ДЕРЖАВОТВОРЧА ДІЯЛЬНІСТЬ У ДОБУ ДИРЕКТОРІЇ: Того ж дня, коли гетьман Павло Скоропадський підписав зречення від\nТого ж дня, коли гетьман Павло Скоропадський підписав зречення від влади, військо Директорії вступило в столицю, а 19 грудня 1918 р. населення Києва палко вітало Директорію Української Народної Республіки. Перед новою владою постало питання: яку форму влади прийняти для УНР? Більшість українських політичних провідників була проти "диктатури пролетаріату" в формі більшовицьких Рад. Директорія Української Народної Республіки на нараді з представниками політичних ' партій у Вінниці на початку грудня 1918 р. ухвалила прийняти за основу українського державного будівництва так званий трудовий принцип, а владу на місцях передати трудовим радам. Обирати та бути обраними до них мали право селяни, робітники і трудова інтелігенція. Передбачалося, що центральна влада в Україні належатиме вибраному без поміщиків та капіталістів Трудовому конгресові. Це згодом дало підставу Антанті звинувачувати Директорію у більшовизмі.\nУ Києві 23 січня 1919 р. розпочав роботу Трудовий конгрес України. Він висловився за демократичний лад, і 28 січня 1919 р. було прийнято тимчасову Конституцію\nУкраїнської Народної Республіки, яка під час війни законодавчу владу в державі надала Директорії, а виконавчу - Раді народних міністрів. Пост глави держави Конституцією не був передбачений - це віддавалося на розгляд самих членів Директорії. Функції серед членів Директорії були розподілені ще на початку її діяльності: головою обрано Володимира Винниченка, а начальним командиром усіх військ з титулом Головного отамана - Симона Петлюру.\nЖиття поставило український уряд перед необхідністю утворення поста глави верховної влади в країні. В лютому 1919 р., після виходу Володимира Винниченка зі складу Директорії, Симон Петлюра надалі залишався Головним отаманом, але функції його визначались інакше - він став фактично Президентом держави.\nТрудовий конгрес був першим в історії України соборним представництвом українського народу, обраним у вільних виборах і уповноваженим вирішувати її долю. Це був важливий конституційний етап: вільно обрані делегати не тільки українці, а й представники національних меншин вирішували правовий та суспільно-економічний лад Української держави.\nВ Україні у той період були дуже впливовими ідеї соціалізму. Як зазначив авторитетний діяч Української соціал-демократичної робітничої партії Ісаак Мазепа, "революція почалася й розвивається під знаком ідей демократії та соціалізму, які були надзвичайно популярними в народних масах... Впливи поміркованих чи так званих буржуазних партій швидко звелись майже до нуля... Майже неможлива будь-яка ширша політична праця поза гаслами та програмами соціалістичних партій". Загалом, кінець 1918 р. і початок 1919 р. у Центральній і Східній Європі характеризуються значним впливом соціалістичних партій. У Німеччині в той час існував соціалістичний уряд на чолі з Філіппом Шсйдеманом, в Австрії - соціал-дсмократичний уряд Карла Реннера, в Чехословаччині - уряд з прем'єром соціал-демократом Властемілом Тусаром, у Польщі - уряд соціаліста Єнджея Морачевського. Демократію проти більшовиків захищали своїми організованими силами соціалісти. Те ж саме було і в Україні.\nВ Україні найвпливовішими були Українська соціал-де-мократична робітнича партія та Українська партія соціа-лістів-революціонерів. Подальше загострення соціальних протиріч у ході громадянської війни призвело до їх розколу. Так, на VI Конгресі Української соціал-демократичної робітничої партії, що відбувся в січні 1919 р. у Києві,\nукраїнські соціал-демократи розділилися на дві частини. Фракція "лівих", або так званих киян, з Андрієм Річицьким, Михайлом Авдіснком та Антоном Драгомирецьким на чолі, доводила, що партія мусить прийняти радянську платформу, бо, мовляв, в Трипіллі козаки Зеленого хочуть радянської влади й заявляють, що вони - більшовики. "Катсринос-лавці" - Ісаак Мазепа, Панас Фсдснко - відстоювали демократичні принципи, закликаючи "не плентатися за скороминучими настроями козаків Зеленого, які самі не знають, що їм треба". Вони виступали проти ілюзії, нібито економічно відстала Україна може раптом перейти до вищої форми суспільного господарства - до соціалізму, і відстоювали тезу про те, що капіталізм в Україні ще не виконав своєї ролі. Ці погляди і лягли в основу резолюції VI конгресу соціал-демократичної партії. "Кияни" (10 делегатів конгресу) відкололися від Української соціал-демократичної робітничої партії, проголосивши себе фракцією соціал-демократів, так званими УСДРП-нсзалсжними.\nРозкол відбувся і в середовищі Української партії соціалістів-революціонерів. Він фактично накреслився ще на Трудовому конгресі. Ліве крило (Гнат Михайличенко, Василь Еллан-Блакитний, Олександр Шумський та ін.) виступило з радянських позицій, заявивши про необхідність "викриття антинародної політики і збройно виступити у підтримку радянської влади". Але у той час ліві українські есери намагалися протиставити маріонетковому так званому Тимчасовому робітничо-селянському урядові України, створеному більшовиками у листопаді 1918 р., свій організаційний центр - Цснтрревком. В опублікованій у січні 1919 р. декларації він заявляв, що більшовицький уряд "не знайшов собі опори в робітничо-еслянських масах України, тому що ніколи не був зв'язаний з ними. Його тактика - насалити на Україні радянську владу :і Росії '.\nРозуміючи, що на радянські позиції не вдасться перевести всю Українську партію соціалістів-револіоціопсріи. ліве її крило пішло на розкол і створення власної партії. V з'їзд Української партії соціалістів-революціонерів (.?-11 березня 1919 р.) був оголошений Установчим з'їздом пової партії - Української партії соціалістів-революціонерів (комуністів).\nПолітичний провід Директорії перебував здебільшого в руках правих соціал-демократів і есерів. Осип ІІазарук, ВІДОМИЙ ПОЛІТИЧНИЙ діяч того часу, член уряду Сергія Остапенка, зазначав, що "фактична влада не спочивала в руках Директорії, тільки мала її Рада Міністрів, зложена з представників соціал-демократів і соціал-революціоисрів. Ко-\nли ще далі глянемо в суть справи, то побачимо, що властиво і РМ була зовсім залежна від ЦК обох партій".' Такої ж концепції дотримувався і Ісаак Мазепа, пропонуючи добу Директорії розглядати поетапно, залежно від того, який уряд стояв при владі. Сам Ісаак Мазепа виділяв такі етапи:\nВелика коаліція (26 листопада 1918 р.- лютий 1919 р.) - уряд Володимира Чехівського, до складу якого входили представники есерів, соціал-демократів, соціалістів-феде- ралістів, соціалістів-самостійників, а також безпартійні.\nМала коаліція (13 лютого-9 квітня 1919 р.) - уряд Сергія Остапенка, створений без есерів та соціал-демократів. До нього входили соціалісти-федералісти, соціалісти-са- мостійники, народні республіканці, галицькі націонал-демок рати і радикали.\nСоціалістична коаліція (соціал-демократи й есери) - уряд, очолюваний спочатку Борисом Мартосом (9 квітня-27 серпня 1919 р.), а згодом Ісааком Мазепою (27 серпня 1919 - березень 1920 р.).\nДо періодизації Ісаака Мазепи, що охоплює тільки 1919 р., треба додати четвертий, останній етап, який розпочинався з підписання Варшавською) договору 21 квітня 1920 р. У цей період діяв Кабінет Міністрів під проводом есера Вячеслава Проколовича.\nНа етапі великої коаліції уряд в перші місяці існування перебував у Києві, а на початку лютого переїхав до Вінниці. Становище, в якому опинилася Директорія, виявилося дуже тяжким: та велика армія, що забезпечувала повалення Гетьманщини, розтанула. Селяни роз'їхалися по домівках ділити панську землю. Україна була оточена ворогами. З півночі розпочався наступ більшовиків на Україну. На південному сході посилювалася армія Антона Дснікіна. Південь України був зайнятий французами.\nУ проводі не було єдиної думки щодо шляхів політичного і соціального розвитку України. Більшість його, зокрема Володимир Винничснко, Микита Шаповал, прем'єр Володимир Чехівський, обстоювала радянську платформу і союз з більшовиками проти Антанти. "Права" частина уряду, яку підтримував Симон Петлюра, була за спільну дію уряду з Антантою проти більшовиків.\nСуперечку вирішили самі більшовики. Ще 17 листопада 1918 р. вони створили Українську революційну раду, куди входили Йосиф Сталін, Георгій П'ятаков, Володимир Анто-нов-Овсіснко, Артем та інші "українці". Володимир Анто-нов-Овсієнко, доповідаючи Раді оборони РРФСР, очолюваній Володимиром Леніним, про ситуацію в Україні, радив\nвдатися до такої політики: "Нам нема з ким "погоджуватися" в Україні... Кожне хитання в цій справі - то величезна помилка. Питання про найскоріше прилучення України до совєтської влади є глибоко життєвим питанням для російської совєтської республіки: голодна північ повинна пхатися на плодоносний південь. Час перестати гратися в хованку. Цим ми нікого не обманемо, а нерішучістю виявимо тільки свою слабкість і втратимо надзвичайно пригожий момент".\nНа початку грудня 1918 р. більшовицькі дивізії розпочали наступ на Україну, відкинувши тим самим можливість для союзу з ними. Він супроводжувався масовою агітацією проти Директорії, звинуваченнями її в "буржуазності". Але Директорія, захопившись "високою політикою", не зуміла протиставити більшовицькій агітації таку конкретну соціальну політику, якої чекали від неї народні маси. Так, український уряд не вдався відразу до розв'язання найпекучішого питання - земельного. Закон про землю був виданий Директорією аж у січні 1919 р., коли Київ обстрілювали більшовицькі гармати. З часу повстання минуло вже майже два місяці. За цей час більшовики встигли розгорнути в Україні боротьбу проти Директорії, яка нібито не хотіла дати землю селянам.\nВолодимир Чехівський надіслав до Москви телеграму, вимагаючи пояснення, на якій підставі Росія розпочала проти України війну. Заперечуючи цей факт, нарком Георгій Чичерін відповів, що ніякого війська РРФСР в Україні немає, а є армія українського, цілком незалежного уряду. На бік більшовиків перейшли Матвій Григор'єв, Нестор Махно, Зелений. Україна вкрилася повстанськими загонами, що не визнавали влади Директорії і діяли на власний розсуд, довільно змінюючи орієнтацію.\nСкладна ситуація давала підстави багатьом членам уряду шукати підтримки в Антанти. Проте Антанта орієнтувалася на відновлення "єдиної і неподільної" Росії. Вона поставила такі умови для переговорів з Українською Народною Республікою: усунути з уряду Володимира Винниченка, Володимира Чехівського і Симона Петлюру; сформувати для боротьби з більшовиками 800-тисячну армію на чолі з офіцерами-росіянами; передати фінанси і залізниці під контроль Франції; вирішити справу державної незалежності України на Паризькій конференції, а на час війни - перейти під протекторат Франції.\nНезабаром Володимир Винниченко склав свої повноваження голови Директорії і виїхав за кордон, а Симон Петлюра 11 лютого 1919 р. вийшов з партії соціал-демократів. На\nвимогу Антанти був створений новий Кабінет Міністрів - несоціалістичний, так званий Кабінет малої коаліції, Головою якого став Сергій Остапенко, рекомендований на пост прем'єра Володимиром Винниченком. Це не випадковий, а цілком логічний на той час крок: Голова Директорії знав, що Сергій Остапенко рішуче налаштований дійти порозуміння з Антантою. А оскільки ситуація склалася так, що треба було обрати орієнтацію або на більшовиків, або на Антанту, то Володимир Винниченко обрав останнє, хоч і розумів, що це означає його відставку.\nУряд Сергія Остапенка був сформований здебільшого із поміркованих соціалістів. Ліві соціалістичні лідери вважали його занадто правим і оголосили йому бойкот. Більшовики ж повели агітацію проти Директорії як буржуазного уряду. При уряді Сергія Остапенка змінилися повноваження Директорії. Він наполіг на тому, що Директорія, якій Трудовий конгрес делегував законодавчі компетенції і права Голови держави, не повинна безпосередньо втручатися у справи державної адміністрації, а тільки здійснювати контроль за її діяльністю на зразок парламентського, відмовляючи Раді Міністрів чи окремим її членам у довір'ї і призначаючи нових міністрів.\nСили Директорії танули, зростало дезертирство, занепадала дисципліна в армії Української Народної Республіки. Командування Антанти, не подаючи реальної допомоги, виступало щораз з новими вимогами: виключення з Директорії Симона Петлюри та Панаса Андрієвського, передачі Антанті контролю всієї внутрішньої діяльності Директорії, об'єднання армії Директорії з армією Антона Денікіна.\nЗа словами Ісидора Нагасвського, якщо б Симон Петлюра вийшов з Директорії, "хто зна, чи новому Голові Директорії не пощастило б побороти упередження держав Антанти до Директорії і добитись визнання самостійності України бодай "де-факто" та одержати від них матеріальну, технічну, військову та медичну допомогу, закріпити її становище на сході Європи".\nПроте Симон Петлюра не поступився навіть тоді, коли Директорія звернулася до французького командування з нотою, яку підписали Симон Петлюра, Федір Швець, Андрій Макаренко і Сергій Остапенко (як прем'єр). У ноті вказувалося, що Директорія та уряд визнають свої помилки і віддають себе під опіку Франції, а також просять представників Франції "взяти на себе керування управлінням Україною в обсязі військовім, дипломатичнім, політичнім, фінансовім, економічнім і судовім впродовж усього часу,\nдоки буде проводитися війна з більшовиками і ...надіється, що Франція і другі держави Антанти виявлять великодушність, коли після закінчення боротьби з більшовиками постануть питання про території і нації".\nУряд Сергія Остапснка, як антантофільський, втратив сенс існування. В той час на територіях, окупованих більшовиками, народ піднявся на масове повстання проти гнобителів. Соціал-демократи (незалежники) на чолі з Андрієм Річицьким, Михайлом Авдіснком та Антоном Драгомирсцьким створили Всеукраїнський революційний комітет і розпочали антибільшовицьку боротьбу. З ними солідаризувався отаман Матвій Григор'св. "Народе український! - закликав він.- Політичні спекулянти обманули тебе і хитрими способами використали твою довірливість, бо замість землі і волі накидають тобі насильно комуну, чрезвичайку і грабіжників з московської обжорки". На сили повстанців вирішили орієнтуватися Українська партія соціа-лістів-революціонерів та Українська соціал-дсмократична робітнича партія.\nКатастрофа українського оборонного фронту, розклад значної частини відділів усієї армії Української Народної Республіки (Півдснно-Західний фронт 21 березня 1919 р. утворив ревком і проголосив перехід на "радянську платформу" та розпочав переговори з Раднаркомом України), а також поразка переговорів з Антантою призвели до того, що перед Директорією постало питання заміни Кабінету Міністрів Сергія Остапенка і зміни політичного курсу. В цьому питанні серед членів Директорії не було згоди. Панас Андрієвський обстоював думку про продовження курсу Кабінету Сергія Остапснка і відхилення пропозиції про зрив переговорів з Антантою. Такої ж думки дотримувався Євген Пструшевич. Проте Симон Петлюра наполягав на зміні політичної орієнтації. Його підтримали Андрій Макарснко і Федір Швець.\nНа початку квітня 1919 р. у Рівному було реорганізовано Директорію. На той час Євген Петрушевич та Панас Андрієвський переїхали до Станіслава (тепер - Івано-Франківська), де майже незалежно почали урядувати. Федір Швець вийшов з Директорії, і вона тепер складалася з Симона Петлюри, Андрія Макарснка, одного представника Західноукраїнської Народної Республіки та двох від соціалістичних партій - Української партії соціалісті в-рево-люціонерів й Української соціал-дсмократичної робітничої партії. Визначилися функції Директорії та її відносини з урядом. Директорія тільки затверджувала закони, які\nрозробляв Кабінет Міністрів, і тільки йому давала розпорядження. Рада Міністрів призначалася не Директорією, а Центральним комітетом соціалістичних партій. Так був створений уряд соціалістичної коаліції. Головою його став Борис Мартос, член Української соціал-демократичної робітничої партії.\nНовий уряд звернувся до народу з декларацією, в якій закликав до боротьби з московськими більшовиками: "Народне правитсльство Української Республіки простягає руку всім українським соціалістам та селянам і робітникам, які, не стерпівши чужинецької неволі російських комуністів, піднялися на боротьбу за вільну і незалежну Україну. Правитсльство торжестиенно заявляє, що не буде кликати собі на допомогу чужої військової сили з якої б то не було держави". В боротьбі з більшовиками уряд Бориса Мартоса вирішив спиратися на повстанців.\nУкраїнські праві сили звинуватили повстанський уряд соціалістичної коаліції у більшовизмі. До опозиції належали члени Директорії Євген Петрушевич та Панас Андрісвський. З їх намови вночі 29 квітня 1919 р. було зроблено спробу державного перевороту. В Рівному отаман Володимир Оскіл-ко ув'язнив частину Кабінету Міністрів і проголосив себе "командиром Збройних Сил України". Однак бунт Володимира Оскілка придушив підполковник Української галицької армії Микола Бісик із загоном Січових Стрільців, які охороняли Директорію та її уряд. Отаман Володимир Оскілко втік до Польщі, проте його повстання внесло в армію ще більшу дезорганізацію. Він встиг стягнути значні сили до Рівного і тим самим відкрив фронт більшовикам. Разом з тим у травні-червні 1919 р. в армії було здійснено ґрунтовні реформи, завдяки яким з напівпартизанської, якою була на початку війни, вона стала справді регулярною українською армією.\nУ той час праві партії (соціалісти-самостійники, соціа-лісти-фсдсралісти, хлібороби-дсмократи) підготували новий заколот з мстою усунути соціалістичний уряд та Симона Петлюру й проголосити Євгена Петрушевича диктатором. Галичини, а генерала Олександра Трекова - генеральним отаманом. Цс зумовлювалося вимогою старшин та козаків Запорізького корпусу повернути командиром корпусу полковника Петра Болбочана, який незадовго перед тим був усунутий Симоном Петлюрою, що боявся зростання його авторитету. Петро Болбочан, відомий воєначальник, дуже популярний в армії, був противником соціалістів. Його було заарештовано і за вироком суду розстріляно.\nНа початку липня 1919 р. армія Української Народної Республіки була розбита і надзвичайними зусиллями втримувала територію в районі Кам'янця-Подільського. Від остаточної катастрофи її врятував перехід за Збруч 85-ти-сячної Української галицької армії, що відступала перед натиском поляків. Дійова Армія (так називали армію Української Народної Республіки) налічувала на той час близько 14 тисяч бійців (з них 4,5 тисяч становив Легіон галицьких січових стрільців).\nПід тиском Євгена Петрушевича Директорія погодилася, не схиляючись у бік більшовизму, здійснювати демократичну політику, замінивши уряд Бориса Мартоса.\nБув сформований 27 серпня 1919 р. "уряд національної згоди" під проводом Ісаака Мазепи. В серпні 1919 р. армії Української Народної Республіки та Західноукраїнської Народної Республіки розпочали спільний похід на Київ, і ЗО серпня 1919 р. більшовики без бою залишили місто. Українське військо 31 серпня 1919 р. зіткнулося з армією Антона Денікіна, яка наступала на Київ лівим берегом Дніпра, і після сутички між цими арміями Київ опинився в руках денікінців.\nКиївська катастрофа виявила глибину ідеологічного розходження між Українською Народною Республікою та Західноукраїнською Народною Республікою. Тоді як Директорія та уряд Української Народної Республіки не допускали й думки про союз з Антоном Денікіним, Західноукраїнська Народна Республіка своєю головною метою ставила боротьбу з Польщею й охоче йшла на союз з білогвардійцями, сподіваючись, що Антанта допоможе їй у війні.\nУ вересні 1919 р. Антон Денікін змінив план: замість походу на Москву він оголосив війну Україні, незважаючи на пораду Уінстона Черчілля "йти, скільки можливо, назустріч українським сепаратичним прагненням". Директорія 24 вересня 1919 р. оголосила війну Антону Денікіну.\nУкраїнські війська опинилися між трьох вогнів - більшовиками, денікінцями, поляками. Українська армія не мала тилу, Антанта не тільки не допомагала, а й не дозволила поставляти в Україну зброю, амуніцію і ліки, які та купила в Американської ліквідаційної комісії за 8 мільйонів доларів. Розпочалася епідемія тифу, в результаті якої бойовий склад Української галицької армії зменшився до 10 тисяч стрільців. Головний лікар Української галицької армії Осип Бурачинський звітував: "Наша армія вже не схожа на військо, це вже й не лікарня, але мандруючий склад трупів".\nКомандир Дійової Армії генерал Володимир Сальський 4 листопада 1919 р. заявив, що армія переможена тифом, голодом, браком набоїв і політичне керівництво мусить шукати вихід для порятунку від фізичного винищення.\nГенерал Мирон Тарнавський 7 листопада 1919 р. від імені Української галицької армії уклав конвенцію з Антоном Денікіним, за якою Галицька армія віддавалася в його розпорядження. Директорія розпалася, Андрій Макаренко і Федір Швець передали повноваження Симону Петлюрі і відбули за кордон. Симон Петлюра подався до Польщі шукати допомоги.\nВ грудні 1919 р. у Кам'янці-Подільському було створено Українську Національну Раду, головою якої став Михайло Корчинський (соціаліст-федераліст). До складу Української Національної Ради входили Степан Баран (націонал-демократ), Іван Липа, Всеволод Голубович та ін. Вона стала серйозною опозицією Директорії. Побутувала навіть думка, що Українська Національна Рада замінила Директорію, але цього не сталося. У своєму антибільшовицькому спрямуванні Українська Національна Рада заходила так далеко, що в грудні 1919 р. на нараді її членів у Відні Василь Панейко та Степан Томашівський доводили, що треба у спілці з Антантою будувати велику Росію.\nРештки Дійової Армії продовжували боротьбу. З 6 грудня 1919 р. до 5 травня 1920 р. вони здійснили героїчний партизанський рейд по більшовицькому тилу. Метою цього рейду було підтримати бойовий дух українських повстанців і продовжувати збройний опір. Поки уряд з армією перебували у Зимовому поході, Симон Петлюра заручився підтримкою Польщі, підписавши Варшавський договір, згідно з яким Польща визнавала за Україною право на незалежність, але натомість отримувала Західну Україну. Згідно з військовою конвенцією 24 квітня 1920 р., воєнні дії повинні були проходити тільки під польським командуванням; економічне життя і залізниці підпорядковувалися Польщі; український уряд зобов'язувався постачати польському війську коней, харчі, фураж та ін. Уряд та Директорія, що повернулися із Зимового походу, були вражені цим договором. 'Соціалістичний уряд на чолі з Ісааком Мазепою подав у відставку, і тільки наприкінці травня 1920 р. був сформований новий Кабінет Міністрів на чолі з Вячеславом Прокоповичем.\nВаршавський договір дістав вкрай негативну оцінку в Україні, особливо в Галичині. Ціла Херсонська дивізія, що складалася здебільшого з галичан, наприкінці серпня 1920 р.\nпокинула фронт і під командуванням генерала Антона Кравса та полковника Арнольда Вольфа перейшла до Чехії, де була інтернована.\nПоляки боялися посилення української армії. В поході за Київ у травні 1920 р. брали участь тільки дві дивізії Української Народної Республіки - полковника Олександра Удовиченка та полковника Марка Бсзручка й армія, що прийшла із Зимового походу. За договором, під час наступу мали бути сформовані ще 4 дивізії, але польське командування не дало на цс згоди.\nНезважаючи на початковий успіх, польська армія відступила. Польський і радянський уряди 12 жовтня 1920 р. підписали прелімінарний мир, в якому були зазначені кордони між УСРР і Польщею по річці Збруч. Українська армія була інтернована в польських таборах.\nУкраїнські визвольні змагання 1917-1920 рр. не досягли своєї кінцевої мети, але вони внутрішньо переродили український народ, сформували його у сучасну політичну націю. З того часу на цьому фундаменті розвивалася ідея української державності в нових умовах і новій якості.\nІнформація, релевантна "ДЕРЖАВОТВОРЧА ДІЯЛЬНІСТЬ У ДОБУ ДИРЕКТОРІЇ"\nАвдіснко Михайло (роки н. і см. невід.) - український революційний діяч, член ЦК УСДРП. У 1918 р.- член групи незалежників. У 1919 р. разом з цією групою увійшов до Всеукраїнського ревкому для збройної боротьби проти більшовицького уряду X. Раковського. З 1920 р.- член ЦК УКП. У 30-х роках - репресований. 118, 122 Андрієвська Ольга (роки н. і см. невід.) - член Української партії\nСучасна аграрна політика нашої держави є важливим напрямком переведення економіки на ринкові відносини. Вона спрямована на удосконалення виробничих відносин в агропромисловому комплексі шляхом упровадження різноманітних форм оренди, кооперації, підряду тощо. Нові методи господарювання активно втручаються в життя села, дають потужні імпульси для його соціально-економічного розвитку. Суть аграрних\n§ 3. Правове регулювання енергопостачання\nЕнергопостачання - одна з форм, у яких здійснюється господарсько-торговельна діяльність суб'єктів господарювання. Разом з тим енергопостачання можна визначити як надання енергії певного виду споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу енергії на підставі договору. Як форма господарсько-торговельної діяльності, енергопостачання опосередковується договором енергопостачання,\nДиректорія. Відновлення Прокураторі! (грудень 1918 - березень 1921)\nДиректорія Української Народної Республіки створена 14 листопада 1918 року з п'ятьох осіб на чолі з Володимиром Вин-ниченком, як альтернативний уряд Гетьманату, а 14 грудня Гетьман Всієї України Павло Скоропадський зрікся влади. У цей же день Директорія проголосила про відновлення Української Народної Республіки. 26 грудня 1918 року вона призначила свою першу Раду Народних міністрів УНР на чолі з\nВідхід з історичної арени Центральної Ради не означав кінця української державності. До влади прийшов гетьман Павло Скоропадський, який походив із старовинного козацького роду, був наближений до царського двору, під час війни займав високі генеральські посади. Влітку 1917 р. він здійснив українізацію 1 корпусу і перетворив його на грізну бойову силу. На з'їзді вільного козацтва в Чигирині Павла\nПрограмна декларація Української Національної Ради була опублікована 9 листопада 1918 р. У ній проголошувалося створення демократичної держави, де не буде національного поневолення та соціального гніту, де забезпечуватиметься усім рівність перед законом, вибори усіх ступенів здійснюватимуться на основі загального, рівного, прямого, таємного і пропорційного виборчого права, а основною і керівною\nПрогнозуючи свою майбутню діяльність щодо становища в Україні, національні угруповання та залишки галицьких партій керувалися тим, що радянська імперія з її політикою геноциду є головним ворогом українського народу. Звідси виводилась основна мста українських політичних сил - рішуча боротьба проти Радянського Союзу усіма можливими засобами. Але ця боротьба проти могутньої тоталітарної сили могла


Зустрічі з Лоне Шерфіґ | Euronews\nстиль життя >\nЗустрічі з Лоне Шерфіґ\nBy Euronews • останнє оновлення: 01/05/2015\nСеред учасників цьогорічного Міжнародного кінофестивалю у Стамбулі – одна з найвідоміших європейських режисерів-жінок Лоне Шерфіґ з Данії.\nЛоне Шерфіґ 1984 року закінчила Данську кіношколу. Вона – автор кількох відомих фільмів, в тому числі номінованого 2009-го на нагороду “Оскар” фільму “Виховання почуттів”.\nДія фільму розгортається у 1960-х роках в Англії. Головній героїні – Дженні – 16 років, вона – здібна учениця і талановита віолончелістка, яка мріє про вступ до Оксфорду. Але після знайомства з красенем Девідом, удвічі старшим за неї, зате чудово обізнаним з гламурним боком життя, Дженні вже не вважає Оксфорд обов‘язковим пунктом програми.\n“У мене є сестра – театральний режисер, вона навчила мене деяких режисерських та акторських “штучок”. Йдеться про те, що акторам слід дати можливість думати, іноді – залишати їх насамоті, аби вони могли зібратися з думками. Якщо, звісно, вони з відповідальністю підходять до своєї роботи. Я працювала з сотнями і сотнями акторів, і завжди давала їм зрозуміти, що з повагою ставлюсь до їхнього мистецтва. На мою думку, це і є запорука гарного старту”, – вважає Лоне Шерфіґ.\nНа початку своєї кар‘єри Лоне Шерфіґ захоплювалася авангардом і співпрацювала з відомим данським режисером-авангардистом Ларсом фон Трієром.\nЩо, на її думку, означає знімати кіно в сучасному світі, де кожен – сам собі режисер, маючи під рукою лише мобільний телефон.\n“Я могла б належати до покоління, яке змалечку звикло знімати відео за допомогою власного мобільного телефона і ділитися один з одним усіма радощами та турботами, та я належу до покоління, де, щоб знімати, потрібна була велика камера і велика команда. Я завжди прошу моїх учнів не забувати про класичну спадщину, в тому числі технічну. Мова кіно в останні роки дуже змінилася, проте ваше завдання – підтримувати його статус як виду мистецтва, попри те, що зараз кожен має змогу знімати фільми”, – каже далі режисерка.\n“Клуб бунтарів” – останній фільм Лоне Шерфіґ – з великим успіхом демонструвався у Європі, а нещодавно вийшов у прокат в США та Канаді.\nГерой фільму – студент-першокурсник Оксфордського університету – вступає до елітарного Клубу бунтарів, приналежність до якого – прерогатива “золотої молоді”. Тут діють свої жорстокі правила, тут можна за один вечір створити або зруйнувати репутацію на багато років вперед.\n“Найскладніше завжди – визначити, чи матиме фільм чітке політичне звучання, чи він потрапить, так би мовити, в течію і чи принесе в серця гладачів гармонію? Найважливішим для нас було прийняти рішення про кінцівку фільму – непередбачувану і більшою мірою політичну, аніж, можливо, глядачі того бажали б”, – розповідає Лоне Шерфіґ.\nЗараз Лоне Шерфіґ працює над романтичною комедією “Їхні найкращі півтори години” за участю Джемми Артертон, Білла Найї та Сема Клафліна. У стрічці розповідається про британську знімальну групу, яка під час Другої світової війни намагається зняти фільм для підняття морального стану військових.\nПро дату виходу стрічки на екрани наразі невідомо.\nФранція: у головному конкурсі у Каннах - український фільм\nФестиваль у Женеві: "мовчазні війни" проти порушень прав людини\nКінофестиваль і форум з прав людини у Женеві


Оригінал Конституції Пилипа Орлика ненадовго потрапить до Незалежної Української держави, – Кулеба - За Лаштунками\nТак вже склалося, що безціні скіфські скарби з українських степів, здобутки перших Київських князів, запорізькі трофеї, надбення українських світочів новітньої доби, численні архівні документи чомусь знаходяться в музеях, запасниках, архівах і приватних колекціях по усьому світу, але не у себе на Батьківщині. Так само є і з першою в світовій історії конституцією (а не американська чи французька, як пихато заявляють ці два народи) – Конституцією Війська Запорозького, написаною у екзилі вірним соратником гетьмана Івана Мазепи – Пилипом Орликом.\nІ сьогодні колишні союзники після тривалих благань погодилися “надати у позику” Україні оригінали Конституції Пилипа Орлика та гетьманської булави Мазепи з нагоди 30-ї річниці Незалежності України.\nОсь, що повідомляє з цього приводу на своїй сторінці глава МЗС України Дмитро Кулеба:\n“Я обіцяв сюрприз і тепер це вже не секрет: вперше за 311 років оригінал Конституції Пилипа Орлика потрапить до Української держави.\nДо речі, Конституція Орлика буде не єдиним шведським експонатом – Лінчопінгська міська бібліотека погодилась надати для тимчасового експонування в Україні Гетьманську булаву, яка, за легендою, після Гетьмана Івана Мазепи належала Гетьману Пилипу Орлику. Я також вдячний бібліотеці за це рішення”.\nКількість переглядів: 27,100\nТеги:булава Мазепи, запорожці, Конституція Пилипа Орлика, Кулеба, Лінчопінгська бібліотека, МЗС, перша конституція, повернення з закордону, Швеція


blog-ua | ЕлектроДруг Одеса\nАрхіви категорій: blog-ua\nголовна / блог компанії Советы по кабельному обогреву кровли Кабельный обогрев кровли – это самое верное решение от наледи и снега в водосточных системах и крышах домов. Позволяет: Увеличить срок […]\nголовна / блог компанії Тепла підлога для дитячої кімнати Чи варто обладнати дитячу кімнату теплою підлогою? Який тип найбільше підходять для таких приміщень? Якими є загальні правила облаштування кімнати для дитини? […]\nЩо таке пусковий струм саморегулюючого кабелю\nголовна / блог компанії На що впливають пускові струми самрега Пусковий (стартовий) струм саморегулюючого кабелю (самрега) – це струм, що виникає в ланцюзі в момент включення живлення. Величина його може у […]\nголовна / блог компанії Варіанти керування обігрівом відкритих майданчиків При виборі способу управління системами вуличного електрообігріву зазвичай використовується два варіанти: ручний та автоматичний. Ручне управління має на увазі, що ви […]\nглавная / блог компании Чи шкідлива тепла підлога? Будь-який провід, яким проходить електричний струм випромінює електромагнітне поле, величина якого залежить від різних чинників. Наскільки воно шкідливе і яка його величина […]\nСкільки електроенергії споживає тепла підлога\nглавная / блог компании Витрати електроенергії теплої підлоги Ви зібралися купити електричну теплу підлогу і роздумуєте скільки ж вона споживатиме електрики? Які приходитимуть квитанції за електроенергію? Намагаємося дати відповідь на […]


91-річна вдова художника відмовилася від евакуації з Чернігова, щоб зберегти картини чоловіка - Правий берег\nБібліотекарка 91-річна Євдокія Недашківська відмовилася від евакуації з Чернігова, щоб уберегти колекцію картин чоловіка. Він усе життя малював пейзажі України. Частина робіт Семена Недашківського зберігається в місцевому музеї. Але більшість – у квартирі вдови митця. Жінка заховала їх у найбільш захищеній кімнаті – за двома стінами.\n“З чоловіком ми прожили 62 роки. Переживала, що картини пропадуть і не буде про нього пам’яті. А в них же скільки праці вкладено. Чоловік малював ліси й поля Чернігівщини, старовинні храми, осінні пейзажі. Доньки вмовляли виїхати з Чернігова, але я не могла залишити картини”, – розповіла Євдокія Миколаївна.\n91-й день народження жінка зустріла у ванній своєї квартири в центрі міста.\n“Ніколи так не боялася й не переживала. Була виснажена, захворіла. Паморочилася голова, думала, що вже кінець. Попрощалася з рідними”, – зізнається вона.\n91-річна жінка додала, що ті, хто залишився в місті, недоїдали.\n“Не було ні хліба, ні буряка, ні картоплі – нічого. Найстрашніші були дні, коли горіла будівля неподалік, і на стадіон прилетіли шість п’ятсоткілограмових бомб. Боялася, щоб вогонь не перекинувся далі й не згоріли картини”, – розповіла Недашківська.\nВона зазначила, що тепер часто згадує Другу світову війну.\n“Тоді я з родиною жила на Сумщині. Мене і старшу сестру мати ховала від солдат на горищі. Зґвалтувань не було. Але ми мучилися. Не мали їжі. Ходили в поля збирати гнилу картоплю і щавель”, – згадала Євдокія Недашківська.\nCategories: Війна з рф, Новини, Суспільство, Україна\nTags: війна з росією, евакуація, художники, чернігів


Виявляється, можна. І зробити це неважко за допомогою методу, який гарно описав апостол Яків, розмірковуючи про іншу невід’ємну частину сутності християнина — про віру. У другому розділі свого послання апостол говорить про віру та діла. На перший погляд може здатися, що автор проповідує вчення, згідно з яким віра (а відповідно і спасіння) досягається добрими ділами. Але це не так. Головна думка його роздумів сконцентрована в простій фразі: «Віра без діл мертва!» Іншими словами: невидима віра завжди проявляє себе у видимих добрих ділах, або, як про це говорить інший апостол, Павло, у плодах. Саме через поведінку людини, її хороші побожні вчинки можна довідатися, чи є в неї віра. Бо, зауважує Яків, говорити про віру без діл безглуздо. З почуттям гумору, навіть зі сарказмом він каже: «Покажи-но мені віру без діл…», твердо знаючи, що такого не може бути.\nПригадую випадок, свідком якого я був, перебуваючи на службі в армії. Нас щойно призвали до війська й доручили під опіку сержанту строкової служби. Запам’ятався він, на відміну від інших «крутих» сержантів тим, що був спокійний, врівноважений, неговіркий, не кривдив солдат. На той час він вже закінчив університет, був одружений, навіть мав дитинку. І от одного разу я став свідком незвичної події. Якось після сніданку до нас у казарму прийшла дівчина, яка працювала у штабі, і подала цьому сержанту якийсь папірець. Він глянув на нього і несподівано вхопив дівчину в обійми, поцілував і в якомусь дивному танці закружляв її по казармі на очах розгублених солдат. Такого від нього ніхто не чекав, навіть перелякана дівчина-штабістка. Виявляється, вона принесла сержанту телеграму, у якій повідомлялося про народження другого сина. Радість батька не можливо було сховати і вона вилилася ось таким дивним вчинком.\nЯ часто згадую той армійський випадок, бо він допомагає мені зрозуміти поведінку царя Давида, який танцював перед ковчегом (див. 2 Сам. 6). Так, ці два випадки нестандартні, незвичні, навіть нелогічні. Недаремно Давидова дружина з осудом поставилася до «дикої», на її думку, поведінки царя. Але радість сержанта та Давида була настільки великою, щирою та непідробною, що проявилася саме так. Апостолів у день П’ятидесятниці також вважали за п’яних, коли ті від радості переповнення їх Духом Святим почали робити те, що нормальна людина не робила б. Так, це винятки, це не означає, що саме таким способом завжди потрібно виражати свою радість, але вони підтверджують одну просту істину: радість, якщо вона справді є, неможливо приховати. Якщо у серці є радість, її обов’язково можна прочитати на обличчі, побачити у поведінці, навіть у простих рухах. Вам доводилося бачити людей після їхнього покаяння перед Богом? Їхня зовнішність миттєво змінювалася, їхнє лице сяяло якоюсь неземною радістю, яку неможливо сховати. Я за характером більш спокійний та мовчазний, не завжди виражаю свої емоції. Але коли у мене стається щось радісне, знаю, як важко, а іноді неможливо, стримати себе, щоб не виказати цієї радості. Навіть якщо потрібно було цю новину тимчасово потримати в таємниці, щось у моїй поведінці мене «продавало», рідні чи знайомі казали тоді: «Ану, кажи, що там у тебе сталося!»\nЯкщо ми не можемо заховати в собі радості, народженої приємними життєвими подіями, то тим більше не приховаємо радості у Бозі. Відчуття Господнього прощення, усвідомлення того, що відтепер ти дитина Божа, спадкоємець вічного життя народжує таку радість, яку не сховаєш у комірчинах серця, вона виливається незвичними способоми й супроводжує потім людину все життя. Радісна в Бозі людина — обов’язково радісна й назовні. Завжди. У будь-яких обставинах життя. І ті, хто навколо нас, це бачать.\nОтже, чим вимірюється радість? Простим індикатором є наша зовнішність, наша поведінка, наші слова. Вона вимірюється усмішкою на обличчі християнина і тоді, коли той має, з людської точки зору, причину радіти, і тоді, коли стиснутий лещатами труднощів. Вона вимірюється словами вдячності Богові, які звучать із вуст спасенної Богом людини і яку Господь веде по життю як полями благополуччя, так і долинами скорботи. Вона вимірюється піснями радості, які линули з вуст апостолів, коли ті були у в’язниці в кайданах. Вслухайтеся у слова великого страждальця за віру апостола Павла, скільки радості та оптимізму в його словах: «Хто нас розлучить від любови Христової? Чи недоля, чи утиск, чи переслідування, чи голод, чи нагота, чи небезпека, чи меч?.. Але в цьому всьому ми перемагаємо Тим, Хто нас полюбив. Бо я пересвідчився, що ні смерть, ні життя, ні Анголи, ні влади, ні теперішнє, ні майбутнє, ні сили, ні вишина, ні глибина, ані інше яке створіння не зможе відлучити нас від любови Божої, яка в Христі Ісусі, Господі нашім!» (Рим. 8:35-39).\nРадійте Господом, не ховайте радості у шпарини серця, діліться радістю з тими, хто навколо вас, запалюйте їх радістю! «А всі, хто надію на Тебе складають, хай тішаться, будуть вічно співати вони, і Ти їх охорониш, і будуть радіти Тобою, хто любить Ім’я Твоє!» (Пс. 5:12).


«Льоня-космос» шукає робітників в офіс на Лук’янівці|znaj.ua\n«Льоня-космос» шукає робітників в офіс на Лук’янівці\nЕкс-мер Києва Леонід Черновецький шукає співробітників. На свої сторінці в соцмережах він виклав 11 вакансій. Йому потрібний гендиректор благодійного фонду в Грузії. В київський офіс на Лук'янівці бізнесмен шукає розробників, інтернет-аналітиків, веб-дизайнерів, операторів кол-центру та промоутерів.\nМатеріал по темі Сину Черновецького виповнився рік\nНайбільше обіцяє платити керівнику фонду в Грузії. "Зарплатня $3-5 тис. плюс оплата житла, компенсація за відрядження та бонуси", - вказано у вакансії. Для цього потрібний досвід у соціальній сфері від 3 років, знання російської та англійської мов та бажання працювати понаднормово.\nРозробникам з 9-годинним робочим днем обіцяє платити 40 тис. грн. Операторам кол-центру – 3,5 тис. грн. Зарплату промоутерів, які мають працювати в торгівельних мережах, тримає в секреті.


Я хочу пограти футбол із татом! | dobro.ua - головна платформа добрих справ в Україні\nЯ хочу пограти футбол із татом!\nЯк це: замість безтурботного дитинства – постійна реабілітація, замість ігор – тренування, замість радості – важкий діагноз?.. Артемчика почали лікувати в 11 місяців, після того, як помітили, що малюк схрещує ніжки, коли йде за машинкою. Дивно, адже хлопчик народився абсолютно здоровим, лікарі називали його справжнім богатирем, адже його вага була 4,5 кг. За шкалою Апгара це 8-9 балів. Проте важкий діагноз обрав саме цього малюка…\nЛікарі говорили, що Артем – сильний і перспективний хлопчик, мовляв, кілька масажів, і все буде гаразд. Але малюк почав рости, а з ним росли і проблеми. Коли йому виповнився рік і 7 місяців, йому встановили діагноз ДЦП. З того часу родина Артема почала жити за графіком поїздок на курси реабілітацій. Після них Артемчик стає жвавим, тонус м’язів у нього знижується, він вільніше рухається. В такі моменти родина надзвичайно радіє, адже як ніхто інший, хоче наблизити хлопчика до здорового життя і безтурботного дитинства.\nЗараз хлопчик не може самостійно стояти і ходити. Артемко розуміє, що він не такий, як інші діти. Але попри це росте радісним, добрим, розумним, допитливим хлопчиком і разом із мамою навіть відвідує звичайний садочок.\nУ вересні цього року батьки Артема наважились на операцію: подовження Ахіллового сухожилля. Хлопчик опустився на п’ятку, але йому все ще важко тримати координацію і пересуватися. А для цього необхідно продовжувати лікування, адже ще стільки нового попереду. А головне – мрія Артема. Він дуже хоче пограти з татом футбол. Допоможемо цій маленькій мрії здійснитися!\nПІБ: Селіверстов Артем Олегович, 28.05.2012 р.\nМісто: с. Дубовець, Вінницька обл.


Програма комплексного вступного іспиту на окр «Магістр» за спеціальність «Соціальна робота»\nкомплексного вступного іспиту на ОКР «Магістр»\nза спеціальність «Соціальна робота»\nДисципліна: Історія і теорія соціальної роботи\nТема 1. Соціальна робота: професійний підхід.\nСутність соціальної роботи. Різні визначення соціальної роботи. Мета і завдання соціальної роботи. Взаємозумовленість соціальної політики і соціальної роботи. Становлення соціальної роботи в Україні.\nТема 2. Складові професії: базові цінності, знання та вміння. Система цінностей у соціальній роботі. Класифікація цінностей соціальної роботи за Шуламіт Рамон, Девідом Брендоном, Іганом. Базові цінності соціальної роботи в Україні. Професійна етика соціального працівника.\nТема 3. Поняття «клієнт» у соціальній роботі.\nОб’єкт і суб’єкт соціальної роботи. Рівні залучення клієнтів у процес соціальної роботи: отримувач, користувач, споживач. Поняття «клієнт» у соціальній роботі. «Клієнт соціальної роботи» у широкому значенні та вразливі (маргіналізовані) верстви населення в Україні. Поняття соціального виключення та дискримінації клієнтів. Імпауермент клієнтів. Характеристика професійної соціальної допомоги та професійних стосунків. Професійні межі у стосунках з клієнтом.\nТема 4. Процес соціальної роботи з клієнтом.\nПоняття процесу практичної соціальної роботи. Аналіз рис процесу соціальної роботи, в тому числі його циклічності. Опис фаз процесу роботи з клієнтом: первинне оцінювання, планування догляду, втручання, кінцеве оцінювання. Аналіз ситуацій із визначенням мети і завдань втручання.\nТема 5. Кваліфікаційна характеристика соціального працівника\nСоціальна робота як професія. Соціальний робітник, соціальний працівник і фахівець з соціальної роботи: кваліфікаційні характеристики. Сфери та напрямки діяльності соціального працівника. Основні функції соціального працівника. Навички соціального працівника. Професійний соціальний працівник та соціальний працівник на громадських засадах (волонтер).\nТема 6. Методи соціальної роботи\nКласифікація методів соціальної роботи. Індивідуальні, групові і масові методи соціальної роботи. Застосування в соціальній роботі методів соціології, психології, педагогіки, менеджменту.\nТема 7. Основи соціальної роботи у громаді.\nСоціальна робота у громаді як метод соціальної роботи. Визначення громади. Ресурси громади. Завдання соціальної роботи у громаді. Догляд в інституціях у порівнянні із доглядом у громаді. Функції соціального працівника у громаді\nДисципліна „Технологія соціальної роботи\nТема 1. Технологія соціальної профілактики.\nСутність, предмет, об’єкт і зміст соціальної профілактики в соціальній роботі. Види соціальної профілактики. Рівні профілактичного впливу. Соціальна проблема як предмет соціальної профілактики. Мета і завдання соціальної профілактики. Технологічний процес соціальної профілактики. Методи соціальної профілактики. Принципи соціальної профілактики. Критерії ефективності профілактичної роботи. Форми організації профілактичної роботи.\nТема 2. Технологія соціальної реабілітації.\nСоціальна реабілітація як напрям соціальної роботи. Особи та групи, що опинилися в стані соціальної дезадаптації як об’єкт соціальної реабілітації. Предмет і мета соціальної реабілітації. Види соціальної реабілітації. Завдання соціальної реабілітації. Структура процесу соціальної реабілітації. Процедури і методи соціальної реабілітації. Принципи реабілітаційного процесу. Форми організації соціальної реабілітації. Ефективність соціальної реабілітації.\nТема 3. Технології соціальної підтримки.\nСоціальна підтримка як функція і напрям соціальної роботи. Соціальна вразливість і незахищеність об’єкт соціальної підтримки. Соціальне піклування, обслуговування і патронаж як види соціальної підтримки. Технологія організації соціального обслуговування. Види соціальних послуг. Форми організації соціального обслуговування. Технологія соціального піклування. Процедури і методи соціального піклування. Форми організації соціального піклування.\nТема 4. Технологія індивідуальної роботи з клієнтом.\nМісце індивідуальної взаємодії з клієнтом в соціальній роботі. Мета і завдання індивідуальної соціальної роботи. Процес індивідуальної роботи. Індивідуальне інтерв’ю як метод індивідуальної роботи. Фази інтерв’ю. Техніки і прийоми інтерв’ю Особливості інтерв’ю під час першої та наступних зустрічей з клієнтом. Умови ефективності інтерв’ю. Критерії ефективності індивідуальної соціальної роботи\nТема 5. Групова робота як метод соціальної роботи.\nСутність групової соціальної роботи. Переваги та обмеження застосування методів групової соціальної роботи. Категорії клієнтів групової соціальної роботи. Види груп в груповій соціальній роботі. Ролі та функції ведучого групової соціальної роботи. Техніки і прийоми фасилітації групової соціальної роботи.\nДисципліна „Соціальна робота з окремими категоріями клієнтів”\nТема 1 . Соціальна робота з дітьми вулиці\nСоціальний портрет дітей вулиці. Історичний аспект проблеми дитячої безпритульності у порівнянні з дитячою безпритульністю 20-х років. Категорії дітей вулиці. Основні напрями, форми і методи соціальної роботи з безпритульними та бездоглядними дітьми.\nТема 2. Соціальна робота з особами з функціональними обмеженнями.\nАналіз ставлення суспільства до людей з особливими потребами. Соціальні проблеми людей з особливими потребами в Україні. Можливості реабілітації осіб з фізичними і психічними вадами в Україні. Термінологія соціального працівника у роботі з клієнтами, що мають особливі потреби. Рефлективна та індивідуальна моделі роботи. Соціальна модель соціальної роботи з людьми з особливими потребами. Основні напрями, форми і методи соціальної реабілітації осіб з функціональними обмеженнями.\nТема 3. Соціальна робота з особами похилого віку.\nОсобливості соціальної політики щодо осіб похилого віку в Україні. Періоди та типи старості. Соціальні та психологічні проблеми осіб похилого віку та їх зв’язок із віковими психофізіологічними особливостями. Соціальна робота з людьми похилого віку в Україні та можливі перспективи її розвитку. Основні обов’язки соціального працівника у роботі з особами похилого віку. Компетентність соціального працівника у роботі з клієнтами літнього віку. Функціонування закладів системи соціального обслуговування клієнтів літнього віку. Особливості соціальної роботи з людьми похилого віку в інституціях. Специфіка та зміст діяльності територіальних центрів в Україні. Принципи, форми і методи соціальної роботи з клієнтами похилого віку.\nТема 4. Соціальна робота у сфері зайнятості населення.\nВизначення правового статусу безробітного. Соціальні та психологічні проблеми безробітних. Особливості соціальної політики щодо безробітних в Україні. Державні та недержавні агенції зайнятості. Профорієнтаційна робота з молоддю у державній службі зайнятості. Працевлаштування безробітних.\nТема 5. Соціальна робота з дітьми-сиротами та дітьми, які залишилися без піклування дорослих.\nПравовий статус дітей-сиріт та дітей, залишених без піклування дорослих в Україні. Соціальний захист дітей сиріт та дітей, залишених без піклування дорослих. Соціальна реабілітації та реінтеграція дітей-сиріт і дітей, залишених без піклування дорослих. Форми і методи утримання, виховання, соціальної реабілітації та реінтеграції дітей-сиріт і дітей, залишених без піклування дорослих.\nТема 6. Соціальна робота з сім’ями, що опинились у складних життєвих обставинах.\nЖиттєдіяльність сім’ї як об’єкт соціальної роботи. Поняття „складні життєві обставини”. Класифікація сімей, що перебувають у складних життєвих обставинах. Основні напрями соціальної роботи з сім’ями, що перебувають у складних життєвих обставинах. Форми і методи соціальної роботи з сім’ями, що перебувають у складних життєвих обставинах. Взаємодія соціальних служб в процесі надання соціальних послуг сім’ям, що опинились у складних життєвих обставинах.\nТема 7. Основні напрямки соціальної роботи з молоддю в Україні.\nПравовий статус молоді в Україні. Соціалізація молоді як об’єкт соціальної роботи. Категорії молодих людей, що потребують соціальної допомоги і підтримки. Правові засади соціальної роботи з молоддю в Україні. Основні напрями соціальної роботи з молоддю в Україні. Взаємодія соціальних служб у процесі надання соціальних послуг молоді.\nТема 8. Соціальна робота з соціально дезадаптованими дітьми та підлітками.\nОзнаки соціальної дезадаптації та схильності до девіантної поведінки у дитини. Девіантна поведінка неповнолітніх як соціальна і педагогічна проблема. Прояви девіантної поведінки дітей та підлітків. Типологія дітей, схильних до девіантної поведінки. Корекційний та реабілітаційний та відновний підходи при роботі з соціально-дезадаптованими дітьми. Основні напрямки соціальної роботи з неповнолітніми, схильними до девіантної поведінки. Форми і методи соціально-педагогічної роботи з дітьми з девіантною поведінкою. Соціально-педагогічна робота з сім’ями дітей, схильних до девіантної поведінки. Система соціально-педагогічної роботи з дітьми з девіантною поведінкою в Україні.\nТема 9. Профілактика протиправної поведінки.\nСутність протиправної поведінки. Чинники протиправної поведінки та передумови правопорушень. Формування схильності до протиправної поведінки. Сутність соціальної профілактики протиправної поведінки. Види та рівні соціальної профілактики протиправної поведінки. Моделі соціальної профілактики протиправної поведінки Організація профілактичної роботи щодо правопорушень. Технології загальної, спеціальної та індивідуальної профілактики протиправної поведінки. Профілактична і корекційна робота з делінквентною групою.\nТема 10. Соціальна робота з особами, схильними до правопорушень.\nРесоціалізація осіб, які перебувають в конфлікті зі законом, як об’єкт соціальної роботи. Психологічні особливості осіб, схильних до правопорушень. Категорії осіб, схильних до правопорушень. Чинники соціальної дезадаптації, пов’язані із кримінальним покаранням. Соціальні і психологічні проблеми осіб, що перебувають або повернулися з місць позбавлення волі.\nВідновний, реабілітаційний та корекційний підходи до ресоціалізації осіб, які перебувають в конфлікті зі законом. Соціальна робота з особами, які відбувають покарання в пенітенціарних закладах. Соціальна адаптація і реінтеграція осіб, які звільнились із місць позбавлення волі. Соціальна реабілітація осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням або засуджених до покарань, не пов’язаних із позбавленням волі. Взаємодія установ виконання покарання і соціальних служб в процесі ресоціалізації осіб, засуджених за скоєння злочинів.\nТема 11. Соціальна профілактика адиктивної поведінки\nАдиктивна поведінка як соціальне відхилення і як відхилення від психологічної норми. Види адикцій. Ознаки адиктивної поведінки. Причини і механізм формування адиктивної поведінки. Соціальні і особистісні наслідки адиктивної поведінки.\nСутність соціальної профілактики адиктивної поведінки. Моделі соціальної профілактики адиктивної поведінки. Напрями, форми і методи соціальної профілактики адиктивної поведінки\nТема 12. Соціальна реабілітація осіб, яким властива адиктивна поведінка\nСутність адикції. Етапи формування адиктивної поведінки. Ситуативна, психологічна і фізіологічна залежність. Групи ризику формування адикції. Вплив адиктивної поведінки на організм, психіку та взаємовідносини людини. Соціальні та особистісні проблеми залежної людини. Терапія адикції та соціальна реабілітація особи, якій властива адиктивна поведінка. Напрями, форми і методи соціальної реабілітації осіб, яким властива адиктивна поведінки. Особливості соціальної реабілітації осіб, які страждають від хімічних і нехімічних адикцій. Соціальна реабілітація залежних осіб в медичних закладах, соціальних службах, реабілітаційних центрах та терапевтичних спільнотах.\nТема 13. Соціальна робота в галузі попередження захворювань, що передаються статевим шляхом та ВІЛ.\nХвороби, що передаються статевим шляхом (ХПСШ) як чинник, що формує норми сексуальної поведінки і як соціальна проблема. Шляхи розповсюдження ХПСШ та ВІЛ. Ознаки небезпечної щодо зараження ХПСШ поведінки. Соціальна та психологічна характеристика груп ризику зараження на ХПСШ. Зміст, моделі, принципи, форми і методи профілактики ХПСШ. Профілактична робота серед широких кіл населення та груп ризику. Стратегія зменшення шкоди у роботі з групами ризику. Соціальні і психологічні проблеми осіб, вражених ВІЛ. Зміст, форми і методи соціальної допомоги особам, які інфіковані ВІЛ та хворі на СНІД.\nТема 14. Соціальна робота з особами, які перебувають у стані соціально-психологічної дезадаптації та зробили спробу суїциду.\nСамогубство: проблема особистості і проблема суспільства. Типи суїцидів. Психологічні передумови суїцидальної поведінки. Причини і чинники суїцидів. Групи ризику формування суїцидальної поведінки. Процес формування суїцидальної поведінки. Характеристика суїцидального стану та ознаки людини, що знаходиться у суїцидальному стані. Засоби психологічної допомоги людині, яка знаходиться у суїцидальному стані. Основні принципи, форми і методи профілактики кризових станів людини, психологічної підтримки і реабілітації суїцидентів. Організація роботи кризових соціально-психологічних центрів та служби “Телефон довіри”. Соціально-психологічна робота з оточенням суїцидента.\nДисципліна „Соціальна педагогіка”\nТема 1. Соціальна педагогіка як наука про розвиток особистості в соціумі.\nПоняття соціальної педагогіки. Об’єкт та суб’єкт соціальної педагогіки. Завдання соціальної педагогіки. Функції соціально-педагогічної діяльності. Взаємозв’язок соціальної педагогіки з іншими науками.\nТема 2. Зміст та структура соціально-педагогічної діяльності.\nСучасні підходи до розуміння соціально-педагогічної діяльності. Структура соціально-педагогічної діяльності. Мета і завдання соціально-педагогічної діяльності. Функції соціально-педагогічної діяльності. Характеристика суб’єктів і об’єктів соціально-педагогічної діяльності. Класифікація принципів соціальної педагогіки. Сутність соціально-політичних принципів. Психолого-педагогічні принципи в соціальній педагогіці. Організаційні та специфічні принципи.\nТема 3. Сім’я як об’єкт соціально-педагогічної діяльності.\nСім’я як мала група та соціальний інститут. Соціалізуючі функції сім’ї. Параметри сім’ї. Функції сім’ї як соціального інституту. Типологія сімей. Поняття батьківства та батьківської позиції. Стилі батьківства, їх вплив на формування особистості дитини. Напрями соціально-педагогічної роботи з сім’єю.\nТема 4. Соціально-педагогічна робота у загальноосвітніх закладах.\nФункціональні обов’язки соціального педагога в загальноосвітніх закладах. Зміст соціально-педагогічної діяльності в школі. Структура соціального паспорту класу. Форми роботи соціального педагога в загальноосвітніх закладах.\nПитання до комплексного іспиту\nВизначення соціальної роботи.\nОснови соціальної роботи у громаді.\nМета та завдання соціальної роботи.\nКваліфікаційна характеристика соціального педагога.\nКласифікація методів соціальної роботи.\nОб'єкти соціально-педагогічної діяльності та їх характеристика.\nСоціальна педагогіка як наука про розвиток особистості в соціумі. Взаємозв'язок соціальної педагогіки з іншими дисциплінами.\nГрупова робота як метод соціальної роботи.\nСоціальна профілактика як напрям соціальної роботи.\nОрганізація роботи по зменшенню шкоди серед груп ризику зараження хворобами, що передаються статевим шляхом та ВІЛ.\nСоціальне піклування як напрям соціальної роботи.\nСоціальна робота з особами, які здійснили спробу суїциду.\nСоціальна робота з сім’ями, що опинились у складних життєвих обставинах.\nСоціальна робота з дітьми-сиротами та дітьми, які залишилися без піклування дорослих.\nСоціальна профілактика правопорушень.\nСоціальна реабілітація як напрям соціальної роботи.\nСоціальна профілактика адиктивної поведінки.\nСоціальна робота з особами похилого віку.\nСоціальна профілактика суїцидальної поведінки.\nСоціальна робота з особами з функціональними обмеженнями.\nПровідні категорії соціальної педагогіки.\nПрофілактика хвороб, що передаються статевим шляхом та ВІЛ.\nСфери та напрямки діяльності соціального працівника.\nОсновні напрямки соціальної роботи з молоддю в Україні.\nПоняття "клієнт" у соціальній роботі.\nСоціальна робота з неповнолітніми, яким властива девіантна поведінка.\nОсновні функції соціального працівника.\nФорми соціально-педагогічної діяльності із сім'єю.\nОб'єкт і суб'єкт соціальної роботи.\nСоціально-педагогічна робота у загальноосвітніх закладах.\nПроцес соціальної роботи з клієнтом.\nСоціальна робота з дітьми вулиці.\nВ. П. Андрущенко програма вступного фахового випробування з дисципліни «Соціальна робота»\nПрограма комплексного вступного іспиту на базі окр „Бакалавр" 060101 "Правознавство" інститут політології та права\nПрограма вступного іспиту зі спеціальності 050105 «Банківська справа» затверджено\nПрограма вступного іспиту з фаху на спеціальність 090214 "Підйомно-транспортні, будівельні, дорожні, меліоративні машини та обладнання"\nПрограма вступного фахового іспиту за окр "Бакалавр" Напрям підготовки 040101 "Хімія " на базі здобутого освітньо-кваліфікаційного рівня «Молодший спеціаліст»\nПрограма комплексного вступного іспиту з фахових дисциплін на продовження навчання IІ курс\nПрограма комплексного вступного іспиту з фахових дисциплін на продовження навчання (IІ курс) за напрямом\nПрограма вступного іспиту на базі освітньо-професійної програми підготовки молодшого спеціаліста\nПрограма вступних випробувань на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Магістр» зі спеціальності


Нова фігура Анфіси Чехової — УНТ - Інформаційне Агентство Головне в Україні\nНова фігура Анфіси Чехової\nВсі звикли до образу Анфіси Чехової як до спокусливої власниці пишних форм. Така фігура дівчини була її певною візитною карткою.\nПередплатники в соціальній мережі інстаграм вже давно помітили, що обличчя дівчини неабияк схудло, але підтверджень змін фігури Анфіси не було. Зовсім нещодавно вона вирішила потішити своїх фанатів та виклала фото в нижній білизні. На ній чорний прозорий пеньюар, декорований мереживом. Крізь нього простежуються зміни у фігурі телезірки. Вона демонструє покращене, підтягнуте тіло та не приховує, що на ній білизна, яка коригує фігуру. Але, і без цієї білизни видно, що вона неабияк схудла.\nПередплатники підмітили, що такі зміни їй пішли на користь: вона виглядає більш привабливо. Але, Анфіса не втратила колишню славу пишноформої зірки, вона додала своїй фігурі витонченості та сексуальності.\nНова тактильна клавіатура: прорив чи недолік?


Яка сума та в якому напрямку будуть виділені гроші на місцевий захист Краматорська - Агент новин\nHome ДОНЕЦЬК Яка сума та в якому напрямку будуть виділені гроші на місцевий захист Краматорська\nНаразі надійшла інформація, що Краматорськ виділить на місцеву цілісність приблизно 2,7 мільйонів гривень. Першочергово запроектовано здійснити покращення спорядження поміщення та придбання засобів зв’язку.\nНа офіційному інтернет-ресурсі Краматорська була запримічена проектна робота з приводу розробки плану, щодо регіонального захисту Краматорська на 2018 – 2019 роки. Творцями самого задуму стали краматорський військкомат та Відділ режимного забезпечення міста. Суму, яку виділять на даний проект складатиме 2,7 мільйона гривень. Заплановано, що головні витрати будуть задіяні в наступному році.\nВ ході дій взято за мету розпочати ремонт центра управління керівника та штабу територіального захисту Краматорська. Також заплановано покращити рівень зв’язку та розширити його посеред міськими службами та підрозділами, під час особливих випадків або невідкладних станів. Виділені кошти підуть на оснащення фронтальних підрозділів місцевої охорони фінансовими та технічними принадами…\nЗауважимо, що більша кількість грошей буде виділена на фінансово-технічні принади та засоби зв’язку.


BlackSeaNews | Мати політв'язня Абдуллаєва звернулася до Зеленського з проханням врятувати її сина\n«У колонії в Салаваті (Республіка Башкортостан), де у ВК-2 відбуває ув'язнення мій син Абдуллаєв Теймур Рза огли з Криму, епідемія коронавірусу. Мій син з симптомами вірусу видворений в штрафний ізолятор. По суті викинутий в ШІЗО помирати», – йдеться у зверненні матері політв'язня.\n«Прошу вас, почуйте крик душі матері! Мій син помирає. Не дозвольте відбутися жахливому нелюдському ставленню! Не дайте цій жорстокості щодо людини статися, прошу Вашої допомоги», – написала жінка.\nЗа словами українського омбудсмена Людмили Денісової, це «пряме порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статей 9, 10, 22 мінімальних правил поводження з ув'язненими, схвалених Економічною і Соціальною радою ООН».\nРаніше засудженого за сфабрикованою «справою Хізб ут-Тахрір» (перша сімферопольська група) Теймура Абдуллаєва тримали в штрафному ізоляторі російської колонії 141 день. 12 серпня 2020 року стало відомо, що його перевели в СУТ (камеру з суворими умовами тримання). 18 серпня Абдуллаєва знову посадили в ШІЗО - на десять діб.


Четвер, 27 червня 2019, 21:00\nЕксперти вважають, що причини збільшення безпритульних тварин у Луцьку, криється в неврегульованій базі та безвідповідальності власників тварин. Окрім цього, до міста мігрують тварини.\nЗі слабкою базою та загалом висвітлення в інформаційному просторі наголосив і Ігор Жмурко, голова волинського осередку кінологічної спілки України «МАРШАЛ».\nДругий чинник — до Луцька завозяться собаки з інших міст та, можливо, навіть із інших областей. Окрім цього є питання до деяких волонтерів, які віддають цуценя дитям. А це сумнівно відповідальні власники.\nТакож він зазначив, що порядок утримання тварин передбачає їх реєстрацію, однак це не ведеться та немає відповідного контролю.\nНатомість Богдана Новарчук, колишня директорка «Ласки» та очільниця ГО «Порятунок чотирилапих» вважає, що методика, коли безпритульних тварин після стерилізації повертають на місце проживання, не ефективна. Вона також нарікає, що КП «Ласка» не забирає цуценят.\nБродячі пси Луцька: хто винен, що собак стало більше (відео)\nсобаки КП Ласка Михайло Щур Наталія Рудь Дана Новарчук Протилежний погляд


Корисні поради на всі випадки життя » Краса і здоров'я » Симптоми зобу щитовидної залози\nТрапляється так, що при профілактичному огляді лікар-терапевт визначає у пацієнта симптоми збільшення щитовидної залози і відразу рекомендує відвідати ендокринолога. Адже лише фахівець в даній області зможе здійснити правильну діагностику і поставити точний діагноз. У медичній практиці форми і види зобу досить різноманітні, а саме захворювання включає в себе різні патології щитовидної залози, що супроводжуються зміною її розмірів. Назва цього захворювання походить від зобу птахів, який бере участь в процесі травлення і служить для накопичення залишків їжі. У результаті верхня частина стравоходу у птахів збільшується в розмірах і являє собою потовщення в області шиї. У людини щитовидна залоза локалізується на передній поверхні гортані й у разі збільшення її розмірів можна помітити видиме потовщення в області основи шийного відділу.\nВиди зобу щитовидної залози\nЗа статистичними даними зоб щитовидної залози представниці жіночої статі хворіють в п'ять разів частіше, ніж чоловіки. Пояснюється цей факт тим, що для жінок характерний особливий гормональний фон, який сприяє активізації синтезу гормонів щитовидної залози - тетрайодтиронина і трийодтироніну.\nСлід також зазначити, що розростання тканин щитовидної залози взаємопов'язане з дефіцитом йоду та аутоімунними процесами в організмі, які призводять до зниження функцій щитовидної залози і розвитку онкологічних захворювань.\nЕндокринологи виділяють наступні види зобу щитовидної залози:\n- Зоб з гіпофункцією. Даний вид захворювання характеризується зменшенням функцій щитовидної залози і розвивається на тлі дефіциту йоду (ендемічний зоб) або хронічних аутоімунних патологій (зоб Хасімото).\n- Зоб з єуфункцією. При цьому захворюванні відзначається нормальне функціонування щитовидної залози. Єутиреоідний зоб діагностується на перших етапах розвитку ендемічного зобу або у вагітних жінок.\n- Зоб з гіперфункцією. Цей вид патології відрізняється підвищенням функції щитовидної залози. Розвивається зоб з гіпертиреозом при базедовій хворобі та аденомі щитовидної залози.\nФахівці відзначають, що найчастіше діагностується перший вид зобу, що розвивається внаслідок мінімального надходження в організм людини сполук йоду.\nЩодо змін тканин органу ендокринної системи зоб ділиться на три основних типи:\n- Вузловий тип. Даний тип зобу відрізняється нерівномірним розростанням і збільшенням структури тканин щитовидної залози. При цьому вузловий зоб у залежності від числа вузлів ділиться на багатовузловий і одноузловой зоб. Причиною такої патології є гіперфункція щитовидної залози. Вузловий зоб характерний при аденомі або раку щитовидної залози.\n- Дифузний тип. Тканини щитовидної залози при дифузному зобі розростаються рівномірно, що свідчить про зниження їх функцій. Причиною виникнення даного типу зоба є нестача в організмі з'єднань йоду. Дифузний зоб характерний при базедової хвороби.\n- Кістозний тип. За зовнішніми проявами даний тип зобу аналогічний з вузловим зобом щитовидної залози. Але, при кістозному зобі збільшення тканин щитовидної залози здійснюється не з причини їх активного розростання, а з-за накопичення всередині щитовидки в'язкого колоїду.\n- Змішаний тип. Даний тип зобу діагностується дуже рідко і характеризується загальним розростанням тканин і наявністю вузлів. Зустрічаються симптоми змішаного зобу при онкологічних захворюваннях щитовидки і хвороби Базедова.\nДіагностика зобу щитовидної залози за його симптомами\nЩоб діагностувати зоб щитовидної залози, можна скористатися методом зондування даного органу, який допоможе виявити ступінь збільшення щитовидної залози. Ендокринологи розрізняють п'ять ступенів зобу. Розглянемо їх симптоми більш детально:\n- Перша ступінь захворювання - контур щитовидної залози візуально не видно, але даний орган пальпується;\n- Друга ступінь захворювання - контур щитовидної залози проглядається в процесі ковтання;\n- Третя ступінь захворювання - орган ендокринної системи збільшується в розмірі і надає шиї потовщений зовнішній вигляд;\n- Четверта ступінь захворювання - порушується конфігурація шийного відділу і потовщення має чіткі межі;\n- П'ята ступінь захворювання - тканини щитовидної залози максимально розростаються, здавлюючи сусідні органи.\nДля остаточного підтвердження діагнозу ендокринолог призначає пройти УЗД даного органу, ЕКГ, а також здати аналіз крові на визначення гормонів щитовидної залози.\nОсновні симптоми зобу щитовидної залози\nЧасто пацієнти з порушенням функцій щитовидної залози тривалий період часу не звертаються за допомогою до ендокринолога. Пов'язано це з тим, що зоб на початкових етапах свого розвитку протікає практично безсимптомно. Тільки у фазі активного розростання тканин органу ендокринної системи спостерігаються візуальні ознаки захворювання. При цьому він збільшується в розмірах і починає здавлювати трахею, стравохід і кровоносні судини. В результаті фіксуються механічні симптоми захворювання щитовидної залози.\nЯкщо у хворого присутній зоб дифузного типу, то щитовидна залоза візуально збільшується симетрично. При вузловому типі фіксується асиметричне розростання тканин щитовидного органу ендокринної системи. До механічних симптомів зоба щитовидної залози відносяться:\n- Здавлювання стінок трахеї і гортані. Пацієнти відзначають симптоми утруднення дихання, осиплість голосу, напади задухи, постійне відчуття «грудки» в області гортані і тривалий сухий кашель.\n- Здавлення стравоходу. Збільшення розмірів залози призводить до ускладнення процесу ковтання.\n- Здавлювання судин шиї. Пацієнти скаржаться на запаморочення і відчуття напруги при фізичній активності.\nЯкщо розвиток зобу виникає на тлі браку сполук йоду, то крім вище вказаних симптомів фіксуються наступні ознаки:\n- Розвиток захворювань органів дихальної системи;\n- Болі в серці і розвиток задишки у процесі фізичної активності;\n- Зниження апетиту, підвищення газоутворення, напади нудоти;\n- Нервозність, порушення режиму сну і неспання;\n- Випадання волосся і збільшення сухості шкірних покривів;\n- Зниження нормальної температури тіла;\n- Збільшення маси тіла, незважаючи на зменшення апетиту;\n- Підвищення набряклості обличчя;\n- У дітей спостерігається відставання в інтелектуальному і фізичному розвитку;\n- У представників чоловічої статі знижується статевий потяг і зменшується потенція;\n- У жінок порушується менструальний цикл, розвивається безплідність і збільшується шанс переривання вагітності.\nЯкщо зоб ускладнюється базедової хворобою або аденомою даного органу, то спостерігаються такі симптоми:\n- Випинання очей;\n- Тремтіння рук;\n- Тривалий безпричинне підвищення температури тіла;\n- Гаряча і суха шкіра.\nСлід зазначити, що у дітей прояв зобу щитовидної залози мають свої особливості. У багатьох дітей відсутні явні ознаки захворювання: випинання очей і збільшення розмірів залози. Батьки в першу чергу повинні звернути увагу на наступні симптоми:\n- Візуальна деформація шиї на рівні гортані;\n- Часта схильність до простудних захворювань;\n- Холодні руки і суха шкіра;\n- Повільний ріст і погана успішність у школі;\nЯкщо ви виявили у дитини вищевказані симптоми захворювання, то зверніться за консультацією до лікаря-ендокринолога. Адже нестача йоду в дитячому організмі викликає різні порушення у функціонуванні нервової та опорно-рухової системи. Для профілактики даного захворювання у дітей, спровокованого браком сполук йоду, рекомендується включати в раціон харчування продукти, що містять у своєму складі великий відсоток даної речовини. Багато йоду сконцентрована в морській капусті, овочі, морепродукти, молочні продукти і фруктах.\nДля лікування зоба щитовидної залози використовують гормональну терапію, призначають йодовмісні препарати, а також коригують пацієнту щоденний раціон харчування. Якщо були виявлені злоякісні новоутворення, то необхідно тільки оперативне хірургічне втручання з наступною гормональною терапією та прийняттям радіоактивного йоду.


На факультеті відбувся навчально-методологічний семінар для вчителів правознавства - Юридичний факультет\nНовини > На факультеті відбувся навчально-методологічний семінар для вчителів правознавства\n17.02.2018 | 20:22\n14 лютого 2018 року на юридичному факультеті ЛНУ ім. Івана Франка за сприяння Департаменту освіти та науки Львівської обласної державної адміністрації та Навчально-методичного центру освіти м. Львова відбувся навчально-методологічний семінар з підвищення кваліфікації для вчителів правознавства загальноосвітніх навчальних закладів на тему «Викладання правознавства в загальноосвітніх навчальних закладах в умовах правової реформи в Україні». Семінар, у якому взяли участь близько 160 вчителів правознавства м. Львова та області, провели викладачі юридичного факультету Університету.\nЗ вітальним словом до учасників семінару звернувся декан юридичного факультету, професор Володимир Бурдін, який наголосив на важливості заходу і висловив сподівання на подальшу плідну співпрацю між загальноосвітніми навчальним закладами та юридичним факультетом.\nЗавідувач кафедри кримінального процесу та криміналістики, член Академії правових наук України, заслужений професор Львівського університету Василь Нор у своєму виступі звернув увагу на нещодавні зміни системи судоустрою України і запровадження інституту присяжних.\nЧлен академії правових наук України, заслужений професор Львівського університету Петро Рабінович розповів про досвід співпраці між загальноосвітніми навчальними закладами та юридичним факультетом в попередні роки, підкресливши вагому роль вчителів у формуванні правосвідомості та правової культури школярів.\nПро стан проведення в Україні реформи децентралізації влади та ролі загальноосвітніх навчальних закладів у вихованні свідомих та активних членів територіальних громад розповів завідувач кафедри конституційного права професор Павло Гураль.\nЗаслужений професор Львівського університету Зорислава Ромовська акцентувала увагу на важливості розуміння школярами багатоаспектності права як явища та необхідності формування у школярів поваги до таких цінностей як справедливість та права людини.\nДоцент кафедри соціального права Володимир Бурак, звертаючись до присутніх, наголосив на тому, що вчителі повинні пояснювати школярам їхні права та способи їхнього захисту.\nМодератором семінару був заступник декана юридичного факультету Сергій Різник, який висловив свої міркування стосовно векторів розвитку співпраці між загальноосвітніми навчальними закладами та юридичним факультетом.\nЗа матеріалами прес-служби Львівського університету


У Києві троє чоловіків катували та вбивали безхатченків, знімаючи процес на відео. Читайте на UKR.NET\nУ Києві троє чоловіків катували та вбивали безхатченків, знімаючи процес на відео\nПро це повідомляє Depo.Київ, посилаючись на "Факти"\nКияни вночі проникали до покинутої будівлі на вул. Обсерваторній у Шевченківському районі столиці, де безхатьки облаштували собі тимчасовий нічліг. Спершу чоловіки обирали жертву, представлялися правоохоронцями, а потім розпилювали в обличчя перцевий газ та жорстоко били руками, ногами, дерев’яною битою чи цеглиною.\nУсе це знімали на мобільний телефон, а потім публікували в Telegram-каналі. Від їхніх дій постраждало троє людей.\nВивчаючи відеозаписи з вилучених мобільних телефонів, слідчі встановили, що чоловіки причетні до умисного вбивства ще одного безпритульного чоловіка. Його тіло з ознаками удушення знайшли 19 вересня 2020 року на дитячому майданчику по вул. Трьохсвятительській у Києві.\nЦе вбивство підозрювані також знімали на мобільний телефон.\nОбвинувальний акт передали до суду для розгляду по суті відразу за сімома статтями – умисне вбивство, катування, умисне тяжке тілесне ушкодження, хуліганство, грабіж, незаконне проникнення до житла, самовільне привласнення владних повноважень.\nНагадаємо, що у Харкові суд призначив покарання чоловіку, який брав участь в груповому зґвалтуванні.


Вийшов трейлер серіалу, сюжетом якого управлятимуть глядачі | Стайлер\nВийшов трейлер серіалу, сюжетом якого управлятимуть глядачі\nЧетвер 12 жовтня 2017 22:37\nУ новому шоу знімаються Шерон Стоун і Гаррет Хедлунд\nHBO опублікував перший трейлер унікального серіалу під назвою "Мозаїка". Завдяки його розгалуженому сюжету глядачі можуть самі керувати подіями в шоу. Відео опубліковано на офіційному YouTube-каналі HBO.\nРежисером проекту став Стівен Содерберг, відомий своєю роботою над картинами "Трафік", "11 друзів Оушена", "Соляріс" і "Че". В інтерв'ю Сollider він розповів: "Це приклад розгалуженого розповіді. Вони існували завжди, але тепер нові технології дозволяють зробити цю форму викладу куди витонченішою. Ми витратили багато часу, щоб дати глядачеві можливість по-справжньому торкнутися сюжету".\nГлядачам будуть пропонувати можливі варіанти вчинків героя, від чого і будуть залежати подальші події. Таким чином, шоу можна буде дивитися кілька разів, і кожного разу воно буде новим. Всього сценаристи підготували 14 варіантів фіналу. В "Мозаїці" знялися Шерон Стоун і Гаррет Хедлунд.\nПрем'єра серіалу відбудеться в листопаді 2017 року у вигляді виходу мобільного додатка.


SpaceX запустила Falcon 9 з сімома супутниками (ВІДЕО) - . Преса України - новини, свіжі новини, останні новини. uapress.info\nSpaceX запустила Falcon 9 з сімома супутниками (ВІДЕО)\nАня Мартинюк 23 травня 2018, 08:55\nКомпанія Ілона Маска SpaceX успішно відправила на орбіту п’ять комерційних та два наукових супутника. Стало відомо, які саме функції виконуватимуть дослідницькі пристрої.\nУ вівторок, 22 травня, у Каліфорнії відбувся черговий запуск ракета SpaceX Falcon 9 з сімома супутниками. Подія відбулась о 12:47 год за часом Західного узбережжя США на базі ВПС Ванденберг. Як зазначили у прес-службі SpaceX, запуск був успішним.\n«Під час зворотного відліку погода не спричинила ніяких проблем, оскільки 30-е космічне крило у Ванденберзі передбачав сприятливі умови з ймовірністю 90%», - відзначили у прес-службі.\nТак, потужна ракета-носій відправила на орбіту комерційні супутники Iridium NEXT, 5 одиниць, та два наукових супутники GRACE. Перші 5 входять до серії супутників оператора Iridium Communications,які замінять найбільшу в світі супутникову мережу. Всього Falcon 9 відправить для Iridium Communications 75 супутників NEXT.\nТомас Зурбухен, помічник адміністратора Управління наукової місії NASA розповів, що робитимуть GRACE у космосі.\n«GRACE надасть унікальну інформацію про те, як влаштована наша складна планета. Супутники допоможуть зібрати інформацію про водний цикл Землі, після чого нами більш точно складатиметься план використання та управління водою з підземних водоносних горизонтів. Зібрана інформація допоможе робити більш точні прогнози, для прикладу щодо засух», - заявив фахівець.\nВарто зазначити, що вчорашній запуск семи супутників зайняв 57 хвилин.\nSpaceX здійснила революційну посадку повторно запущеної ракети (ВІДЕО)


«Бунтуй, кохай, права не віддавай». Історія гасла\nАльона Ткаліч 14 Лютого, 2022 14 Лютого, 2022\nЦього року гаслу «Бунтуй, кохай, права не віддавай» виповниться 15 років. Найчастіше в українському медіапросторі ним ілюструють новини про феміністичні та ЛГБТК акції. Втім, за ці роки гасло можна було почути на публічних заходах, діаметрально протилежних за своєю ідеологічною спрямованістю — від протестів студентів-анархістів до маршів ультраправих організацій. Чому таке стає можливим, чи є аналоги у світі та що про використання свого гасла думає автор?\nТрохи теорії. Як науковці називають гасла, в яких кожен бачить щось своє\nУ соціальних і гуманітарних науках існує термін «пустий» або «плаваючий означник» (empty / floating signifier). Вперше його у другій половині ХХ сторіччя запропонував психоаналітик Жак Лакан. «Плаваючий означник» несе різний сенс для різних людей і зрештою може кардинально відрізнятися від того значення, яким був наділений вперше.\nДехто з дослідників вважає, що «плаваючі означники» завжди несуть важливі цінності для широких груп людей. Однак різні політичні ідеології можуть їх зрештою по-різному інтерпретувати. Це і є боротьбою за гегемонію.\nЗа словами дослідниці Наталії Ломоносової, прикладом цього може слугувати антирасистська риторика, яку вже тривалий час переозначують європейські ультраправі партії, підлаштовуючи її під свою ідеологію: «Яскраво це ілюструють такі гасла французької партії “Національний фронт” (Front National) як “Ні расизму! Зупинити імміграцію!” (“Contre le racisme halte à l’immigration”), або “Досить антифранцузького расизму!” (“Assez de racisme anti-Français!”), в яких стверджується, що расизм тепер нібито проявляється проти “корінних французів”».\nЗ трохи іншої перспективи про процеси зміни сенсу пише французький філософ Ролан Барт в есе «Смерть автора». За його словами, після того, як будь-який твір стає публічним, він починає «жити» серед аудиторії своїм окремим «життям». І цей процес вже не є підконтрольним автору.\nОднак який сенс у гасло «Бунтуй, кохай» вкладався на початку?\n1 травня 2007 року на акції «нових лівих» у центрі Києва, які вийшли на противагу тодішнім традиційним заходам КПУ, прозвучало гасло «Бунтуй, кохай, життя не провтикай». Саме у цьому варіанті воно вперше потрапило у ЗМІ. Прототипом кричалки були гасла студентських протестів травня 1968-го у Франції. А сама акція проводилася з перфомансом у стилі західних митців-акціоністів.\n«“Нові ліві” протестували проти приватизації ЖКГ, освіти та медицини. “Бунтуй, кохай, життя не провтикай!” — скандували вони впродовж усього шляху по Хрещатику», — йдеться у новині.\nФото: УНІАН, 2007 рік\nПоступово гасло еволюціонувало до звичного варіанту «права не віддавай». І надалі його активно використовувала студентська профспілка «Пряма дія», яка також належала до лівого ідеологічного спектру. Більшість її активістів називали себе анархо-синдикалістами і головним чином виступали проти комерціалізації освіти та за доступ студентів до прийняття рішень в університеті. Разом з «Бунтуй, кохай» типовими на акціях профспілки також були гасла «Депутати-паразити не дають студентам жити» та «Ви нам — корупцію, ми вам — революцію». Згодом і «Пряма дія», і її гасла стали частиною більш широкої студентської кампанії «Проти деградації освіти».\nФото: zip-cn25.livejournal.com, 2010 рік\nНавіщо правим ліве гасло?\n«Пряма дія» як ліва профспілка мала конфлікти з правими організаціями, які навіть переростали у фізичне протистояння. Зокрема з представниками партії ВО «Свобода». Втім, це не завадило молодіжці ВО викорстовувати «Бунтуй, кохай» на своїх акціях. Тут воно зазвучало вже у зовсім іншому контексті, поруч із гаслами «Україні — українське!», «Наша країна! Наші правила!» на Черкащині або «Пам’ятай, чужинець, тут господар українець!» у Києві (однак близька до правих журналістка Олена Білозерська все ж зазначала, що гасло запозичене з «протестів активістів лівих студентських рухів»).\nТакож у 2011 році націоналісти використовували його в Черкасах на акціях проти тодішнього голови ОДА. Тоді ж гасло лунало на заходах правих футбольних ультрас у Вінниці на підтримку сім’ї Павличенків.\nУ 2016 році кричалку розмістили на банері в одній із колон «Студентської “Свободи”» на марші на честь УПА.\nФото: censor.net, 2016 рік\nІ на цей раз її використання правими викликало резонанс, оскільки гасло почало асоціюватися з акціями за права ЛГБТК-спільноти. «Студентська “Свобода”» ж наполягала, що воно є «загальнореволюційним».\nСкріншот: Кеш сторінки «Студентської “Свободи”» ВКонтакті\nВтім, навіть побіжний пошук у Google показує, що гасло міцно закріпилося за новинами про «Марші рівності» та феміністичні заходи.\nСимвол фемінізму та прайду\nЧи не найбільший вплив тут мав медійний успіх КиївПрайдів 2015-2016 років, коли акцію підтримала низка українських і західних політиків. Після цього виносити «Бунтуй, кохай» у заголовок новин про марші до 8 Березня або прайди стало постійною традицією. А сайт на ЛГБТК-тематику Update згадує його у переліку гасел Маршу Рівності.\nЦікаво, що вперше у такому контексті воно було використане ще у 2010 році, коли організаторами акції проти гомофобії разом із правозахисниками та представниками феміністичних і ЛГБТ-спільнот були також ліві.\n«Лунали лозунги: “Свобода, рівність, глобальна солідарність”, “Всі різні — всі рівні”, “Бунтуй, кохай, права не віддавай”, “Права не дають, права беруть”, “Майдан для людей, ліс — для йолок”, “Мир — палаткам, війна — палацам”, “Владні капризи призводять до кризи», — йдеться у тодішній новині.\nОднак на подальших подібних акціях загальний контекст став більш ліберальним. А гасло почали використовувати у якості впізнаваного бренду — з ним випускають мерч та вписують у назви лекцій.\nЗа цей час змінювалась і сама кричалка. У 2013 році «Пряма дія» влаштувала протест під Червоним корпусом КНУ, вимагаючи прозорої звітності щодо господарської діяльності та кращих умов в університеті. Вони скандували «Бунтуй, кохай, холод проганяй!».\nПід час Майдану народна творчість вписала його у вірш: «Бунтуй! Кохай! Не будь твариною!!! У єдності ми переможем ПОЛЮБЕ!!!»\nА в одній із культурологічних праць модифіковану версію віднесли до «майданного фольклору».\n«Дівчата писали хлопцям повідомлення: “Чорні брови, карі очі, Януковича не хочу!” або “Бунтуй! Кохай! Парламент міняй!”», — йдеться у статті «Сучасні прояви етнокультурного поступу українців».\nНадалі, крім фем-ЛГБТК акцій, гасло часто використовували на екологічних протестах. Наприклад, на акції «Екодії» у Львові у 2019 році скандували «Хутро — це смерть. Хутро — це вбивство. Хутро — це тортури», «Одна планета — Земля, одна цінність — життя», «Бунтуй, кохай, тварин не ображай!». А минулого року у Києві на «Марші за тварин» звучав варіант «Бунтуй, кохай, тварин права не віддавай».\nОдна з останніх модифікацій звучала на «Кліматичному марші» у Києві восени 2021 року. Там скандували варіант «Бунтуй, кохай, клімат захищай».\nФото: Мар’яна Чорнієвич. Громадське радіо\nНа відміну від більшості таких гасел, які стають народними, автор «Бунтуй, кохай» відомий. Це Віталій Дудін — київський лівий активіст з організації «Соціальний рух»:\n«Звісно, гасло створене у традиції нових лівих, до яких я себе відношу. Тому було дуже смішно, коли його почали використовувати праві. Подумав тоді, що вони не здатні придумати щось своє. Але також що є у цьому гаслі запал, який пробивається крізь різні ідеології та світогляди. Наша організація постійно буває на правозахисних, профспілкових акціях. І, відповідно, часто його скандує. Але дуже приємно чути, коли воно звучить від ідейно близьких, але незнайомих людей. Наприклад, так було у листопаді на акції проти погромів на Подолі. А найбільш неочікуване — те, що “Бунтуй, кохай” стало піснею. Випадково потрапив на панк-концерт гурту “Безлад” і був приємно шокований. Воно стало частиною культури сучасної бунтівної молоді. Після такого складається враження, що якусь дуже важливу місію виконано».\nA post shared by Віталій Дудін – округ 31 (@vitaliy.dudin)\nПриклади використання гасла\nКатегоріїТексти Позначкилівий рух, протести\nПопередній запис:Назад Лекція Марти Гавришко «Чому чоловіки ґвалтували? Маскулінність, сексуальне насилля і Голокост» — четвер, 10 лютого, 18:00\nНаступний записВперед Воронка протесту: як маркетингова модель допомогла організувати мітинг на підтримку Артема Рябчука


Спецвзуття з металевим носком | Репортер\nЯк показує практика, не варто недооцінювати роль спеціального взуття, коли йдеться про працездатність працівників та збереження їхнього здоров’я. Умови праці можуть бути різними і робочий день у багатьох випадках доводиться проводити на ногах. Тому варто особливо ретельно вибирати робоче взуття, враховуючи специфіку діяльності спеціаліста. Замовити недорого спецвзуття з металевим носком від польських виробників Galmag, Reis, Canis, Urgent, можна в магазині онлайн «Профіль Сервівс», детальніше на http://profservis.in.ua/spetsvzuttia/.\nРобоче взуття з металевим носком\nВзуття з металевим носком необхідне для: комірників, вантажників, підсобних робітників, гірників, паркетників, друкарів, штукатурів, бурових майстрів, малярів, монтажників і т.д., тобто для видів діяльності, де є рухлива робота або високий ризик забруднень.\nВибираючи робоче взуття потрібно звертати увагу на декілька факторів. Річ у тому, що спеціальне взуття виготовляється із дотриманням стандартних вимог. Основне завдання такого взуття – забезпечувати комфорт та максимальний захист працівника під час перебування його на робочому місці. Тому, обираючи робоче взуття, необхідно звертати увагу на деякі моменти.\nВ першу чергу модель взуття потрібно підбирати в залежності від виду діяльності. Наприклад, робоче взуття сталевара чи зварювальника кардинально відрізняється від робочого взуття монтажників або слюсарів. Якщо вам приходиться працювати із розжареним металом, тоді першочергово зверніть увагу на захист від високих температур.\nЯкщо ви працюєте на відкритому повітрі, тоді варто звернути увагу на сезонність взуття. На зимовий період знадобляться теплі чоботи чи черевики, а в теплу пору року взуття повинно забезпечувати максимальне відведення тепла. Незалежно від сезону взуття повинно бути ідеально підходящим по довжині стопи і добре триматися на нозі.\nПредставлені моделі взуття у каталозі на вищезгаданому сайті надійні та гарантовано довговічні. Вони мають дихаючі ортопедичні устілки і виготовляються із якісного матеріалу. Кожна модель має детальний опис, що допомагає при виборі.\nОпубліковано Максим на Jun 18 2018. Поданий під Блог. Ви можете слідкувати за будь-якими відповідями через RSS 2.0. Ви можете залишити відгук або трекбек на цю запис


Тибетська гімнастика для схуднення | Здоров'я\nГоловна › Здоров'я › Тибетська гімнастика для схуднення\nТибетська гімнастика для схуднення: суть, правила, протипоказання\nТибетська гімнастика: основні вправи, відео\nТибетська гімнастика для схуднення: відгуки схудлих і лікарів, результати\nГімнастика тибетських лам для схуднення: правила занять\nТибетська гімнастика для схуднення представляє собою дуже ефективний комплекс вправ, що сприяє омолодженню, оздоровлення і спалювання зайвих кілограмів.\nЦя методика широко поширена в нашій країні, а також популярна на заході — тибетську гімнастику активно використовують для схуднення навіть голлівудські зірки.\nТибетська гімнастика для схуднення: суть, правила, протипоказання ^\nТибетська гімнастика: основні вправи, відео ^\n5 вправ тибетської гімнастики\nТибетська гімнастика для схуднення: відгуки схудлих і лікарів, результати ^\nОтже, ця східна методика спочатку була таємницею, а знали тільки тибетські монахи, що живуть у горах. Тибетська гімнастика придбала популярність по всьому світу і стала доступна кожному після видання книги Пітера Кэдлера під назвою «Око відродження».\nЗгідно з твердженнями тибетських ченців, практично всі проблеми зі здоров’ям пов’язані з порушенням руху енергії в деяких зонах людського тіла. Щоб відновити його, вони розробили комплекс вправ, спрямований на активацію енергетичних потоків і, отже, прискорення обмінних процесів і спалювання жирових відкладень.\nОсновне завдання цієї програми для схуднення полягає в активізації енергетичних зон. Ченці вважали, що в людському тілі є 19 енергетичних зон – вихорів, які, обертаючись, додають енергії і сил. Коли хоч один з 19 вихорів дає збій, людина починає відчувати слабкість, швидку стомлюваність, у нього сповільнюється обмін речовин і відбувається набір зайвої ваги.\nБільшість фахівців вважають тибетські вправи абсолютно безпечними. При їх виконанні головне дотримуватися всіх правил і рекомендацій:\nробити гімнастику регулярно;\nпроводити тренування вранці перед сніданком;\nвиділити для занять хоча б 20 хвилин на день;\nодяг має бути зручним, не сковує рухів;\nпід час виконання вправ гімнастики треба контролювати, щоб дихання було рівним і глибоким;\nрекомендується бути розслабленим під час занять;\nне варто проводити тренування через силу або в стресовому стані;\nтіло і душа мають перебувати в гармонії;\nпочинати заняття тибетської гімнастикою потрібно при зростаючому місяці.\nКрім ефективного спалювання зайвої ваги, вправи тибетської гімнастики допомагають позбутися від головних болів, остеохондрозу, артрозу, варикозного розширення вен, порушень травлення, проблем з місячні у жінок. Незважаючи на незаперечну користь тренувань, вони протипоказані у таких випадках:\nпри підвищеному кров’яному тиску і інших захворюваннях серцево-судинної системи;\nпри наявності виразкової хвороби шлунка;\nу разі, якщо щитовидна залоза значно збільшена в розмірах;\nпри наявності проблем з хребтом.\nГімнастика тибетських ченців: комплекс вправ для схуднення й оздоровлення\nКомплекс тибетської гімнастики складається з п’яти ефективних вправ, які називають також ритуальними діями. Новачкам потрібно робити по 3-5 повторів кожного з них. З часом кількість повторень можна збільшити до 20-21.\nПерша вправа тибетської гімнастики сприяє поліпшенню кровообігу, зміцненню м’язів і прискорення обертання енергії у всіх енергетичних зонах.\nВихідне положення: потрібно стати рівно, поставити ноги на ширше ширини плечей і розвести рівні руки в сторони, при цьому ліва долоня повинна дивитися вгору, а права – вниз.\nПотім слід розпочинати повільно обертатися в напрямку годинникової стрілки.\nРекомендується зробити 5-6 поворотів, поки не з’явиться легке запаморочення. Новачкам буде достатньо двох поворотів.\nПісля виконання цієї вправи рекомендується присісти або прилягти, якщо цього вимагатиме організм.\nДруге ритуальна дія робить позитивний вплив на щитоподібну залозу, нирки, наднирники, статеві органи і органи травлення, зміцнює м’язи преса і ніг.\nВихідне положення: потрібно лягти на спину, руки покласти уздовж тіла долонями вниз.\nДо грудей слід сильно притиснути підборіддя і починати піднімати рівні ноги вгору поки вони не утворюють з верхньою частиною тіла кут 90 градусів.\nВажливо тримати ноги разом і не згинати їх в колінах.\nУ такому положенні слід затриматися, а потім повільно опускати ноги і голову на підлогу.\nТретє ритуальна дія спрямована, в першу чергу, на зміцнення щитовидної залози, нормалізацію дихання, усунення болю в шиї та спині.\nВихідне положення: потрібно стати на коліна і розташувати їх на ширині плечей, а долонями рук упертися на задні м’язи стегна під сідницями.\nГолову слід нахилити вперед, намагаючись якомога сильніше торкнутися підборіддям грудної клітини.\nПотім плавно потрібно робити нахил голови назад, намагаючись згинати хребет назад, і знову повертатися у вихідне положення.\nВажливо, щоб рухи і дихання були узгоджені.\nВідводячи голову назад, слід глибоко вдихнути, а, повертаючи голову вперед, — видихнути.\nПотрібно обов’язково дихати глибоко, адже тибетські монахи вважають, що саме завдяки диханню здійснюється зв’язок між рухами і обертанням енергії.\nЧетвертий ритуал тибетської гімнастики допомагає поліпшити стан щитовидної залози, серцево — судинної системи, зміцнює м’язи живота, стегон, плечей та рук, підвищує імунітет і додає сили.\nВихідне положення: необхідно сісти на підлогу, витягнувши рівні ноги вперед, впертися долонями об підлогу, направляючи пальці до сідниць, а підборіддям прагнути до грудей.\nОдночасно слід закидати голову назад і відривати тулуб від підлоги, піднімаючи його до паралелі з підлогою і до прямого кута з руками, зробити вдих.\nВ цьому положенні слід залишатися пару секунд, напружуючи м’язи і затримуючи дихання.\nПовернувшись у вихідне положення, потрібно знову зробити видих.\nВихідне положення: потрібно лягти на живіт, після чого впертися долонями об підлогу, прогинаючи спину. Тіло повинно стикатися з підлогою тільки долонями і пальцями ніг.\nЗакидаючи голову назад, слід зробити глибокий видих і притиснути до грудей підборіддя.\nНа вдиху потрібно повільно піднімати таз вгору, утворюючи між нижньою і верхньою частиною тулуба прямий кут.\nЗалишитися в положенні декілька секунд затримати дихання, потім на видиху повільно опуститися вниз.\nРадимо також ознайомитися зі статтею Ходьба для схуднення.\nРезультати схуднення з тибетської гімнастикою будуть відмінними, якщо виконувати її щодня і правильно. За місяць занять і правильного харчування можна схуднути на 3 — 5 кілограмів.\nНа просторах інтернету можна побачити тільки хороші і захоплені відгуки про схуднення за допомогою тибетської гімнастики, що говорить про її ефективність і абсолютної безпеки. Наведемо кілька відгуків наших постійних читачок:\nАріна, 25 років:\n«Вже рік щодня виконую тибетські вправи для схуднення. Одночасно намагалася правильно харчуватися і вести активний спосіб життя. Мій результат – мінус 10 кг».\nВалентина, 55 років:\n«Цією гімнастикою я займаюся вже 6 місяців. За такий короткий час я не тільки схудла на 7 кг, але стала відчувати себе молодше, та й виглядати привабливіше».\nВлада, 42 роки:\n«Надмірна вага мене, на щастя, ніколи не турбував, а от з віком я стала помічати, що моє тіло стає непривабливим. Подруга порадила мені цю східну методику для схуднення. Вже через місяць я побачила чудові результат: м’язи стали підтягнутими, тіло гнучким, а я стала відчувати себе 25-річною дівчиною. Всім рекомендую тибетську гімнастику для омолодження і схуднення».