Багато експертів вважають, що потрібно більш активно піклуватися про здоров'я мозку, яке погіршується зі старінням. За прогнозами, число людей з деменцією у всьому світі потроїться до 2050 року - зі збільшенням тривалості життя населення.\nНа жаль, нині немає ліків від недоумства, але є способи збереження здоров'я мозку. Головне, слід уникати п'яти деструктивних патернів, які можуть зруйнувати життєво важливий орган.\nБагато людей живуть в ізоляції, яка особливо посилилася в період пандемії. Тим часом самотність ставить під загрозу здоров'я мозку, оскільки викликає стресову реакцію в організмі, яка з часом може послабити серце, імунну систему і мозок.\nЗа словами Скотта Кайзера, доктора медицини, геріатрії Каліфорнійського Центру здоров'я Провіденс Сент-Джон в Санта-Моніці і директора відділу когнітивного здоров'я людей похилого віку Тихоокеанського інституту неврології, соціальна ізоляція і самотність чинять негативний вплив на здоров'я нарівні з ожирінням, недостатньою фізичною активністю, викурюванням 15 сигарет в день, і пов'язані з підвищенням ризику недоумства на 50%.\nЗа час сну мозок самоочищається, видаляючи білки і відходи, які можуть призвести до недоумства. Кількість і якість сну мають глибокі фізіологічні наслідки і впливають на наше повсякденне мислення, пам'ять і настрій, на довгостроковий ризик когнітивного спаду, каже Кайзер. Експерти рекомендують дорослим якісний сон до 7-9 годин на добу.\nСидячий спосіб життя наражає на небезпеку не тільки серце і фігуру, а й пов'язане з підвищеним ризиком деменції і серцево-судинних захворювань. Користь від регулярної фізичної активності настільки велика, особливо для здоров'я мозку, що вправи можна назвати найдоступнішим з усіх чудодійних ліків. Навіть звичайна швидка ходьба по 30-60 хвилин у день покращує роботу мозку.\nХарчування без флаваноїдів\nКористь для мозку несуть і продукти, багаті антиоксидантами і нейрозахисними сполуками. Так, у людей, які споживають більше фітонутрієнтів, або флавоноїдів, нижчий ризик розвитку хвороби Альцгеймера. Багаті ними ягоди, листові зелені овочі, цитрусові, чай і темний шоколад.\nБезцільність у житті\nЯкщо безцільно плисти за течією життя, це, виявляється, також погано для мозку. У людей, які мають мету і сенс життя, ймовірність розвитку хвороби Альцгеймера в 2,4 рази нижче. Сенс зберігає мозок здоровим при будь-якому розкладі. При цьому не обов'язково «перевертати гори». Досить взяти участь в будь-якій корисній діяльності. Волонтерство, наставництво, заняття - це деякі ефективні способи поліпшити здоров'я мозку.\nПереглянуто 359 раз\nКатегорія: « Високобілкова їжа допоможе позбутися від небезпечного жиру\tВідкрито ще одну перевагу переривчастого голодування »


Головна Підручники Підручник Економіка та організація діяльності фірми (Гаєвська) скачати онлайн Розділ 3. ОРГАНІЗАЦІЯ ДІЯЛЬНОСТІ ФІРМ, АДАПТОВАНИХ ДО РИНКОВОЇ СИСТЕМИ ГОСПОДАРЮВАННЯ\n3.1. Сучасні напрями організації діяльності фірми\n3.1.1. Сучасна концепція організації діяльності фірми.\n3.1.2. Методи і форми організації діяльності фірми.\n3.1.3. Раціональна організація діяльності фірм у зарубіжних країнах.\n3.1.1. Сучасна концепція організації діяльності фірми\nНа практиці кожне підприємство (фірма), що є складною виробничо-економічною системою, здійснює багато конкретних видів діяльності, які за ознакою спорідненості можна об’єднати в окремі головні напрями.\nВизначальним напрямом діяльності кожної фірми в умовах ринкових відносин є вивчення ринку товарів або ситуаційний аналіз, який повинен передбачати комплексне дослідження ринку, рівня конкурентоспроможності і цін на продукцію, інших вимог покупців товару, методів формування попиту та каналів товарообігу зовнішнього і внутрішнього середовища фірми.\nРезультати вивчення ринку товарів є вихідною базою для обґрунтування конкретних шляхів удосконалення і розвитку інноваційної діяльності фірми на перспективний період, яка охоплює науково-технічні розробки, технологічну і конструкторську підготовку виробництва, впровадження технічних, організаційних та інших нововведень, формування інвестиційної політики на найближчі роки, визначення обсягу необхідних інвестицій тощо.\nНаступним, найбільш складним за обсягом і вирішенням організаційно-технічних завдань напрямом є виробнича діяльність фірми, що включає такі заходи, як:\n·\tобґрунтування обсягу виготовлення продукції певної номенклатури та асортименту відповідно до потреб ринку;\n·\tформування маркетингових програм для окремих ринків і кожного виду продукції;\n·\tзбалансування виробничої потужності і програми випуску продукції на поточний і кожний наступний рік прогнозного періоду;\n·\tзабезпечення виробництва матеріально-технічними ресурсами;\n·\tрозробка і дотримання узгоджених у часі оперативно-календарних графіків випуску продукції.\nНеобхідною умовою досягнення бажаного успіху комерційної діяльності є дієва реклама і безпосередня організація збуту власної продукції, розвиток системи товарних бірж, певне стимулювання покупців.\nЩе одним важливим напрямом діяльності фірми є післяпродажний сервіс багатьох видів, товарів – машин і устаткування, автомобілів, комп’ютерної, копіювальної, медичної, складної побутової техніки. Він охоплює пусконалагоджувальні роботи у сфері експлуатації куплених на ринку товарів, їх гарантійне технічне обслуговування протягом певного терміну, забезпечення запчастинами і проведення ремонтів впродовж нормативного строку служби. До інтегрованого напряму, що охоплює багато конкретних видів, належить економічна діяльність фірми, яка включає стратегічне і поточне планування, облік та звітність, ціноутворення, систему оплати праці, ресурсне забезпечення виробництва, зовнішньоекономічну і фінансову діяльність. Цей напрям є визначальним для оцінки і регулювання всіх елементів у системі господарювання.\nВелике значення має соціальна діяльність. Результативність інноваційної, виробничої, комерційної та економічної діяльності фірми безпосередньо залежить від рівня професійної підготовки і компетентності усіх категорій працівників, дієвості мотиваційного механізму, що використовується, умов праці і життя, що постійно підтримуються на належному рівні. Тому ефективне управління персоналом має бути пріоритетним і найважливішим напрямом діяльності кожної фірми в умовах соціально орієнтованої ринкової економіки.\n3.1.2. Методи і форми організації діяльності фірми\nПрофесійно вміле застосування методів і форм організації діяльності фірми здебільше забезпечує достатньо ефективне їх господарювання.\nДо методів організаційної діяльності фірми належать наступні:\nМетоди організаційно-стабілізаційної дії:\nМетоди організаційно-технічної дії:\n·\tпрограмно-цільовий метод;\n·\tметоди організаційно-розпорядчої дії;\n·\tметод реактивного реагування.\n·\t“зараження”, переконання;\n·\tметоди “мовних трюків.\nХоча кількість розбіжностей між організаціями безмежна, слід відмітити, що деякі із провідних компаній у США мають деякі загальні риси, які є причиною їх провідного становища:\n1) наявність вільного капіталу – сприяє розширенню, дає можливість компанії йти на ризик, дозволяє налагоджувати виробництво нової продукції;\n2) децентралізація і комунікація – звільняє керівників від проблем, пов’язаних з другорядною роботою;\n3) підвищення професійного рівня і комунікації;\n4) висока заробітна плата;\n5) дослідження і розробки – більшість провідних компаній у США приділяють їм велику увагу НДД КР.\nФорми організації діяльності фірми наведені в таблиці 3.1.\nФорми організації За об’єктами Показники рівня розвитку\n(фабрична) Середній розмір фірми\nЧастка великих фірм\nЧастка дрібних і середніх фірм\nФункціональна Частка основної продукції в загальному її обсязі\nКількість видів технологічно однорідних виробів\nЧастка продукції (подетально) спеціалізованих фірм і цехів у її загальному обсязі\nКонверсія Предметно-функціональна Частка цивільної продукції в загальному обсязі виробництва\nМіждержавне Частка покупних напівфабрикатів і комплектуючих виробів у загальному обсязі продукції\nЧастка окремих видів кооперованих поставок у їх загальному обсязі\nЗмішане Частка виробленого комбінатом виду продукції в її загальному виробництві у країні\nЧастка напівфабрикатів, перероблених в інший продукт за послідовною технологією\nКоефіцієнт комбінування (співвідношення валового обороту і товарної продукції)\nДиверсифікація Різногалузева Частка продукції інших галузей в її загальному обсязі\nРаціональна організація діяльності фірм у зарубіжних країнах (Японія)\n1. Розвиток і підтримка урядом приватного підприємництва.\n2. Сприяння податкової системи індустріальному росту.\n3. Прагнення до виробництва з нульовим рівнем дефектів.\n4. Високий кваліфікаційний рівень працівників.\n5. Захоплення нових ринків.\n6. Успіхи в експорті, зумовлені співпрацею уряду з виробниками експортної продукції.\n7. Постійне вдосконалення, дзен-підхід, підвищення продуктивності праці.\n8. Навчальні заняття.\n9. Довічна зайнятість.\n10. Колективне прийняття рішень.\n11. Зв’язок між робітниками і керівництвом.\n3.2. “Корпоративні компенсації”.\nТоварне виробництво в умовах ринкової економіки – це конкурентна боротьба за ринки збуту. Виграти в цій боротьбі можна лише двома способами: зниженням ціни на товар чи досягненням високого рівня якості. Найбільш ефективним засобом для досягнення цих цілей є розвиток науки і застосування результатів НТП на практиці.\nІнтеграція науки з виробництвом (інноваційне підприємництво) потребує дуже великих затрат, які далеко не завжди виправдовуються, і пов’язана з великим ризиком. В останні роки однією з форм інноваційної діяльності стають невеликі фірми, які отримали назву венчурних (ризикових). Венчурна фірма створюється, як правило, невеликою групою однодумців – інженерів, винахідників, менеджерів – з досвідом роботи в лабораторіях великих фірм.\nПеревагою венчурної фірми, з одного боку, є вузька спеціалізація, концентрація матеріально-технічних і фінансових ресурсів на вибраному напрямі досліджень, а з іншого – можливість швидкої переорієнтації на інші напрями. Конкуренція змушує венчурні фірми максимально скорочувати строки НДДКР, інтенсифікувати процес втілення нововведення у виробництво. Венчурні фірми часто користуються підтримкою держави і великих компаній, яким невигідно самостійно займатися дослідженням через ризик понести збитки.\nОсновним критерієм класифікації венчурного підприємництва є джерело фінансування. Найбільш поширеними є наступні критерії.\n1.“Незалежний” (чистий) венчур – організовуються у вигляді акціонерного товариства, рекламуючи у засобах масової інформації свою ідею створення нововведення та акумулюючи під неї засоби інвесторів.\n2. “Впроваджувальні” фірми, організовані на пайових засадах промисловими корпораціями (“зовнішній венчур”), організаційно оформлені у вигляді науково-дослідних консорціумів.\nМожна виділити три типи консорціумів:\n·\tстворені з метою проведення фундаментальних довгострокових досліджень. Такий консорціум має свою науково-дослідну базу (лабораторії, дослідні виробництва), його засновниками можуть бути великі військово-промислові концерни, а також може частково субсидуватися державою;\n·\tстворені з метою активізації на їх виробничій базі наукової діяльності науково-дослідних установ, університетів з використанням наявного науково-виробничого потенціалу. Такий консорціум отримує від корпорацій донорське фінансування і має міжгалузевий характер;\n·\tстворені всередині галузі корпораціями на пайових засадах з метою розробки галузевих стандартів, технічних умов і контролю за їх виконанням.\n3. Венчурні фірми, які фінансуються інвестиційними фондами, трастами. Вони можуть використовувати й інші джерела: засоби великих корпорацій, банків, пенсійних і благодійних фондів та ін.\n4. Внутрішні венчурні відділи великих корпорацій – створення всередині корпорацій науково-дослідних і дослідно-конструкторських бюро.\n3.3. Організація комерційної діяльності\n3.3.1. Передумови та чинники успішної комерційної діяльності фірми.\n3.3.2. Оцінка і напрями підвищення ефективності комерційної діяльності.\n3.3.1. Передумови та чинники успішної комерційної діяльності фірми\nУспішна комерційна діяльність фірми залежить від організації маркетингу. Це виробничо-комерційна діяльність підприємства, спрямована на виявлення і задоволення потреб у його продукції (послугах) за допомогою обміну з метою отримання прибутку.\nМаркетинг як різновид діяльності, що є властивим для ринкової економіки, виконує наступні функції:\n·\tвивчення ринку, його структуризація, аналіз і прогнозування попиту;\n·\tвибір сегментів ринку, прийнятих для підприємства;\n·\tвизначення номенклатури та асортименту продукції для ринку;\n·\tрозробка стратегії виходу на ринок і реакція на дії конкурентів;\n·\tреклама, збут і його стимулювання;\n·\tполітика ціноутворення.\nОб’єктом маркетингу є комплекс, що складається з елементів “потреби – товар – ціна – реклама – збут”.\nУспішна комерційна діяльність фірм ґрунтується на наступних принципах:\n·\tорієнтація усіх сфер діяльності підприємства на задоволення потреб покупців з метою продажу продукції та отримання прибутку;\n·\tцілеспрямований і активний вплив на попит, його розвиток;\n·\tгнучке реагування виробництва на зміну потреб і попиту покупців, оперативне пристосування до них;\n·\tвикористання ціноутворення як механізму реагування і впливу на кон’юнктуру ринку;\n·\tвибір ефективних форм і методів доставки, реклами і продажу продукції;\n·\tпідтримка творчої атмосфери серед працівників, причетних до маркетингової діяльності, заохочення їх активності та ініціативи у розробці маркетингових рішень.\n3.3.2. Оцінка і напрями підвищення ефективності комерційної діяльності\nВирішення завдання стимулювання попиту досягається за допомогою багатьох засобів. При цьому розробник плану маркетингу враховує і тип ринку, і конкурентні завдання в сфері стимулювання збуту, й існуючу кон’юнктуру засобів, що використовуються.\nЗразки, купони, упаковки за пільговою ціною, премії і залікові талони – це основні засоби, на яких будується діяльність щодо стимулювання попиту. Розповсюдження зразків – це пропонування товару споживачам безкоштовно чи на пробу. Зразки можуть розноситися за принципом “в кожні двері”, розсилатися поштою, роздаватися в магазині і т. д.\nКупони представляють собою сертифікати, які дають споживачеві право на обумовлену економію при придбанні конкретного товару.\nУпаковка за пільговою ціною – це пропозиція споживачеві певної економії проти звичайної ціни товару. Це може бути упаковка за заниженою ціною, коли за зниженою ціною продають один варіант розфасовки товару (дві пачки за ціною однієї), чи упаковка комплекту, коли продають набір із двох супутніх товарів (зубна щітка і паста). Своєю здатністю стимулювати короткочасне зростання збуту упаковки за пільговою ціною перевищують навіть купони.\nПремія – це товар, який пропонується за доволі низькою ціною чи безкоштовно в якості заохочення за покупку іншого товару.\nЗалікові талони – це специфічний вид премії, яку отримують споживачі при здійсненні покупки і можуть обміняти на товар у спеціальних обмінних пунктах.\nУ місцях покупки чи продажу товару створюються експозиції і демонстрації.\nЩоб забезпечити співробітництво з боку оптових і роздрібних торговців, виробники користуються рядом специфічних прийомів (виробник може запропонувати залік за покупку, тобто надати знижку з ціни з кожного ящика товару, купленого у певний проміжок часу):\n1. Професіональні зустрічі і спеціалізовані виставки (продавець розраховує отримати від участі в спеціалізованій виставці деяку користь, у тому числі виявлення нових потенційних покупців, підтримку контрактів з клієнтурою, знайомство з новими замовниками тощо).\n2. Проведення конкурсів, лотерей, ігор.\n3.4. Оптимізація розміру фірм\n3.4.1. Межі концентрації і спеціалізації.\n3.4.2. Роль і місце фірм різного розміру у ринковому середовищі.\n3.4.1. Межі концентрації і спеціалізації\nВелике значення має поділ фірм (підприємств) за розмірами. Він залежить від характеру їх діяльності. Так, для комерційних банків, страхових компаній та інших фінансово-кредитних установ найчастіше використовують розміри статутного капіталу чи річного обороту кредитно-фінансових ресурсів. Інколи законодавство встановлює (як, наприклад, для комерційних банків) мінімальну величину статутного капіталу, при якій можлива реєстрація банка і видача йому ліцензії на виконання ряду конкретних операцій (з валютою, вкладами приватних осіб та інше).\nДля підприємств та організацій, що виробляють і реалізують продукцію та послуги, найбільш вагомими ознаками, що використовуються при розподілі їх за розмірами, служать: вартість виробленої продукції і послуг (для постачальницько-збутових і торгових фірм – вартість реалізованих товарів, оборот реалізації); вартість статутного капіталу та його головної частини – основного капіталу (основних засобів і довгострокових фінансових вкладень); чисельність персоналу фірми. У сучасних умовах української економіки усі вартісні показники є ненадійними, і на практиці в якості ознаки, що характеризує розміри фірми, використовують чисельність зайнятих (чисельність персоналу фірми).\n3.4.2. Роль і місце фірм різного розміру у ринковому середовищі\nОскільки законодавство та економічна політика керівництва України в даний час передбачають певні заходи щодо стимулювання розвитку малого бізнесу, для малих підприємств передбачаються певні податкові та інші пільги і переваги. У промисловості і будівництві до малих належать фірми з чисельністю персоналу до 200 чол., у науці і науковому обслуговуванні – до 50 чол. і тощо, хоч ці кількісні межі і є доволі умовними.\nГоворячи в більш загальному плані, розподіл фірм, що здійснюють діяльність у сферах виробництва та обороту товарів за розмірами має вагомий науково-економічний інтерес і використовується для характеристики процесів концентрації виробництва, фінансового капіталу та інших цілей, пов’язаних з вивченням макроекономічних пропорцій. Незалежно від використання при розподілі (групуванні) підприємств за розмірами ознаки, в кінцевому рахунку прагнуть виділити дрібні, середні і великі підприємства, а в деяких випадках – і проміжні (вище і нижче середніх) градації.\nПоділ підприємств на великі, дрібні і середні значною мірою залежить від галузевих особливостей і пов’язаний з рядом умовностей (хлібозавод з кількістю робітників більше 300 чоловік буде, мабуть, вважатися великим, а машинобудівний завод з такою кількістю робітників потрібно віднести до групи дрібних чи середніх підприємств).\n3.5. Особливості функціонування фірм у вільних економічних та офшорних зонах\n3.5.1. Особливості вільних економічних та офшорних зон.\n3.5.2. Види фірм, які функціонують у вільних економічних зонах.\n3.5.3. Організація та управління офшорною компанією\n3.5.1. Особливості вільних економічних\nта офшорних зон\nВільна економічна зона (ВЕЗ) – частина території, відокремлена кордоном від решти території країни, що має пільгове оподаткування, звільнення від митного контролю, розташовані на даній території національні, іноземні і спільні підприємства та організації, свою економічну і соціальну інфраструктуру, в’їзд та виїзд з якої здійснюється за відповідним дозволом.\nГоловні завдання, які вирішують за допомогою ВЕЗ:\n1) залучення іноземних інвестицій і технологій;\n2) формування додаткових робочих місць;\n3) поповнення сучасного управлінського і професійного досвіду.\nВЕЗ як сфера залучення ресурсів характеризуються особливим статусом, пов’язаним з існуванням у її межах системи економічних і правових пільг, насамперед таких, як скасування мита на імпорт, звільнення від оподаткування або його істотне зниження, зняття валютних обмежень і гарантій захисту інвестицій, спрощення юридичних процедур і правових формальностей, компенсація витрат, що мають соціальну спрямованість, надання кредитних, комунальних, транспортних та інших пільг.\nОсобливим класом ВЕЗ є офшорні зони. Основна ознака офшорної юрисдикції – пільговий характер оподаткування. Податкові пільги для офшорних компаній досить суттєві і, як правило, характеризуються повним звільненням від виплати всіх місцевих податків. Офшорні компанії зобов’язані платити лише разовий реєстраційний збір і оплачувати річний збір, ставки якого найчастіше фіксовані і не залежать від комерційної активності. Іншою ознакою діяльності в режимі офшора є заборона на комерційні операцій на території країни реєстрації офшорної компанії.\nВ Україні існують передумови й відпрацьовуються механізми для створення зон спільного підприємництва з іноземним капіталом. У 1992 р. Верховною Радою України прийнято Закон “Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон”.\n3.5.2. Види фірм, які функціонують у вільних економічних зонах\nСвітовий досвід функціонування вільних економічних зон дозволяє відмітити, що в них важливу роль відіграє малий бізнес, особливо в офшорних зонах. Це пов’язано з первісною нерозвиненістю інфраструктури, великими потенційними можливостями даних форм організації та обслуговування. Малий бізнес дозволяє гнучко і швидко заповнити ніші в ринковому просторі, які або не розвинені зовсім, або представлені незначною кількістю.\nВийшовши на ринок, дрібна фірма ставить перед собою дві мети – виживання і прибутковість, вибираючи конкретну конкурентну стратегію.\nВиділяють 4 основні типи дрібних фірм: “венчурні”, “традиціоналісти”, “сателіти”, “міні-монополісти”.\nВенчурні (ризикові) фірми здійснюють технологічний розвиток, який часто призводить чи до модернізації старих, чи до виникнення нових галузей економіки, що особливо важливо для науково-технічних зон. Їх головна мета – отримати продукт, який принесе майбутній прибуток. Питання виживання цих компаній безпосередньо залежить від вдалої розробки нововведення.\n“Традиціоналісти” – класичні дрібні фірми – становлять більшість у малому бізнесі. Розрізняють три основні типи традиційних фірм: “масовики”, “хамелеони” і “генеріка”.\n“Масовики” орієнтуються на постійний споживчий попит і не кооперуються між собою. Вони становлять близько 30% традиційних дрібних фірм. Головна сфера їх діяльності на ринку – операції з нерухомістю (землею, приміщенням, обладнанням) або зі спеціальними знаннями. За рахунок того, що продукція таких фірм завжди користується попитом, бо задовольняє регулярні довготривалі потреби, їм майже гарантоване отримання доходу, а отже, і виживання. Роль цих фірм велика, особливо в період становлення вільної економічної зони (ВЕЗ):\n·\tвони краще за інших вирішують проблему зайнятості, бо для їх реалізації не потрібні великі ресурси;\n·\tзадоволення масових потреб створює реальні передумови для постійного розвитку і нарощування обсягів виробництва.\n“Хамелеони” є активною групою дрібних фірм, які пильно спостерігають за кон’юнктурою ринку з метою найбільш прибуткового вкладення своїх ліквідних ресурсів. Вони складаються з 2-10 чоловік і відрізняються високою гнучкістю та пристосованістю до кон’юнктури, мобільністю. Їх головна мета – отримання високого прибутку в короткі терміни. Вибравши стратегію своєчасного задоволення найбільш гострих потреб, “хамелеони” виконують дві функції:\n·\tпостійно перерозподіляють кошти в економіці;\n·\tдають високу зайнятість.\n“Генеріка” – це дрібні фірми, які займаються копіюванням за ліцензіями великих фірм нової продукції, що користується найбільшим попитом (у фармацевтиці, електроніці, біотехнології).\nВони виступають на ринку з приміщеннями з обладнанням, яке легко переналагоджується кваліфікованими кадрами і грошовим капіталом.\nДочекавшись, коли закінчиться строк патенту на який-небудь ефективний винахід, “генеріка” закуповує у фірми-власника патенту (часто це колишня венчурна фірма) ліцензію на виробництво нового продукту і починає його виготовлення в максимально можливих масштабах, доки існує незадоволений попит на цю “новинку”.\nФункції цих фірм у ВЕЗ:\n·\tздійснення структурної перебудови економіки і перерозподіл капіталів у напрямі досягнення НТП в нові галузі;\n·\tстимулювання нових розробок у галузі високої технології великих компаній.\n“Сателіти” – дрібні фірми, орієнтовані на відносно масовий попит та уникнення конкуренції з великим бізнесом, вступаючи з ним у коопераційні зв’язки шляхом укладання контрактів (франчайзинг).\n“Міні-монополісти” – особливий вид дрібного бізнесу, який виходить на ринок з уже існуючим унікальним технологічним досвідом, виробничими потужностями і вузькоспеціалізованим обладнанням. Вони задовольняють обмежений попит (виготовлення частин і деталей для машин та обладнання, товарів для вузьких груп населення).\nУ світовій практиці при створенні ВЕЗ застосовуються різні форми організацій, засновані на використанні приватної власності (акціонерні товариства з обмеженою відповідальністю, командитні товариства).\nОфшорна компанія є нерезидентом, центр її управління знаходиться за кордоном. На території офшорної юрисдикції знаходиться лише зареєстрований офіс і секретар (або агент) компанії. Через цей офіс здійснюються офіційні контакти, зокрема, на його адресу приймаються судові позови та інші офіційні документи.\nПринципи існування офшорних компаній (ОК)\n1. Власниками ОК не можуть бути резиденти даної офшорної юрисдикції.\n2. ОК не має права проводити ділові операції і мати будь-яке майно та джерела доходу на території даної юрисдикції.\n3. Управління ОК, включаючи підписання контрактів, проведення загальних зборів і засідань ради директорів, повинно здійснюватися за кордоном.\nПри реєстрації ОК її акціонерами стають номінальні власники, які підписують угоду про відмову від усіх своїх прав на користь реального власника. Послуги номінальних власників забезпечуються секретарськими компаніями, що спеціалізуються на комплексі послуг з реєстрації ОК.\nВ ОК функції директора в багатьох випадках формально виконує номінальний директор, який функціонує пасивно, тобто у чіткій відповідності з інструкцією власника компанії. Управління компанією фактично здійснюється її власником чи його представником, які отримують довіреності на право здійснення юридичних дій від імені компанії.\nВикористання механізму номінального володіння акціями і паями забезпечує конфіденційний характер володіння ОК.\nОсновна складність організації управління офшорною компанією через систему довіреностей пов’язана з тим, що номінальний директор несе персональну відповідальність за дії компанії. Через це його послуги підлягають страхуванню від професійних ризиків.\nПереваги реєстрації фірм в офшорній зоні\n1. Фірма може бути відкрита протягом декількох днів і без значних затрат.\n2. Податок на прибуток відсутній чи складає незначний процент. Замість податку встановлюється щорічний збір, який не залежить від розмірів доходів.\n3. Відсутні обмеження на вивезення (ввезення) будь-якої валюти.\n4. Особи власників не підлягають розголошенню.\n5. Порушення податкового і митного законодавства не вважається кримінальним злочином.\nНедоліки реєстрації фірм в офшорній зоні\n1. Пільги щодо оподаткування доходів не надаються, якщо ці доходи отримані в офшорній зоні.\n2. Податкові служби країн ЄЕС можуть систематично перевіряти торговельні угоди офшорної компанії.\n3. Місцеві банки обмежують офшорні компанії в наданні кредитів.\n4. Солідні фірми Європи і США проявляють недовіру до офшорних компаній.\n3.6. Франчайзинг як особлива форма\n3.6.1.Сутнісна характеристика франчайзингу та його класифікація.\n3.6.2. Перспективи розвитку франчайзингу.\n3.6.1. Сутнісна характеристика франчайзингу та його класифікація\nПерше чітке визначення франчайзингу було дано у 1982 р. Він був визначений як угода, за якою виробник чи одноосібний розповсюджувач продукту чи послуги, захищених торговою маркою, дає ексклюзивні права на поширення на даній території своєї продукції незалежним дрібним торговцям в обмін на одержання від них платежів роялті та дотримання відповідної технології виробничих процесів. Російський економіст М.С. Шахова дає більш широке визначення франчайзінгу: “франчайзинг – це форма тривалого співробітництва між підприємцями для поширення товарів і послуг, юридично та фінансово незалежних один від одного, що укладають між собою угоду, за якою франчайзодавець надає франчайзоотримувачу виняткове право на створення та збут під його торговою маркою на конкретному ринку певних товарів та послуг.\nФранчайзодавець – це незалежна фірма, що виробляє продукцію (надає послуги) і делегує право використовувати своє ім’я (торгову марку) і продавати (виробляти) свої товари (послуги) іншій фірмі – франчайзоотримувачу. Крім того, в обов’язки франчайзодавця входить надання різної допомоги (консультативної, бухгалтерської, рекламної), яка дозволить оператору керувати своїм бізнесом за образом та подобою головної фірми.\nІснує ряд переваг франчайзингу: для франчайзодавця створюється можливість збільшити число торговельних точок, що реалізують товар, обмежити витрати на заробітну плату, ренту, адміністративні витрати; франчайзоотримувачу надається можливість компенсувати нестачу знань організованими програмами навчання, отримати висококваліфіковані консультації від експертів, вигоди від постійних досліджень ринку та розвитку програм, спрямованих на удосконалення бізнесу, діяти у межах певної території. Крім того, франчайзоотримувач меншою мірою підлягає ризику, ніж звичайне мале підприємство.\nІснують і недоліки франчайзингу: реальні обсяги продажу бувають меншими, ніж передбачав франчайзодавець; утримувач не має можливості впливати на політику франчайзера; можливість зіткнення утримувача з несподіваними обмеженнями можливості свого франчайзера.\nРозрізняють три типи франчайзингу:\n·\tторговий франчайзинг – торгова фірма (франчайзоотримувач) отримує лише право на використання назви іншої фірми та її товарного знаку;\n·\tфранчайзинг розповсюдження продукції – придбання ліцензії на продаж (виробництво) в межах суворо обмеженої території певних видів продукції під товарним знаком виробника;\n·\tчистий франчайзинг – передбачає комплексне забезпечення бізнесу франчайзоотримувача, що охоплює право на використання імені франчайзодавця, ліцензію на продаж товарів (надання послуг), навчання методам оперативного управління придбаним бізнесом тощо.\nФранчайзинг як особлива форма організації діяльності заслуговує на увагу господарників і велике поширення в Україні.\n3.6.2. Перспективи розвитку франчайзингу\nСтановлення повноцінної системи франчайзингу – одне з важливих завдань у період переходу України до ринку. Франчайзинг повинен бути резервом розвитку дрібних і спільних підприємств, які займаються розробкою та виробничим втіленням продукції інноваційного характеру. Крім того, доцільним є розвиток франчайзингу у сфері послуг, пов’язаних з обстеженням наявного на виробництві технологічного обладнання та вибором найбільш раціонального методу його заміни або модернізації; охорони здоров’я, передусім надання допомоги у зонах екологічних катастроф та при роботі у шкідливих і екстремальних умовах.\nВелике значення при організації франчайзингу відіграє робота з персоналом. Вказується, що при розробці нової франчайзингової програми персонал повинен добиратися і найматися у хронологічній послідовності відповідно до організаційної структури підприємства.


Диплом - Розвиток мовлення як провдний принцип початкового навчання, особливост мовленнєвого розвитку учнв початкових класв. Експериментальне дослдження розвитку мовлення шестирчних першокласникв, методика роботи над розвитком звязного мовлення учнв..\nДиплом Розвиток мовлення як провдний принцип початкового навчання, особливост мовленнєвого розвитку учнв початкових класв. Експериментальне дослдження розвитку мовлення шестирчних першокласникв, методика роботи над розвитком звязного мовлення учнв.\nПедагогічна практика представлена широким колом рекомендацій, спрямованих на вдосконалення мовних характеристик мовлення першо-класників (О.О.Бондаренко, М.С.Вашуленко, А.М.Гольдберг, А.С.Зимульді-нова, Т.В.Коршун, К.Л.Крутій, Л.О.Кутенко, М.М.Наумчук, Г.Г.Підлісна, Н.І.Тоцька, М.Ф.Фомічова), на інтенсифікацію та вдосконалення процесу розвитку мовлення в період навчання грамоти (А.М.Богуш, Л.О.Варзацька, М.С.Вашуленко, М.Д.Клічук, Т.О.Ладиженська, М.Р.Львов, Н.І.Політова, Б.С.Саженюк, В.О.Самаріна, Н.Ф.Скрипченко, О.Н.Хорошковська) Результати наукових досліджень знайшли своє відображення в чинних програмах, підручниках і методичній літературі. Відповідно до Державного стандарту початкової загальної освіти, навчальний предмет «Українська мова» будується за такими змістовими лініями: мовленнєвою, мовною, соціокультурною. Мовленнєва змістова лінія передбачає:\nІснуюча програма середньої загальноосвітньої школи реалізується повною мірою через систему діючих та альтернативних підручників. посібників з української мови. У підручниках подана система тренувальних вправ, виконання яких як у класі гак і вдома покликане виробити в учнів уміння й навички високої мовної культури. Вона також містить дидактичних матеріал. Дидактичний матеріал маємо також у збірниках вправ, збірниках диктантів і переказів - у спеціальних виданнях, де він подається як роздатковий матеріал на картках. Проаналізувавши зміст підручників, вчені дійшли висновків, що вони в основному відповідають найголовнішим дидактичним вимогам:\n1) вдосконалення звуковимови - звук;\n2) словникова робота - слово;\n3) вдосконалення граматичного ладу - словоформа і словосполучення;\n4) розвиток зв'язного мовлення - текст [74, 48].\nЯкщо учень усвідомить, що кожне слово має своє певне значення, то він точно зможе відтворювати свої думки і вибирати найбільш влучні. Неправильне вживання слова, нерозуміння його значення часто зумовлене об'єктивними причинами: знає предмет або явище під іншою назвою (лелека - чорногуз, завірюха - хуртовина), не ознайомлений із близькими за значен-нями словами (синонімами), не володіє поняттям багатозначності [72, 26].\nВідсутність сформованих мовленнєвих навичок не дозволяє школярам вільно оперувати мовними засобами для продукування зв'язних висловлю-вань, тобто не створює умов для розвитку вмінь мовленнєвої діяльності, а тому організація процесу розвитку мовлення в період навчання грамоти наштовхується на низку нерозв'язаних проблем [68, 106-107].\nДруга проблема - відсутність систематичності та цілеспрямованості мовленнєвого розвитку. Наявні навчально-методичні комплекти не створю-ють умов для взаємопов'язаної та взаємодоповнюючої роботи в усіх напрямах розвитку мовлення на кожному уроці навчання грамоти. Як наслідок, у дітей не закладаються початкові уявлення про мову як єдину сукупність мовних знаків, про мовлення як процес висловлювання своїх думок у фонетично, лексично і граматично правильній формі.\nДосі не створено науково обґрунтованого комплексу вправ, у якому рівномірно і гармонійно було б поєднано роботу з усіх напрямів розвитку мовлення в період навчання грамоти, який був би пов'язаний із мовним матеріалом кожної сторінки букваря і постійно та цілеспрямовано реалізовувався вчителем на кожному уроці навчання грамоти і розвитку мовлення [71, 140].\nПеріод навчання грамоти - це „один із найважливіших і найвідповідальніших етапів у житті дітей, у розвитку їхнього мислення і мовлення, у зростанні їхньої свідомості, у формуванні особистості в цілому” [90, 33]. Процес навчання грамоти за звуковим аналітико-синтетичним методом поді-ляється на три періоди - добукварний, букварний, післябукварний . Кожен із них реалізує програмні вимоги з розвитку мовлення.\nУ букварний період навчання грамоти робота з розвитку мовлення, розпочата у добукварний період, не лише не припиняється, а навпаки, посилюється, поглиблюється. Вона включає роботу над дикцією, орфоепією, інтонацією; збагачення, активізацію словника, упорядкування граматичного ладу мовлення; роботу над синтаксичними одиницями - словосполученням, реченням, текстом [47, 26].\nПіслябукварний період відводиться на закріплення та удосконалення навичок читання, на підготовку учнів до роботи з читанкою. Основне завдання післябукварного періоду - вдосконалення навичок читання першокласників; відпрацювання швидкості, правильності і виразності читання, які, безпосередньо залежать від усвідомленості змісту тексту.\nВажливе значення для розвитку мовлення має робота над словом. Слово - основна одиниця мовлення. Багатство словника - ознака високого мовленнєвого розвитку людини. Важливо, щоб засвоєння нових слів проходило не стихійно, тобто вчитель керував цим процесом і таким чином полегшував би його для учнів, забезпечував правильність повноту засвоєння.\nЗвичайно, не кожне слово потребує такого всебічного вивчення. Характер цього пояснення обумовлюється темою, метою уроку та лексичним матеріалом. Таким чином, володіти мовою - це значить уміти передавати своїми словами думки, почуття, враження. Щоб домогтися цього, слід вивчати мову і працювати над її удосконаленням [59, 127].\nНами з'ясовано особливості мовленнєвого розвитку учнів перших класів, формування якого відбувається поетапно на всіх мовних рівнях (фонетичному, лексичному, граматичному).\nУ ході спостережень на уроках виявлено труднощі в організації роботи з розвитку усного мовлення учнів 1 класу. Певна кількість учителів використовує традиційні прийоми роботи. Так, відповіді на запитання використовують 99% респондентів, а розповіді про побачене 19%, побудову діалогу - 12%, мовленнєві ситуації лише 3% учителів. З'ясувалося, що 40% практиків не планують на уроках спеціальних завдань з розвитку мовлення. Вони навіть не приховують свого наміру якомога більше читати і пояснюють це тим, що "коли навчишся читати, то збагатиться й мовлення".\nОсновним посібником для розвитку усного мовлення першокласників є підручник (Н.Ф. Скрипченко, М.С. Вашуленко). У ньому розміщено ілюстративний апарат -"апарат орієнтування". Правильне його використання в навчальному процесі відіграє важливу роль для розвитку комунікативних умінь. Автори "Букваря" приділяють досить уваги для формування діалогічного мовлення, адже 21% ілюстрацій дає можливість будувати діалог. Сюжетні ілюстрації до текстів з читання (їх 15% від загальної кількості) сприяють підвищенню інтересу до змісту тексту, допомагають його зрозуміти, складати розповіді або проводити бесіди за ними.\nАналіз ілюстрацій "Букваря", запропонованих для розкриття змісту текстів, не обмежується лише цією метою. Їх зміст надає можливість учителеві використовувати ілюстративний матеріал одночасно для вирішення цілої низки завдань: працювати над словом, реченням, побудовою діалогічного чи монологічного висловлення тощо. Текстовий матеріал є взірцем для мовленнєвої практики. Малюнки є допоміжним засобом для виконання логічних вправ, з'ясування та уточнення лексичного змісту слова; усвідомлення багатозначності слова, побудови синонімічних рядів, добору слів протилежних за значенням; побудови словосполучень, речень, зв'язних висловлень.\nТаким чином, завдяки підручнику вчитель може формувати комуніка-тивні вміння учнів. Але аналіз педагогічного досвіду свідчить, що запропо-нований матеріал підручника використовується здебільшого для формування навичок читання та розвитку пам'яті (заучування напам'ять). Робота за ілюстраціями зводиться до бесіди пізнавального характеру, а за текстом - до репродуктивного відтворення його змісту.\nСпілкуванню першокласників на перешкоді стають загальнокультурні вади мовлення: невміння слухати звернене до учня мовлення, перебивання співрозмовника, втручання в розмову. До того ж, не завжди вдається дітям забезпечувати і якість мовленнєвої культури: регулювати голос, темп мовлення - промовляти слово голосніше чи чіткіше, швидше чи повільніше, здебільшого їхнє мовлення нечітке, монотонне. У розповідях переважають елементи ситуативності, наявні повтори, довготривалі паузи, назви заміню-ють описом, допускають подекуди деталізовані уточнення, зайві слова, внаслідок чого висловлення стає незрозумілим.\n2.1. Методика роботи над розвитком зв'язного мовлення учнів\nУ зв'язку з цим методика пропонує систему роботи з розвитку зв'яз-ного мовлення першокласників побудувати за такою структурою:\nУ процесі опрацювання звукових явищ мовні одиниці для порівняння слід ускладнювати поступово -- від окремих звуків до їх сполучень і цілих слів. Діапазон порівнюваних ознак також має розширюватися в міру ознайомлення з ними учнів. Наприклад, у букварний період навчання грамоти діти вчаться аналізувати на слух і читати за аналогією склади з однаковими голосними і змінними приголосними: ма, ла, на, ра, па. Спочат-ку такі склади діти сприймають як зовсім різні (і це є дуже важливим на етапі практичного ознайомлення із смислорозрізнювальною роллю окремих звуків (букв). Але пізніше першокласники мають навчитися бачити повністю або частково спільні ознаки в порівнюваних складах: усі вони побудовані з двох звуків; у кожному з них перший звук -- твердий приголосний, а другий -- голосний; в усіх складах -- голосний звук [а].\n-- Що означають ці слова? (Ці слова означають назви комах).\n-- Подумайте і скажіть, чим схожі і чим відмінні (відрізняються) ці слова? (Ці слова схожі тим, що називають однакових комах. Але перше слово означає назву однієї комахи, а друге--двох і більше, багатьох).\n-- Правильно. А тепер ще раз вимовте ці слова і порівняйте їх за складами. (Ці слова схожі тим, що обидва мають по два склади, перший склад -- однаковий -- о. У другому складі спільним є звук [с], а голосні різні -- [a], [и]).\n-- Прислухайтесь, чи однаково вимовляється перший склад в обох словах: оса -- оси. (У першому слові оса склад о -- ненаголошений, у другому слові -- оси -- склад о є наголошеним).\n4. Чи можна цим двом предметам дати спільну назву? (Калина, малина -- це рослини, кущі садові).\nЗвуки людського мовлення, які з першого дня шкільного навчання стають для дітей особливим предметом вивчення, класифікуються за багатьма параметрами, передбаченими програмою: за приналежністю до голосних і приголосних; голосні -- за наголошеністю і ненаголошеністю; приголосні -- за участю голосу і шуму; за ступенем м'якості. Тому вправи на класифікацію звуків служать важливою умовою для формування в учнів багатьох фонетичних понять, тісно пов'язаних з орфоепічними та орфогра-фічними уміннями [77, 12].\n4. Назвіть парні приголосні, що творяться однаково, але відрізняються за звучанням (б--п, д'--т', з -- с, дж-- ч і ін.).\nПодібні вправи учні виконують на основі слухових та артикуляційних сприймань, тобто на основі вимови и т.д.................


Дорожньо-транспортна пригода сталася на автодорозі «Львів – Ковель». Про це повідомив відділ комунікації ГУ Національної поліції у Львівській області. У селі Туринка Жовківського району 36-річний львів’янин, перебуваючи за кермом автомобіля «Мітцубісі»...\nВ селі Дубівка Володимирецького району водій автомобіля «Peugeot Expert» здійснив наїзд на 14-річну дівчину та з місця пригоди зник. Пішохід від отриманих травм померла на місці. Про це повідомив Відділ комунікації ГУНП в Рівненській області. Поліцейські оперативно встановили винуватця...


У Самборі сьогодні провалилась вантажівка – Львівська мануфактура новин\nУ Самборі сьогодні провалилась вантажівка\n02 Жовтня, 15:06\nВантажівка із піском провалилась сьогодні у самісінькому центрі Самбора, на вул. Бойківській.\n“Після розвантаження піску праве заднє колесо автомобіля МАN провалилося під землю. На місці події працює поліція”, – повідомили у спільноті Мій Самбір.\nДодамо, що що центром міста заборонений рух вантажних та автомобілів, вага яких перевищує 8 тонн. Таке застереження існує саме через високу вірогідність випадків провалення. Адже у історичному центрі багато підземель та пролягають старі комунікаційні системи.\n18 Травня, 12:43\nНа Самбірщині поліцейський виготовляє для фронту глушники для зброї\n18 Травня, 12:18\nВлітку для дітей у Львові діятимуть денні табори: куди звертатися\n18 Травня, 11:51\nЖертвами російського вторгнення в Україну стали 229 дітей\n18 Травня, 11:17\nУ Львові організовують групи психологічної підтримки для вимушених переселенців-підлітків


В Київській обласній бібліотеці для юнацтва розгорнута виставка газетно-журнальних статей та проводяться бесіди «Шлях мужності і слави» до Дня Героїв Небесної Сотні, Упарвління культури, національностей та релігій Київської областної державної адміністра\nВ Київській обласній бібліотеці для юнацтва розгорнута виставка газетно-журнальних статей  та проводяться бесіди «Шлях мужності і слави» до Дня Героїв Небесної Сотні\n20 лютого Україна вшановує пам'ять Героїв Небесної сотні. Під час Революції Гідності понад сотня людей загинули від куль, побиття або відійшли у вічність пізніше від отриманих на Майдані поранень. Їх назвали Героями Небесної сотні. Пам'ятний День Героїв Небесної Сотні встановлено указом Президента України Петра Порошенка «Про вшанування подвигу учасників Революції гідності та увічнення пам’яті Героїв Небесної Сотні». Їхні імена та назву “імені Героїв Небесної сотні” надали вулицям у Києві та на батьківщині героїв. Президентом України було ініційовано й затверджений Верховною Радою України заснування Ордену Героїв Небесної Сотні.\nЩоб віддати належну шану учасникам Революції гідності та вшанувати пам’ять полеглих у Київській обласній бібліотеці для юнацтва розгорнута виставка газетно-журнальних статей  та проводяться бесіди «Шлях мужності і слави» до Дня Героїв Небесної Сотні. Так працівники бібліотеки і  молодь згадають  співвітчизників, убитих під час мирних протестів та вшанують усіх, хто встав на боротьбу за демократичне майбутнє своєї країни.\n20 лютого стало для нас назавжди пам’ятним днем – Днем Героїв Небесної Сотні. І сьогодні варто згадати про всіх, хто віддав своє життя впродовж останніх років. Адже ці події багато що прояснили, відкрили багатьом очі, розставили все по своїх місцях. І якщо правильно скористатись цим досвідом, ми справді можемо побудувати незалежну і процвітаючу державу.\nУправління культури, національностей та реліігій\nт. 044 286 77 32


ФІБА назвала українські баскетбольні клуби «Дніпро» і «Київ-Баскет» серед фаворитів Кубка Європи - новини ZIK.UA\nНовини » Спорт середа, 23 жовтня, 2019, 14:03 26 Читать эту новость на русском\nМіжнародна федерація баскетболу (ФІБА) визначила фаворитів у групах та загалом у змаганнях напередодні старту регулярного баскетбольного чемпіонату в Кубку Європи сезону-2019/2020.\nСеред найсильніших названо і українських учасників – «Дніпро» і «Київ-Баскет», повідомляє прес-служба Федерації баскетболу України.\nТак, фаворитами групи «F» оглядачі ФІБА вважають українські баскетбольні команди «Дніпро» та «Київ-Баскет».\nГоловною зіркою цієї групи названо Кирила Фесенка з «Дніпра», а найперспективнішим молодим гравцем – його одноклубника Ісуфа Санона.\nСеред кадрових переваг дніпровців у ФІБА називають Кирила Фесенка зі 100-матчевим досвідом зіграних матчів у НБА.\nТакож ФІБА оприлюднила рейтинг сили команд, в якому «Дніпро» посідає третє місце. Серед козирів української команди назвали Кирила Фесенка та Кирила Натяжка, якого лише напередодні прооперували в Німеччині.\n«Дніпро» виконав величезний обсяг роботи, зібравши у своєму ростері сильних українських виконавців. Великі хлопці Кирило Фесенко та Кирило Натяжко, досвідчений Максим Корнієнко, не забуваємо про зафрахтованого клубом НБА «Вашингтон Візардс» Іссуфа Санона, якому цього тижня виповниться лише 20 років. «Дніпро» – велика команда, яку треба боятись», – вважають аналітика ФІБА.\n«Київ-Баскет» у цьому рейтингу сили на 18-й сходинці. Очолюють його турецький «Киршияка» та російський «Єнісєй».\n«Максиму Пустозвонову 32 роки. Усім іншим гравцям «Київ-Баскету» менше 30 років, але вони продемонстрували, що досвіду у них вистачає, зокрема у протистоянні з іспанським «Бургосом» у кваліфікації Ліги чемпіонів. Команда, яка дає бій іспанському клубу з показниками чотири перемоги, одна поразка – для суперників киян по групі «F» це може виглядати, як дуже неприємна ознака», – вважають фахівці.\nНагадаємо, у стартовому поєдинку групового етапу Кубка Європи ФІБА «Київ-Баскет» та «Дніпро» сьогодні, 23 жовтня, зіграють між собою у столичному Палаці спорту. Початок матчу – о 19:00. Пряма телетрансляція на каналі Oboz TV.


В компанії пояснили, що між вакцинованими співробітниками будуть розіграні грошові призи в розмірі 1 тис., 3 тис., 5 тис. та 50 тис грн. В такий спосіб поштовий оператор планує мотивувати співробітників проходити планову вакцинацію від Covid-19.\n«За останній тиждень в Укрпошті дозу вакцини отримало 2,5 тис. співробітників. Сподіваюся, що з новою, фінансовою, мотивацією, кількість вакцинованих значно зросте. А ми і далі будемо робити все, щоб якомога більше співробітників Укрпошти вакцинувалися. Адже це не лише питання їхнього здоров’я, але і здоров’я наших клієнтів» - прокоментував Ігор Смілянський, генеральний директор Укрпошти