Аутисти мріють про електричних овець – ЛітАкцент – світ сучасної літератури\nАутисти мріють про електричних овець\n05.10.2016 21.10.2016 Ніка Чулаєвська1 296\nФіліп К. Дік. Чи мріють андроїди про електричних овець? / Пер. з англ. Т.Бойко. – К.: komubook, 2016\nУ серпні краудпаблішингова платформа Komubook видала український переклад роману Філіпа К. Діка «Чи мріють андроїди про електричних овець?». Наразі це найуспішніший проект видавництва, який зібрав 50% фінансування. Цей роман справді надзвичайно актуальний для нас майже через 50 років після написання. І не тільки тому, що штучний інтелект стає все ближчим до людського, а й тому, що людський, зі свого боку, стає дедалі ближчим до комп’ютерного.\n1950 року британський математик і кібернетик Алан Тьюринг опублікував у філософському журналі Mind статтю «Обчислювальні машини й розум», у якій одним із перших запитав: чи можуть машини мислити? Або, як він сам уточнив, чи можна створити машину, яка добре гратиме в імітацію. Простіше кажучи: чи можна створити комп’ютер, який успішно прикидатиметься людиною. В цій знаковій статті він запропонував спосіб перевірки, який отримав назву тест Тьюринга. Екзаменатор-людина за допомогою пристрою зв’язку спілкується з іншою людиною або машиною, не знаючи, з ким саме говорить. Мета машини – переконати екзаменатора, що вона людина. Із математичною точністю і не без дрібки іронії Тьюринг визначає умови свого філософського експерименту, не забуваючи зауважити: «Зрештою, ми б хотіли виключити з машин людей, народжених у звичайний спосіб».\nПід час Другої світової Алан Тьюринг працював над зламом німецької шифрувальної машини «Енігми». А в цей же час двоє психіатрів, Ганс Аспергер в Австрії та Лео Кеннер у США, паралельно й незалежно одне від одного складали перші клінічні описи синдромів, які пізніше будуть названі розладами аутистичного спектра. І хоча спостереження і висновки Кеннера й Аспергера не були ідентичними, обоє дослідників написали про дітей, котрі мали проблеми з комунікацією, були схильні до повторюваних дій і лякалися найменших змін у розпорядку чи оточенні. Спостерігши, що багато з них мають прекрасну пам’ять і дивовижні для їхнього віку здібності до математики та інших точних наук, Ганс Аспергер називав своїх юних пацієнтів маленькими професорами.\nХлопчик-аутист – персонаж роману Філіпа Діка «Марсіанський часовий зсув» (Martian Time-Slip, 1964), де картина реальних тогочасних поглядів на хворобу переплітається з фікційним фантастичним припущенням. «Чи мріють андроїди про електричних овець?» було написано чотири роки потому, і слово «аутизм» у романі не трапляється жодного разу, проте інтерпретація цього стану в ньому не менш цікава. Здається, зараз ні в кого не викликає сумнівів, що роман Діка виявився пророчим. Ми живемо в час, коли корпорації розробляють ботів для спілкування з клієнтами, а впливові інтелектуали лякають дедалі більшою автономністю штучного розуму. Однак наділивши андроїдів рисами аутистів, Філіп Дік провістив іще одну особливість недалекого майбутнього.\nАндроїди Діка – органічні комп’ютери, які давно й успішно склали тест Тьюринга. Вони інтелектуальні, досить вправні в імітації людських реакцій, хитрі, а до того ж, здається, позбавлені жалю, тому особливо небезпечні. Ось чому тест Войґта-Кампфа, покликаний виявляти андроїдів, має перевіряти останню властивість, яка відрізняє людину від машини – емпатію. Зрештою, емпатія – поняття, навколо якого вибудовується весь роман. І коли на одному боці гіперінтелектуальні, але нездатні до емпатії андроїди, то на іншому – розумово недорозвинений, але вкрай емпатичний Джон Ісидор, який до останнього не здогадується, що його дивні сусіди – андроїди-втікачі, але миттєво відчуває їхню відмінну природу. «Холодність. Немовби подих порожнечі з-поміж заселених світів, можна сказати, подих нізвідки…», – ось перше враження Джона від зустрічі з дівчиною-андроїдом. Те, що вражає Ісидора в його нових сусідах – беземоційні вирази облич і нейтральні голоси, хоч би про що йшлося. Навіть образливу фразу щодо Ісидорового інтелекту андроїд Пріс кидає без усякої злості, як просту констатацію факту, в якій вона не помічає нічого неправильного.\nПро холодність андроїдів кажуть й інші. Розповідаючи про переслідуваного андроїда Полокова, поліцейський Філ Реш зізнається: «Полоков неприємно вразив мене своєю холодністю […] Своєю розсудливістю і розважливістю; а ще якимось незвичним відстороненням». Та й мисливця за головами Ріка Декарда вражає те, з якою легкістю й відстороненням Рейчел Роузен – андроїд на службі корпорації – говорить про майбутнє свого виду: «Відсутність емоційної складової, нерозуміння смислового навантаження сказаного нею. Лишень порожні, формальні, інтелектуальні визначення окремих понять». Здається, що андроїди нічим по-справжньому не переймаються, їм нічого не подобається і не болить, вони нічого і нікого по-справжньому не люблять.\nХолодність, відсторонення або грубість – саме таке перше враження часто справляють на оточення люди з синдромом Аспергера чи, кажучи ширше, люди в аутистичному спектрі. Здається, що вони байдужі до почуттів інших, уникають контакту або без усяких докорів сумління ображають співрозмовника. Міф про брак емпатії – головний міф аутизму, який проіснував багато десятиріч і щойно зараз почав розвінчуватися. Власне, він виявляється правдою, але лише наполовину. Аутисти та люди з синдромом Аспергера здатні до співчуття не менше, ніж інші, але їм бракує інтуїтивної здатності розпізнавати тонкі невербальні знаки, такі як вираз очей чи нюанси тону, а також відчувати непрямі значення в мові, натяки, приховані сенси та соціальні умовності. Їм складно читати чужі вираження емоцій, але не менше – у звичний спосіб проявляти власні. Однак до 1980–90-х років знання загалу про аутизм були такими малими, що практично будь-кого, кого б зараз, можливо, визначили як високофункціонального аутиста, описали б як черствого і позбавленого здатності до емпатії. Тобто так, як бачать андроїдів люди в романі Ф. Діка.\nНаприкінці 1980-х – на початку 2000-х років кількість досліджень аутизму і обізнаність у цій сфері почали стрімко зростати разом із кількістю поставлених діагнозів. Багато людей дізналися про аутизм із оскароносного фільму «Людина дощу» (1988), у той час як вчені намагалися дошукатися сутності й причин цього стану. Британський клінічний психолог Саймон Барон-Коен висунув теорію, згідно з якою мислення людини перебуває між двома полюсами: систематизації та емпатизації. Для аутистів та людей з синдромом Аспергера характерне гіперсистематичне мислення і, відповідно, брак емпатії. Разом із колегами з Центру дослідження аутизму при Кембриджському університеті він розробив тест, призначений вимірювати рівень емпатії (EQ, Empathy Quotient). Поміж інших тверджень, з якими тестований має погодитись або не погодитись, є такі: «Мені краще з тваринами, ніж з людьми», «Мене засмучує вигляд тварини, що страждає», «Я бачу сни більшість ночей». У рамках своїх досліджень центр також проводить вимірювання нейрофізіологічних реакцій. У світі, описаному Ф. Діком, такі дослідження – не що інше, як тест Войґта-Кампфа. Може стати трохи моторошно, якщо згадати, що науковий інструмент, використовуваний для репресій, – зовсім не фантастика. «Безглуздо співчувати тому, хто не вміє співчувати. Не варто співчувати комусь, хто настільки відрізняється від тебе», – диктує система Рікові Декарду, як диктувала мільйонам людей в історії. Але, як у кожній антиутопії, у якийсь момент Рік Декард перестає вірити системі.\nБрак емпатії – головна небезпека андроїдів для людей і їхня основна перевага. Але водночас – це неодмінний привід для співчуття до них. Андроїдам починає співчувати Рік Декард. Їм, попри усю свою позірну холоднокровність, співчуває Філ Реш, коли, споглядаючи «Крик» Мунка, каже: «Мені здається, що саме так мав би почуватися анді». Холодність андроїдів викликає жаль у Джона Ісидора, й він продовжує захищати їх, навіть коли бачить, як жорстоко вони можуть поводитися з твариною. Епізод з павуком – випробування не так для Джона Ісидора, як для читача. У цей момент звичайному (можна сказати, нейротиповому) читачеві легше співпереживати емоційному Джонові Ісидору, ніж безжальним андроїдам. Потрібно придивитися, щоб помітити: у їхніх діях нема жорстокості, лише чистий дослідницький інтерес, хоч і дуже інфантильний. І коли Пріс запитує, навіщо павукові стільки ніг, а Ірмґард пропонує перевірити це експериментально, відірвавши кілька, у їхніх словах і задумі нема садизму, лише відсутність ототожнення з іншою живою істотою. У цьому переконує їхнє щире здивування реакцією Ісидора. Троє андроїдів навіть не одразу здогадуються, чому людині поряд із ними так погано, аж поки Пріс не припускає: «Справа не в телевізорі, а в павукові». Але ставши на місце собі подібного, андроїди здатні співпереживати. Тому Рой Бейті страждає, коли гине Ірмґард, а Рейчел Роузен мститься Рікові Декарду за смерті андроїдів, скидаючи з даху його козу.\nАндроїдам легше в товаристві одне одного, вони розуміються між собою набагато краще, ніж з людьми. Однак серед людей вони маскуються. І річ не лише в безпеці. «Направду, мені не подобаються андроїди. Відколи я прибула сюди з Марса, моє життя полягало в максимальній імітації людської поведінки – я робила все те, що могла б зробити жінка, чинила так, немовби мною керували думки й прагнення справжньої людини. Імітувала, наскільки я розумію, вищу форму життя», – зізнається одна з андроїдів. Навіть бунтівник Рой Бейті спершу проводив досліди з психотропними речовинами, аби досягти з іншими андроїдами стану злиття, притаманного лише людям. Ці дві позиції – типові для амбітної жінки в патріархальному суспільстві чи представника колонізованої нації в метрополії. Почуття меншовартості змушує вдавати із себе іншого, імітувати «вищу форму життя». Стати схожим на людину для андроїда означає стати кращим.\nЩе кілька десятиліть тому й позиція психіатрії щодо аутизму була така: лікування успішне настільки, наскільки пацієнт поводиться як типова психічно й неврологічно здорова людина. Останнім часом ця позиція стала зазнавати змін. Хоча ніхто не заперечує потребу аутистів і людей з синдромом Аспергера у допомозі, в сучасному світі поширюється концепція нейрорізноманіття. Це ідея про те, що аутичність і аутизм (та деякі інші риси й стани) – нормальні варіації людського мислення, що існували у всі часи. І замість того, щоб намагатися знайти причину хвороби та найбільш ефективне лікування, варто прийняти аутистів такими, якими вони є, і дати їм можливість побудувати комфортний для них простір за їхніми правилами.\nАутична свідомість надзвичайно успішна, коли йдеться про точні системи і машинний інтелект. І, певно, невипадково відкриття аутизму хронологічно збігається із початками кібернетики. Нема нічого дивного і в тому, що «епідемія» аутизму відбувається зараз, у час надзвичайно стрімкого розвитку штучного інтелекту та з особливою інтенсивністю – у світових технологічних кластерах, таких як Кремнієва долина. На думку ряду науковців, причиною значного зростання кількості діагнозів «аутизм» та «синдром Аспергера» є сучасні демографічні умови. Чоловікам і жінкам із аутичними рисами тепер легше зустрічатися, наприклад у IT-компаніях, і заводити сім’ї. Відповідно, у їхніх дітей все більше шансів опинитися в спектрі аутизму.\nЗростання кількості аутистів за останні десятиліття може лякати, однак складно заперечити, що сьогодні ці люди мають можливості для самореалізації, як ніколи раніше. Річ не в толерантнішому суспільстві. Принаймні не лише в ньому. Річ у тому, що ми як ніколи раніше залежимо від людей, які вміють спілкуватися з комп’ютерами їхньою мовою і мислити у їхніх категоріях. З цієї ж причини аутизм став останнім часом свого роду «модним» діагнозом. Про аутистів пишуть книжки й знімають фільми, вони стають героями багатьох творів сучасної культури, в тому числі масової. Можна погодитися з тезою журналіста Гарві Блума про те, що аутизм характеризує наш час так само знаково, як істерія – добу Фройда. Сьогодні роман Ф. Діка набуває нової актуальності, а його андроїди – образ іншого в сучасному світі, де не так уже й важко помилитися, граючи в імітацію, але не сплутавши комп’ютер з людиною, а навпаки, назвавши машиною людину, народжену у звичайний спосіб.\nКонцепція нейрорізноманіття – поруч із квір-рухом та мультикультуралізмом – закликає до світу, де кожен зможе бути собою, поважаючи право іншого бути відмінним. Цю ідею ще нелегко прийняти Рікові Декарду, хоч він і робить перший крок до цього, визнаючи, що Рейчел Роузен мала свої причини вбити його козу, а електричні тварини також живуть своїм життям, навіть якщо йому воно здається нікчемним. А Філіп Дік змушує нас зайвий раз замислитися, чи можливий світ, де нікому не доведеться грати в імітацію, щоб бути щасливим.\nНа підвищення зарплат вчителям потрібно 4,5 млрд


Пегу — Вікіпедія\n17°20′36″ пн. ш. 96°29′53″ сх. д.H G O\nУ Вікіпедії є статті про інші значення цього терміна: Пегу (значення).\nВид на місто з пагоди Махазеді\nКоординати 17°20′36″ пн. ш. 96°29′53″ сх. д.H G O\n284 179 осіб (2012)\n↑5996474 ·R (Пегу)\nПегу у Вікісховищі\nПегу (сучасна транскрипція Баго) — четверте за населенням місто М'янми, столиця однойменного округу Пегу. Розташований за 80 км від Рангуна. Населення 250,000 чол.\nДокладніше: Історія М'янми\nЗа легендами, два монських принца з держави Татон заснували місто Пегу в 573 році. Вони побачили на острові у великому озері гуску, яка стояла на спині гусака, що було визнано сприятливим ознакою. Прямуючи за дивом, вони заснували місто, яке було назване Хантхаваді (палі: Хамсаваді). Раніше місто стояло на морі і було морським портом.\nНайперша згадка — у творах арабського географа Ібн-Худадбіна близько 850 року. У цей час столиця монів перемістилася в Татон. Ця область була зайнята бірманцями з Пагана в 1056 році. Після монгольської навали і розгрому Пагана в 1287 царство Мон знову здобуло незалежність.\nЗ 1369 по 1539 рр. Хантхаваді було столицею монського царства Раманадеса, яке об'єднувало всю Нижню Бірму. Область в 1539 році була завойована царем Табіншветхі держави Таунгу.\nУ царстві Таунгу Пегу став столицею в 1539–1599 рр., а потім знову в 1613–1634 рр., через Пегу відбувалося вторгнення в Сіам. Європейці нерідко відвідували порт Пегу, і в європейських джерелах відзначають міць і велич міста. В 1634 році столицею стало місто Ава. В 1740 році мони повстали. До 1757 року вони утримували незалежність, але цар Алаунгпая розгромив монів і повністю зруйнував місто.\nЦар Бодопая (1782–1819) відбудував місто заново, але річка змінила течію, і місто виявилося відрізаним від моря, втративши свою торгову значимість.\nВ 1852 році англійці анексували Пегу (див. Друга англо-бірманська війна). В 1862 році була утворена провінція Британська Бірма зі столицею в Рангуні.\nМісто кілька разів руйнувався землетрусами і знову відбудовувався. Великі землетруси були в 1912, 1917 і 1930 роках.\nНайбільш вшановується в Пегу пагода Швемадо, у якій зберігаються реліквії Будди. Пагода побудована в 825 році і розширена королем Бодампаєю. Вшановується також пагода Швегуле. Пагода Махазеді XVI століття була повністю зруйнована землетрусом 1930 року, але потім була відбудована заново. У Пегу знаходиться друга за величиною статуя лежачого Будди — Шветхальяун.\nЗа чотири кілометри на південь від міста знаходиться пагода Чьяйокрун. Її побудував в 1476 році король Дхаммазеді і поставив у ній чотири великі статуї Будди висотою 30 м по чотирьох сторонах квадрата, які відповідають Будді і його попередникам.\nМісто знаходиться у зоні, котра характеризується мусонним кліматом. Найтепліший місяць — квітень із середньою температурою 30 °C (86 °F). Найхолодніший місяць — січень, із середньою температурою 24.4 °С (76 °F).\n54-метровий лежачий Будда Шветальяун, поставлений в 994 році королем Мігадепою\nПагода Махазеді в Пегу\n↑ Клімат Пегу\nLCCN: n85334907 · VIAF: 130261285\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Пегу&oldid=30800121\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 05:51, 19 лютого 2021.


Михайло Головко проінспектував стан виконання ремонтних робіт на відрізку дороги в Озернянській громаді\nГолова Тернопільської обласної ради разом із депутатом Тернопільської обласної ради Володимиром Мисиком та депутатом Тернопільської районної ради Володимиром Бобком відвідали Озернянську громаду.\nТут тривають ремонтні роботи на відрізку дороги Озерна-Богданівка.\n«Ділянка багато років потребувала ремонту. Люди зверталися до нас з проханням посприяти у проведенні робіт, і от цьогоріч гроші на відновлення автомобільної дороги, за нашої чіткої позиції, нарешті спрямували, — розповів Михайло Йосифович. — Моя думка така — у кожній громаді повинні бути безпечні та якісно відремонтовані дороги!»\nОчільник краю висловив слова вдячності депутатському корпусу Тернопільської обласної ради за підтримку його ініціативи щодо відновлення автомобільних доріг місцевого значення на Тернопільщині.


Афганістан у роки війни і після неї\nОсвітній портал Історія Востока Туреччина, Іран, Афганістан Афганістан у роки війни і після неї\nПолітика і позиції нового Афганістану всерйоз визначаються за 1992 р., коли активне втручання держав в справи цієї багатостраждальної країни рішуче скінчилося. Від того, схилиться Афганістан до ісламського фундаменталізму типу іранського чи вибере інший шлях розвитку, буде дещо залежатиме і в орієнтації тюрксько-ісламських республік колишнього Радянського Союзу. Яка ж ситуація в Афганістані?\nУ середині нашого століття, коли позбавлена своїх володінь в Індії Англія перестала грати скільки-небудь помітну роль в афганських справах, а спробували було потіснити її на Середньому Сході німці зазнали поразки у війні, СРСР перетворився на головного і найбільш впливового сусіда цієї країни, про що вже згадувалося. Сусідство такого роду зіграло свою роль і в сфері економіки (участь СРСР у будівництві ряду важливих промислових обєктів), і в області політики (заснований на договорі 1931 дружній по відношенню до нашої країни нейтралітет Афганістану), і в ідеологічній орієнтації. Після ліквідації монархії уряд М. Дауда явно орієнтується на радянську допомогу та сприяння, хоча і не дуже-то прагнула відкрити дорогу до влади для радикальних груп. Курс на неприєднання і незалежність країни був зафіксований в конституції 1977 р., закріпила в країні (нині ок. 19 млн. населення) парламентарний однопартійний режим, президентське правління. Однак контроль над армією Дауд встановити не зумів. Багато армійські частини опинилися під керівництвом радикально налаштованих офіцерів, що й призвело до військового перевороту в квітні 1978 р., внаслідок якого влада перейшла до Революційної ради, очоленому лідерами колишньої до того на напівлегальному становищі Народно-демократичної партії Афганістану (НД ПА).\nУ квітні 1978 р. була проголошена Демократична Республіка Афганістан, а в грудні того самого року між цією республікою та СРСР було підписано Договір про дружбу, добросусідство і співробітництво, який ознаменував якісно новий етап у взаєминах між двома країнами. Нова якість зводилося до того, що Радянський Союз як би брав на себе роль політичного гаранта існування ДРА. У тому, що така роль була життєво необхідною для нової республіки, можна переконатися при знайомстві з наступним ходом подій. Справа в тому, що до радикальних перетворень Афганістан не був готовий. Відстала економіка, низький вихідний рівень розвитку, соціально-психологічна непідготовленість населення до трансформації, до того ж ще й глибокі коріння ісламу, що перешкоджали поширенню марксістскосоціалістіческіх ідей та ідеалів (при всьому тому, що самі мусульмани часто й охоче говорять про соціалізм, не можна не помітити , що для правовірних все це має значення лише остільки, оскільки основою основ продовжує залишатися іслам, нехай навіть трохи перекрашенный в соціалістичні тону), - все це звужувало соціальну базу НДПА до мінімуму. Спертися всередині країни цієї партії з її радикальними установками було майже ні на кого - і альтернативою стала опора на СРСР.\nАле і це ще не все. Всередині НДПА існувала стійка ворожнеча між двома складовими її фракціями - хальк і Парчам. Ворожнеча була, що називається, не на життя, а на смерть. Незважаючи на всі спроби зверху і з боку (мається на увазі СРСР) погасити її, вона продовжувала палати. У вогні загинули жорстокої боротьби багато сотень, якщо не тисячі членів НДПА, що не тільки послабило партію, але й створило обстановку внутрішньої нестабільності в країні. У вересні 1979 р. керівник НДПА і Революційної ради Н. Таракі був скинутий і знищений його суперником X. Аміном, після чого була розгорнута кампанія переслідування прихильників Таракі. Схоже на те, що Амін схильний був протиставити підтримки СРСР будь-яку іншу зовнішню силу. Це і зіграло фатальну роль у його долі: в грудні 1979 р. в Кабул були введені радянські війська, президентський палац був оточений, Амін вбитий, а на чолі НДПА і Революційної ради став ще недавно колишній послом ДРА в Чехословаччині Б. Кармаль.\nЗ цього моменту Афганістан опинився в вогні війни, яка тривала понад 13 років. Мова йде як про громадянській війні, так і про війну з введеними в Афганістан радянськими військами, чисельність яких була для цієї країни досить значною - близько 100 тис., не кажучи вже про технічне оснащення і армійської вишколі. Введення радянських військ до Афганістану було не тільки помилкою, а й грубим політичним прорахунком, а фактично - злочином колишнього радянського керівництва, який звик покладатися на силу.\nНебажання познайомитися з країною та її історією, зневага до реальності призвели до безглуздої загибелі кількох десятків тисяч життів радянських солдатів, не кажучи вже про мільйон, якщо не більше, знищених сучасною зброєю афганців, про незліченні страждання афганського народу. Крім того, введення радянських військ не тільки відштовхнуло від СРСР більшість афганців, а й ще різкіше виявило слабкість соціального бази уряду в Кабулі. Запізнілі спроби виправити перекоси часів Таракі та Аміна не дали помітних результатів, як і заміна Кармаля новим президентом країни Наджібулли та термінова інстітупіоналізація влади (нова конституція, скликання парламенту, заклик до багатопартійної співпраці на широкій політичній основі і т. п.). Всі ці реформи, так само як і зміцнення досить добре оснащеної і навченій армії ДРА, дозволили НДПА утриматися при владі. Але дні її були пораховані.\nТривала війна призвела до нечуваним руйнувань, до знищення сотень і тисяч сіл, до руйнування міст, до масової міграції населення (до 3-5 млн. афганців перебували в якості біженців в сусідніх Пакистані та Ірані). Але головне - вона викликала різке зростання опору, зростання націоналізму в Афганістані, багаторазове посилення позицій різного роду фувдаменталістскіх, ісламсько-націоналістичних і монархічних політичних течій, які в ході збройної боротьби виявили себе в рамках різного роду племінних і політичних угруповань. Як відомо, боротьба завершилася в 1992 р. капітуляцією позбавився підтримки ззовні уряду в Кабулі. Сили збройної опозиції зайняли столицю Афганістану і встановили свою владу в країні. Як розвиватимуться події далі, покаже майбутнє. Можна сподіватися, що протистоять один одному збройні угруповання все-таки в змозі знайти спільну мову. Але одне можна сказати з усією певністю: роки війни зробили великий вплив на долі Афганістану. І чи не найважливішим результатом війни слід вважати зростання позицій ісламського фундаменталізму.


ТВЦ "Кіровський" відтепер охороняє міліція. Політика ДНІПРОГРАД\nГоловна / Політика / ТВЦ "Кіровський" відтепер охороняє міліція\nТВЦ "Кіровський" відтепер охороняє міліція\nЯк повідомили сьогодні у відділі зв'язків із громадськістю УМВС України в Дніпропетровській області, 17 липня о 9.20 до чергової частини Кіровського РВ міліції звернувся заступник директора КП ТВЦ "Кіровський" Теліга М.Я., який повідомив про те, що невідомі особи не впускають працівників підприємства на їх робочі місця.\nМіліціонери, які прибули на місце події, зі слів старшого інспектора відділу кадрів підприємства з'ясували, що коли вона о 8.20 прибула на місце роботи та спробувала відчинити двері, невідомий чоловік відтіснив її від дверей, надаючи можливість увійти до приміщення групі з 10 чоловіків. Після цього двері були зачинені ними зсередини, а співробітники ТВЦ "Кіровський" не були допущені до своїх робочих місць.\nКрім того, як було з'ясовано міліцією, прониклі на територію ТВЦ "Кіровський" люди є співробітниками підприємства, яких було прийнято на роботу згідно наказу директора КП ТВЦ"Кіровський" Шистопала П.М. від 16.07.2008р., відтак з 17 липня вони розпочали роботу з забезпечення контрольно-пропускного режиму та недопущенню на територію підприємства осіб, що не мають перепусток.\nЗгідно з поясненням самого громадянина Шистопала, близько 2 тижнів тому рішенням співзасновників ТВЦ його було призначено директором підприємства.\nПорушень громадського порядку того дня біля ТВЦ "Кіровський" зафіксовано не було, однак співробітники міліції залишили в районі "Кіровського" черговий наряд патрульної служби Дніпропетровського міського управління внутрішніх справ.\n19 липня о 16.10. від директора КП ТВЦ "Кіровський" Шистопала П.М. надійшло повідомлення про спроби захоплення офісу підприємства невідомими особами в чорній уніформі. Наряд міліції, який прибув на місце подій, з'ясував, що біля входу до офісу підприємства знаходяться 10 співробітників охоронної фірми. Охоронці надали міліціонерам договір, датований 17 січня 2008 року, який зобов'язує їх надавати підприємству охоронні послуги. Співробітник міліції попередили представників охоронної фірми про неприпустимість протиправних дій та необхідність розв'язувати усі питання виключно в судовому порядку.\nВідсьогодні охорону громадського порядку біля КП ТВЦ "Кіровський" цілодобово здійснюють 10 співробітників патрульної служби та дільничні інспектори.\nТеги: Кіровський, приват, рейдер


Ті, хто випробував невимовне відчуття материнства знають, що це найважливіша роль в світі — стати мамою. Цей момент не можна порівняти ні з чим.\nОднак, ніщо не стоїть на місці, діти колись виростають, і батькам доводиться відпускати їх в самостійне плавання, хочеться їм цього чи ні.\nЩо ж чекає в майбутньому всіх мам хлопчиків і чому так важливо бути до цього готовою. Щоб потім в один прекрасний момент не опинитися один на один з валізою надій і мішком нікому не потрібної надмірної опіки.\nПодивіться з боку на звичайне життя мами хлопчика (зараз відчуєте все заново, в кожному слові впізнаєте себе). Насамперед ти вибираєш в магазині милі комбинезончики і шапочки небесного кольору. Наpoджуєш його, плекаєш, цілуєш крихітні пальчики і солодкі щічки.\nПотім шиєш йому костюми зайчиків-котиків-піратів-ковбоїв, водиш в дитячий сад, витираєш сльози, мажеш йодом рoзбиті коліна і ночами не спиш у його ліжечка, якщо малюк підхопив якусь зaрaзу. Не забуваємо про улюблену казку на ніч, поцілунки на доріжку, «мама купи мені я це хочу» і інші принади материнства.\nНе встигаєш озирнутися, а син уже сидить за партою в першому класі, твій день починається зі складання портфеля в школу, а закінчується дзвінком вчительки з благанням: «Зробіть щось зі своїм Сашею, він же всіх лyпuть, він же нікому проходу не дає ! »\nІ ти таки робиш, виховуєш, показуєш, що потрібно бути порядним, сміливим, мужнім, розумним і не ображати інших. Червонієш на батьківських зборах, в сотий раз пробачаєш раптово зниклий щоденник, радієш успіхам на спортивних змаганнях і покірно киваєш головою на сусідське: «Це твій син винен, та він же перший почав!»\nРаптово помічаєш, як син росте не по днях, а по годинах, як швидко стають малі всі речі, які ти йому підбираєш. І нехай він стає більшим, тобі він розповідає про свої справи все менше, все частіше зникаючи десь з хлопцями.\nТи свято віриш, що перша його любов — це гра гoрмoнів і що та рoзпуcна і лeгковaжна Оля з сусіднього двору зовсім не пара твоєму синові, а так, підліткова забава і не більше.\nЧас летить, і ось ти вже вибираєш не синенький комбінезончик, а справжній дорослий костюм до останнього дзвінка і випускного, ковтаєш сльози на лінійці, коли вручають атестати, не спиш ночами під час вступної кампанії. А потім в твій будинок непомітно починає заходити якась Діана, за нею Катя, після Соня, а далі ти вже навіть не намагаєшся і запам’ятати їх імена.\nАле раптом помічаєш, що ось ця одногрупниця Аня взагалі вважає твій будинок мало не своїм рідним і відкриває твій холодильник, як ніби вона давно вже стала члeнoм твоєї сім’ї. Нервуєш, дратуєшся, але, зціпивши зуби, терпиш всі витівки. А потім помічаєш, що на думку тієї самої Ані обрана тобою сорочка — «повний відстій», що ти нічого не розумієш у відносинах і житті, та й твоє куховарство теж так собі.\nДзвінка від сина дочекаєшся хіба що на велике свято, а візиту і то рідше. Ось вони вже вибирають меню на весілля, ділять сімейний бюджет і cкeлети в шафі. Далі все за розписаним сценарієм: весілля, внуки, турботи.\nОдного разу ти заходиш в його кімнату, де залишилися тільки старі іграшки, неробочий Play Station і пара фотографій, з яких тобі посміхається твій беззубий семирічний Сашко і розумієш, що, більше ніколи не будеш для нього на першому місці. Ти поступово стала жінкою № 2 в його житті.\nТак ось, як би сумно це не звучало, з цим потрібно змиритися і прийняти цей факт. Згадай, ти ж і сама колись для когось була «тією самою нав’язливою Анею», яка забрала сина у матері. Є дуже мудре прислів’я: «Дитина — гість у твоєму домі: нагодуй, виховай і відпусти».\nНагодувати зможе і дyрeнь, виховати — тут вже складніше, а ось вчасно відпустити від себе улюблене чадо — завдання підвищеної складності, вищий прояв батьківської любові.\nВсім мамам синів на замітку: будьте готові до того, що одного разу ваше чадо піде від вас до Ані (Тані, Маші, не настільки важливо). Процес цей закономірний, і від цього ще ніхто нікуди не подівся. І тут головне завдання будь-якої матері — вміти відпустити сина без таємних образ, докорів сумління і нeнaвиcті до нової пасії.\nСтатті 19 316\nЇжа 10 860\nДомашні еклери, які не поступаються ресторанним\nСуспільство 2 941\nМолитва за хресних дітей\nТрадиції 2 349\nХрест на плечах — усмішка на лиці


Коронавірус Україна – Дружина Зеленського підхопила коронавірус - коронавірус новини - Главред\nДружина Зеленського підхопила коронавірус\n12 червня 2020, 14:08\nОлена Зеленська повідомила, що тест показав наявність у неї Covid-19.\nВ Олени Зеленської коронавірус / Фото Instagram olenazelenska_official\nДружина президента Володимира Зеленського – Олена Зеленська – підхопила китайський коронавірус Covid-19, через який в Україні запроваджено карантин.\nТест на вірус виявився позитивним, поділилася перша леді в Facebook.\nЗа словами Олени Зеленської, інші члени її сім'ї – чоловік та діти, також пройшли тестування на Covid-19, їх результати негативні.\n"Сьогодні (п'ятниця, 12 червня, – Ред.) я отримала позитивний результат тесту на коронавірус. Несподівана новина. Особливо враховуючи те, що я і моя сім'я продовжуємо дотримуватися всіх правил (карантину – Ред.) – маски, рукавички, мінімум контактів...", – написала перша леді.\nДружина глави держави додала, що знаходиться на амбулаторному лікуванні, ізольована від інших членів родини та добре почувається.\nРаніше Володимир Зеленський говорив, що не боїться китайського коронавірусу, хотів ним заразитися та самоізолюватися у Києві в приміщенні Офісу президента (знаходиться на вул. Банковій).\nОлена Зеленська коронавірус Володимир Зеленський\nЗараз ви переглядаєте новину «Дружина Зеленського підхопила коронавірус». Інші новини коронавіруса читайте в розділі «Коронавірус». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Можна вітатись з учнями кожен раз по-різному в залежності від пори року і погоди за вікном. Такий початок уроку називаю сезонними привітаннями. Осінь – чудова пора, і ми можемо у короткому привітанні захоплюватись і радіти новому сезону.\nЯк можна привітати осінній день?\n– Доброго осіннього дня!\n– Доброго здоров’ячка! Які ви сьогодні барвисті і ошатні, мої хороші!\n– Сьогодні на уроці я хочу зібрати чудовий урожай ваших думок.\n– Прислухаємося до звуків дощу. Що він нам розкаже?\n– З гарним дощовим днем! Хай цей дощ змиє ваш поганий настрій!\n– З першим падолистом!\n– Нехай у вас буде такий же настрій, як ця барвиста осінь!\n– Візьмемо позолоту із осіннього листя і розфарбуємо в цей колір свій настрій!\n– За вікном золота осінь, тиша, спокій, і мені б хотілося, щоб протягом цього уроку в душах ваших панував такий самий спокій, щоб ви почувалися комфортно і упевнено висловлювали свої думки.\nПрийом «Сонячний настрій». Надворі вже панує справжня осінь – така непередбачувана і примхлива. Попри те, що здебільшого осінь асоціюється із рясними холодними дощами, від яких стає сумно на душі, бувають цієї пори року і сонячні дні. Подаруймо одне одному трішки тепла. У вас на партах лежать паперові сонячні промінчики. Напишіть на них побажання своїм однокласникам і прикріпіть до намальованого на дошці сонечка.\nАкровірш. За початковими літерами дайте позитивну характеристику нашій порі року. Наприклад:\nО – охайна, осяйна, оптимістична…\nС – сонячна, святкова…\nІ – інтригуюча, інтелектуальна…\nН – непередбачувана, надзвичайна, надійна…\nПрийом «Ключові слова». Послухайте такі «ключові слова»: сонце, спека, море, відпочинок, насолода, друзі, спілкування, радість, подорож…\n– Яким одним словом можна об’єднати почуту вами тематичну групу слів?\n– А яка пора року розпочалася за вікном?\n– Яку пору року ви більше любите – літо чи осінь?\n– А яким настроєм пройняті твори, прочитані вами до сьогоднішнього уроку позакласного читання?\nПрийом «Парасолька». У мене в руках парасолька. Як ви думаєте, навіщо вона мені? (Відповіді учнів.) А парасолька для того, аби ніяка мряка, похмура погода не обтяжила і не зіпсувала сонячного настрою, який, я сподіваюся, буде царювати у нас сьогодні на уроці.\nПрикрашає мову вчителя, коли урок починається зі згадування прислів’я про осінь:\nБільше про прийоми привітання з учнями на будь-які випадки – у моєму посібнику «Слово вчителя: вітаємось, хвалимо, прощаємось чарівно».\nНехай кожен день буде неповторний!\nДорогі колегі, а як ви вітаєтесь з учнями восени? Чи є у вас традиції, улюблені фрази?


Фахівців БПД Дніпропетровщини вчили роз’яснювати «пенсійні питання» - Координаційний центр з надання правової допомоги\nВи тут: Головна Квітень 2018 Фахівців БПД Дніпропетровщини вчили роз’яснювати «пенсійні питання»\nЧетвер, 12 квітня 2018, 10:30\nУ Дніпрі у правовому клубі «PRAVOKATOR» відбувся унікальний просвітницький захід «Гідна пенсія — соціальний стандарт». Він орієнтований на працівників місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги Дніпропетровщини, які допомагають вирішувати питання розрахунку та визначення пенсій.\nЯк зазначили правники, після ухвалення пенсійної реформи все більше громадян звертаються за правовою допомогою саме з цією проблемою. Тож, детальне вивчення усіх правових аспектів «пенсійних питань» допоможе оперативно реагувати на звернення громадян.\nНа заході були розглянуті такі кейси, як «Пенсія за віком», «Пенсія по інвалідності», «Пенсія у зв’язку із втратою годувальника». Також опрацьована карта руху «Робота з клієнтом від А до Я» для практичного використання співробітниками системи БПД під час консультування з питань пенсійного законодавства.\nВажливою стала участь у заході працівників Управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області. Вони розповіли про порядок обчислення та нарахування пенсій, а також відповіли на питання, що найчастіше ставлять працівникам місцевих центрів БПД громадяни.\nЗокрема, правники розглянули види пенсійних виплат у солідарній системі, строки призначення/перерахунку пенсії, питання пенсії за віком на пільгових умовах, дострокові пенсії, пенсія у зв’язку із втратою годувальника в солідарній системі та багато ін.\nПідсумовуючи, представники місцевих центрів БПД зазначили, що інформація, яку здобули в клубі «PRAVOKATOR», була зрозуміла, актуальна і в подальшому буде корисна для застосування її на практиці.


Лікування в Трускавці - Найкраща вартість лікування в Трускавці\nГоловна › Трускавець › Лікування Трускавець\nУ цій статті ви дізнаєтесь як і де лікувати шлунок і інші органи травлення\nДля лікування захворювань серцево-судинної системи можна вибрати санаторії Трускавця , оснащення яких дозволяє пройти курс комплексної терапії , позбутися від проблем зі здоров’ям за допомогою ефективних методик лікування. Тут проходять реабілітацію ті, хто відновлюється після інфаркту, інсульту, при цьому необхідну програму лікування, дієту підбирають індивідуально.\nЛікування хребта в Трускавці\nНапевно, кожен хоч раз відчував дискомфорт в спині. Цей біль може виникнути через важкі навантаження, офісної роботи або навіть протяжного дня в поході. Часто ми ігноруємо ці відчуття, але, іноді, дискомфорт в спині може служити сигналом до різних захворювань хребта. Відкладання походу до лікаря може запустити хворобу і привести до часткової або повної інвалідності.\nОсновними етіологічними факторами цих захворювань є патогенні бактерії, віруси, мікоплазми, гриби. Тому етіотропною вважається антибактеріальна терапія. Можливості такого лікування дещо обмежені в тих випадках, коли поряд з інфекцією, етіологічним фактором є порушення пасажу сечі.\nЧастота хронічних запальних захворювань печінки і жовчних шляхів в останні роки постійно зростає, що обумовлено значною інфікованістю вірусами гепатиту, вживанням алкоголю, частими контактами з хімічними продуктами в побуті і на виробництві, неконтрольованим прийомом медикаментів, збільшенням тривалості життя, особливостями харчування та тенденцією до гіпокінезії у населення.\nОзокерит (гірський віск) — суміш високомолекулярних парафінів, церезинів. мінеральних олій, асфальтно-смолистих речовин, газів. Розчинний у бензині нерозчинний у воді. Залежно від характеру вмісту колір озокериту різниться – від жовтого до чорного. Температура плавлення залежить від породи — 52— 86 С. 3 усіх застосовуваних теплоносіїв в озокерита найвищі теплозберігаючі і компресійні (при застиганні) властивості. Містить біологічно активні речовини, які під час процедури проникають в організм через непошкоджену шкіру, а також термотолерантну озокеритову паличку, що має антибіотичні властивості.\nПляшкові мінеральні води\nОсновні характеристики мінеральних вод.\nЛікувальна дія мінеральних вод при питному лікуванні визначається в основному наступними факторами: загальною мінералізацією, іонним складом, наявністю активних іонів, органічних речовин і газів, температурою, активною реакцією середовища і радіоактивністю.\nПотреба у воді та її роль у організмі\nОдною з найголовніших речовин, потрібних для органічного життя, являється вода. Вода є необхідним компонентом в харчуванні людини. У випадку абсолютного припинення споживання води організм здатний зберігати життя всього декілька днів.\nЗахворювання єдиної нирки\nНезважаючи на те що в лікуванні сечокам’яної хвороби за останній час досягнуті значні успіхи, нефректомія з приводу нефролітіазу займає в урологічних клініках перше місце. Рецидив каменів після нефректомії в єдиній нирці становить 41%.\nСанаторне лікування в Трускавці включає в себе оздоровлення унікальними джерелами і мінеральними водами. У здравницях проводять курси по оздоровленню від хвороб нирок, органів шлунково-кишкового тракту, серцево-судинної системи, дихальних шляхів, хребта і шкіри. Мінеральні води здатні налагодити метаболізм і зміцнити імунітет.\nЯкі захворювання зазвичай лікують в Трускавці:\nКомплексна терапія захворювань\nЛікування ДЦП в Трускавці\nСанаторії Трускавця славляться лікуванням хвороб сечовивідних проток. І все завдяки цілющій воді «Нафтуся». Слабомінералізовані джерела багаті органічними сполуками нафтового походження, які відрізняються протизапальною дією. Гідрокарбонатна вода «Нафтуся» зі збалансованим вмістом магнію і кальцію – оптимальне рішення для тих, хто приїхав в санаторій підлікувати нирки.\nВживання «Нафтусі» в строгих пропорціях має наступний вплив на організм:\nнормалізує процеси обміну в організмі;\nусуває пісок і невеликі камені з нирок;\nзапобігає відкладенню солей;\nстимулює активність ендокринної системи.\nНедуги ШКТ в Трускавці прийнято лікувати цілющими водами з красивими жіночими іменами «Софія» і «Марія». Їх споживання в правильній кількості допоможе вирішити ряд проблем, пов’язаних з функціонуванням шлунково-кишкового тракту. Терапія передбачає внутрішнє і зовнішнє застосування мінеральних вод, правильне харчування, санаторний режим.\nНа курорті проводиться терапія холециститу, панкреатиту, хронічного коліту, жовчнокам’яної хвороби і захворювань печінки. Про ефективність терапевтичних процедур красномовно говорять відгуки вдячних пацієнтів. Не варто забувати про фактори, які супроводжують захворювання шлунково-кишкового тракту. Здравниці приділяють увагу порушенням загального обміну речовин і цукрового діабету.\nМікрокліматична зона міста підходить для дорослих і дітей, які страждають захворюваннями дихальної системи. Курорт розташований в широті помірного клімату біля підніжжя Карпат. Місто відоме кришталевим гірським повітрям з підвищеним вмістом водяної пари. Особливо популярний курорт при терапії астми. Клімат сприяє швидкому одужанню і профілактиці цього захворювання. Пацієнтам проводять сеанси в спелеологічних камерах, призначають інгаляції, спеціальні душові процедури. При цьому, ціни на лікувальні та профілактичні курси досить демократичні.\nБагато туристів приїжджають в санаторії для усунення недоліків шкіри. Курорт пропонує комплекси процедур, які допомагають назавжди вилікувати шкірні захворювання – алергії, екземи, псоріаз, себорею і т.д. Місто славиться унікальним мінеральним джерелом «Юзя», який використовується для лікування шкірних проблем. Вода містить підвищену кількість мінералів з гліцерином. Джерело популярне для зовнішнього застосування і прийняття мінеральних басейнів.\nНа курорті повсюди застосовується поєднання мінеральних вод, що відрізняються за хімічним складом і терапевтичною дією на організм. Санаторії пропонують схеми комбінованого прийому вод з різних джерел.\nВартість лікування в Трускавці залежить від комплексу додаткових процедур – мінеральні ванни, лікувальне харчування, озокеритотерапия, оздоровча фізкультура і т.д. На окрему увагу заслуговує оздоровлення озокеритом у вигляді аплікацій. Мінеральний гірський віск у поєднанні з прийомом води «Нафтуся» поліпшує функції нирок, знижує запальні процеси, нормалізує обмін речовин.\nЗміцнити хребет, відновити м’язову систему і суглоби допоможуть ванни з мінеральними водами. Природні речовини, розчинені у воді, благотворно впливають на опорно-рухову систему. Водні процедури застосовують для профілактики артритів, остеохондрозів і міозитів.\nОдин з напрямків Трускавця – реабілітація дорослих і дітей. Курорт спеціалізується на терапії пацієнтів, які страждають на дитячий церебральний параліч (ДЦП). Методика реабілітації розроблена понад 30 років тому, і успішно дає результати. Незважаючи на те, що клініка відновного лікування має статус Міжнародного центру, вартість терапії залишається демократичною.\nЛікування ДЦП включає корекцію хребта, рефлексотерапію, ритмічну гімнастику, терапію бджолиним воском, процедури мобілізації суглобів і багато іншого. У здравницях проходять відновлювальне лікування при ураженнях нервової системи, при патологіях хребта. Сьогодні реабілітаційний центр пропонує послуги дельфінарію для маленьких пацієнтів.\nВартість проживання та лікування в Трускавці\nЛікування в Трускавці, ціни якого на порядок нижче відомих європейських курортів, подарує незабутній відпочинок від міської метушні. Щоб відпустка в Трускавці пройшла якомога комфортніше, слід завчасно замовити номер у санаторії, віллі або готелі.\nВартість на проживання зростає у високі сезони – літо і новорічні свята. Для тих, хто хоче відпочити в тиші і заощадити кошти, варто відвідати місто восени. У цей період ажіотаж на туристичні місця зменшується, але погода зберігається теплою. Якщо у вересні ціна проживання в одному з найпрестижніших готелів Трускавця «Міротель» починається з 3000 грн, то в грудні вона стартує від 4000 грн за людину. У вартість включені всі лікувальні процедури, індивідуальна програма оздоровлення. Бюджетний відпочинок пропонують відомі санаторії «Молдова» і «Шахтар», оздоровлення в яких обійдеться приблизно 750 грн на добу.\nГотельна інфраструктура в Трускавці досить розвинена та надає комплекси додаткових послуг – лікувальні процедури, тренажерний зал, більярд, дитячий аніматор і т.д. Автомобільна парковка та інтернет у більшості випадків – стандартний сервіс для готелів і вілл. Вартість на проживання залежить від харчування – триразове, «шведський стіл» або дієтичне меню. Забронювати вподобаний готель чи санаторій просто, скориставшись сайтом туроператора.


Дружина “регіонала” годуватиме атомників тепер за 65 мільйонів | Наші Гроші. Запоріжжя\nДП “НАЕК “Енергоатом” 19 лютого за результатами тендеру уклало угоду з ТОВ “Комбінат громадського харчування АЕС” про організацію лікувально-профілактичного харчування персоналу Запорізької АЕС за 65,47 млн грн. Про це повідомляється у “Віснику державних закупівель”, пишуть “Наші гроші”..\nЄдиним конкурентом переможця було ПП “Южноукраїнський комбінат харчування” з вищою на 0,05% ціною.\n“Комбінат громадського харчування АЕС” належить ТОВ “Умка” Ганни Бобильової і ТОВ “Клин”.\nУ свою чергу “Клин” на 95% належить Тетяні Самойдюк – дружині Івана Самойдюка, який раніше був секретарем Енергодарської міської ради і депутатом від Партії регіонів. Фірма регулярно виграє тендери на харчування атомників.\nЗ 2008 року вона отримала замовлень на 343,50 млн грн. – майже всі від “Енергоатому”.\n“Южноукраїнський комбінат харчування” належить Валентині Єрьоменко.\nЦя фірма часто конкурує з переможцем на тендерах атомників. Усього з 2009 року вона виграла тендерів на 136,41 млн грн, переважно в “Енергоатому”.


У новій рекламній кампанії бренду “Растішка” за назвою “Наліпки збирай – суперсили відкривай” динозаврик Діно знайомить глядачів із магічними монстриками, кожен з яких володіє якоюсь супер-силою – чищення зубів, прибирання в кімнаті, споживання корисної їжі тощо. Згідно правил акції, на упаковці йогуртів “Растішка” розміщені монстро-наліпки, які активуються спеціально розробленим додатком для доповненої реальності (скорочено – AR-додаток). Варто лише навести екран смартфону чи планшету на наліпку, і за допомогою цього AR-додатку монстр «оживе» та поділиться своєю супер-силою.\nДля донесення даної активності своїм маленьким споживачам маркетинг-команда компанії Danone разом з креативною агенцією Y&R, рекламним продакшном FILM.UA Group/Play Production та анімаційною студією Animagrad розробили та створили кілька яскравих рекламних роликів про супер-здібності Силача, Зубчика, Охайника тощо. Ці та інші супер-монстрики разом з Діно відкривають дітям справжні супер-сили в кожній упаковці йогурту і мотивують їх вчитися корисним звичкам.\nУчасть в цьому проекті стала черговим серйозним викликом для рекламного продакшну FILM UA Group/Play Production та студії Animagrad, адже в межах обмеженого хронометражу рекламного ролику необхідно було яскраво, динамічно, захопливо і зрозуміло донести механіку акції від “Растішки”. Режисером став Олег Маламуж, який зрежисував найуспішнішу українську анімацію “Викрадена Принцеса: Руслан і Людмила”. Важливо зазначити, що крім створення анімаційного відеоконтенту, рекламний продакшн також зробив озвучення ролику. Ця робота поповнила перелік комерційної реклами, виробленої в FILM.UA Group за допомогою продакшену студії Animagrad. До цього був створений рекламний контент для таких брендів, як lifecell, Сан Санич, Простоквашино, Козацька Розвага тощо.\n«Виробництво анімаційних роликів для бренду “Растішка” став ще одним важливим кейсом для напрямку рекламного продакшну FILM.UA Group. Перед нами стояло кілька завдань, які повинні були бути виконані: висока якість 3D-анімації та дуже стислі терміни для виконання замовлення. Продакшеном ролику займалася анімаційна студія Animagrad, яка входить в групу компаній FILM.UA Group. Animagrad – це неймовірно талановиті спеціалісти, які своєю анімацію підкорюють не тільки Україну, а й весь світ («Викрадена Принцеса: Руслан і Людмила», робота над анімаційним фільмом «Мавка. Лісова пісня»). Режисером анімаційних роликів для бренду «Растішка» виступив Олег Маламуж, який був режисером анімаційного фільму «Викрадена Принцеса» – ділиться враженнями керівник напрямку спонсорства FILM.UA Group Юлія Пилипенко.\nМісія бренду «Растішка» – виховувати здорове покоління українців, і з раннього дитинства, завдяки смачним молочним продуктам, прищеплювати їм звички корисного харчування. Кожна промо-колекція від «Растішки» допомагає нашим маленьким споживачам та їх батькам познайомитись з цікавими та корисними фактами про навколишній світ і дізнатися для себе щось нове – розповідає менеджер з маркетингу “Растішка” та ліцензійних брендів групи компаній Danone Наталя Савченко.\nAnimagradНаталя СавченкоРастішкаЮлія Пилипенко


У тернопільських бюджетників проблеми із зарплатою | Новини\nУ тернопільських бюджетників проблеми із зарплатою\n20:00, 22 березня 2014 р.\nБюджетники Тернопільщини залишилися без авансу. Держпрацівники області не отримали заробітку. Але це проблема не тільки тернополян.\nПрацівникам бюджетних установ області не виплатили авансу. Як повідомили в раді профспілок Тернопільщини, це не перший випадок затримки заробітку в регіоні. Наш край має вже хронічний розмір невиплати зарплат.\nАНДРІЙ ПРИСЯЖНИЙ, голова обласної ради профспілок: «Він коливається близько 7-8 млн. грн. Є підприємства, які хронічно затримують цю виплату заробітної плати. В першу чергу, це державне Науково-технічне підприємство «Промінь», друге – «Ремонт засобів зв’язку», м. Бережани, які відносяться до підпорядкування концерну «Укроборонмпром».\nЦього разу затримка авансу, як виявилося, пов’язана з проблемами в країні. Відповідно, грошей на зарплати не вистачає не тільки Тернопільщині, а й іншим областям. У бюджеті, який залишила нам попередня державна влада, просто немає потрібної суми. Та тернопільському Казначейству кошти поступово надходять, передає ІНТБ.\nОЛЕГ СИРОТЮК, голова Тернопільської облдержадміністрації: «Станом на вчора Казначейство отримало приблизно 55 млн. грн., які вже вчора і сьогодні розприділені між районами і почалися виплати».\nНа зустрічі з головою ради профспілок Олег Сиротюк запевнив, що бюджетникам повернуть заборговане вже зовсім скоро.\nАНДРІЙ ПРИСЯЖНИЙ, голова обласної ради профспілок: «В найближчі дні. Будем сподіватися проте, що це так буде зроблено. Ми розуміємо проблеми, які зараз виникли перед теперішньою владою, що вони отримали бюджет, на жаль, розкрадений, розграбований. І вчора навіть, спілкуючись з головою ОДА, ми висловили свою точку зору про те, що ми з розумінням ставимося до тих проблем, ми готові навіть десь почекати і потерпіти, але ми повинні бачити чітку перспективу, що всі дії влади, які зараз будуть здійснені, обов’язково отримають позитивний ефект, як для українського суспільства в цілому, так і для вітчизняної економіки зокрема».\nПроблема в затримці зарплат, пригадує Андрій Присяжний, на Тернопільщині була і два роки тому. Причиною цього називає Казначейство. Адже навіть коли платіжні доручення надходять, вони гальмуються через напівпусті державні казначейські рахунки.\n#тернопільські бюджетники #зарплата


Тримінг собак: що це таке, інструменти, відмінності від стрижки | Поради\nГоловна » Поради » Тримінг собак: що це таке, інструменти, відмінності від стрижки\nТримінг собак: що це таке, інструменти, відмінності від стрижки\nНеобхідність тримінгу для собаки\nСтрижка або тримінг: в чому відмінності\nМістер Хвіст рекомендує: інструменти і пристосування для тримінгу собаки\nЯкі породи і як часто потрібно тримінгувати\nПід час селекції з’являються нові породи собак. Не всі вони пристосовані до звичайних циклів життя тварин. Наприклад, деякі види псів з жорсткою шерстю втратили здібність до линяння. Незважаючи на це, волосся зношується і через 4-8 місяців втрачає блиск, розпадається на лусочки. В результаті тварина виглядає недоглянутою і кошлатий.\nЩоб привести вихованця в належний вигляд, власники проводять тримінг собак. Це процедура, в результаті якої відмерлі шерстинки вищипують. Виконують її в салонах навчені майстри. Самостійно тварин не триммингуют, так як для цього необхідні спеціальні знання та навички.\nНаскільки потрібно видалення старого вовняного покриву судять, розібравшись в будові оного. У собак, особливо мисливських порід, в процесі еволюції шерсть розділилася на два шари. Нижній, що прилягає до шкіри, — м’який і густий, захищає від холоду, паразитів, вологи. Зовнішній — становить своєрідний панцир, відбиває атаки вітрів, гострих гілок і супротивників.\nОскільки домашні вихованці не піддаються агресивних впливів зовнішнього середовища, верхній вовняний покрив залишається недоторканим. З часом він скочується і перетворюється в щільний повітронепроникний кокон. Якщо тварина не триммингуют, через кілька тижнів на шкірі починають з’являтися попрілості, виникає почервоніння, свербіж і подразнення, розвиваються інфекційні захворювання, викликані патогенною флорою.\nПри належному догляді шерсть пса очищається, набуває здоровий блискучий зовнішній вигляд. Поліпшується кровообіг в шкірних покривах, позитивно впливаючи на всі системи організму і на настрій вихованця.\nПравильний догляд за шерстю тварини практикують в основному заводчики собак чемпіонів, беруть участь у виставках. Інші власники вважають, що можна обійтися стрижкою. Це оману.\nЗрізаючи волосся біля основи, проблему не вирішують, а збільшують. Остьовий волос, в масі становить верхній покрив і потребує триммингу, складається з двох частин, нижній — тонкою і м’якою, верхній — щільної і жорсткої. Збриваючи верхівку, залишають тонку прикореневу структуру, яка продовжує зростати.\nЗ часом собаки яких стрижуть, втрачають показники якості вовни. Відростаючих волосся виглядають як пух, швидше брудняться і скочуються ковтунами. Після зрізання структура волосся не відновлюється. При належному догляді, тобто звернувшись до грумеру, можливо трохи змінити верхній покрив, але повністю звернути процес неможливо.\nСтрижені собаки жесткошерстних порід не займають призові місця на виставках і в цілому відрізняються від своїх побратимів найгіршою зовнішністю.\nРекомендують догляд за шерстю кокер-спанієлів, йорків, шнауцерів і інших представників мисливських порід надати майстрам з перших днів проживання тварин в будинку.\nВажливо розуміти, що стрижка є косметичною процедурою, а вищипування — гігієнічної.\nТримінг здається легким тільки при погляді з боку. Насправді процедура вимагає вправності і досвіду. Вартість в салонах варіюється від 1800 до 3800 рублів, залежно від розміру вихованця. Якщо потрібно видалити всю шерсть до шкіри, доплачують понад тарифу 2000 рублів.\nДеякі власники намагаються самостійно виконати процедуру, що призводить до виникнення лисин у вовняному покриві і неохайності зовнішнім виглядом собаки.\nВ залежності від розміру тварини і умінь грумера, під час видалення шерсті використовуються різні інструменти і пристосування.\nПроцедура має кілька підрозділів, в залежності від методу виконання, призначення і глибини (ступеня занедбаності тварини).\nВ основному триммингуют собак вручну, акуратно висмикуючи остевую шерсть. Такий процес називається плакинг або роллінг. Проведення стриппинга передбачає використання різних пристосувань.\nПризначення процедури впливає на частоту виконання. Існують три основних типи призначень тримінгу:\nГігієнічний — проводять двічі на рік в період линьки. Видаляють більшу частину остьовий вовни. При підготовці до літнього сезону зістригають більшу частину підшерстя, залишають 2-3 міліметра.\nВиставковий — передбачає підготовку тварини до заходу. В процесі ретельно видаляють відмерлі волосся, залишають молодий покрив. Якість вовни впливає на оцінки журі, тому даний вид вищипування довіряють тільки фахівцям.\nКосметичний виконують у проміжку між линьками. Неглибоке очищення є профілактичним. З його допомогою підтримують зовнішній вигляд собаки і піклуються про здоров’я шкіри.\nНіщо не стоїть на місці, прогрес торкнувся і сфери догляду за тваринами. Якщо 20 років тому при триммингу собаку залишали лисій, то зараз процедура ускладнилася і розділилася на глибині видалення вовняного покриву на 2 види:\nПоверхневий або легкий — проводять щомісяця, знімаючи до 15 % від загальної кількості волосся. Якщо процедуру пропускають, то раз в 3 місяці виконують вищипування до 30 % вовни. При роботі намагаються не зачіпати живі волоски, зберігаючи зовнішній вигляд тварини незмінним.\nГлибокий або повний виконують у запущених тварин, при пропуску процедур від 4 місяців і більше. Видаляють всю остевую шерсть вручну, підшерстя зрізують машинкою до 2 мм. Якщо в результаті яких-небудь процесів нижній шар шерсті пса змінив колір (наприклад, у чорної собаки став пегим), то виробляють вищипування до голої шкіри.\nДогляд за шерстю обов’язковий для всіх порід, а час виконання процедур власники вибирають самостійно, в залежності від необхідності і загального стану пса.\nПід час роботи грумери використовують безліч інструментів і для кожного випадку є свої особливі пристосування. Розглядаючи кожне з них, нескладно зрозуміти, що в домашніх умовах провести процедуру правильно важко.\nПри триммингу використовують:\nСтіл Оснащений антиковзаючим покриттям і доповнено місцем фіксації нашийника, дозволяє утримувати тварину в безпечному для нього положенні.\nНіж з частими зубами Використовують при висмикуванні підшерстя в моменти завершення процедури.\nз середніми Призначений для робіт по корпусу.\nз грубими і рідкісними Для обробки остьовий вовни, товстої і грубої.\nКамінь Подібний за структурою з пемзою, застосовують для очищення вовни від забруднень і видалення волосся на фінальному етапі у молодих собак та цуценят.\nКам’яний ніж Виготовлений з пісковика і має грубу шорстку поверхню. Безпечний у використанні, не може травмувати шкіру тварини. Застосовують для робіт на вухах, морді, в області шиї.\nПудра Спеціально розроблений склад забезпечує краще зчеплення інструменту з волоссям, сприяє відновленню шкірних покривів.\nНапальчник Поділяються на багаторазові і одноразові. Використовують для захисту майстра від пошкоджень і проникнення інфекції при ручному триммингу.\nПуходерка Допоміжний інструмент, що застосовують на завершальних етапах для видалення волосся з нижнього м’якого шару.\nГребінець гребінь Необхідна для догляду за шерстю на лапах\nТример Завершують процедуру, що застосовують для окантовки.\nТаке різноманіття інструменту і його особливості використання доступні лише майстрам. В домашніх умовах виконати тримінг якісно практично неможливо.\nПісля обробки інструменти очищають механічним способом, видаляють частинки забруднень, потім промивають водою зі спеціальними дезінфікуючими розчинами.\nПочинають процес з підготовки шерсті тварини. Господарям не рекомендують мити пса напередодні. Бруд і пил дозволяють забезпечити краще зчеплення з інструментом.\nМайстри розчісують тварин пуходеркой. Потім видаляють ковтуни, їх розбирають вручну, використовуючи олії. Ножиці беруть в крайніх випадках, коли грудки вовни не піддаються обробці.\nТримінг проходить в 3 етапи:\nСпочатку беруть інструмент і вискубують шерсть, затискаючи її між робочою поверхнею і великим пальцем руки. Вибір пристосування залежить від глибини процедури і якості вовняного покриву. Процес починають від потилиці тваринного і рухаються у напрямку до хвоста.\nВідточеними різкими ривками майстра висмикують шерсть у напрямку її зростання. Це абсолютно безболісно для вихованця, деякі з них засинають під час тривалої процедури. Невеликий дискомфорт доставляє обробка області пахв, морди, стегон, тобто найбільш чутливих ділянок тіла.\nПослідовність обробки наступна: спочатку чистять боки, потім спину і після переходять до ніжним зонам.\nЯк би довго не тривав тримінг, залишати процес на наступні дні не можна. Рекомендують робити перерви по 15-20 хвилин, щоб тварина заспокоїлося і продовжують роботу до логічного завершення.\nЗакінчивши вищипування, ретельно миють руки і обробляють використаний інструмент.\nПроцедури показані собакам з жорсткою і змішаної шерстю. Найбільше потребують здивуванні відмерлих волосся тер’єри всіх видів, шнауцери, гріффони і жорсткошерстні такси.\nБажано, але необов’язково вищипувати остьові волосся сеттерам, спаниелям і дратхаарам.\nВперше тримінгувати собак ведуть у віці від 4 місяців — дрібні породи, великі — від півроку.\nПеред процедурою радяться з ветеринаром, розглядаючи можливість проведення. Лікарі перевіряють стан шкіри вихованця, щоб не зашкодити в процесі обробки.


«Душу російської людини» у творчості Буніна Бунін И. А «Душу російської людини» у творчості Буніна Бунін И. А |\nВы здесь: Главная › Сочинения › «Душу російської людини» у творчості Буніна Бунін И. А\n«Душу російської людини» у творчості Буніна Бунін И. А\n«Душу російської людини» у творчості Буніна\nТалант Івана Олексійовича Буніна, величезний, безперечний, був оцінений сучасниками по достоїнству не відразу, але з роками усе більше усталювався, затверджувався у свідомості читаючої публіки. Його вподібнювали "матовому сріблу", мова йменували "парчевим", а нещадний психологічний аналіз - "крижаною бритвою". Л. Толстой сказав про його образотворчу майстерність: "Так написано, що й Тургенєв не написала б, а вуж про мене й говорити нема чого".\nВін народився в поміщицькій сім'ї, у глибинній Росії, ріс у родючому орловському й елецком подстепье. Гордість за свій родовід, дворянський побут і культуру, специфічний уклад цілого соціального шару, безповоротно змитого часом,- все це вплинуло на "життєвий склад" Буніна\nБідність, що стукалася в батьківську садибу, змусила майбутнього письменника, автора "Села", близько познайомитися з радостями й сумами простого народу. Дев'ятнадцяти років він покинув родове гніздо, за словами матері, "з одним хрестом на груди", перемінив безліч професій - коректора, бібліотекаря, статистика, власника книжкової крамниці...\nГоловною темою своєї творчості Бунін визначив зображення "душі російської людини". "Я не прагну описувати село в її строкатій і поточній повсякденності. Мене займає головним чином душу російської людини в глибокому змісті, зображення рис психіки слов'янина". Бунін у своїх добутках не давав конкретні відповіді на споконвічні для Росії питання: "Хто винуватий?" і "Що робити?", а лише намагався їх знайти, звертаючись до росіянці історії\nТеми "філософії історії" і "душі росіян людей взагалі" є лейтмотивом його "програмної" повести "Село". В одному із внутрішніх діалогів цього твору Бунін так говорить про російську людину: "Не похваляєтеся... що ви - росіяни! Дикий ми народ!.. Історію почитаєш - волосся сторчма стануть: брат на брата, сват на свата, син на батька, віроломство так убивство, убивство так віроломство..." Жалуючи народ взагалі, Бунін приходить до невтішного підсумку - у своїх лихах винуватий сам народ\nНемудре життя селян Бунін зображує як битийно значиму, що таїть загадки національної історії. У російському селянині й російській людині взагалі Буніна захоплювали багатство натури, талант, своєрідний артистизм, наївність, безпосередність і разом з тим насторожували неуцтво свідомості й стихійність почуттів. Письменник з гіркотою відзначав змішання різнорідних початків у народному житті: невдоволення повсякденним і смиренність із нелюдським існуванням; мрійність, бажання подвигу, високий порив і швидка стомлюваність, мінливість настрою; доброта, довготерпіння одних і безмірне свавілля, примха, нещадний деспотизм інших. А в результаті - непрактичність, безгосподарність, крайній максималізм, невміння вибрати справа під силу, відсутність міцних культурних традицій у побуті, сім'ї, господарстві\nГерой повести Кузьма Красов, строгий, худий від голоду й дум, болісно міркує про долю великої країни, про її нескінченні багатства й злиденну вбогість: " Чорнозем-Те який! Бруд на дорогах - синя, жирна, зелень дерев, трав, городів- темна, густа... Але хати - глиняні, маленькі, із гнойовими дахами. Біля хат - рассохшиеся водовозки. Вода в них, звичайно, з пуголовками... Печерні часи, покарай Бог, печерні!"\nНі, це не Кузьма Красов, а сам автор виносить на суд читача суперечливі свої думи про долю Росії, про Русь як про ціле. Але за сучасними Буніну гіркими картинами життя селянської Росії він увесь час бачить її глибинну, багатовікову історію, за темними й покаліченими долями - величезні, нерозбуджені сили, що таяться в російській людині\nБуніну доводилося чути багато докорів з боку критиків у тім, що життя села бачиться йому в занадто вже похмурих тонах, що він не знає й не розуміє народ і навіть прагне його очорнити. Буніна ці докори дратували. "У селі пройшло моє життя,- парирував він,- отже, я маю можливість бачити її своїми очами на місці, а не з вікна експреса". Дійсно, Бунін знав село так, як ніхто з письменників, що давало йому повне право на власне судження оней.\n"Село" ознаменувала початок нового плідного етапу у творчості Буніна. В 1910-е роки з-під його пера виходять: повість "Суходіл", оповідання "Веселий двір". "Гарне життя", "Захар Воробйов", "Худа трава", "Пан із Сан-Франциско" і "Сни Чанга". "У ці роки,- згадував письменник,- я почував, як з кожним днем усе більше міцніє моя рука, як гаряче й упевнено вимагають результату сили, що нагромадилися в мені,". Сільська тема продовжує займати центральне місце у творчості Буніна й у цей період. Він немов почуває, що в повісті "Село" сказав ще далеко не все - внутрішній мир селянина залишилося за межами повести\n"Історія душі" була описана Буніним досить ясно в повісті "Суходіл". Прообразом Суходолу послужила рідна письменникові Каменка. Бунін дуже жваво намалював характери жителів Суходолу, їхній мир турбот і страстей. "Життя сім'ї, роду, клану глибока, вузлувата, таємнича, найчастіше страшна,- пише Бунін.- Але темною глибиною своєї так от ще переказами, минулим і сильна-те вона".\nУже на перших сторінках повести Бунін створює яскравий образ Наталі, що виступає як найбільш трагічна діюча особа. Ніж глибше поринає Бунін в аналіз характерів героїв повести, тим очевидніше стає їхня залежність від умов реальної дійсності, тим категоричнее звучить судження самого письменника про ці умови. У повісті "Суходіл" Бунін прагнув довести, що "побут і душа російських дворян ті ж, що й у мужика: все розходження обумовлюється лише матеріальною перевагою дворянського стану".\nБунін з більшим співчуттям ставився до російського народу, глибоко вірив у його щиросердечне здоров'я й могутні моральні сили, лише сковані в ньому до пори виродливими формами сучасного громадського життя. Не сумніваючись у прийдешнім відродженні, письменник, однак, надавав незрівнянно більше значення здатності народу переносити життєві негоди, ніж його прагненню активно протистояти ім. Таким виступає народ в оповіданнях "Веселий двір", "Захар Воробйов", "Худа трава", "Цвіркун". Герої цих добутків: лагідна, всепрощаюча Онисія, простодушний і добрий богатир Захар Воробйов, Єгор Минаев. Цвіркун - є для Буніна представниками щирої Росії. Він протиставляє їхньому миру кулаків і крамарів. На цих людей письменник покладає надії на прийдешнє національне відродження. "У відношенні людей мужицького миру в дореволюційних сільських речах Буніна всі симпатії й непідроблене співчуття художника на стороні бедних, виснажених безнадійним нестатком, голодом... приниженнями від влада й капітал імущих. У них його особливо торкають покірність долі, терпіння й стоїцизм у всіх випробуваннях голоду й холоди, моральна чистота, віра в Бога, простодушні жалі про минуле. До людей, так чи інакше пориваючим із цим споконвічним селянським миром... Бунін нещадний",- писав А. Т. Твардовский.\nЦя непохитна позиція Буніна із ще більшою силою позначилася в епоху великих революційних потрясінь, коли народ зі зброєю в руках піднявся на боротьбу. У повсталий письменник побачив ту сліпу, руйнівну силу, який сам завжди страшився і яку ненавидів. Він відмовився визнати народ у цих людях і назавжди порвав із цим народом... Бунін провів в еміграції тридцять три роки, де не переставав займатися літературною діяльністю, на відміну від багатьох інших російських письменників, що емігрували. Переживши короткий період творчої розгубленості, він знайшов у собі сили ввімкнутися вработу.\nТрагічна свідомість того, що він назавжди втратив Росію, не залишало Буніна до останніх днів його життя. Життя поза Росією поневоле поставила перед ним завдання, до виконання якої він і без того був підготовлений всім своїм попереднім досвідом. Відірваність від батьківщини, володіння винятково старим історичним матеріалом і старими про нього поданнями стали причиною того, що добутку цього періоду - "Життя Арсеньєва", цикл "Темні алеї" і деякі інші - тяжіють до "минулого, що отжили" і його вічним проблемам\nСаме в розлуці з батьківщиною, удалині від її, у Буніна найшлися самі ніжні, самі ласкаві слова про неї, які він раніше, живучи в Росії, соромився вимовити вголос. Віра в Росію ("Хіба можемо ми забути батьківщину? - повторював він.- Вона - у душі"), мабуть, і визначила винятковість долі Буніна навіть серед багатої талантами російської літератури. Він не тільки був, але й залишається одним з найбільших росіян письменників\nБунинское слово залишилося нетлінним. Воно ввійшло в ту скарбницю прекрасного й вічного, що йменується мистецтвом і до чого все життя прагнув художник


» 28-30 січня 2018 року триватиме традиційний всеукраїнський Вікімарафон\nЗ нагоди 14-річчя української Вікіпедії 28-30 січня 2018 року триватиме традиційний всеукраїнський Вікімарафон.\nЦей захід організовується он-лайн співтовариством Вікімедія Україна, в ході якого учасники спільно створюють, редагують або покращують статті українського сектору Вікіпедії.\nНайактивніші учасники акції зможуть отримати невеличкі пам’ятні сувеніри від організаторів.\n» Школам пропонують взяти участь у проекті з енергозбереження\nПропонуємо долучатися до проекту, стати енергоефективними та зробити свій внесок у енергонезалежність країни.\nДля цього навчальні заклади можуть зареєструватися за посиланням: http://energyschool.org.ua/\nНа цій веб-сторінці варто натиснути на банер «РЕЄСТРАЦІЯ», далі – на кнопку «ПОДАТИ ЗАЯВКУ», опісля заповнити поля анкети і натиснути «ЗАРЕЄСТРУВАТИСЬ».\nОпісля подання заявки з вами зв’яжуться консультанти з питань підключення школи до обраного курсу.\nУ разі необхідності, буде надана інформаційна та консультаційна допомога у створенні зручного графіка навчання, пілотних класів, акаунтів учителів і учнів, запуску навчального процесу.\nМетодичні матеріали навчального курсу за вибором для 6-8 класів «Основи енергопостачання та енергозбереження» та факультативного навчального курсу «Абетка з основ житлово-комунального управління» для учнів 9-11 класів доступні за посиланням energyschool.org.ua після реєстрації вашого закладу на онлайн-платформі та підключення школи до обраного вами курсу.\n» Конкурс із журналістики від видання "Український інтерес"\nРедакція видання «Український інтерес» оголошує конкурс на кращу журналістську роботу на тему: «Як я розумію український інтерес?».\n- участь беруть тільки учні 9-11 класів, які мріють стати журналістами;\n- тексти робіт мають не перевищувати півтори сторінки (3 500 знаків);\n- роботи мають бути написані в довільному жанрі (кореспонденція, нарис, коментар, інтерв’ю, репортаж);\n- матеріали надсилати в повідомлення на сторінку «Українського інтересу» в Фейсбуці або на пошту: uain.press@uain.press;\n- термін подання робіт до 29 січня 2018 року включно;\n- на початку роботи необхідно вказати ім’я та прізвище, місто проживання, повну назву навчального закладу та клас, а також контактну інформацію (телефон та e-mail).\nПереможці: кращі роботи визначить редколегія видання. Трьох переможців буде нагороджено цінними призами. Для авторів кращих 10-ти робіт буде влаштована акція «День в редакції», під час якої будуть проведені майстер-класи з основ журналістики, фотосправи, редагування та адміністрування.\n» Проведіть антикорупційний урок у своїй школі!\nПропонуємо вам провести антикорупційний урок у себе в школі та взяти участь у конкурсі презентацій.\nУрок складається з навчального посібника, робочих аркушів для учнів, сценаріїв для вчителів, презентацій та відеоматеріалів.\nЗавантажити їх можна на сторінці проекту: https://www.ed-era.com/anticorr\nОрганізаторам уроку буде надіслано електронний сертифікат.\nЩоб долучитися до конкурсу, необхідно створити власну презентацію (відео або Power Point), яка могла б стати основою розслідування або сценарію для телевізійної соціальної антикорупційної реклами. Презентація має бути творчою роботою та не допускає плагіату (копіювання матеріалів без посилання на джерело та автора). Максимальна кількість слайдів презентації – 10. Максимальна кількість хвилин відео – 3.\nДедлайн подачі презентації – 26 січня 2018 року.\nУсі учасники отримають електронний сертифікат, а переможці конкурсу — подарунки від ПРООН Україна.\n» Літо з GoCamp: відкрита реєстрація шкіл на 2018 рік\nБільшість волонтерів GoCamp приїжджають до України вперше. Вони чули про нас з новин, знають про Київ та Львів, про те, що у нас була революція, а зараз йде війна. Допоможіть нам знайти волонтерів для вашої школи, розкажіть волонтерові про свою школу та населений пункт, поясніть, чому саме до вас вони мають приїхати у креативній роботі - відео "Запроси волонтера до своєї школи".\n- тривалість відео - не більше 90 секунд,\n- робота має бути виконана АНГЛІЙСЬКОЮ МОВОЮ (для німецьких та французьких шкіл можливе виконання роботи двома мовами: англійською та мовою табору).\nЩо очікують побачити:\n- залучення дітей до виконання креативного завдання;\n- заклик від школярів до волонтера приїхати саме до вас (постер, флеш-моб, відео заклик тощо);\n- згадка про GoCamp.\n» Запрошуємо до участі у WEB-STEM-школі 2018 (зимова сесія)\nПочаток роботи - 22 січня 2018 року\n» Відбувся веб-квест WebQuestChe\n2,5 години промайнули як одна хвилина.\nШалені емоції як у учасників, так і в організаторів!!!\nОтже, найшвидшими та найрозумнішими виявились:\n1 місце - команда "Наутілус" ЗОШ №35 (14 правильних відповідей)\n2 місце - команда "Оптиміст" гімназії №31 (13 правильних відповідей)\n3 місце - команда "НЛО" ліцею №15 (12 правильних відповідей та половина 13 питання)\nДякуємо усім учасникам за насичений та цікавий день, сподіваємось на вашу активну участь у наступних квестах!\nКерівника команди "Наутілус" запрошуємо 22 січня до методичного центру (вул. Мстиславська, 76) для отримання призів та дипломів.\nДипломи за 2 та 3 місце будуть передані в школи.\nЛовіть перше завдання WebQuestChe: надішліть на адресу testuvannya2017@gmail.com спільне фото, на якому всі учасники команди та керівник.\nНе забудьте в темі листа вказати: "Назва команди, питання 1".\nЧас закінчення прийому ваших відповідей - 12.45.\nПереможцем стане той, хто станом на цей час має найбільшу кількість правильних відповідей.\n» Вже незабаром! Природничо-математичний квест WebQuestChe!\nДо участі у природничо-математичному квесті WebQuestChe зареєстровано 14 команд зі шкіл №3, 4, 6, 9, 11, 12, 15, 21, 22, 29, 31, 32, 34, 35.\nСьогодні о 10.15 на цій сторінці буде розміщене перше завдання квесту.\nВідповідь на це завдання (як і на всі наступні) потрібно буде надіслати на адресу testuvannya2017@gmail.com.\nЗВЕРНІТЬ УВАГУ: у темі кожного листа вказувати наступне: "Назва команди, номер питання".\nНаступні завдання будуть приходити на електронну адресу, вказану при реєстрації, відразу після перевірки правильності відповіді на попереднє питання.\nВсього завдань квесту - 14.\nБажаємо вдачі та натхнення, адже на переможця очікує цінний приз, а на трійку призерів - дипломи управління освіти!\nНазад 1 ... 34 35 36 37 38 39 40 41 42 ... 58 Далі


Топ 10 міст, які варті вашої уваги — DEZTOP\nГлобальні міста наддержав вражають своєю різноманітністю: від багатовікових палаців до неонових горизонтів і приголомшливих хмарочосів! А маленькі поселення незаслужено залишаються без уваги… Сьогодні ми розповімо саме про такі місця – Топ 10 найкрасивіших міст, що залишилися без уваги туриста.\n# 10. Кельн, Німеччина\nКельн часто затьмарюється Берліном… Однак, у 2000-річного міста на берегах Рейну є свої унікальні спадщини. Згадайте архітектуру високої готики, романських церков, щорічні літературні фестивалі та музей Людвіга – одну з найважливіших колекцій сучасного мистецтва в Європі. Навіть кельнське пиво, яке варять тільки тут – невід’ємна частина міської культури!\n# 9. Монте-Карло, Монако\nОточений приморськими Альпами на березі Середземного моря, гламурний Монте-Карло прославився завдяки ряду фільмів, від “зловити злодія»до “Золотого ока”. Це було б злочином – не згадати про легендарне місцеве Казино Монте-Карло! Також ця місцевість може похвалитися найбільшою у світі колекцією сукулентів і кактусів і старим містечком Le Rocher, який підкорить вас стрімкими скелями зі звивистими вузькими вуличками, що йдуть в середні століття.\n# 8. Пуебла, Мексика\nМісто відоме своєю архітектурою в стилі бароко, тут є 365 церков і більше 1000 будівель колоніальної епохи. Почніть огляд місцевості з собору Пуебла і його багато прикрашеного органу або церкви Санто-Домінго. Її позолочена Капілья-дель-Росаріо викликає відчуття, що на будівництво використали все золото світу…\n# 7. Флоренція, Італія\nХоча Рим-улюблена столиця Італії, а Мілан володіє серйозним космополітичним впливом, Флоренція залишається неперевершеною в історії, мистецтві, архітектури, і звичайно ж, кулінарії! Тут ви гарантовано відчуєте ті смаки їжі, яких раніше не знали.\n# 6. Берген, Норвегія\nБерген, оточений горами на західному березі Норвегії, є одним з найбільших в Європі портів круїзних лайнерів і воріт у всесвітньо відомі фіорди Норвегії. Відкрийте коріння вікінгів у Музеї Бергена та досліджуйте порт Брюгген, об’єкт Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО, прогулюючись уздовж гавані з магазинами, ресторанами та музеями. Розташування Бергена робить його ідеальною базою для одноденної поїздки по фіордах, льодовиках і водоспадах, що складають ландшафт Норвегії.\n# 5. Пуерто-Вальярта, Мексика\nВодоспади, Пляжі, ремісничі крамниці – тут атмосфера повного розслаблення для душі і тіла. Це місце добре підійде для того, щоб втекти від міської суєти.\n# 4. Зальцбург, Австрія\nОдним словом – Батьківщина Моцарта. Розташоване місто на березі річки Зальцах, види якої варто подивитися. Крім того, саме тут знаходиться Bräustübl zu Mülln, найбільший пивний зал Австрії, де пиво наливається прямо з дерев’яних бочок і подається з традиційними місцевими стравами.\n# 3. Квебек, Канада\nПагорб Квебек Сіті з його замками 17-го століття справляє прекрасне враження в будь-яку пору року. Це те місце, про яке точно можна сказати природи немає поганої погоди! Якщо ви опинилися в Канаді-то відвідайте Старий Квебек. Потім відправляйтеся у квартал Петі-Шамплен, де знаходяться бутики ремісників.\n# 2. Дрезден, Німеччина\nЗалишений в руїнах після Другої світової війни, Сучасний Дрезден – це прекрасно Відновлене місто на сході Німеччини. Не дивно, що багато мандрівників закохані в це місто на річці Ельба, в його багато прикрашену архітектуру в стилі бароко. Дрезден зайняв перше місце в рейтингу одного з найменш стресових міст у світі. Головною визначною пам’яткою є Residenzschloss, одне з найстаріших будівель в місті, яке служило королівським палацом до початку 20-го століття. Сьогодні тут знаходяться дві скарбниці й найбільша колекція дорогоцінних каменів, дорогоцінних металів і предметів мистецтва в Європі.\n# 1. Меріда, Мексика\nВулиці Меріди ломляться від барвистих фасадів іспанської колоніальної архітектури. Також Саме тут можна знайти музеї, що спеціалізуються на історії та культурі часу майя. Місто відмінно підійде для любителів історії та загадок людства.


У Гаазі провели перші процесуальні слухання щодо захоплення Росією українських кораблів Facebook / Lana Zerkal\n22.11.2019 11:44 Читайте по-русски\nУ Гаазі провели перші процесуальні слухання щодо захоплення Росією українських кораблів\nПерші процесуальні слухання арбітражного трибуналу щодо захоплення Росією трьох українських кораблів і моряків провели в гаазькому Палаці правосуддя. Про таке повідомляє "5 канал".\nНа слуханнях обговорили часові межі розгляду, публічний доступ до матеріалів справи, затвердили процесуальні документи, зокрема регламент роботи Арбітражного трибуналу. Слухання закриті, процедурний наказ оприлюднять пізніше.\nВчора слово мала заступниця міністра закордонних справ Олена Зеркаль. Вона нагадала про захоплення кораблів, а також про наказ Міжнародного трибуналу негайно звільнити захоплених моряків та судна, який РФ проігнорувала.\nЗеркаль на своїй сторінці у Facebook написала: "За результатом цих слухань, Арбітраж прийме своє перше рішення та затвердить правила своєї роботи, визначить назву справи та засади транспарентності, а саме можливість доступу широкого загалу до матеріалів справи, а також можливість трансляції слухань у режимі онлайн".\nДипломат додала, що українська сторона наполягає на тому, що справа є терміновою, оскільки, попри те, що у вересні РФ звільнила наших моряків, кримінальні справи проти них тривають.\n"Тобто, вона (Росія – ред.) і надалі продовжує заперечувати імунітет українських моряків. Три дні тому майже через рік після того, як 25 листопада 2018 року їх було захоплено, РФ звільнила наші кораблі, вилучивши з них зброю, комунікаційне обладнання і документи. Таким чином, РФ продовжує порушувати наказ Міжнародного трибуналу з морського права від 25 травня 2019 року та Конвенцію ООН з морського права", – написала Зеркаль.\nДипломат сказала: "Трибунал має покласти край цим триваючим порушенням. Відтак, Україна вимагає остаточного, обов'язкового рішення про визнання РФ винною у порушенні низки статей Конвенції".\nЯк повідомляв 5.UA, 25 листопада 2018 року в Керченській протоці російські військові обстріляли і захопили українські судна "Бердянськ", "Нікополь" і "Яни Капу", які прямували з Одеси до Маріуполя. Тоді в полон потрапили і 24 українських військовослужбовці. 25 травня Міжнародний трибунал ООН з морського права ухвалив, що Росія має звільнити наших моряків і повернути судна. Утім, моряки повернулися на Батьківщину лише 7 вересня в рамках українсько-російського обміну полоненими. Додому вони повернулися тільки 18 листопада.\nПовернуті Росією українські кораблі в морській гавані Очакова\nкораблі Гаазький трибунал Росія Україна Олена Зеркаль


Новини за тегом Єрусалимка - свіжі новини від 20хвилин\nНовини за тегом Єрусалимка\nphoto_camera play_circle_filled Подорож Вінниччиною. Столична ведуча показала цікаві місця нашої області\nНа ютуб-каналі «Tour de Ukraine» опублікували огляд туристичних місць Вінницької області. Ведуча телепроекту «Україна Вражає» Валерія Микульська показала десятку локацій, де побачила і відчула, чим може здивувати Поділля. Серед них — Лядівський монастир, Тульчинський палац та Черепашинецький кар’єр. А що цікавого показали саме у Вінниці?


Автор суперхіта «Белые розы» живе у злиднях. ВІДЕО | ВолиньPost\nАвтор суперхіта «Белые розы» живе у злиднях. ВІДЕО\n05 вересень, 2013, 18:36\nСергій Кузнєцов живе в Оренбурзі і випиває.\nВін ‒ автор усіх шлягерів найскандальнішого гурту 80-х «Ласковый май», ‒ пише ТСН.\nКузнєцов, який придумав і саму назву гурту, і зробив їх популярними, живе у трикімнатній квартирі з мамою та цивільною дружиною у кількох хвилинах ходи від інтернату, який колись прославив на всю країну.\nЧерез чверть століття після створення пісні «Белые розы», автор зізнався, що вона не про квіти, а про людей, яких використали і викинули. Тепер Кузнєцов розуміє, що пісня стала для нього пророцтвом. Усі права на його хіти отримав продюсер з Москви, той, хто розкручував гурт на теренах Радянського Союзу ‒ Андрій Разін. А Кузнєцову залишилась лише апаратура, якою Юрій Шатунов розрахувався за пісні.


Кінець відносин: в РФ зробили важливу заяву щодо НАТО | Новини та аналітика : Україна та світ : EtCetera\nОфіційно: Росія більше не співпрацює з НАТО\nСпівпраця РФ з НАТО по цивільній та військовій лініях повністю припинено. Про це заявив заступник голови російського МЗС Олександр Грушко.\nФАКТ. За його словами, Північноатлантичний Альянс поки не може запропонувати вихід з глухого кута у відносинах з Росією. У той же час Грушко підкреслив, що Росія і НАТО не зацікавлені у військовому конфлікті і будуть всіляко уникати можливих ескалацій.\n«У тому, що стосується збройного конфлікту з НАТО, то всі розсудливі сподіваються, що цього не станеться. Це була б катастрофа для всього людства. Упевнений, що це розуміють і в Вашингтоні, і в Брюсселі», – підсумував заступник глави МЗС РФ.\nНАГАДАЄМО, що взаємини Росії і НАТО погіршилися після незаконної анексії Криму в 2014 році. Конфлікт між сторонами загострився після агресії РФ проти українських кораблів у Керченській протоці. У зв’язку з цим Альянс направляє в акваторію Чорного моря бойові кораблі, а також проводить масштабні морські навчання. У свою чергу, Росія відкрито критикує такі дії НАТО.\nагресія, анексія, брюссель, вашингтон, конфлікт, Крим, НАТО, Россия, співробітництво


США ввели санкції проти ряду ген... - Конфликты и законы\nСША ввели санкції проти ряду генералів армії М'янми, причетних до злочинів проти мусульман\nОпубликовано 17.07.2019 14:09\nСША оголосили про санкції проти головнокомандувача Збройних Сил М'янми Мін Аунг Хлайна і трьох високопоставлених військових цієї країни. Як повідомив держсекретар США Майк Помпео, санкції введені за причетність зазначених осіб до злочинів проти мусульман-рохінья, передає турецьке інформагентство «Анадолу».\nДержсекретар зазначив, що США мають у своєму розпорядженні достовірну інформацію про те, що генерали армії М'янми причетні до серйозних злочинів щодо мусульманського населення штату Аракан. За його словами, в'їзд в США заборонений і членам сімей зазначених осіб.\nСША - перша країна світу, яка відкрито вживає заходів з цього питання, зазначив держсекретар.\n«Продовжують надходити повідомлення про те, що армія М'янми порушує права людини по всій країні. Ми стурбовані тим, що уряд М'янми не зробив ніяких кроків, щоб залучити цих порушників до відповідальності», - сказав Помпео.\nАтаки на мусульман у провінції Аракан на півночі М'янми посилилися 25 серпня 2017 року і чиняться під приводом «боротьби з озброєними бойовиками». Гуманітарна ситуація в регіоні різко погіршилася. Починаючи з 1970-х років, мусульмани-рохінья в М'янмі піддаються систематичним нападкам і етнічним чисткам. 80 відсотків мусульман М'янми, чисельність яких сягає двох мільйонів, знайшли притулок у сусідніх країнах.\nБалийскому террористу вместо расстрела дали... 23 июня 2012 г.


Свята, дні міст, знаменні події 28 серпня 2019 року\n3 28 серпня в народному календарі\n4 28 серпня в історії\nСвято Успіння (кончини) Пресвятої Богородиці і Пріснодіви Марії значиться одним з дванадцяти (двунадесятих) головних свят Православної церкви. Він передує суворим Успенським постом і святкується Православною Церквою за новим стилем — 28 …\nДо кінця серпня на всій слов’янській землі закінчуються жнива, збирання і переробка врожаю пшениці, ячменю, проса та інших зернових культур, а також заготівля насіння на майбутній сезон. Звідси й назва свята — Спожінкі (дожинки, обтискача) ….\nЩорічно 28 серпня в Чорногорії відзначається важлива пам’ятна дата — День оголошення країни королівством.\nC 1515 по 1851 рік Чорногорією управляли владики — духовні лідери. Коли Данило I відмовився від духовного сану, він став першим світським …\nСвято «Томатина» відзначається в останню середу серпня.\nУ 2019 ця дата — 28 серпня.\nТоматина (ісп. La Tomatina) — знаменитий іспанський фестиваль, відомий також як Битва томатів (La Batallа del Tomate).\nВ саму останній тиждень серпня в місті Буньоль (Bunol), що на сході Іспанії, починається щорічний «Томатний фестиваль», …\n28 серпня в народному календарі\nДата за старим стилем: 15 серпня\nПовна назва свята — Успіння Пресвятої Владичиці нашої Богородиці і Приснодіви Марії. І в православній, і в католицькій церкві він присвячений датою смерті Божої Матері.\nЗгідно з Новим Заповітом, розп’ятий …\nВідбулася прем’єра опери Ріхарда Вагнера «Лоенгрін»\nВ основу сюжету опери Ріхарда Вагнера «Лоенгрін» покладена народна легенда про прекрасне лицаря, припливає до людей невідомо звідки, в човні, запряженому лебедем, щоб позбавити від смертельної небезпеки усіма покинуту і переслідувану дівчину. Герой …\nПерша радянська перепис населення проводився з 28 серпня 1920 року під час Громадянської війни. Нею було охоплено тільки 72% населення Росії, тому що в ряді районів країни ще велися воєнні дії. У 1923 році був проведений перепис населення …\nПрезидія Верховної Ради СРСР видала указ «Про переселення німців, які проживають в районах Поволжя»\nУказ Президії Верховної Ради СРСР «Про переселення німців, які проживають в районах Поволжя» від 28 серпня 1941 містив звинувачення населення радянської Автономії німців Поволжя в пособництві «численним шпигунам і диверсантам», нібито …\nПочався Таллінський перехід\n28 серпня 1941 року розпочався прорив з Талліна в Кронштадт основних сил Балтійського флоту і сухопутних військ, які обороняли естонську столицю. В історії евакуація кораблів і допоміжних суден залишилася під назвою «Таллінський перехід» ….\nРада Міністрів СРСР затвердила нове Положення про паспортну систему\nПерші посвідчення особи з’явилися в Росії в 18 столітті. У 1721 році Петро I ввів обов’язкові паспорта для селян, які покидають своє місце проживання.\nНа початку 19 століття в Росії з’явилися закордонні паспорти. В кінці 19 століття російський паспорт …\nЧудотворна Казанська ікона Божої Матері — одна з головних святинь православних християн. Вона була виявлена в 1579 році, причому, набуття образу супроводжувалося «багатьма чудесами».\nТоді ж цар Іван Грозний заснував у Казані монастир …\nрадянський інженер, винахідник, учений, почесний академік\nамериканський лікар, професор, Нобелівський лауреат\nСвята, дні міст, знаменні події 28 серпня 2019 року Ссылка на основную публикацию


- Щоб отримати зворотний зв’язок, іноді необхідно заглянути в західне «задзеркалля», зрозуміти, як діють кращі виші світу, куди вони йдуть. Серед трендів розвитку університетів світу на першому місці стоїть онлайн-освіта, наукові дослідження і такий важливий фактор, як практична підготовка студентів. Так от, ми вивчали в Німеччині практичну підготовку студентів університетів, учнів училищ і коледжів. Були в Ганновері, там є сільськогосподарська школа «Дойла» – це навчальний заклад, який підпорядкований Сільськогосподарській палаті та Адміністрації округу Нієнбурга. В ньому проходять навчання фермери, садівники, механіки сільськогосподарської техніки, слюсарі, столяри. Крім того, ця школа проводить навчання студентів із країн Середньої і Східної Європи, нових незалежних держав і заокеанських країн. Ви знаєте, Німеччина славиться своїми майстрами, інженерами, і вони там ведуть практичну підготовку.\n- За нестатутні дії. Не обов’язково за хабарі. За пропозиції продати свою книжку втридорога, за яку-небудь надуману послугу і таке інше. Ми говоримо так: заробляйте на чому хочете, проводьте наукові дослідження, працюйте з бізнесом, з виробництвом, пишіть статті, створюйте госпрозрахункові колективи, заробляйте – але не лізьте студентові в кишеню!\n- Якщо говорити про наявність місць у ліцензованих університетах України, то їх значно більше, ніж випускників. Але теза про те, що у нас дуже багато університетів, не об’єктивна. Проведений вченими аналіз, обрахунки, які показують кількість жителів тієї або іншої країни на один університет, такі: у Польщі на один університет припадає 89 тисяч чоловік, у Росії – 95, у США – 98, у Канаді – 107, у Франції – 117, у Японії – 128, а в Україні – 147 тисяч! Так що розмови про те, що у нас надто багато університетів, не відповідають дійсності. Це – спеціальний медіа-штамп для дискредитації української вищої освіти. А от те, що у нас багато неякісної освіти – це правда. А кількість вишів така, як і в інших країнах. Пам’ятаєте анекдот, як вчитель пише батькам у щоденнику: «Від вашого Абрамчика погано пахне». А батько пише вчителеві: «Його не нюхати треба, а вчити!». Так і у нас – слід допомагати вишам ставати якісними, модернізуватися, а не нищити їх!\n- Слава Богу, що наше міністерство освіти відновило фінансування науково-дослідних тем через гранти і конкурси. Ми подали на конкурс 105 робіт, з них 32 пройшли цей конкурс. У рік сумарно маємо десь 25-30 мільйонів на дослідження. І завдяки цьому ми зможемо щось купити, якісь комп’ютери, якесь устаткування, матеріали. Раніше це було заборонено робити. Але все одно стан матеріально-технічної бази – це дуже вузьке місце, і без бізнесу, без взаємодії з виробництвом ми нікуди не зрушимо. Матеріально-технічна база дуже застаріла і є тим якорем, який утримує всі університети на мілині і не дає можливості рухатися вперед.\n- Національний університет біоресурсів і природокористування України – це не лише великий освітній центр, але й науковий. Яка робота ведеться в цьому напрямі? Наскільки пов’язана наука, її досягнення безпосередньо з реальними секторами економіки країни?\n- Питання, як то кажуть, не у брову, а в око! Сьогодні питання наукових досліджень – номер один. У нас склалася своя система управління і розвитку науки. Раніше класична наука знаходилася в академіях наук, а ми в основному займалися навчанням, і це, звичайно, не давало тієї якості, яка була потрібна. Американці, наприклад, поєднують освітній процес із дослідницьким. Коли я був міністром, ми поставили питання про створення дослідницьких університетів. А взагалі питання реформування управління наукою зависло. І академії не отримують нині необхідної підтримки, і університети її не мають, а вона потрібна для того, щоб у вишах не просто транслювалися старі знання, а створювалися нові, і студенти брали участь у цьому процесі. У моєму плані роботи на червень є такий пункт: визначити, скільки студентів задіяні у проведенні наукових досліджень. Таких студентів небагато – кілька сотень. І це зрозуміло, не всі можуть бути науковими дослідниками. Але з елементами дослідження студенти знайомляться в НУБіП. В університеті діє вісім науково-дослідних інститутів, майже 300 наукових гуртків. Плюс маємо інститут радіобіології, українську лабораторію якості і безпеки продуктів АПК, у якій понад десять структурних підрозділів. У економістів є свій невеликий дослідницький інститут, який координує всю діяльність, допомагає оформляти гранти і так далі, у рослинників – свій, у інженерів – свій…\n- Реформи завжди потрібні, бо під лежачий камінь вода не тече – але по суті! Нещодавно була нарада в міністерстві, і там був представник із Польщі. Він почав говорити про те, що потрібно все міняти, все робити по-іншому. Після нього виступив мудрий німець і говорить: перша реформа, яку ви повинні зробити – це забезпечити стабільність в університетах. У нас, як правило, все навпаки, в усіх зудить: скоріше треба зробити реформу, зробити реформу…\n- Ну, я не скажу, що геть пішов з політики, тому що те, чим я займаюся – це публічна робота. І принципи справедливості, рівності, свободи, демократії – а це є головні цінності європейської соціал-демократії – я намагаюся реалізовувати у своїй діяльності. Сьогодні ми розробляємо соціальні механізми захисту викладачів і студентів. Ось елементарний приклад. У нашій їдальні можна пообідати сьогодні за двадцять п’ять гривень. Де ви таке знайдете в Києві? Вартість проживання у студентському гуртожитку – чотириста сорок гривень за місяць, а в київських готелях це, як мінімум, плата за добу. Ми даємо нашим студентам путівки на відпочинок, на лікування і так далі.\n- Сьогодні лівий і лівоцентристський рух в Україні переживає складні часи. Він розбалансований і розрізнений, якщо не сказати – пригнічений. Як ви думаєте, є майбутнє у цього політичного руху?\n- Глибоко переконаний, що така перспектива існує. І з підвищенням благополуччя людей, зі зростанням середнього класу, зі зростанням числа людей, які будуть самостійними, зможуть платити внески, відвідувати збори, а не думати про те, що їм потрібно дванадцять годин сидіти на роботі, в них залишатиметься більше вільного часу для роздумів, і вони будуть ставити питання, висувати ідеї, як добитися більшої справедливості, шукати однодумців, – і ліва ідея обов’язково буде розвиватися.\n- Над цим я не раз замислювався, особливо – при радикальних змінах, які відбувалися в державі. Я виходець з робочої сім’ї, і першим у сім’ї отримав вищу освіту. Але наша сім’я коренями йде у великі слов’янські роди. По матері це Романови та Молчанови. Мій прапрадід Харко Миколаєнко був сотником Чигиринського полку.


Вільмотс: Нам потрібна перемога - Korrespondent.net\nВільмотс: Нам потрібна перемога\niSport.ua, 18 червня 2016, 15:10\nГоловний тренер збірної Бельгії Марк Вільмотс поділився очікуваннями від сьогоднішнього поєдинку проти збірної Ірландії.\nНаставник бельгійської збірної заявив, що його команді в майбутньому поєдинку потрібна тільки перемога, адже перший матч національна команда Бельгії програла. Крім цього, Вільмотс вважає, що зі збірною Ірландії буде дуже важко.\n«Думаю, буде наполеглива матч. Нам потрібна перемога, а тому ми повинні прибрати ініціативу до рук і диктувати умови. Але важливо проявити терпіння, не кидатися аж надто вперед, не давати супернику багато вільного простору. Це дуже небезпечна команда з швидкими контратаками, і треба про це пам'ятати.\nЩе гравцем я зрозумів, що якщо занадто швидко приймаєш рішення, то ззаду залишаються вільні зони. І залишаючи їх, ти напрошуєшся на неприємності. Буде дійсно важко, але запевняю вас - в кожному матчі цього турніру кожній команді дуже важко», - сказав Вільмотс.