравану про спільне покриття збитків у разі, наприклад, нападу на когось із них розбійників чи ще якоїсь іншої несподіваної пригоди. Така практика вдосконалювалася й поширювалася на інші землі. Так поступово формувалася свідомість про доцільність застосування страхування спочатку під час перевезення вантажів, а згодом і в інших сферах діяльності та життя людей.\nАнтичне страхування відрізнялось замкненим розподілом збитку між учасниками об’єднання, основною формою страхування була страхова взаємодопомога, не існувало страхового фонду, була відсутня диференціація страхових випадків.\nСтрахування в Стародавньому Римі – з’являються професійні союзи та колегії, які надають допомогу по хворобі та каліцтву; стихійні лиха та нещасні випадки диференціювалися. Поширеним було взаємне страхування ритуальних витрат. Незаможні римляни накопичували потрібні гроші у професійних колегіях і спілках. Цільове використання коштів забезпечувалося правовими гарантіями. Лише особа, зазначена в заповіті, могла отримати належні кошти і витратити їх на ритуальні заходи, пов'язані з похоронами заповідача.\nСтрахування в Середньовіччі поступово поширювалося й на інші ризики. Воно здійснювалось через гільдії (братства) та цехи. Згодом гільдії почали спеціалізуватися за окремими професіями. Страхові внески вносяться щомісячно, створюється страховий. фонд, страхування поділилось на особисте та майнове..\n34. Основні характеристики ризику, придатного для страхування.\nЗгідно з Законом України “Про страхування ”ризик – це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки імовірності і випадковості настання.\nКрім таких характеристик як імовірність та випадковість ризик у страхуванні повинен характеризуватися також тим, що існує можливість його настання. Саме виходячи з цього, ризик включається в обсяг відповідальності страховика при страхуванні певного об’єкта.\nРизик з точки зору здатності людини впливати на нього повинен бути об’єктивним, тобто незалежним від волі людини.\nЗ точки зору можливості вартісної оцінки ризик має бути матеріальним, тобто мати вартісну оцінку.\nЗ точки зору широти охоплення за наслідками ризик має бути здебільшого специфічним, тобто таким, що в своїй більшості пов’язаний із причинами і наслідками людської діяльності, на відміну від фундаментальних ризиків, які виникають через непідвладні людям причини, а їх наслідки відчуваються великою кількість людей (н-д, землетруси).\nЗ точки зору можливих наслідків ризик повинен бути чистим, тобто таким, що має тільки негативні наслідки, на відміну від спекулятивних ризиків, наслідком яких може стати виграш (н-д, лотерея).\nТаким чином, страховий ризик повинен характеризуватися такими ознаками:\n• специфічний (не повинен носити катастрофічний характер)\n• повинен підпорядковуватися закону великих чисел.\n38. Специфіка ризиків у майновому страхуванні.\nЕкономічне призначення майнового страхування полягає в компенсації шкоди, заподіяної страхувальнику внаслідок страхового випадку із застрахованим майном.\nОсобливістю цієї галузі є те, що в основу визначення страхової суми за договорами майнового страхування покладено дійсну вартість страхованих об'єктів. У разі страхування майна не на повну вартість збитки при настанні страхової події, як правило, також не відшкодовуються в повному обсязі.\nРозмір відшкодування залежить від системи страхового забезпечення. Існують такі системи страхового забезпечення:\n▪ Система пропорційного страхового забезпечення, за якої страхувальнику відшкодовується не вся сума збитку, а лише стільки відсотків, на скільки було застраховано майно.\n▪ Система першого ризику, яка передбачає відшкодування збитку не більше страхової суми, встановленої за бажанням страхувальника в межах повної вартості майна.\nЯкщо майно застраховано у повній вартості, то зникає різниця між вказаними системами страхового забезпечення і відбувається повне відшкодування збитку.\nВ страховій практиці також застосовується третя система страхового забезпечення –\n▪ Система граничного страхового забезпечення, за якої відшкодовується збиток, що визначається як різниця між заздалегідь визначеною межею (границею) та досягнутим (фактичним) рівнем доходу.\nМайнове страхування поділяються на дві підгалузі: страхування майна громадян і страхування майна юридичних осіб.\nПерелік об'єктів майнового страхування юридичних осіб значно ширший. Він включає будівлі і споруди, машини і технологічне устаткування, електронне обладнання, транспортні засоби всіх видів, вантажі, будівельно-монтажні та інженерні ризики, фінансово-кредитні ризики тощо. Види страхування:\n– страхування залізничного транспорту;\n– страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту);\n– страхування повітряного транспорту;\n– страхування вантажів та багажу;\n– страхування кредитів;\n– страхування інвестицій тощо.\nЗаконодавством України передбачені лише два види обов'язкового страхування майна: страхування авіаційних суден і страхування врожаю сільськогосподарських культур та багаторічних насаджень у державних сільськогосподарських підприємствах.\n39. Специфіка ризиків у особистому страхуванні.\nОсобисте страхування провадиться на випадок смерті страхувальника (застрахованого), тимчасової або постійної втрати ним працездатності (втрати здоров'я), дожиття страхувальника (застрахованого) до кінця строку дії договору страхування або до визначеної в договорі події.\nОсобисте страхування включає три підгалузі. Їх існування пов'язане з різною тривалістю договорів страхування і різним переліком подій, па випадок яких провадиться страхування. Підгалузями особистого страхування є:\n• медичне страхування,\n• страхування життя.\n40. Специфіка ризиків у страхуванні відповідальності.\nЕкономічне призначення страхування відповідальності полягає в захисті майнових інтересів страхувальника в разі, якщо він завдасть шкоди життю, здоров'ю і майну третьої особи, а також майнових Інтересів потерпілої третьої особи.\nСтраховою подією при страхуванні відповідальності вважається факт настання відповідальності страхувальника, який може бути встановлений судовими органами або добровільно визнаний самим страхувальником.\nОсобливістю страхування відповідальності є те, що крім страховика і страхувальника тут завжди присутня третя особа, на користь якої укладається договір.\nДоговором страхування відповідальності визначається лише гранична сума відшкодування – ліміт відповідальності, яку бере на себе страховик при скоєнні страхувальником шкоди третім особам.\n30. Розвиток страхування в індустріальному суспільстві.\n1. Горизонтальна інтеграція – зосередження у невеликої кількості значних страхових компаній все більшого обсягу страхових премій і страхових послуг.\n2. Вертикальна інтеграція – проникнення страхових компаній до інших сфер, що пов’язані зі страхуванням (банківська, біржова діяльність).\n3. Створення транснаціональних страхових компаній поки ще значно не поширилося у страхуванні, проте це явище існує і має тенденцію до розвитку.\n4. Диверсифікація – розширення інвестиційної сфери діяльності на галузі, що прямо не пов’язані зі страхуванням. Таким чином невеликі страхові компанії намагаються вижити в умовах загострення конкуренції і набути додаткового і більш сталого джерела прибутків, які потрібні для покриття витрат із страхування, що зростають.\nДля страхового ринку індустріально розвинутих країн Заходу притаманні такі основні типи диверсифікацій:\n• страхові компанії стають частиною якогось концерну;\n• страхові компанії починають володіти підприємствами, які зайняті в інших галузях матеріального виробництва, або вкладають капітал у ці галузі, скуповуючи акції цих підприємств;\n• страхові компанії створюють дочірні компанії у фінансово-кредитній сфері.\nНова роль страхових компаній полягає в тому, що вони виконують функції спеціалізованих кредитних інститутів – займаються кредитуванням певних сфер і галузей господарської діяльності. Страхові компанії займають провідні після комерційних банків позиції за величиною активів і можливістю використання їх як кредитного капіталу. Характер ресурсів, що акумулюється страховиками, дозволяє використовувати їх для довгострокових виробничих капіталовкладень, наприклад, через ринок цінних паперів. Таких можливостей банки, що оперують коштами, які залучаються на більш короткий термін, не мають. Тому страхові компанії займають панівне положення на ринку вільного капіталу.\nПриплив грошових коштів у вигляді страхових премій і прибутків від активних операцій, зазвичай, набагато перевищує суму щорічних виплат власникам полісів. Це дозволяє страховим компаніям з року в рік збільшувати інвестиції у високоприбуткові довгострокові цінні папери з фіксованими строками погашення, головним чином в облігації промислових корпорацій, державні облігації і закладні під нерухомість.\n43. Призначення нетто-ставки і навантаження у страховому тарифі.\nНетто-ставка виражає ціну страхового ризику (пожежі, повені, вибуху тощо) і є основною частиною страхового тарифу, що призначена для виплати страхового відшкодування та страхових сум і яка формує страхові резерви.\nНавантаження призначене для відшкодування витрат страховика, пов'язаних з проведенням страхування (по-іншому їх називають витратами страхових компаній на ведення справи), а також для забезпечення одержання страховиком прибутку. Така структура страхового тарифу є характерною для тарифів зі всіх видів страхування.\n31. Страхова справа в Росії до Жовтневої революції 1917 р. та в колишньому СРСР.\nНайдавнішим способом страхового захисту було взаємне страхування. Починаючи з XIII ст. і до появи залізниці на теренах сучасної України велику роль у перевезенні вантажів на далекі відстані відігравало чумацтво. Якщо в дорозі у якогось чумака гинув віл чи ламався дерев’яний віз, то зусиллями всього гурту купували потерпілому потрібні засоби пересування. Перевозити гроші було безпечніше, коли вони були розосереджені по багатьох індивідуальних гаманцях. Це не заважало виконанню зобов’язань щодо відшкодування збитків.\nЗ відміною кріпосного права активізується розвиток страхової справи, орієнтованої на село. Створюється система земського страхування. Воно провадилось органами місцевого самоврядування переважно в сільській місцевості. Страхові ризики полягали в знищенні або пошкодженні вогнем нерухомості та великої рогатої худоби, страхувалися також пенсії осіб, що перебували на державній службі. Земське страхування поділялося на обов’язкове, додаткове і добровільне.\nУ другій половині XIX ст. спектр страхових послуг уже був досить широким. Страхові товариства приймали на страхування будівлі, тварин, меблі, одежу, засоби транспорту, вантажі, певного розвитку набуло страхування життя.\nДосить поширеним було й самострахування. У 1857 році було створене Російське товариство пароплавства і торгівлі (РТПіТ). Було передбачено, що при розподілі прибутку з нього завжди має виділятися сума, необхідна для поповнення страхового капіталу до визначеної величини. Цей фонд застосовувався при страхуванні суден.\nОсобисте страхування виникло в 30-х роках XIX сторіччя. Протягом тривалого часу страхування життя було монополією Російського товариства застрахованих капіталів і доходів.\nУ 1906 році був прийнятий закон про проведення страхування життя державними ощадними касами. За умовами страхування договори укладалися без попереднього лікарського огляду на суми, не нижчі за 25 руб. Проте виплата страхової суми в разі настання страхового випадку відстрочувалася на 5 – 7 років.\nУ 1894 році був установлений державний нагляд за діяльністю акціонерних страхових товариств. Він здійснювався Міністерством внутрішніх справ. Інспектори міністерства утримувалися на кошти від спеціальних внесків страхових організацій.\nДля відкриття філії в Росії іноземному страховику належало попередньо внести до державної скарбниці грошову заставу в розмірі 500 тис. руб. і резервувати 30% надходжень страхових платежів на рахунках Державного банку.\nОтже, у дореволюційній Росії існували майже всі відомі на ті часи види страхування та форми страховиків. Провідна роль належала акціонерним товариствам. На них 1913 року припадало 63 % застрахованого майна, 15 % належало земським і 8% – міським взаємним страховим товариствам. Решта страховиків охоплювали 14 % зобов’язань з цього виду страхування.\n32. Еволюція страхування в сучасній Україні.\nНестійкість соціально-економічного становища в Україні, робить проблему розвитку сфери страхових послуг ще актуальнішою. Усунення монополії держави при вирішенні питань страхової справи і поява недержавних страхових компаній створили необхідну базу для організації ринкових відносин у страховій діяльності й передумови формування страхового ринку України.\nПроцес становлення та розвитку страхових компаній в Україні можна поділити на певні етапи. У перші роки свого існування цей бізнес зазвичай є планово збитковим. Слід відзначити, що в перші роки існування компанії програми страхування життя та комісійні займають найбільшу частку в її витратах. У цей період внески, які отримала страхова компанія, не приносять доходів. Фактично в плюси компанія виходить десь із третього, четвертого, п'ятого і навіть шостого року свого функціонування - залежно від того, які вона продає програми і який має рівень агентського забезпечення .\nСучасний стан страхування життя в Україні дослідим завдяки показникам, а саме страхові премії, страхові виплати, кількість застрахованих осіб та кількість договорів страхування. Взагалі на території України на 30.03.2010 року зареєстровано 70 страхових компаній зі страхування життя. Даний аналіз проводиться на основі рейтингу компаній страхування життя. Отже, лідерами серед компаній по страхуванню життя за 2 півріччя 2012 року за розміром страхових премій (характеризує розмір коштів отриманих страховиком за договором страхування і перестрахування) являються «АЛІКО Україна, «ТАС» сума платежів в якої хоча і зменшились відносно 2011. Ще одним із лідерів являється «ПЗУ страхування життя». Страхування життя є одними з пріоритетних напрямів розвитку страхового ринку, адже його подальший ефективний розвиток сприятиме підвищенню ролі приватного сектору у виконанні соціальних програм та зменшенню видатків державного бюджету. Підґрунтям цього повинні стати наступні кроки по вдосконаленню страхування життя в Україні:\n- підготовка нової редакції Закону України «Про страхування», яка б дозволила більш досконало врегулювати відносини у сфері страхування життя, спрямовані на посилення страхового захисту і інтересів громадян;\n- створення умов для рівноправної участі страхових компаній в системі недержавного пенсійного забезпечення.


НАТО не скорочуватиме свій контингент у Косово — 5 канал\nНАТО не скорочуватиме свій контингент у Косово. Про це заявив Генеральний секретар Альянсу Яап де Хооп Схеффер, який відвідав край.\nГенсек проінспектував бази військових, а також зустрівся з лідерами Косова. Схеффер ще раз висловився проти поділу самопроголошеної республіки на сербську та албанську частини і закликав сторони до виваженості та розсудливості. Місія НАТО у Косові налічує 16 тисяч військових. Нещодавно до сербської частини додатково спрямували 600 британських миротворців.\nЯап де Хооп Схеффер, Генеральний секретар НАТО: "Скорочення контингенту НАТО у цьому регіоні – зараз не на часі. Там дислокуються міжнародні миротворчі сили, представлені військовими різних країн – тих що визнали державність Косова і тих, що не визнавали. Хочу наголосити, що НАТО не керує політичним процесом, а лише підтримує спокій і лад в регіоні".


Великдень у святкуваннях колись. Звичаї і традиції - За Лаштунками\nУкраїна вимирає, - 300 років село чекало Незалежної, щоб зараз зникнути\nМи можемо дотримуватися старовинних традицій чи ігнорувати їх, постувати і святити паски чи бути атеїстами і веганами, але знання традицій свого народу ще мабуть жодній людині не зашкодило.\nЯк стародавні українці готувалися до Великодня, що має бути на столі і у великодньому кошику, коли готувати паски і у що вірили наші пращури розповідає кандидатка філологічних наук, доцентка кафедри фольклористики Національного університету ім. Шевченка Олеся Наумовська.\nЯк обчислюють Великодню дату\nКалендар подібний до колеса і поділений на фази сонцестояння – наші предки вірили, що коли воно відбувається, межа ніж світами (небесний, наш земний, і підземний) стає настільки тонкою, що дуже легко здійснюється між цими світами перехід. Тому у Великодніх святах простежується й культ загиблих пращурів.\nЧому тільки після Благовіщення дозволяли початок земляних робіт\nЗа уявленнями наших пращурів, (а ми в цій розповіді будемо спиратися тільки на народне, не релігійне) земля і небо є немов шлюбною парою, які свого часу були розведені, але рано чи пізно сходяться. Небо запліднює землю вологою і далі вона має відпочивати. І як чоловікові не можна турбувати жінку, так до Благовіщеня заборонялося щось робити із землею: орати, копати.\nНа Благовіщеня весна остаточно поборює зиму, земля вже вважається такою, що готова родити і з цього часу (але не на саме свято) дозволялися її обробляти, контактувати з нею. І старі і молоді обов’язково мали вийти босоніж і потоптати ряст – вважалося, що як топтатимеш ряст, то увесь рік будеш мати силу. Навіть дуже стареньких виносили і ставили на травичку, щоб вони “ще рік ряс потоптали”, тобто прожили ще рік.\nЧому Вербна неділя – саме вербна, а не пальмова, і в чому сила верби\nКожного року в соцмережах підіймається тема, чому Неділя саме вербна, якщо згідно з біблейськими історіями Ісуса, який в’їхав в Єрусалим на віслюку зустрічали пальмовими гілками. Мабуть, вербна через те, що пальма в наших широтах не росте.\nВ цей час актуалізувалася плодюча сила природи, верба має неперевершену здатність до “воскресіння”, родючості – застроміть її будь-де, і верба оживе, розквітне. Тому саме вона, пояснює Олеся Наумовська. Наші пращури наділяли вербу неперевершеною здатністю надавати життєву силу. Треба було з’їсти вербового “котика” ще по дорозі з церкви додому – тоді матимеш силу з верби на увесь рік, і всіх кого зустрінеш, особливо рідних, треба було гілочкою верби “посікти”.\nСвячену вербу наділяли здатністю розганяти грозові хмари, гасити пожежі, захищати людину під час далекої подорожі. В домовину покійникові також клали шматочок верби, особливо бабі-повитусі, яка вважалася тою, хто переводить людину до світу живих – їй клали вербову гілочку, щоб вона могла відганяти потерчат, бо вона ж перебуває на межі світів.\nСписок справ на страсний тиждень і символіка паски\nПочинаються приготування до Великодня. В Чистий четвер господині викидали з хати увесь мотлох, наводили лад, робили писанки і крашанки (крашанка – однокольорове варене яйце, писанка – пуста яєчна шкарлупка, вкрита малюнками). Яйце вважалося символом всесвіту – як наші пращури в давнину знали, що всесвіт дійсно має форму яйця?!\nТакож в четвер випікали паски. Первинно, так само як і інші народи, ми перейшли від людських жертвоприношень до тваринних, потім – до ритуальної їжі і паска – це жертовний ритуальний хліб, рефлексія первинних обрядів жертвопринесення. Нагадаємо, що в давнину самому великодньому хлібу надавалося значення божества. Божеству приносили жертву, зазвичай дівчину. І в давнину жінки, коли ставили паски до печі, підіймали поділ спідниці, таким чином немов віддаючись, ніби здійснюючи символічний акт з хлібом-божеством.\nЯкщо ви звертали увагу, паска в нас і має фалічний вигляд – відповідну форму, ще із вершечком, ще і вкрите білою глазур’ю.\nНу і всі знають, що під час випікання пасок господиня обов’язково мала бути у відповідному настрої, думати про хороше, не стукати-не грюкати, в хаті мало бути чисто, тихо і спокійно.\nВ Страсну п’ятницю заборонялися будь які роботи. До виносу плащаниці навіть їсти не можна було.\nВ суботу господиня готувала решту страв до великоднього столу: смаженину, холодець, вареники, обов’язково щось сирно-молочне, ковбаси, інші наїдки, і збирала великодній кошик, із яким родина йшла до церкви. Кошик вкривався спеціальним рушником, який використовували тільки на Великдень і коли починалися пологи в жінки, щоб полегшити їй муки. До кошика клали паску чи кілька пасок, крашанки і писанку, сир, масло, м’ясо, хрін (він символізував міць) і сіль як символ достатку в домі. Вина не клали.\nЯк треба поводитися на Великдень, щоби скоріше вийти заміж\nТак от, повертається родина з великодньої служби, господар із кошиком стає на порозі і тричі промовляє: “Христос воскрес!”. Він немов би то приносить у свій дім цю звістку і всі мають відповісти “Воістину воскрес”, потім він обходить все своє господарство із молитвою, а після того родина сідає за стіл.\nРозговіння починають з освяченої паски або крашанки. Першу крашанку розрізають на стільки шматочків, скільки членів родини є за столом (з’їдати цей шматок треба мовчки), залишали шматочок і для померлих, а якщо впродовж року померло кілька родичів, то стільки шматочків, скільки померло. Починаючи їсти паску, зрізали з неї “шапочку” – оцей вершечок віддавали корові, щоб було багато молока.\nНа Великдень у гості приходили свати – молодят всаджували на покуті, молодий називав дружину на “ви” і мав власноруч годувати. Старі виходять дивитися як сонце грає – вірили, що воно робиться синім, зеленим, червоним.\nВипивали за столом дуже мало – в українців не було такої традиції пиячити, а дві години після великоднього застілля ще й не пили води, бо вірили, що в такому разі коли будеш жати, спрага не мучитиме.\nТрадиція поливаного понеділка – навіщо це\nПонеділок після Великодня називалиполив’яним, молодь обливала одне одного водою, качалася на гойдалках. Це також частина старовинного ритуалу – коли межа між світами зменшується і відбувається легкий перехід, після ритуальних дій треба відсторонитися від іншого світу, пройти певні етапи очищення. Вода (обливання) і вітер (гойдалки) довершували очищення.\nХто такі рахмани і що таке рахманський великдень\n“Рахмани радіють Великодню”, гравюра Марчела Олінеску\nЩе яйцеву шкаралупу пускали за водою – вважалося, що вода є каналом між світами і може провести дари до іншого світу, до рахманів (рахмани — за українським народним повір’ям, мешканці міфічного краю, праведні християни; рахманами називали й індійців і я схиляюся до того, що таким чином згадувалися наші прапрапращури).\nКількість переглядів: 13,485\nТеги:Великдень, великодні звичаї, обряди, Паска, Пасха, пасхальни традиції, поливаний понеділок


Темна сторона вегетаріанства » Діагноз\nТемна сторона вегетаріанства\nНезважаючи на давно доведену користь вегетаріанства, така дієта, в дійсності, може ховати під собою порушення харчування. Такі дані подає нове дослідження.\nДослідження, опубліковане в квітневому номері Журналу Американської Дієтичної Асоціації, виявило, що підлітки і молоді люди, які дотримувалися вегетаріанської дієти, в два рази частіше використовували методи нездорового контролю ваги у порівнянні з тими, хто ніколи не був вегетаріанцем. До таких засобів належать дієтичні пігулки, сечогінні засоби і навмисний виклик блювоти з метою контролю ваги.\nДоктор Девід Катц, директор дослідницького центру в Єльської школи медицини, заявив, що підлітки-вегетаріанці (що брали участь у дослідженні) частіше страждають порушеннями харчування. Але, як каже Катц, справа не в вегетаріанство, а навпаки. Підлітки прагнуть контролювати свою дієту і свою вагу, вдаючись до вегетаріанства, як до одного з багатьох інших, нездорових способів.\nКатц вважає, що вегетаріанство, або дієта, заснована на споживанні овочів, може бути рекомендована всім підліткам і молодим людям. Але коли підліток сам вирішує стати вегетаріанцем, потрібно з'ясувати причини цього рішення, тому що це може стати першим сигналом про допомогу.\nКатц вважає, що збалансована вегетаріанська дієта є однією з найбільш корисних дієт, і дослідження також підтвердило деякі переваги вегетаріанства.\n«Підлітки, які практикують вегетаріанство, менш схильні до зайвої ваги, у них кращі показники кров'яного тиску і рівня холестерину. Якщо в дієті присутні в основному овочі або тільки овочі, то це корисно. Принаймні, набагато корисніше, ніж типова американська дієта».\nГоловний дослідник Рамона Робінсон о'брайен з цим згодна. «Більшість сучасних підлітків і молодих людей отримали б великі переваги, якби вони змінили дієту». Серед учасників дослідження практично не було підлітків з зайвою вагою або ожирінням.\nОднак сучасні вегетаріанці серед підлітків мають підвищений ризик розвитку невгамовної потреби в їжі, а колишні вегетаріанці можуть опинитися в групі ризику і почати контролювати свою вагу за допомогою екстремальних методів. Лікарі і фахівці в області харчування, які консультують підлітків з питань вегетаріанства, повинні брати до уваги можливість підвищеного ризику появи порушень в харчуванні.\nДослідники зібрали дані про 2516 підлітків і молодих людей, які брали участь у дослідженні Проект ЇЖА II: Харчування серед підлітків. Учасники були розділені на наступні групи: ті, хто і зараз дотримується вегетаріанства, колишні вегетаріанці і ті, хто ніколи не був вегетаріанцем. Дослідники також розділили всіх учасників на вікові категорії: підлітки (від 15 до 18 років) і молоді люди (від 19 до 23 років).\nКожному учаснику ставили питання про постійної потреби в їжі, чи відчували вони почуття втрати контролю над власними звичками харчування, вдавалися вони до екстремальних способів контролю ваги.\nПриблизно 21 відсоток підлітків-вегетаріанців сказали, що вони вдавалися до нездорових способів контролю ваги, у порівнянні з 10 підлітками, які ніколи не були вегетаріанцями. Серед молодих людей 27 відсотків колишніх вегетаріанців вдавалися до таких заходів і 16 відсотків опинилися серед тих, хто є вегетаріанцем зараз.\nКрім того, серед підлітків були відзначені випадки постійної потреби в їжі та втрата контролю над звичками харчування. Про це повідомив 21 відсоток вегетаріанців і 16 відсотків колишніх вегетаріанців. І тільки у 4 відсотків тих, хто ніколи не був вегетаріанцем, відмічені ці проблеми. У молодих людей про дані проблеми заявило 18 відсотків вегетаріанців, 9 відсотків колишніх вегетаріанців і 5 відсотків тих, хто ніколи не був вегетаріанцем.\nХочеться відзначити, що в ході дослідження не було відзначено статистично значимої інформації про різниці у вазі між вегетаріанцями і не вегетаріанцями.\nУ будь-якому випадку, коли підліток вирішує стати вегетаріанцем, потрібно враховувати не тільки переваги, але і можливий ризик для здоров'я. Більше того, важливо зрозуміти причину, чому підліток вирішив стати вегетаріанцем.\nКористь і шкода вегетаріанської дієти Діагноз Принципи харчування вегетаріанської дієти Діагноз Дослідники: вживання марихуани знижує пам'ять Хвороби Харчування при артрозі Хвороби Фахівці розповідають про найкращі способи зберегти старіючий мозок Хвороби П'ять ознак розладу харчової поведінки у вашої дочки Хвороби


Система аналізу портфелю цінних паперів банку\nЕкономічний аналіз здійснюється через певний набір обов’язкових показників, що об’єднані за певними ознаками та значеннями. Крім того за допомогою аналізу можна дослідити як різні фактори впливають один на одного. Отже, оскільки окремі показники діяльності банку необхідно з метою прийняття виважених управлінських рішень досліджувати в комплексі, то виникає поняття системи аналізу.\nСистема аналізу – це набір компонент, взаємодія яких забезпечує науковий розвиток аналізу та реалізацію його у навчанні і практичній діяльності з метою створення аналітичної інформації для задоволення потреб користувачів. Систему аналізу підприємства доцільно охарактеризувати як комплекс елементів, взаємодія яких забезпечує формування аналітичної інформації для потреб менеджменту.\nПобудова системи аналізу для портфелю цінних паперів залежить від мети, відповідно до якої сформований портфель. Залежно від виду сформованного портфелю цінних паперів, мета його різна: хеджування, спекулятивний прибуток, інвестиційний прибуток. З розвитком вітчизняного фондового ринку інвестиційна діяльність на ринку цінних паперів комерційного банку стає дедалі актуальнішою та цікавою як для науковців, так і для практиків банківської діяльності. Комплексний аналіз будь-якого об’єкту (в даному випадку об’єктом є операції банка з цінними паперами) передбачає врахування достатньої кількості його аспектів, тобто врахування достатньої кількості автономних і водночас взаємопов’язаним характеристик, які характеризують об’єкт аналізу.\nОперації банків з цінними паперами та їх аналіз охоплюють дуже широке коло питань, виникає об’єктивна необхідність окреслити саме ті, що будуть розглянуті. Далі мова йтиме тільки про активні операції банка з цінними паперами, зокрема про інвестиційні та спекулятивні, оскільки саме активні операції є дохідними для банку, мають більш високий ступінь ризику та розвинену структуру.\nПоза увагою також залишаються обліково-кредитні операції банка. Це пояснюється, передусім, тим, що віднесення їх до операцій з цінними паперами здійснено відповідно до їх форми, тобто безпосередньої участі цінних паперів в процесі їх проведення, але за своєю економічною сутністю вони такими не являються.\nТакий підхід зумовлений дотриманням одного з найважливіших принципів фінансового обліку в банках – «пріоритетом сутності над формою», відповідно до якого здійснюється облік операцій у банках України, та відповідно до якого складається та оприлюднюється фінансова звітність, що є важливим інформаційним джерелом аналізу.\nМетою аналізу операцій банку з цінними паперами є виявлення найбільш перспективних вкладень банку в цінні папери та поліпшення якості інвестицій.\nОсновними завданнями аналізу операцій із цінними паперами банку є аналіз:\n- значущості операцій з портфелями цінних паперів у діяльності банку;\n- структури та динаміки операцій;\n- якості портфелю цінних паперів;\n- дохідності та ефективності.\nПри аналізі активних операцій використовують чотири основних метода: балансовий, ринкової вартості, регламентацій та експертний [20, с. 56].\nБалансовий метод можна використовувати при оцінці значущості портфеля цінних паперів в загальних активах банку, зокрема за допомогою визначення питомої ваги інвестиційних активів у загальних активах банку. Крім того даний метод використовується і для порівняння обсягів портфелів цінних паперів банків за групами банків. Таким чином, можна визначити місце банку за операціями з портфелем цінних паперів серед відповідної групи. Аналіз портфелю цінних паперів розпочинають з аналізу питомої ваги інвестиційних активів у загальних активах банку (формула 1.1):\nде Чіц / п - інвестиції в цінні папери/\nНеобхідність такого підходу в тому, що важливим є визначення яку сааме частку в активах мають інвестиції в цінні папери, та наскільки активно банк працює з такими активами. Це дозволить зрозуміти рівень ризику, що мають такі активи та визначити наступні важливі показники для аналізу.\nАналіз структури кожного виду цінного паперу у різних портфелях банку та співвідношення між самими портфелями дозволяє зрозуміти з якими активами переважно працює банк і які необхідно прийняти заходи для ефективного управління такими активами.\nВ частині балансового методу аналізується динаміка операцій з портфелем цінних паперів за аналізований період. Для аналізу динаміки використовуються показники абсолютного приросту (формула 1.2, 1.3), темпу росту (формула 1.4, 1.5) та темпу приросту (формула 1.6, 1.7) як за портфелем загалом так і за кожною окремою його частиною.\nФормула абсолютного приросту використовується для визначення абсолютної суми на яку змінився обсяг портфелю цінних паперів в активах банку:\nВ залежності від того, по відношенню до якого періоду необхідно розрахувати зміну виділяють ланцюговий абсолютний приріст (формула 1.2) та базисний (формула 1.3)\nТемп зростання в аналізі портфелю цінних паперів визначає у скільки разів змінився показник портфелю цінних паперів за аналізований період. Цей показник також буває ланцюговим (формула 1.4) та базисним (формула 1.5):\nТемп приросту показує на скільки відсотків змінилися обсяги здійснених операцій банку з портфелем цінних паперів банку по відношенню з попереднім (формула 1.6) або базовим (формула 1.7) роком:\nНаведені формули представляють основні показники, які б могли наочно продемонструвати стан подій, що вже відбулися. Для того щоб з наявних даних зрозуміти тенденцію доцільно розраховувати тренд. Для цього використовуються середні показники тенденції динаміки для інтервального або моментного ряду, а саме: проста арифметична середня, хронологічна середня, середній абсолютний приріст, середній темп росту, середній темп приросту.\nОскільки експертний метод є похідним від балансового та ринкового і\nпередбачає сукупність методів: оцінка розвитку активних операцій банку, оцінка структури активів та оцінка якості активів, то в аналізі структури портфеля цінних паперів доречно використовувати і його. Для аналізу структури, як правило, прийнято використовувати показник питомої ваги:\nПоказник питомої ваги дозволяє визначити скільки відсотків окремого\nелементу знаходиться у загальній сукупності, що аналізується. Таке знання дозволяє оптимізувати сукупність елементів шляхом перерозподілу елементів відповідно до їх важливості [1, c.76].\nДля аналізу структури портфеля цінних паперів доцільно розраховувати такі коефіцієнти:\n- питома вага придбаних цінних паперів у гривнях та в іноземній валюті;\n- обсяги та структура консалтингових операцій із цінними паперами\n(інформаційних, методичних, правових, аналітичних, консультаційних);\n- питома вага посередницьких, розрахункових, пере реєстраційних операцій;\n- частка операцій з заміни одних цінних паперів іншими;\n- частка операцій стосовно управління портфелем цінних паперів клієнтів\nНаступним кроком в аналізі портфеля цінних паперів є аналіз якості самих портфелів та окремих складових його частин.\nМетод ринкової вартості широко використовується у зарубіжних країнах. При використанні цього методу порівнюється зменшення корисності портфелю цінних паперів у динаміці та виявляються фактори, що впливають на зміни. Виявляються стан інших якісних показників та причини зменшення їх корисності. Даний метод добре зарекомендував себе у розвинених країнах, оскільки він здебільшого ґрунтується на показниках активного ринку цінних паперів, а в нашій країні, на жаль, ринок не є розвиненим і поняття розрахунку зменшення корисності в банках різні, що унеможливлює аналіз такого показника по групі банкам.\nЩодо методу регламентацій, то він ґрунтується на розрахунку показників,\nзатверджених законодавчо, а саме:\nщо розраховується за формулою 1.9;\n- норматив загальної суми інвестування (Н12), що відображається формулою\nПри обчисленні цього нормативу в знаменнику до суми регулятивного\nкапіталу банку додаються суми вкладень у цінні папери в торговому портфелі банку та в портфелі банку на продаж, що випущені банками, і вкладень у статутні фонди установ, на суму яких зменшено регулятивний капітал.\nНорматив інвестування в цінні папери окремо за кожною установою встановлюється для обмеження ризику, пов'язаного з інвестуванням в акції, паї, частки та інвестиційні сертифікати окремої юридичної особи. Значення цього показника не повинно перевищувати 15 %. Таким чином, норматив визначає межі інвестування банків в цінні папери за для мінімізації ризиків\nМетод розрахунку знаменника даного показника аналогічний методу\nрозрахунку Н11. Значення цього показника має бути не більше ніж 60%. Відмінність від попереднього в тому, що Н11 розраховується для однієї юридичної особи-емітента цінних паперів, а Н12 – для всіх емітентів з якими працює банк. Економічне значення показників однакові за винятком кількості емітентів цінних паперів. Отже, нормативи інвестування спрямовано на реалізацію такого методу як диверсифікація. Експертний метод аналізу якості портфелю цінних паперів включає наступні показники :\n- коефіцієнт співвідношення ціни акції та доходу від неї:\n- коефіцієнт співвідношення ціни та активів на 1 акцію:\n- коефіцієнт дивідендного доходу:\n- коефіцієнт співвідношення ціни пропозиції і попиту за котируванням акції:\n- коефіцієнт ліквідності акцій:\nВизначення окреслених показників дозволяє оцінити та проаналізувати якість окремих цінних паперів, емітованих суб’єктами господарювання.\nЩе одним аспектом, на який необхідно звернути увагу при аналізі портфеля цінних паперів банку є аналіз дохідності та ефективності портфелю цінних паперів банку. Аналіз дохідності та ефективності можна дослідити за допомогою методу ринкової вартості та експертного методу.\nМетод ринкової вартості також у даному випадку пов'язаний з аналізом\nзменшення корисності портфеля цінних паперів, а відповідно зменшення дохідної частини від використання портфелю що, як наслідок, призведе до зменшення ефективності. Експертний метод передбачає аналіз показників дохідності, рентабельності, порівняння питомої ваги прибутку від операцій із цінними паперами в загальній\nсумі прибутку з питомою вагою цих операцій у загальній сумі активу. Дохідність – це відносний показник, який у загальному випадку визначається\nділенням доходів на суму інвестицій .\nКрім того, розраховується:\n- дохідність на 1 грн. активів:\n- частка доходів від операцій із цінними паперами:\nРентабельність є одним з найважливіших показників ефективності і\nПроте, визначення значень показників та складання аналітичних таблиць – це лише один етап проведення аналізу. Більш цінним та значущим є етап формування висновків. За результатами проведеного аналізу фахівець з банківської справи повинен зробити висновки про:\n- визначення найбільш значущого портфеля цінних паперів серед торгового, на продаж, до погашення або інвестицій в асоційовані та дочірні компанії;\n- виявлення змін у структурі та динаміці портфеля цінних паперів через порівняння даних за декілька періодів;\n- визначення рівня якості сформованих портфель та їх вплив на ефективність використання саме таких портфелів. \nОтже, аналіз портфеля цінних паперів банку можна представити у вигляді системи, що включає сукупність методів для вирішення поставлених завдань. Система аналізу повинна ґрунтуватися на принципах, що притаманні системі і відповідати чинному законодавству.


"Нехрещені душі потрапляють в місце між раєм і пеклом". Найцікавіші події жовтня - inkorr.com\nЩо глибше занурювався в долю Вишиваного, то більше загадок виникало, каже режисер Ростислав Держипільський, 45 років. Хто він ідеаліст чи віртуозний політичний гравець? Опера не є документальною оповіддю. Художньо переосмислює долю людини на тлі драматичних подій в Україні та світі в першій половині ХХ століття. за змалювання життя й загибелі великого патріота України, австрійського ерцгерцога, надмірний пафос недоречний. Хоча він, за певних обставин, міг змінити історію України.\n"Корисні копалини" мультимедійна виставка на основі трьох опер, які ми показували в Києві у 20162018 роках, розповідає Саша Андрусик, 35 років, співзасновниця музичної агенції "Ухо". Присвячена сучасній італійській опері як вона звучить, про що говорить. Всі вистави демонструвалися один раз. Ми довго їх готували, документували, записували. Вирішили представити не у форматі театральної постановки, а як виставковий проєкт. Дія однієї з опер відбувається в Лімбі. В католицькій традиції це місце між раєм і пеклом, куди потрапляють нехрещені душі. Шукали підземелля чи катакомби. Таким є павільйон ВДНГ із бутафорною шахтою. Покажемо 14 інсталяцій, деякі з аудіо- та відеоелементами. Не будемо демонструвати декорації з вистав чи змушувати 5 годин слухати аудіозаписи.\nЦього літа, через 70 років, повернули історичну назву українському Нью-Йорку на Донеччині, яку сталінський режим відібрав у селища 1951-го. Розташоване поблизу лінії розмежування та окупованої Горлівки. Зворушило, коли місцеві кажуть: "Ми ж тепер Нью-Йорк, а в нас тут сміття". Думаю: логічно, так і має бути, розповідає письменниця Вікторія Амеліна, 35 років.\nАмериканський Нью-Йорк не схожий на місто з кіно. Це лабіринт височенних будівель із шумом на вулицях, агресивним стилем водіння, безхатьками й купами сміття. Метро жахливе. Якась діра порівняно з палацом київської підземки.\nЯк і Голлівуд, це територія важливих культурних подій, куди з'їжджаються амбітні люди. Місце мрій, але й понівечених також. Багато хто почувається там, як удома. Зокрема наші, які переїхали 20 років тому й розвивають українську культуру.\nПокажуть приклади діджитал- та медіаарту інсталяції, відеоарт, кінетичні, VR та NFT-експонати. Іноземні й українські роботи об'єднає тема "30 років свободи". Митці осмислюють феномен волі в час постковіду.\nПоява цифрової людини несе і свободу, й небезпеку, каже медіамитець Валерій Коршунов, 33 роки. Пандемія продемонструвала, що держави здатні порушувати права громадян, шпигувати за їхнім пересуванням через мобільні додатки, карати за свободу слова. Корпорації продають особисті дані рекламодавцям і службам безпеки. Діджитал і медіа-художники можуть, як ніхто інший, дослідити рівні свободи кожного з нас сучасною мовою.\nКиїв, культурно-мистецький комплекс Artarea, вул. Софійська, 1115


У Рівненській області шестеро зловмисників напали на сім'ю фермера, але той прогнав їх\n9 жовтня 2017 - 10:25\nЗловмисники застосували силу проти охоронця, члена сім'ї та двох жінок, але господар ферми виявився їм не по зубах\nПоліція розшукує шестеро осіб, які здійснили напад на родину місцевого фермера у селі Карпилівка Рівненської області. Як повідомляє відділ комунікації поліції Рівненської області, 7 жовтня близько 2.30 до поліції надійшло повідомлення про те, що невідомі скоїли напад на охоронця та родину місцевого фермера.\nПравоохоронці на місці події встановили, що шестеро невідомих осіб у балаклавах проникли на територію фермерського господарства. «У підсобному приміщенні нападники зв’язали пластмасовими хомутами 53-річного охоронця, у якого почали випитувати, хто є дома з мешканців та де лежать гроші. Не отримавши відповіді, зловмисники пішли до будинку. Розбивши віконне скло, потрапили всередину, де нанесли удар по голові невстановленим предметом 56-річній дружині власника господарства, вдарили в обличчя 36-річній доньці та зв’язали хомутом ноги 38-річному зятю», - йдеться у повідомленні.\n59-річний господар на момент скоєння злочину перебував на другому поверсі. «Він узяв травматичний пістолет та вистрибнув з вікна на вулицю, чим налякав нападників, які, не довівши свій злочинний умисел до кінця, почали тікати», - зазначили в поліції. Господар почав переслідувати нападників, здійснивши кілька пострілів у їхній бік. Зловмисники зникли з місця події на авто, яке вони залишили за кілометр від будинку. Фермеру, який внаслідок стрибка пошкодив зв’язки та має забій хребта, була надана медична допомога. Відомості за фактом розбою, поєднаним із проникненням у житло, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України. Поліцейські проводять розшукові заходи щодо встановлення осіб, причетних до скоєного злочину.


Правила використання матеріалів. Документи - Телеканал «Рівне 1»\nПравила використання матеріалів, опублікованих на сайті ТРК "Рівне 1" (в редакції від 1 квітня 2009р.)\nЦі Правила використання матеріалів, опублікованих на сайті ТРК "Рівне 1" (надалі - Правила) визначають порядок і умови використання матеріалів, розміщених на сайті Телерадіокомпанії "Рівне 1" (надалі – Телерадіокомпанія).\nСайтом Телерадіокомпанії є наступні ресурси: http://www.rivne1.tv.\nМатеріали – текстові, фотографічні, графічні, відеоматеріали, що опубліковані на сайті Телерадіокомпанії.\nВикористання матеріалів, опублікованих на сайті Телерадіокомпанії, допускається тільки з письмового дозволу Телерадіокомпанії, за винятком випадків, передбачених розділом 2 цих Правил.\nПід використанням матеріалів розуміється відтворення, передрук, розповсюдження, публічний показ (в т.ч. ефірний, кабельний), переклад, переробка й інші можливі способи використання.\nЦі Правила поширюються на інформаційні агентства, інтернет-сайти, електронні (телевізійні) та друковані і засоби масової інформації, фізичні і юридичні особи (надалі - Користувачі).\nВикористання текстових матеріалів Телерадіокомпанії можливе без письмової згоди і на безоплатній основі лише в наступних випадках:\nу блогах і на персональних сторінках фізичних осіб;\nна сайтах благодійних організацій і закладів освіти всіх рівнів;\nу безкоштовних довідкових, просвітницьких, країнознавчих електронних ресурсах.\nВикористання інформаційних текстових матеріалів релігійними організаціями на безоплатній основі можливе лише після відправлення запиту редактору порталу [email protected] і отримання письмової згоди Телерадіокомпанії.\nПри безкоштовному використанні матеріалів заборонена будь-яка їх переробка.\nУ разі безкоштовного використання текстових матеріалів Користувач зобов'язаний розміщувати на початку відтвореної статті гіперпосилання з назвою "Телерадіокомпанія "Рівне 1" на сайт http://www.rivne1.tv.\nІнші види використання\nУ разі потреби використання текстових, фотографічних, графічних, відео та інших розміщених на сайтах матеріалів, права на які належать Телерадіокомпанії, Користувачам необхідно відправити запит про використання матеріалів на електронну пошту редактора порталу [email protected], або на Skype: Uliana Tet і дочекатися отримання письмового дозволу на використання матеріалів.\nУ разі потреби використання текстових, фотографічних, графічних, відео інших розміщених на сайтах матеріалів, права на які належать третім особам, Користувачам необхідно звертатися до таких осіб.\nОтримання письмового дозволу Телерадіокомпанії на використання Матеріалів є підставою для поширення Користувачами матеріалів, на які надано дозвіл.\nЗ питань комерційного використання, укладення договору на поширення матеріалів і оплати необхідно звертатися:\nАдреса:33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 19, оф.701\nТелефони: (0362)62-35-01, (0362)63-55-23\nОбов'язки Користувачів при публікації матеріалів\nОформляти посилання на джерело матеріалів\nПри відтворенні матеріалів в друкованому ЗМІ Користувачі зобов'язані вказати джерело – Телерадіокомпанія "Рівне 1" (http://www.rivne1.tv) на початку відтвореної статті.\nПри відтворенні матеріалів на інтернет-сайтах Користувачі зобов'язані вказувати гіперпосилання на сайт http://www.rivne1.tv або на той сайт, з якого взятий матеріал. Це гіперпосилання повинне бути розташоване на початку відтвореного матеріалу.\nПередрук матеріалів Телерадіокомпанії, одержаних із вторинних джерел, можливий тільки із посиланням на першоджерело, та має бути оформлений відповідно до пп. 4.1.1-4.1.2 цих Правил.\nДотримуватися точності відтворення\nПри відтворенні матеріалів не допускається переробка їх оригінального тексту. Скорочення або перекомпоновування частин матеріалу допускається, але тільки в тій мірі, в якій це не приводить до спотворення його змісту.\nВідповідальність за переробку змісту матеріалів покладена на Користувача.\nЗаборонено включення в RSS-розсилки повідомлень, повністю дублюючих повідомлення (матеріали) Телерадіокомпанії. При використанні в RSS-розсилках Користувача перероблених матеріалів Телерадіокомпанії забороняється вказувати час, ідентичний або такий, що передує часу публікації відповідних матеріалів на сайтах Телерадіокомпанії.\nДля публікації матеріалів Користувачам слід сповіщати Телерадіокомпанію про свій намір використати матеріал, шляхом відправлення заявки на електронну пошту редактора порталу [email protected], або на Skype: Uliana Tet.\nТовариство має право у будь-який час змінити ці Правила шляхом розміщення змін на сайті http://www.rivne1.tv\nУВАГА! Публікація, проведена відповідно до Правил, але без повідомлення на електронну пошту і не отриманням згоди, вважається незаконним відтворенням.\nЗ питань використання в мережі Інтернет текстових і графічних матеріалів відкритого доступу у форматі, відмінному від RSS звертайтеся:\nАдреса: вул. Данила Галицького, 19, оф.701, Рівне, 33027\nТелефони в Україні: (0362)62-35-01, (0362)63-55-23\nПравила коментування (переглядів: 28046)\nКометування на сайті створені не для політичного піару чи антипіару, зведення особистих рахунків, комерційної реклами, образ, безпідставних звинувачень та інших некоректних і негідних речей. Редакція поважає і схвалює право кожного користувача сайту на власну думку і її висловлення, проте залишає за собою право видаляти коментарі, автори яких порушили ці правила.\n15:34 Час футболу на Рівне 1 від 15.10.2018 [ВІДЕО]\n15:31 На Рівненщині ледь не згоріла вантажівка [ФОТО]\n15:13 На Рівненщині розширять Національний природній парк\n14:46 Ідеальна спальня для кожного Знака Зодіаку\n14:19 У Костополі виявили склад із наркотичними препаратами