Едуард Белчер - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Наука\nДень народження: 27.02.1799 року\nДата смерті: 18.03.1877 року\nАдмірал, англо-канадський географ, мандрівник, полярний дослідник.\nУ його розпорядженні були всі чотири судна експедиції Остіна (два вітрильних кораблі і два буксирних пароплава) і ще плавуча база «Норт-Стар». Екіпаж всіх п’яти суден складався з 222 чоловік. Крім пошуків експедиції Франкліна, Белчер повинен був надати допомогу Коллинсону і Мак-Клуру, про долю яких в Англії почали тривожитися.\nСлідуючи через Баффинов затоку і протоку Ланкастер, флотилія Белче-ра в середині серпня підійшла до острова Бичі. Тут суду розділилися, «Норт-Стар» залишився біля острова. Генрі Келлетт, заступник Белчера, з вітрильником «Резольют» і пароплавом пройшов далі на захід, у протоку Барроу.\nСам Белчер з вітрильником «Асистанс» та іншим пароплавом рушив на північ через протоки Веллінгтон і Пенні і зупинився на зимівлю у північно-західного берега півострова Гриннелла.\nНа шлюпках Белчер і його супутники в кінці серпня — початку вересня обійшли північне узбережжя Гриннелла, відкрили на північ від нього, за затокою Белчер, під 77°30′ північної широти, 95° західної довготи, острів Корнуолл (інакше Норт-Корнуолл, 3400 квадратних кілометрів) і висадилися на нього. При ясній погоді з високого горба далеко на сході було видно море, і Белчер зробив правильний висновок: «…Це велике східне водний простір з’єднане з протоками Джонс і Сміт або з Полярним океаном».\nУ квітні 1853 року виступила шлях на захід від місця зимівлі група Джорджа Генрі Річардса; найвизначнішим його супутником був Шерард Ос-борн. Вони відкрили північне узбережжя Батерста і довколишній невеликий архіпелаг Берклі і відвідали ланцюг островів, яка простягається на північ від західного виступу Батерста, але прийняли її за частину цього великого острова. Потім вони перетнули, протоку Байам-Мартін і досліджували східну половину острова Мелвілл. До своєї зимівлі група Річардса повернулася в середині липня.\nГрупа, керована самим Белчером, залишила зимівлю на початку 1853 року. Вона пройшла на санях уздовж всього північного берега півострова Гриннелла і 19 травня відкрила за ним на схід, за вузьким протокою Кардиган, острів Норт-Кент (76°40′ північної широти, 90°20′ західної довготи). Піднявшись на високий пагорб (близько 500 метрів), Белчер побачив, що і самий протоку, і широкі видатні простору, які він сполучає, покриті тільки плавучим льодом і доступні для плавання.\nБелчер тепер отримав підтвердження тієї здогадки, яку висловив у минулому році: він стояв біля західного входу в протоку Джонс, а на північ два ряди проток дійсно виводили у «Полярний океан». На зворотному шляху до своєї зимівлі Белчер відкрив і досліджував довгий вузький фіорд Артур, майже відсікаючий півострів Гриннелл від Девону.\nСуду загону Белчера з середини липня 1853 року дрейфували на південь разом з льодами і були винесені плином через протоки Пенні і Куінс-Чаннел до північного входу в Веллінгтон. Тут вони змушені були стати на другу зимівлю в невеликій бухті біля західного берега Девону.\n25 серпня наступного, 1854 року Белчер наказав своїм людям кинути обидва (цілком справні) судна — «Асистанс» і буксир; їх команди на санях і шлюпках рушили через протоку до острова Веллінгтон Бичі, де їх чекав «Норт-Стар».\nНа початку квітня 1853 року Келлетт розіслав у різних напрямках своїх людей, в числі яких були Джордж Мечем і Френсіс Мак-Клин-струм, на пошуки експедиції Франкліна.\nЛейтенанти Джордж Мечем і Френсіс Мак-Клінток не були керівниками експедиції і, навіть більше того, не відзначилися особливими успіхами як дослідники або першопрохідці, і тим не менш саме вони відіграли вирішальну роль у відкритті знаменитого Північно-західного проходу, який стільки часу не давав спокою європейським дослідникам.\nГрупа Джорджа Мечема пройшла від місця зимівлі до затоки Лиддон, а від нього почала рух у західному напрямку вздовж ще невідомого ділянки південного узбережжя острова Мелвілл, наносячи на карту берегову лінію. За мисом Рассел берег круто повернув на північ, і Мечем опинився біля входу в протоку Келлетт, за яким на заході була видна земля (Эглинтон). Обійшовши її з півдня, Мечем відкрив інший протоку — Крозьє, за ним — нову землю, острів Принс-Патрік. Обігнувши його з півдня, Мечем досяг пункту, де берег різко повертав на північний схід. Цей пункт був названий «Кінцем землі» (мис Лендс-Енд, 76° 15′ північної широти, 124° західної довготи), оскільки далі на захід не видно було суші. Так Джордж Мечем завершив відкриття протоки Мак-Клур, самого західного ділянки «непрохідного Північно-західного проходу», що виводить з Баффінова затоки прямо в морі Бофорта.\nЗа «Кінцем землі» Мечем пройшов у північно-східному напрямку ще близько 200 км, до того пункту біля затоки Сателлайт, де берег повертав прямо на схід. Таким чином, Мечем відкрив все західне узбережжя Прінс-Патріка, але не зміг завершити відкриття його берегової лінії, так як повинен був повертатися з-за нестачі продовольства.\nНа зворотному шляху Мечем перетнув південну частину Прінс-Патріка і обігнув з півночі Эглинтон, переконавшись, що це порівняно невеликий острів (1400 квадратних кілометрів). Після тримісячної відсутності загін повернувся на «Резольют», пройшовши в обидва кінці на санях понад 1800 кілометрів. Дуже важливим географічним досягненням Мечема було те, що він не тільки відкрив Прінс-Патрік і описав більшу частину узбережжя, але і поклав початок дослідженню внутрішніх районів цього великого острова (його площа 15 500 квадратних кілометрів).\nВеличезну географічну роботу виконала також група Френсіса Мак-Клинтока. У квітні 1853 року вона відкрила і описала всі північно-західний узбережжі острова Мелвілл і побачила далі на заході нову землю — виступ острова Прінс-Патрік. Залишивши її поки що в стороні, Мак-Клінток рушив на південь через нововідкриті протоки Фицвильям і Келлетт і обстежив майже все західне, раніше невідоме, узбережжя Крейда-вілла. Тільки потім він повернув на захід і в середині травня вийшов на Прінс-Патрік, відкривши його незалежно від Мечема. До середини червня Мак-Клінток обстежив східне і північне узбережжя Прінс-Патріка і досяг затоки Сателлайт. На північ і захід від затоки він бачив хаотичне нагромадження льодів і ніяких ознак суші. Звідси і починається арктична область відносної недоступності», де в XIX столітті не проходило жодне судно і ніколи по льоду не ступала нога людини. Лише кілька кілометрів відділяло Мак-Клинтока від того мису, до якого з півдня доходив Мечем.\nУ загону Мак-Клинтока було достатньо продовольства, так як він знайшов на півночі Прінс-Патріка багато мускусних биків, м’ясо яких припало до смаку англійцям. Але Мак-Клінток повернув назад: ймовірно,він боявся затримати суду.\nНа зворотному шляху Мак-Клінток відкрив на північ від протоки Фіц-вільям невеликий острів Емералд (близько 600 квадратних кілометрів). На базу він повернувся 18 липня, пройшовши за 105 днів на санях близько 2200 кілометрів. При цьому Мак-Клінток простежив більше 1200 кілометрів невідомої раніше берегової лінії: він завершив відкриття Крейда-вілла (411 000 квадратних кілометрів) і майже одночасно з Меч-мом відкрив острів Принс-Патрік.\nУ середині серпня 1853 суду загону Келлетга на короткий час отримали відносну свободу руху, але дуже мало просунулися на схід. Кілька тижнів вони дрейфували з кригою в різних напрямках і до кінця вересня стали на другу зимівлю в протоці Мелвілл. Не вдалося звільнитися і «Инвестигейтору». Залишилася на ньому частина команди на чолі з Мак-Клуром змушена була покинути корабель і з’єдналася з людьми Келлетта. А ті в свою чергу за наказом Белчера, незважаючи на заперечення Келлетга, кинули свої судна.\nДо середини червня 1854 року екіпажі п’яти покинутих суден зібралися біля острова Бичі, де їх чекав «Норт-Стар». Надмірно перевантажений «Норт-Стар» вийшов в зворотний шлях 26 серпня. На щастя, назустріч йому прийшли два судна допоміжної експедиції Инглфидда, і моряки розмістилися на трьох судах.\nБез подальших пригод вони повернулися в Корк (південна Ірландія) в кінці вересня 1854 року.\nЧерез рік, 10 вересня 1855 року, капітан американського китобійного судна Сідней Баддингтон зустрів у протоці Дейвіса, на широті 67°, що дрейфує в льодах, цілком справний корабель, на якому не було жодної людини. Це був «Резольют», винесений льодами через протоки Мелвілл, Барроу, Ланкастер і Баффинов затоку до центру протоки Дейвіса. Баддингтон благополучно привів свою трофей на батьківщину.\nЗгідно із законом, Белчер як начальник експедиції, капітани і старші офіцери п’яти кинутих в Арктиці кораблів були віддані ‘. суду. Капітани і офіцери були виправдані з честю», і голова суду, повертаючи їм шпаги, виголошував втішні для них заключні слова. Белчер був виправданий, але у вироку свідомо були пропущені слова «з честю», а голова повернув йому шпагу мовчки.


Щоб не обрати «кота в мішку»\nЗмінювати Конституцію потрібно, і дуже важливо, щоб розуміння того, яким буде новий Основний закон, у суспільства й політиків оформилося до президентських виборів. Звісно, ще краще було б до того часу завершити процедуру ухвалення Конституції, але після того, як Верховна Рада півроку «маринувала» і так поданий запізно президентський проект, це вже неможливо. Та встигнути принаймні затвердити узгоджений варіант конституційної реформи на загальнонаціональному рівні – можна. Саме з цією метою Президент оголосив всенародне обговорення Основного закону, побачивши, що найбільші парламентські фракції блокують цей процес.\nКурс на порятунок\n«Дивовижа: долар продають усього за 8,16 гривні! І це після вчорашнього 8,60!» — влетівши до кабінету з цією радісною новиною, колега позичає всі наявні гривні й біжить поповнювати свої валютні резерви на сотню–другу «зелених». Живий приклад того, що недарма експерти називають одним із чинників нестабільності національної валюти недовіру.\nФранцузький «Закуток» українського дивака\nСьогодні Володимирові Винниченку — 129. Революціонер, політик, перший голова уряду незалежної УНР, публіцист, блискучий літератор, посередній художник і ще гірший фермер, невиправний утопіст і дивакнатурист, він став чужим і для своїх — тодішніх українських націоналпатріотів, не кажучи вже про більшовиків.\nВинниченка, доти надзвичайно популярного письменника і драматурга, книжками якого зачитувалася молодь, а за п’єсою «Чорна пантера і білий ведмідь» у 1926 році в Німеччині зняли фільм, перестали видавати і ставити, фактично позбавивши засобів до існування. Виїжджаючи у 1919 році в еміграцію, Винниченко писав: «Я їду як письменник, а як політик я всією душею хочу померти».\nЖиття його завершилося у селищі Мужен на Лазуровому узбережжі Франції. Тут, у маєтку «Закуток», Володимир Винниченко з дружиною Розалією Яківною прожив 17 років — до самої смерті 6 березня 1951го. Сусіди сприймали цього дивакуватого чоловіка в жовтих штиблетах за російського білоемігранта. А Винниченко жив собі за своїми законами єдності з природою, тяжко працював і мріяв, що колись настане час, коли не доведеться рахувати кожну копійку, щоб купити, наприклад, квитки в театр або книжку за 20 франків…\nКореспонденти «УМ», побувавши в Мужені, спобували розібратися, що і як шукав тут Винниченко. І чи знайшов.\nКостянтин Єлісєєв: З Обамою — хіба що «дозавантаження»\nНаступного тижня до Києва приїздить віце–президент США Джозеф Байден. Про те, наскільки важливим є цей візит у контексті україно–американських відносин, про роботу міністерства без голови, чи зміняться стосунки України з міжнародною спільнотою після президентських виборів–2010 та як довго ми залишатимемося для Заходу «людьми третього сорту», «Україна молода» розмовляла із заступником міністра закордонних справ Костянтином Єлісєєвим.\nГолову полтавського обласного об’єднання товариства «Просвіта», народного депутата–«нашоукраїнця» Миколу Кульчинського «УМ» знає давно. У Верховній Раді дуже мало людей, які в останню чергу дбають про власну кишеню, і Кульчинський належить саме до таких. Він не має жодного бізнесу чи додаткових прибутків, а більша частина його високої депутатської зарплатні йде на фінансування «просвітянських» потреб та організацію відомого фестивалю «Мазепа–фест». Але зараз увесь час, гроші і здоров’я Кульчинський віддає на втілення чергового патріотичного проекту: встановлення пам’ятника гетьманові Івану Мазепі у Полтаві. До «години ікс» — усе менше часу, проблем ще безліч, а коштів — бракує. Про те, чому так важко стає реальністю монументальний Мазепа і як кожен із нас може цьому посприяти, пан Микола розповів «Україні молодій» у кулуарах вкотре бездіяльного парламенту.\n«Знаєте, дівчатка, чим ви відрізняєтеся від нас?» — залицялися до гарненьких журналісток нардепи в парламентських кулуарах. «Тим, що ми — стрункі й високі, а ви — пузаті й приземкуваті?» — кокетували «дівчатка». «А от і не вгадали: тим, що ви тут працюєте, а ми — байдики б’ємо!» — реготали народні обранці.\nВладислав Лук’янов: Тимошенко, може, й хотіла б підвищити виплати громадянам, але прагне, щоб ініціатива походила від неї\n— Пане Владиславе, скільки ще може тривати бездіяльність Верховної Ради? Сесія вже ось–ось закриється, а «завдяки» вашій фракції парламент так і не може ухвалити жодного рішення...\n— Думаю, незабаром ця ситуація буде розв’язана. Уряд Тимошенко вимушений відреагувати на принципову позицію Партії регіонів стосовно підвищення мінімального прожиткового мінімуму, заробітної плати та інших виплат, адже питання дуже резонансне. Той рівень інфляції, який ми маємо, не дозволяє зволікати з допомогою людям. Зрештою, пані Тимошенко, може, й сама б хотіла в цій ситуації піти назустріч Партії регіонів, але їй потрібно, щоб ініціатива походила саме від неї, а не від політичних опонентів.


Як відновити емаль у ванній?\nНавіть найдорожча ванна не може служити своїм господарям вічно. Найпоширеніша проблема, з якою зазвичай стикається більшість з нас, - це потріскана і потьмяніла емаль. Для того, щоб у ванну кімнату було приємно зайти, зовсім не обов'язково купувати нову ванну. Досить або докупити акрилову ванну, або своїми руками усунути нерівності і тріщини.\nВідновлення емалі включає в себе кілька етапів.\nРемонт ванни починається з того, що емаль забирається за допомогою спеціального порошку, який можна купити в будь-якому магазині будівельних матеріалів.\nОчищення виробляють наждаковим папером або абразивним каменем. Коли процес підійшов до кінця, утворену кашку збирають в будь-яку ємність. Поверхня ванни необхідно знежирити і дочекатися, поки вона просохне.\nПісля цього ванну грунтують. Грунтовку можна зробити з тієї ж суміші, яка дозволить відновити емаль. Єдина умова - це необхідність стежити за тим, щоб не було відколів або бульбашок. Коли цей етап буде завершено, ванна знову повинна добре просохнути.\nПотім слід взяти кисть із натурального волосся і наносити емаль. Може підійти і тампон з тканини. Останній варіант навіть кращий, оскільки не доведеться видаляти волоски з поверхні. Нанесення здійснюється в декілька заходів. На інструкції будь-якого пакету з порошком чітко написано, як користуватися тим чи іншим вмістом упаковки (розводити, наносити, сушити і інш.). Єдине, про що тепер завжди необхідно пам'ятати, - це не використовувати чистячі засоби і не замочувати в відбілювач білизну у ванні. Можливо, існують якісь інші поради з ремонту, але такий спосіб виявляється найбільш легким і дієвим.


Новини про Віктора Януковича. Тексти для думаючих читачів.\nПісля Чемпіонату світу по футболу-2002, а точніше після матчу Франція-Сенегал, з’явився неполіткоректний анекдот: «Парадокс! Грали негри з неграми, а програли чомусь французи!». Щось подібне відбулося в Криму. Протягом кількох місяців два великих фінансових клани півострова публічно з’ясовували свої стосунки, а програла врешті-решт Партія регіонів.\nТеги: крим, янукович, регіони\nСьогоднішній захід, на якому виступив Віктор Янукович, був анонсований як «прес-конференція для регіональних ЗМІ». Певно, партія, очолювана Віктором Федоровичем, вирішила таким непрямим чином нагадати про свою назву. Втім, тут було безліч і журналістів зі столиці, але прерогатива ставити питання залишилася за регіоналами.\nТеги: зікора, янукович, політика, говорильня\nТеги: мультфільм, гумор, ширка, тимошенко, янукович, литвин\nZaUAorg представляє першу серію із серіалу "Великий гон від Антона Зікори".\nТеги: мультфільм, політика, тимошенко, янукович, литвин, газпром, вибори\nRSS стрічка для тегу "янукович"\nДля того, щоб слідкувати за усіма новими матеріалами, які відносяться до тегу "янукович", додайте цей лінк до вашого RSS-рідера'\nЯнукович, Віктор Янукович, ПР, В.Ф. Янукович.


Суд повернув музею «Пирогів» землю вартістю понад 24 млн грн - Главком\nСуд повернув музею «Пирогів» землю вартістю понад 24 млн грн\n5 Травня, 11:43 glavcom.ua\nМузей «Пирогів» є унікальною етноландшафтною експозицією\nЗемельну ділянку площею 1,2 га забрали з незаконного користвання\nОфіс генерального прокурора у судовому порядку захистив інтереси територіальної громади Києва та скасував незаконну реєстрацію права користування комерційним товариством земельною ділянкою вартістю понад 24 млн грн, що належить до охоронюваної зони Національного музею народної архітектури та побуту України (Пирогів). Про це повідомляє пресслужба Офісу генпрокурора.\nЦя ділянка належить музею, який є унікальною етноландшафтною експозицією. На його території забороняється будь-яка діяльність, яка може негативно впливати на стан історико-культурних комплексів та об’єктів, або перешкоджати їх використанню за цільовим призначенням.\nГосподарським судом Києва з урахуванням обґрунтованої та принципової позиції Офісу генерального прокурора задоволено позов прокуратури.\nНагадаємо, раніше «Главком» писав, що агрокомбінат «Хотівський» має намір забудувати 16 га землі в охоронній зоні Національного музею народної архітектури та побуту в Пирогові. 5 травня 2020 року забудовник продовжив вирізав невеликий ліс на цій ділянці. Перша масова вирубка дерев на цій ділянці була здійснена в січні 2020 року. Всього згідно з актом зелених насаджень, що підлягають видаленню, мали зрізати 2779 дерев.\nУ червні 2020 року Господарський суд Києва за заявою столичної прокуратури заборонив будівництво житлового комплексу на земельній ділянці в охоронній зоні Національного музею народної архітектури та побуту в Пирогові.\n«Національний музей народної архітектури та побуту Украї́ни» — музей просто неба, скансен, архітектурно-ландшафтний комплекс усіх історико-етнографічних регіонів України. Розташований на південній околиці Києва, у Голосіївському районі, поблизу місцевості Пирогів. Загальна площа — 133,5 га.\nЗаснований 6 лютого 1969 року.\nТеги: Київ суд земля Офіс Генерального прокурора музей\nУ Києві судитимуть бізнесменшу, яка захопила землю біля озера\nЧекали понад 20 років. З'явився геопортал про землю, воду та ліси України


Бойова нічия «Говерли» із «Чорноморцем» » Новости Украины и Мира. Новости сегодня - 7dniv.info\nСпорт 20-сен-2015, 15:591179\nУ 8-му турі Прем'єр-ліги ужгородська «Говерла» вдома зіграла внічию з одеським «Чорноморцем».\nЗакарпатці, відігравши другий тайм у меншості, продовжили свою безпрограшну домашню серію в матчах з одеситами.\n«Говерла» ще жодного разу на своєму полі не програвала «морякам». Так в попередніх семи зустрічах ужгородці записали в свій актив чотири перемоги при трьох нічиїх.\nГоли: Кузик (7) - Стариков (45 + 1).\nГоверла: Рудько, Люлька, Кутас, Ал.Савченко (Гончар, 52), Чумак (Іванов, 83), Кузик, Гемега, Лухтанов, Цуріков, Сергійчук (Хобленко, 46), Хльобас.\nЧорноморець: Боровик, Хочолава, Слинкин, Мартиненко, Куценко, Мурашов (Кабаєв, 68), Данченко, Філімонов (Смирнов, 46), Петько (Калита, 56), Калитвинцев, Стариков.\nПопередження: Цуріков (39), Ал.Савченко (43) - Куценко (10), Петько (34), Філімонов (45 + 3), Хочолава (90 + 3).\nВилучення: Кутас (53).\nТеги: Говерла, Чорноморець, нічия\n6 тур. "Говерла" та "Сталь" розійшлися миром


Медично-мистецькі протести продовжуються в Черкасах. Учора оркестранти та батьківський оргкомітет другої дитячої поліклініки, попри холоднечу, вкотре мітингували. Цього разу біля Будинку рад. Туди саме сходилися міські депутати на доленосну для протестувальників сесію. Нагадаю, колотнеча довкола дитячої поліклініки в Черкасах триває не перший місяць. За чутками, її нібито хотіли закрити назавжди. А оркестрантам узагалі владці вирішили врізати фінансування. Зрештою, муніципальний оркестр більшістю голосів депутати таки реорганізували. Тепер він сам собі має заробляти на хліб. Оркестранти таку реорганізацію називають фактичним знищенням. А от другій дитячій поліклініці пощастило більше. На її ремонт, за словами директора профільного департаменту МВК Олега Стадника, місто таки виділило понад 8 із половиною мільйонів гривень. Щоправда, наразі невідомо, як його робитимуть. Чи поетапно, як того хочуть протестувальники, чи поліклініку таки тимчасово закриють. Усе залежить від висновків експертів, які розроблятимуть проектно-кошторисну документацію.


10 порад, як уникнути завалів на роботі.\nКар'єра в сучасному світі немислима без організації свого часу. Наші поради допоможуть вам встигнути все вчасно.\n1. Уміння переключатися допоможе вам розслабитися і розвантажити сіру речовину. 5-хвилинну перерву особливої погоди не робить, але дозволяє вам втомитися менше, що особливо цінно після напруженого трудового дня. Чергуйте різнопланові справи.\n2. "Якщо гроші і час не планувати, вони витікають крізь пальці", - народна мудрість як завжди права. Не перевантажуйте свою пам'ять, користуйтеся щоденником. Ставте реальні терміни і плануйте справи відповідно до їх важливості. Вирішіть, що по-справжньому важливо, а що може почекати. Починайте день з найбільш важких і складних справ, це зробить решту 8-годинного робочого дня приємною. У цьому випадку ви не будете тягнути час, щоб ще трохи не робити те, що вам не дуже хочеться, але потрібно. Ставте перед собою не тільки завдання, але і цілі, і обов'язково їх записуйте. Якщо ви записуєте справи, це збільшує продуктивність на чверть. І це не реклама щоденників, а необхідний атрибут ділової людини, яка цінує свій час.\n3. Іноді корисно прийти на роботу у свій законний вихідний, щоб розправитися з поточними справами. Наприклад, після відпустки або перед здачею важливого проекту. Всього пару годин позбавлять вас від стресу, що "ви нічого не встигаєте, і у вас гора справ". У спокійній обстановці (не думаємо, що охочих попрацювати у вихідні багато серед ваших колег) ви сконцентруєтеся і швидко приведете все в порядок, щоб почати робочий тиждень без купи незакінчених справ.\nЧИТАЙ ТАКОЖ: 5 причин того, чому ви - поганий співробітник\n4. Вчіться говорити "ні". Якщо у вас відрядна оплата праці, не варто набирати собі замовлень, з якими ви свідомо не впораєтеся. Оцінюйте свої сили і можливості адекватно. Адже чим менше роботи, тим більше задоволення вона приносить.\nВ іншому випадку можна і "перегоріти".\n5. Оцінюйте свою роботу не за кількістю витраченого часу, а за результатами. Поспостерігайте за успішними людьми. Вони дійсно багато працюють, але при цьому і встигають чимало.\n6. Наведіть порядок на робочому столі вашого комп'ютера. Якщо ви витрачаєте півгодини, щоб знайти важливий документ, не дивно, що ви нічого не встигаєте. Завжди ставте тему листа, це економить не тільки ваш час, але і чуже. Хаос на робочому місці породжує хаос в голові, наслідки якого набагато гірше. Творчий безлад - це красива метафора, не більше того.\n7. Управління часом - це інвестиція у вашу подальшу кар'єру. Оцінюйте рутину як шлях до мети, а не як ще один нікому не потрібний звіт.\nЧИТАЙ ТАКОЖ: Дієта, яка поправить вашу кар'єру\n8. Режим дня хороший не тільки для дітей. Якщо ви не виспалися, по-справжньому складно виконати всі завдання, які ви намітили.\n9. Тільки ви знаєте, яка мотивація для вас найкраще. Це може бути все що завгодно - похід в магазин, перегляд фільму і день в спа-салоні. Якщо в вашому щоденнику всі справи закреслені, побалуйте себе.\n10. Планувати занадто багато так само погано, як і не планувати зовсім. Оцінюйте свої сили реалістично. Не варто думати, що чим більше справ ви запишіть в щоденнику, тим швидше їх зробите. Якщо торік ви підготували щоквартальний звіт за тиждень, не розраховуйте, що цього року ви закінчите його за три дні.\nІ наостанок. Скажіть "ні" постійного стресу на роботі. Вибір є завжди, і тільки від вас залежить - працювати, лінуватися або відкладати все на потім. Якщо вам не сподобається жити за планом, ви завжди зможете повернутися до звичного авралу. Може бути, ви входите в число тих "щасливчиків", які ефективно працюють тільки в гранично стислі терміни.\nЧИТАЙ ТАКОЖ: Про що краще мовчати на співбесіді


Лускунчик і чотири королівства онлайн, 2019г, «Лускунчик і чотири королівства» ` в хорошій якості. Лускунчик і чотири королівства українською.\n25.02.2019 adminЛускунчик і чотири королівства, Свингеры 2, Я ты вiн вона\n«Лускунчик і чотири королівства» watch, (2019), Лускунчик і чотири королівства ** дивитись online.\nЛускунчик і чотири королівства, фільм 2019. «Лускунчик і чотири королівства» online, 2019г, Лускунчик і чотири королівства ` дивитися фільм онлайн.\nЛускунчик і чотири королівства повний фільм. «Лускунчик і чотири королівства» watch, (2019), «Лускунчик і чотири королівства» ` в хорошій якості.\n«Лускунчик і чотири королівства» смотреть, 2019г, «Лускунчик і чотири королівства» *** дивитися фільм онлайн.\nЛускунчик і чотири королівства (2018) онлайн дивитися українською.. Лускунчик і чотири королівства повний фільм..\n«Круты 1918» смотреть, (2019), «Круты 1918» — дивитись online. Круты 1918 2018 дивитися фільм онлайн.\n«Кіборги (Киборги)» дивитись, 2019, «Кіборги (Киборги)» ` фільм 2019. смотреть фільм Кіборги (Киборги).


Вазелін для зброї Klever Ballistol WAFFENFETT, 50 мл | магазин Штурм™\nКод товару: B429.00.24\nKlever Ballistol Waffenfett - мастильний матеріал вищої якості для зброї. Не містить смол та кислот. Можна використовува..\nKlever Ballistol Waffenfett - мастильний матеріал вищої якості для зброї. Не містить смол та кислот. Можна використовувати для змащення як внутрішніх, так і зовнішніх деталей усіх видів зброї. Мастило захищає і оберігає всі металеві деталі, замки і механізми.\nОб `єм пластикова банка 50 мл\nТеги:\tВазелін для зброї Klever Ballistol WAFFENFETT, 50 мл, Засоби для догляду, Зброя, Klever Ballistol, 429.00.24


Польща визнала провину пілотів у катастрофі літака Качинського - Світ - TCH.ua\nКатастрофа літака Качинського © vesti.ru\nСвіт 26 травня 2010, 14:46\nДержавна комісія Польщі з розслідування авіаційних подій впевнена, що пілоти "пішли на надмірний ризик".\nУ Польщі визнали провину пілотів президентського Ту-154 в авіакатастрофі під Смоленськом.\nПро це повідомив керівник державної комісії Польщі з розслідування авіаційних подій Едмунд Кліх.\nЗа його словами, "пілоти проігнорували всі попередження про небезпеку, про яку повідомляла автоматична система безпеки літака" і "пішли на надмірний ризик".\nРаніше Міждержавний авіаційний комітет (МАК) опублікував докладний звіт про обставини, що передували краху. Експерти заявили, що причиною аварії не могли стати ні теракт, ні вибух, ні пожежі на борту. МАК офіційно підтвердив інформацію, що перед катастрофою в кабіні пілотів знаходилися сторонні. Як з'ясувалося пізніше, одним з них був головнокомандувач ВПС країни Анджей Бласік. Особистість іншої людини, яка заходила в кабіну за 10 хвилин до аварії, не встановлена.\nУ той же час учасники розслідування визнають, що єдиної думки про причини трагедії у них до тепер немає. Російські експерти схильні думати, що катастрофа Ту-154 сталася через недосвідченість президентського пілота, який, бажаючи догодити чиновникам, погодився на смертельно небезпечну посадку, а потім, послухавши штурмана, допустив фатальні помилки в пілотуванні.\nПольські учасники розслідування вважають, що комісія "недооцінила" роль смоленського диспетчера, команди якого дещо запізнилися.\nВарто відзначити, що польський прем'єр-міністр Дональд Туск заявив нещодавно, що керівництво країни незабаром має отримати документи, що стосуються розслідування авіакатастрофи під Смоленськом. Тільки після цього польська сторона збиралася робити висновки і озвучувати їх громадськості.\nТим часом група російських дисидентів і критиків Кремля опублікувала відкритий лист в газеті Rzeczpospolita, в якому закликає польське керівництво не довіряти Росії одноосібне розслідування обставин авіакатастрофи під Смоленськом. На їхню думку, Польща, надавши таке право РФ, показала, що їй важливіше налагодити відносини з Москвою, аніж дізнатись всю правду про трагедію.\nАвтори листа роблять висновок, що польська влада надто наївна, якщо думає, що Росія розкриє всю правду про катастрофу президентського літака. Вони вказують на те, що інтереси кремлівського керівництва і країн-сусідів РФ не збігаються.\nНагадаємо, що трагедія, в якій загинув Лех Качинський і його дружина, відбулася 10 квітня під Смоленськом. На борту президентського Ту-154 перебували 96 осіб - 88 пасажирів і вісім членів екіпажу. Ніхто з них не вижив. Всі вони прямували до Катині, щоб взяти участь у траурних заходах на місці масового поховання польських офіцерів, розстріляних у 1940 році.\n© За матеріалами NEWSru.com , Rzeczpospolita / М.К.


Коли ставиться кома у простому реченні - Про мову\nПро мову » Українська мова » Про синтаксис » Коли ставиться кома у простому реченні\nПросте речення ускладнюють звертання, вставні слова, однорідні члени речення, відокремлені члени речення. Щоб правильно поставити розділові знаки, потрібно уміти виявляти ці конструкції у реченні. Спочатку переконуємось, що маємо справу із простим реченням. Для цього звертаємо увагу на граматичну основу речення: підмет і присудок. Якщо речення має одну граматичну основу, це просте речення. У простому неускладненому реченні розділові знаки не потрібні. Далі перевіряємо, чи має ускладнення речення, визначаємо їх і ставимо розділові знаки.\nПросте речення має одну граматичну основу\nУ двоскладному простому реченні граматична основа представлена обома головними членами речення: підметом і присудком.\nЦе просте, двоскладне, неускладнене речення, має одну граматичну основу: підмет (хто?) Іван і присудок (що зробиа?) сів.\nГори міняли своє блакитне убрання на рожеві з золотом ризи.\nЦе також просте, двоскладне, неускладнене речення, має одну граматичну основу: підмет (що?) гори і присудок (що робили?) міняли.\nУ односкладному простому реченні може бути один із головних членів речення: або підмет, або присудок.\nРечення просте, односкладне, з одним головним членом речення – присудком (що зробив?) впав, неускладнене.\nУскладненням є відокремлення комами окремих слів, групи слів.\nПросте речення ускладнюють звертання, вставні слова, однорідні члени речення, відокремлені члени речення. На письмі виділяються комами дієприкметниковий і дієприслівниковий зворот, порівняльний зворот. Окремо слід уміти виділяти відокремлені додатки, означення та обставини, що не є зворотами, поширені прикладки.\nПриклади речень із звертаннями\nЗвертання називають того, до кого звертаються, на письмі виділяються комами, не виступають членами речення.\nЗвертаннями є найчастіше іменники у кличному відмінку.\nМушу йти в полонину, Марічко.\nПросте, односкладне речення, з головним членом речення присудком – мушу йти, ускладнене звертанням ( Марічко).\nПриклади речень із вставними словами\nВставні слова виражають ставлення мовця до сказаного, вказують на джерело інформації, активізують увагу (можуть виражати різні почуття: упевненість, невпевненість, радість, жаль і т.д.), не є членами речення, на письмі відокремлюються комами.\nПісня, здавалось, бриніла вже в ньому.\nРечення просте, двоскладне, бо має підмет і присудок (що?) пісня (що робила?) бриніла, ускладнене вставним словом (здавалось)\nРечення просте, односкладне, бо має один головний член речення присудок (що зроблю?) почую, ускладнене вставним словом (може).\nВставні слова не вступають у граматичні зв’язки з іншими членами речення.\nВставні слова не слід плутати з підсилювальними частками та сполучниками. Слід зауважити, що ніколи не бувають вставними: аджЕ, отОж, нАвіть, всЕ-таки, принАймні, ненАчебто, нІбито.\nПриклади простих речень із однорідними членами\nОднорідні члени речення – це група слів, що відносяться до одного із членів речення і відповідають на спільне питання. Однорідними можуть бути підмети, присудки, означення, додатки і обставини. В реченні може бути декілька рядів однорідних членів речення.\nВози, кінні і піші, чоловіки й жінки — спинились і збились в купу.\nРечення просте, двоскладне, ускладнене однорідними підметами: (що?) вози,(хто?) кінні і піші, (хто?) чоловіки й жінки – відносяться до спільних однорідних присудків (що зробили?) спинились і збились.\nМіж однорідними членами при безсполучниковому зв’язку ставиться кома.\nПеред першим неповторюваним сполучником і кома не ставиться. Сполучник і (й) може з’єднувати однорідні члени речення попарно.\nНавиклим рухом Іван хапа вівцю за хребет і тягне до себе задом понад широку дійницю.\nРечення просте, двоскладне, ускладнене однорідними присудками: (що робить?) хапа і тягне -відносяться до підмета (хто?) Іван.\nПриклади простих речень з порівняльним зворотом\nПорівняльний зворот – це сполучення слів, яким через порівняння, здебільшого образно, характеризується певна дія, стан будь-кого чи будь-чого. Порівняльний зворот починається сполучником як, мов, немов, наче, неначе, ніби.\nНайчастіше порівняльний зворот виступає обставиною, характеризуючи дію (стан, процес) порівнянням її з іншою дією.\nСтоїш тут маленький, як бадилина у полі.\nРечення просте, односкладне з одним головним членом речення присудком (що робиш?) стоїш, ускладнене порівняльним зворотом: як бадилинка у полі.\nСамота, як біль зубів, почина ссать йому серце.\nРечення просте, двоскладне, має підмет (що?) самота і присудок (що робить?) почина ссать, ускладнене порівняльним зворотом: як біль зубів.\nВисокий ватаг, наче дух полонини, обходить з вогнем стоїще.\nРечення просте, двоскладне, має підмет (хто?) ватаг і присудок (що робить?) обходить, ускладнене порівняльним зворотом: наче дух полонини.\nПриклади простих речень з дієприслівниковим зворотом\nДієприслівник разом із залежним від нього словом – це дієприслівниковий зворот, що у реченні виступає відокремленою обставиною.\nІ, не думавши довго, ударив її в лице.\nРечення просте, односкладне з присудком (що зробив?) ударив, ускладнене дієприслівниковим зворотом: не думавши довго.\nПриклади простих речень з дієприкметниковим зворотом\nДієприкметник разом із залежним від нього словом – це дієприкметниковий зворот, що у реченні може виступати відокремленим означенням.\nДієприкметниковий зворот, що стоїть після означуваного слова, виділяється комами.\nВін вже стояв на ній, на сій високій луці, вкритій густою травою.\nРечення просте, двоскладне (граматична основа (хто?) він (що робив?) стояв, ускладнене відокремленим означенням: на сій високій луці, а ще дієприкметниковим зворотом: вкритій густою травою.\nРечення просте, двоскладне (хто?) він (що робив?) тремтів, ускладнене:\nвідокремленою обставиною, що виражена дієприслівниковим зворотом: прокинувшись уночі;\nвідокремленим означенням, що відноситься до особового займенника (він) і виражене дієприкметниковим зворотом: сповнений жахом.\nПриклади речень з відокремленими означеннями\nУ будь-якій позиції відокремлюються означення, що відносяться до особового займенника.\nРечення просте, двоскладне, ускладнене відокремленим означенням (на сій високій луці) та дієприкметниковим зворотом (вкритій густою травою).\nВідокремлюється означення, що стоїть не безпосередньо біля пояснювального слова.\nВівці ледве ходили, важкі, повні водою, як губка.\nА долом Черемош мчить, жене зелену кров гір, неспокійну й шумливу…\nПриклади речень з відокремленими додатками\nКрім, окрім, опріч, замість, на відміну від, за винятком – це прийменники, що обумовлюють відокремлення додатків у простому реченні.\nЧи ще щось є в світі, опріч сих двох полонин?\nРечення просте, двоскладне має підмет (щось) і присудок (є), ускладнене відокремленим додатком: опріч сих двох полонин.\nУточнюватись можуть усі члени речення, коли вони виражаються двома поняттями: ширшим і вужчим, стоять у реченні поряд і відповідають на одне. Уточнюючі члени речення завжди відокремлюються.\n(де?) Вдома, (де?) в родині, Іван часто був свідком неспокою і горя.\nРечення просте, двоскладне (підмет – Іван, присудок – був свідком), ускладнене уточнюючою обставиною місця (де?) вдома, (де?) в родині.\nНайчастіше відокремленими уточнюючими членами речення виступають обставини місця:\nПо горах, долами й верхами, тяглися святочно прибрані люди.\nРаптом на вузенькій дорозі, між скелею і Черемошем, зробився тиск.\nДалеко, на полонині, під густим лісом, пасуться корови.\nПриклад розбору простого ускладненого речення\nТепер Іван був уже легінь, стрункий і міцний, як смерічка, мастив кучері маслом, носив широкий черес і пишну кресаню.\nРечення має одну граматичну основу:\nпідмет – Іван,\nоднорідні присудки – був легінь (складений іменний), мастив, носив.\nОтже, речення просте.\nвідокремленим означенням – стрункий і міцний,\nпорівняльним зворотом – як смерічка,\nоднорідними присудками – був легінь, мастив, носив.\nВідокремлюються такі конструкції, тому що потребують смислової самостійності.\nПриклади речень із повісті Михайла Коцюбинського “Тіні забутих предків”.\nПро синтаксис, Українська мова вставні слова, дієприкметник, дієприслівник, звертання, просте речення, речення, члени речення


КОНСТИТУАНТА: 20 років самотності\nМи трагічно самотні в цьому світі. За два десятки років наша країна так і не спромоглася обрости впливовими друзями, які б підтверджували перспективність. Так і не сподобилася придбати достойних ворогів, які б підкреслювали нашу значущість. Україна нікого навколо так до пуття й не переконала в тому, що вона — справді надійний союзник, справді цікавий опонент і насправді небезпечний суперник. Зовні нашу державу, схоже, сприймають як якийсь геополітичний сурогат. Недорогу, несмачну і безпечну страву. Цілком стерпну, з погляду співвідношення ціни та якості. Однаковою мірою позбавлену і вітамінів, і канцерогенів.\nАнтинародні режими тут встановлюють не силою багнетів та підступністю інтриг, — вони із завидною постійністю постають із допомогою демократичних процедур.\nВпертість, із якою ми повторюємо помилки, заслуговує кращого застосування. Легкість, із якою ми інколи відмовляємося від завойованого, – воістину незбагненна. Наші таланти чомусь затребувані переважно на чужині. Наш несмак претензійний — як туфлі зі страусової шкури.\nМи втомлюємо і дратуємо. Нам співчувають і поступаються. Нами цікавляться і нас зневажають. На нас махають рукою і розраховують. Нас жаліють і повчають. Нас не приймають і не відштовхують. Але ми не викликаємо любові, не пробуджуємо ненависть, не породжуємо захоплення й не вселяємо жаху. Високі пристрасті стосовно себе ми вигадуємо для підвищення самооцінки. У нашого народу багатий внутрішній світ, але світ зовнішній про це майже не здогадується. Кожен із нас давно втомився дивуватися тому, що його оточує. Але всі разом ми періодично прикро дивуємо оточення.\nМи не всі такі. Але «таких» серед нас вдосталь, аби про країну (яка не заслуговує такої сумної долі) загалом судили не дуже приємно.\nУкраїна дозволяє собі вигадливу розкіш — заносити імовірних противників до списку стратегічних партнерів. Тим самим звільняючи їх від стомлюючої потреби постійно грати м’язами. І вони з помітним полегшенням грають на наших слабостях, суперечностях, страхах, сподіваннях. На жадібності одних, невпевненості інших, роз’єднаності третіх. Грають на нашому полі за своїми правилами. Підіграють і грають. Не боячись організованої контргри.\nВикористання техніки інтриг рятує наших недоброзичливців від необхідності застосовувати бронетехніку. Гроші переміщаються швидше за надзвукові винищувачі. Шантаж уціляє точніше за будь-яку високоточну зброю. Життєвий простір відвойовують у нас наскільки непомітно, наскільки й невблаганно.\nУкраїна не стала реальним суб’єктом великої політики. І майже перестала бути її об’єктом. Нам усе рідше довіряють складні ролі. Буфер, труба, міст, опудало. Санітарний кордон, газовий вентиль, ручне гальмо. Потенційний ринок землі, дедалі більший ринок збуту наркотиків. Безмежний ринок споживання дешевих лахів із Китаю, списаної вакцини з Індії, а також списаних (але все одно дорогих) «зірок» із Росії.\nХто ми для тієї частини світу, якій відомо про наше існування? Біла пляма, чорна дірка, рожевий пояс, сіра зона, червона ганчірка?\nСильні світу цього легко й не остерігаючись дозволяють собі домовлятися про нашу долю за нас і без нас. Недавно отримана офіційна позаблоковість на цей процес жодним чином не впливає. Узаконена геополітична самість — лише фіксація нашого стану. Ми — одинаки. І, можливо, тільки ми такі.\nСучасні праці з вивчення українського характеру ряхтять визначеннями на кшталт «неспішність», «помірність», «толерантність», «неамбіційність», «пасивність», «конформізм», «патерналізм». Ізоляціонізм і недовірливість знавці називають нашими національними особливостями, трактуючи їх як прояв базового інстинкту самозбереження. Як реакцію на багатовікові лиха, приниження, гоніння, чистки, голодомори і війни. Можливо, це стало диявольською помстою етносу, який наважився на найбільш масовий, організований і тривалий опір радянському режимові.\nНа світанку незалежності наша слабкість перетворилася на нашу силу. Союз жив грішно і помирав страшно. Про це слід пам’ятати політичним склеротикам, які нині охоче експлуатують радянську ностальгію. Про це варто знати тим, хто в часи радянської влади не жив і знайомий із нею виключно завдяки милим старорежимним кінострічкам. Я дивлюся на підлітка, вбраного у футболку з написом «СРСР», і дивуюся: звідки у хлопця радянський сум? Майже чверть століття тому в сержанта (що дослужував у нашому підрозділі після розформування його частини, виведеної з Афганістану) запитали, чи не жалує він, що потрапив «за річку». Хлопець відповів без звичних пафосу чи гіркоти: «А чого... На світ подивився...» Його слова адресую тим юнакам, які ненавидять цю країну виключно через брак грошей на поїздку до Туреччини. В «тій» країні квиток на війну був одним із небагатьох способів «побачити світ».\nІз 1988-го автоматні черги розпорювали карту країни, що розкладалася. Алмати й Душанбе, Степанакерт і Дубоссари, Баку і Тбілісі, Ош і Новий Узень, Єреван і Андижан, Вільнюс і Рига спалахували на цій карті лиховісними кривавими точками.\nЗрозуміти, що відбувається, було важко, прийняти — неможливо. Все ще несмілива перебудовна преса про ці події говорила мало й уривчасто, але прогалини стрімко заповнювалися моторошними чутками. Війна вламувалася в наш дім, хоча вона й хазяйнувала в сусідів. Трохи згодом ми дивитимемося на телекартинки підірваної Москви, перемеленого Грозного, закривавленого Беслана, покаліченого Цхінвалі трохи відсторонено. Як на глибоке горе, яке сталося, на щастя, десь далеко. Але тоді, два десятиліття тому, майже кожен міг чітко відчути важке дихання ненависті, яка розповзалася по нашій спільній комунальній квартирі. Небезпека була зримою, виразною. Моторошно було уявити рідну вулицю, «прикрашену» обвугленими кістяками згорілих тролейбусів. Смердючими багаттями, в яких догоряли останки людей, із котрими ти вчора ходив на дискотеку або сварився в черзі за ковбасою. Моторошно було уявити сусіда, що прийшов до тебе вранці з сокирою замість звичної вечірньої пляшки пива.\nБезумовно, для багатьох такий страх не був виражений, у переважної більшості він мав підсвідомий характер. Але латентно цей страх напевно пережили всі, кому було за кого боятися і що втрачати. Нехай це тепер пам’ятають не всі, кому сьогодні хоча б за сорок. Нехай це зрозуміють не всі, кому нині двадцять.\nКожен із нас тоді інтуїтивно (але при цьому дуже чітко) усвідомлював, у якій країні він не хоче жити. В якій хоче, наважуся думати, не розумів майже ніхто. Просто самостійна державність 1991-го бачилася найпростішою і найбільш очевидною альтернативою близьким жахам. Шляхетною втечею з країни, в якій множаться вбивства і плодяться вбивці. Саме в цьому, можливо, полягає причина такої масової й повсюдної підтримки «державності», що так здивувала всіх двадцять років тому. У цьому, а зовсім не в ницому бажанні щодня їсти дешеву ковбасу й ні з ким нею не ділитися. І аж ніяк не в піднесеному патріотичному настрої, що несподівано оволодів масами.\nЩо, втім, анітрохи не применшує героїзму безстрашних одинаків, котрі довго, послідовно і вперто боролися з режимом за священне право націй на самовизначення. Або рвучкої відваги студентів, які викарбували свої імена на гранітних скрижалях Майдану холодної осені 90-го.\nАле боюся, що усвідомлений потяг до повноцінної самостійності, до державної спроможності двадцять років тому ще не квартирував у душах переважної більшості моїх одноплемінників. Що не завадило 90,32% учасників всеукраїнського референдуму (або 28 804 071 людині, якщо перейти на абсолютні цифри) підтримати Акт проголошення незалежності. Але це сталося тоді, коли колос уже впав.\nМи лише почекали трохи. Генетичний жах перед новими жертвами й новими втратами надав нам рідкісної холоднокровності. Можливо, ми — народ, не народжений для штурму. Абсолютно точно, що ми — народ, завжди готовий до облоги. Українці не ховаються, вони приховуються. Українці не здаються, доки є куди відступати. Коли відступати нікуди, вони відступають у себе. Кажу це без жодної іронії, приймаючи се за вимушену чесноту, а не за невимушений гріх. На спомин про мільйони полеглих смертю хоробрих нація навчилася жити життям обережних.\nРоків п’ять тому один фотограф, який у 1990—1991 рр. багато працював «на вулиці», поділився цікавим спостереженням. За його словами, на обличчях мітингуючих киян тих часів було значно менше шаленого захвату, порівняно з москвичами, тбілісцями, вільнюсцями чи єреванцями. Наші були обережніші у своєму натхненні. Мій співрозмовник хитромудро назвав це вдумливою емоційністю, порівнявши побачений настрой зі щирою й водночас стриманою веселістю нареченого на весіллі або призовника на проводах. Можливо, то була радість звільнення від природного страху перед неминучим.\nПопрікати українців тим, що в серпні 1991-го вони не влаштовували показових боїв за незалежність, не зводили декоративних барикад і не створювали потішних легіонів, мабуть, нерозумно. Так само як докоряти братам Кличкам за надмірну розважливість після чергової переконливої перемоги.\n1991-го ми виграли свій бій, бо змогли його уникнути. Це в Білокам’яній Єльцин гарцював на танку, Ростропович дрімав у «Білому домі» з автоматом у руках, а неприкаяні БМП путчистів без пуття сновигали московськими проспектами. Це в них був путч. А в нас, якщо хтось забув, — були жнива. Саме про них у зверненні до населення говорив Кравчук, тоді як Янаєв закликав до наведення ладу, а Єльцин — до захисту демократії. У нас не було героїв. І не було жертв. Ні тоді, ні потім. Якщо в нас була нагода уникнути крові, ми такої нагоди не втрачали. Про що б не йшлося — про Крим, Тузлу чи Майдан (тьфу-тьфу, щоб не наврочити)...\nУ пронизливому фільмі «Вітер, що гойдає верес», який оповідає про трагічні події громадянської війни в Ірландії, є драматичний епізод. Головному героєві від імені керівництва ІРА наказано розстріляти підозрюваного у зраді підлітка, якого він знав ще з дитинства, з яким ділив дах і стіл. Перед виконанням страшного вироку кат мимоволі промовляє: «Сподіваюся, Ірландія, за яку ми боремося, варта цього...»\nМожливо, ми не знаємо, чого для кожного з нас варта Україна, бо ми за неї не боролися? Невже мають рацію ті, хто каже, що лише пролита кров мала розбудити в нас поклик крові? Адже, усвідомлюючи, з якої країни ми втікаємо, ми так і не зрозуміли, в яку країну прагнемо. І в нас не виявилося нічого, здатного об’єднати. Розірвати нашу самотність у багатомільйонному натовпі...\nМи скептично ставимося до спроб Європи відстояти спільні цінності, наче забуваючи про те, що своїх цінностей ми ще не тільки не сформували, а й не сформулювали.\nЩо нас єднає? Конституція? Покалічена, осквернена, ніким не виконувана і всіма проклята?\nМова, яку дозволено ігнорувати, перекручувати, називати телячою й заперечувати сам факт її існування?\nГерб, що ось уже п’ятнадцять років чекає законодавчого затвердження?\nІсторія, яка так і не написана, але вже всіх пересварила?\nЦерква? Яка саме?\nМожливо, державний прапор? Що його заїжджий клоун може безкарно назвати «трусами Ющенка»?\nУ 1969 році публічна наруга сальвадорських футбольних уболівальників над державним прапором Гондурасу, по суті, спровокувала знамениту «футбольну війну», під час якої сторони використали авіацію, артилерію та бронетехніку і яку було припинено лише за посередництва ООН. Мирний договір дві держави уклали лише через десять років. Кажете, не ту країну назвали Гондурасом?\nУже не пригадаю, хто з академічних дослідників українського патріотизму розмірковував про атрофію загальнонаціонального й гіпертрофію особистого навіть у тих, хто щиро любить свою батьківщину. Про домінування хутора над країною. Про егоїстичний патріотизм. Дозволю собі ще раз нагадати читачеві вже пророчі слова Симона Петлюри, які неодноразово цитувалися: «Ми по черзі любимо Вітчизну, але ще ніколи не любили її разом, не горіли одним могутнім, спільним почуттям любові до неї. Кожен із нас часто для себе лише хоче придбати патент на патріотизм, але поки що ніхто з нас не має його окремо, а чи маємо ми його всі разом?»\nМи занадто довго ховалися в собі. Можливо, настав час із себе вийти? Хоча б для того, аби нарешті побачити й почути одне одного. І спільно відповістити на давнє запитання Леоніда Кучми — що будуватимемо?\nУ нашій історії вже була серйозна заявка на єднання. Об’яснима, але від того не менш незбагненна. Проте ми чомусь засоромилися свого пориву семирічної давності, такого незвичного для «конформістів» та «патерналістів». І чи тільки лукаві політики винні в нашому розчаруванні, чи тільки вони, роздрібні торговці нашими надіями й гуртові покупці наших голосів? Чи, можливо, наш содвічний страх втратити мале, але своє? Наше невір’я у знаходження великого й спільного?\nМи втратили занадто багато часу. І нам ще є що рятувати. І є кого. Самих себе — від самотності.\nСергій Рахманін «Дзеркало тижня. Україна» №29


Незручно називати таких «лідерами» — екс-прем'єр про Порошенка і Гройсмана | ГОЛОС ПРАВДИ (EU)\nЗа словами екс-прем'єра Миколи Азарова, Порошенко, Гройсман, Парубій, Тимошенко, Ляшко, Садової – всі разом взяті, вони за всіма соціологічними дослідженнями, можуть розраховувати (8,5%+7,6%+6,5%+5,8%+0,7%=29,1%) на голоси менш як однієї третини українців. Про це повідомляють журналісти видання «Голос Правди» з посиланням на заяву політика на своїй сторінці в соцмережі Facebook.\nЧитайте також: Влада зобов'язана підняти зарплати і пенсії\nТак чи мають вони право говорити від імені українського народу і представляти його інтереси, задається питанням політик.\n«Вони прийшли до влади на крові і обмані. Вони не зробили для країни нічого доброго. Вони принесли країні горе і страждання, втрату регіонів, десятки тисяч смертей і поламаних доль. Вони зруйнували економіку. Так яке вони мають право називати себе українською владою? Вони вороги українського народу. Жоден зовнішній ворог не заподіяв Україні такої шкоди, як ця самозванна влада», — відказує Азаров.


Зразок укладання договору про отримання в борг грошей фізичними особами - kormashovphoto.ru\nЗРАЗОК УКЛАДАННЯ ДОГОВОРУ ПРО ОТРИМАННЯ В БОРГ ГРОШЕЙ ФІЗИЧНИМИ ОСОБАМИ\nзразок укладання договору про отримання в борг грошей фізичними особами - 19 бер. 2003. Порядок отримання дозволу на врахування залучених коштів на умовах. залучати незабезпечені кошти юридичних і фізичних осіб як резидентів, так. як шляхом укладення прямих договорів між банком-боржником та. на умовах субординованого боргу від однієї особи в сумі більше ніж 2.\n15 квіт. 2013. Чи можна повернути борг по розписці коли нема договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або. Дату її складання, тобто дату отримання позики Вашим. Реєстрація фізичної особи-підприємця у Львові (реєстрація ФОП Львів); адвокат Львів, поділ майна Львів. 18 лис. 2015. Грошей ніколи не буває забагато, навпаки, їх досить часто не вистачає навіть. Під час укладення договору позики сторони — підприємство та. що він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує. що, по- перше, отримання підприємством доходу у вигляді процентів від. Договір позики зразок 22 січ. 2013. Фізична особа як суб'єкт цивільно-правових відносин. 2. Зразок позовної заяви про визнання недійсною угоди, укладеної неповнолітнім. Зразок розписки про отримання грошей за договором позики, укладеного в письмовій формі. Зразок заміни боргу за договором позики (новація боргу). Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 1 Публічна пропозиція ПАТ „Альфа-Банк” на укладання Договору.\n15 квіт. 2013. Чи можна повернути борг по розписці коли нема договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або. Дату її складання, тобто дату отримання позики Вашим. Реєстрація фізичної особи-підприємця у Львові (реєстрація ФОП Львів); адвокат Львів, поділ майна Львів. Договір позики 1 Публічна пропозиція ПАТ „Альфа-Банк” на укладання Договору. Розписка - це документ, що засвідчує отримання чого-небудь. укладення договору позики та його умов, який посвідчує передання йому. Нотаріус може посвідчити підпис позичальника, але на факт дачі грошей у борг це жодним чином не впливає. Нижче пропонуємо кілька зразків написання розписки. Фізична особа має право укласти договір банківського вкладу (зробити вклад). Банк стає учасником Фонду в день отримання ним банківської ліцензії. Як грамотно позичати, щоб не стати ошуканим кредитором. Згідно з Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21. 08. 2012 N. про систему гарантування вкладів фізичних осіб Ви можете отримати. через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів. Рекомендована форма заяви розміщена на сайті http://www. fg. gov. ua/ depositors/examples/. «Розкрий та застосуй тонкощі договору позики грошей!» КРЕДИТ. ПОЗИКА. БАНКІВСЬКИЙ ВКЛАД 1 Публічна пропозиція ПАТ „Альфа-Банк” на укладання Договору. Відповіді на найбільш поширені питання вкладників — ФГВФО 25 вер. 2015. Проценти по розписці, розписка про отримання коштів. ситуацію, коли одна фізична особа надає кошти (позику) іншій фізичній особі. сплати проценти за користування грошима, передбачені статтею 1048. своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого. Договір позики зразок Як грамотно позичати, щоб не стати ошуканим кредитором. Виплата процентів по договору позики, укладеного між. Оновлення судової практики є постійним процесом. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Відповіді на найбільш поширені питання вкладників — ФГВФО 1 Публічна пропозиція ПАТ „Альфа-Банк” на укладання Договору.\nформа № 7-травматизм скачать бланк


Туристи вважають США самою негостинною країною світу | Українська правда\nТуристи вважають США самою негостинною країною світу\nЕкономічна Правда — Вівторок, 21 листопада 2006, 20:35\nСША визнана самою недружелюбною країною для іноземних туристів. До таких висновків прийшли ініціатори опитування організації Discover America Partnership.\nУ ході дослідження було опитано більше 2000 чоловік, серед яких були туристи й люди, які часто роблять ділові поїздки, передає Ліга.\nЗа інформацією Agence France-Presse, Discover America Partnership, що працює в індустрії туризму й організації ділових поїздок, попросила респондентів оцінити ступінь гостинності 16 країн Європи, Азії та Центральної і Південної Америки стосовно США.\nТак, велика кількість учасників опитування (54%) відзначили жорсткі імміграційні вимоги, які пред'являє США, а також сильну волокиту при одержанні американської візи.\nЗа ступенем простоти збору необхідних документів й одержання візи респонденти оцінили США нижче країн Африки та Близького Сходу.\nТакож дві третини опитаних зізналися, що, проходячи в США прикордонний і митний контроль, бояться бути затриманими через яку-небудь помилку в документах.\nАле варто також відзначити, що ті респонденти, які вже побували на території США міняють свою думку в кращий бік. За результатами опитування виходить, що ті, хто раніше побував у Штатах, вище оцінили дружелюбність і гостинність цієї країни, ніж ті, хто в Америці ще не був.\nЗа словами представників Discover America Partnership, результати даного дослідження пояснюють, чому ж за останні 5 років число іноземних туристів, які щорічно приїжджають у США, скоротилося на 17%, а число іноземців, які відвідують Америку з діловими цілями, тільки за останній рік знизилося на 10%.


САУНА кабіни кабіни Європи | BadeBOTTI.CH – Швейцарський вихідне з 2004\nВи будете отримувати наші сауна кабіни та реєстрації кабіни в різні розміри і планування.\nСпочатку виберіть розмір та дизайн. тип опалення (Електричні- або дерева, Опалення) а також параметри ( Вікно, Двері типу, Спинка, Аксесуари) і зовнішніх фарби.\nПОРАДА: Виберіть нашу комбіновану хатину сауна-гриль. Передньої сидіти і гриль їжу – задні затишна сауна – Оздоровчий чистого !\nSaunaHütte сауна кабіна WellnessFAS\n(1,664 Відвідувачі мають дивився на це повідомлення)


Стало відомо, яку рибну консерву в Україні підробляють найбільше – AgroNews\nСтало відомо, яку рибну консерву в Україні підробляють найбільше\nКілька в томаті – легенда для цілого покоління, паличка-виручалочка для студентів, важливий елемент пісного меню, та й просто донедавна смачний продукт. Хоча рибні консерви, які сьогодні представлені на полицях, відмовляються куштувати навіть технологи. Про це повідомляє ТСН, пише agronews.ua.\n“Це зовсім не відповідає жодному стандарту! Не хочу куштувати. Я гадаю, що таке куштувати небезпечно”, – вказує студент 4-го курсу КНТЕУ Павло Бацюра. Хлопець зауважує: уся риба втратила форму, а тушки не тримаються купи.\n“Якась фальсифікована… і вона, напевно, довго зберігалася, перед тим як попасти в консерву. (…) це може спричиняти отруєння”, – зауважує експертка Сидоренко.\nУ кількох банках кілька була цілою: з головою і з нутрощами.\nВиробники з півдня України розповіли, що обсмажена і розібрана кілька зникла з українських полиць через високу вартість. “Ми робимо і смажену, але на Америку, на Ізраїль… Вона дорожча, масло дороге”, – пояснюють фахівці.\n“Але що краще: купити дешевше, щоб викинути підробку, чи дорожче, але точно смачне? Поки навіть такого вибору немає. Лише сміття, закатане в банки. Тінь забутого бренду”, – каже журналіст Костянтин Грубич.\nТеги: кілька, консерви, риба\nTags: кілька, консерви, риба


Ексзаступника начальника МВС поновили на посаді – раніше він був засуджений за розгін Майдану - новини ZIKUA.TV\nНовини » Суспільство середа, 25 серпня, 2021, 14:46 Читать эту новость на русском\nЕксзаступника начальника МВС, засудженого за розгін Майдану, поновили на посаді\nЕкс-заступник начальника МВС Едуард Гребенюк РБК-Україна\nТакож він був звільнений з органів і потрапив до реєстру люстрованих осіб\nОкружний адміністративний суд Києва поновив на посаді ексзаступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області Едуарда Гребенюка, який був засуджений до трьох років в'язниці за розгін наметового містечка активістів Євромайдану. Про це повідомив "РБК-Україна", посилаючись на рішення суду.\nВідомо, що Гребенюк під час Євромайдану був заступником начальника ГУ МВС - начальником міліції громадської безпеки в Чернігівській області, а з 8 травня по 27 жовтня 2014 року обіймав аналогічну посаду в Одеській області.\n"У лютому 2018 року було постановлено, що Гребенюк безпосередньо причетний до силового розгону 25 листопада 2013 року наметового містечка активістів Євромайдану в Чернігові", - зазначив Верховний Суд України.\nЯк результат, полковник міліції був засуджений до трьох років в'язниці умовно за ст. 340 Кримінального кодексу (незаконне перешкоджання проведенню мітингів і зборів).\nОкрім цього, він був звільнений з органів внутрішніх справ і потрапив до реєстру люстрованих осіб.\nНовини за темою: Вітренко просить ОАСК скасувати припис НАЗК щодо його контракту\nНаразі Гребенюк оскаржив це в суді, а ОАСК став на його бік і скасував люстрацію ексчиновника. На думку адмінсуду, він не сприяв узурпації влади Януковичем і не порушував права і свободи громадян. Відповідно, звільнений з МВС він був незаконно.\nТакож ОАСК постановив невідкладно відновити полковника Гребенюка на посаді, виплатити йому 680 тис. гривень за вимушений прогул і видалити відомості про нього з реєстру люстрованих осіб.\nНовини за темою: ОАСК почав розглядати позов репера Моргенштерна щодо заборони в'їзду в Україну\nЯк повідомлялося раніше, комітет Верховної Ради з питань правової політики рекомендував включити до порядку денного сесії парламенту президентський законопроєкт про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва. За це рішення проголосували 10 членів комітету, троє висловилися проти, один утримався.\n#поновлення на посаді


30 Жовтень 2020, 13:07\nКонфлікт між Туреччиною та Францією посилюється. Релігійні питання вийшли на перший план\nНапруга між Францією та Туреччиною щодня лише зростає. На перший погляд може здатися, що конфлікт почався через карикатури та різкі висловлювання президентів. Проте справа, швидше, у протистоянні світоглядів і цивілізацій. І в тому, як співіснувати мирно, якщо ви дуже різні.\nФранція стривожена, посилює охорону шкіл і культових споруд. Вулиці патрулюватимуть від 3 до 7 тисяч військових. Після скоєного в Ніцці теракту 29 жовтня вся країна мобілізувалась. Тоді житель Тунісу скоїв напад біля місцевої церкви: троє загинули, ще кілька отримали поранення. Він вигукував «Аллах акбар», що у перекладі з арабської означає «Господь великий». Прибув до Франції потайки в середині жовтня, його мотиви поки не повідомляються. Злочин розслідують як теракт.\nМер Ніцци Крістіан Естрозі описав напад як «ісламо-фашистську атаку». Президент Емманюель Макрон розцінив його як терор у відповідь на французькі цінності і свободу. І пообіцяв боротись за мир, адже це лише один із нещодавніх терактів.\nНезабаром після нападу в Ніцці поліцейські застрелили чоловіка, який погрожував перехожим вогнепальною зброєю в іншому французькому місті Монфаве, повідомляє Reuters з посиланням на французьку поліцію. Радіостанція Europe 1 повідомила, що він також кричав «Аллах акбар».\nУ Саудівській Аравії напали з ножем на охоронця французької дипломатичної установи. Чоловіку вдалося вижити.\nТа найбільш резонансним стало вбивство 16 жовтня французького шкільного вчителя історії Самюеля Паті, який показував карикатури на шанованого в ісламі пророка Магомета. Справа відбувалась під час уроку громадянської освіти в 4 і 5 класах. Паті спершу попередив, щоб із класу вийшли ті, кого це може образити. Проте відео заняття потрапило в мережу йі обурило багатьох. Згодом після уроків на нього вже чекав убивця. Самюелю Паті відтяли голову ножем під вигуки «Аллах акбар», які чули перехожі.\nСхід проти Заходу, традиції проти свободи\nТоді тисячі французів вийшли на вулиці. Макрон теж висловився, і досить категорично. Він назвав загиблого викладача «тихим героєм», а сам напад – «ісламістським терактом».\nМакрон додав, що іслам перебуває в стані кризи, і закликав до захисту світських цінностей Французької республіки від радикального ісламу.\nЄвропа висловлювала співчуття Франції. А от ісламський світ лютував через дії вчителя і слова Макрона. Іран, Саудівська Аравія, Чеченська республіка РФ, Туреччина: позиція Франції неприпустима, лунали їх заяви. Ісламісти здійснили атаки на десятки французьких сайтів. Так Макрон перетворився на ворога багатомільйонної спільноти, об’єднаної вірою і традиціями.\nНайактивніше критикував Макрона президент Туреччини Реджеп Ердоган. Він звинуватив французького колегу в розпалюванні антиісламської ненависті в Європі. А ще порадив йому «обстежитися щодо психічного стану» і «пролікувати психіку». У відповідь на це Франція вперше за період сучасної історії відкликала посла з Туреччини.\nЄвропа теж відреагувала: Німеччина, Нідерланди, Австрія, Італія, Данія, Литва, Греція та інші країни засудила заяви Ердогана. У відповідь Туреччина порадила Євросоюзу докладати більше зусиль для боротьби з «ісламофобією».\n«У західних країнах стає все важче бути мусульманином і вести ісламський спосіб життя» , – сказав президент Туреччини.\nРеджеп Ердоган пішов навіть далі і закликав 83-мільйонний турецький народ бойкотувати французькі бренди. За даними статистичного інституту Туреччини, Франція входить в десятку найбільших імпортерів товарів і сьомим за величиною ринком для експорту турецьких товарів. Це призвело до зниження курсу ліри.\nЧи те, що робить Макрон гірше, ніж помістити в табори 3 мільйони уйгурів, які сповідують іслам? Чи, може, щоб виступати проти Франції треба менше сміливості, ніж проти Китаю?\nНизка інших мусульманських країн підтримали бойкот. У ЄС же заявили: турецький бойкот лише відстрочує переговори Брюсселю з Анкарою про надання членства.\n«Досі чекаю, коли Туреччина, Катар, Кувейт або Пакистан оголосять бойкот китайським товарам. Чи те, що робить Макрон, на їхню думку, гірше, ніж помістити в табори 3 мільйони уйгурів, які сповідують іслам? Чи, може, щоб виступати проти Франції треба менше сміливості, ніж проти Китаю і геноциду?» – написав у твіттері французький журналіст і документаліст Рафаель Глюксман.\nНа тлі цієї і так напруженої ситуації – нова карикатура в Charlie Hebdo. Французький журнал 28 жовтня зобразив президента Туреччини в самій лише майці та спідньому. Однією рукою карикатурний Ердоган тримає напій, а іншою підіймає поділ жінці в ісламському вбранні і вигукує: «Ох, Пророк!» Підпис до карикатури є таким: «Ердоган у приватному житті дуже грайливий».\nТуреччина відреагувала миттєво: це виходить «далеко за межі свободи слова». Проти журналу готують позов, а прокуратура Анкари відкрила провадження.\nПроте Франція не відступає від своїх переконань, попри лютування Ердогана. Макрон заявив, що не планує диктувати незалежним медіа що малювати.\nЩо стоїть за конфліктом\nКарикатури, гострі висловлювання, образи особистості і релігійних переконань –це причини конфлікту, які лежать на поверхні. Проте напруга між Макроном та Ердоганом визрівала і в інших питаннях.\nМакрон ще в лютому заявив, що Франція хоче взяти під контроль вплив, який мають інші держави на французьких мусульман.\n«Наразі у нас у Франції є триста іноземних імамів», – сказав Макрон, і додав, що з них 150 – турецькі, 120 алжирські і 30 марокканські.\nЙдеться про приїжджих духовних наставників, які керують молитвою в мечеті і очолюють духовну громаду. І вплив в цьому питанні Туреччини, судячи з цифр, значний. Тоді в лютому Макрон анонсував поступову відмову від такої практики –упродовж чотирьох років. Природньо, Ердогану це не сподобалось.\nА потім ще конфілкт позицій під час загострення в Нагірному Карабасі. Франція закликала Туреччину «не підливати масла в вогонь». І заявляла про докази, що Туреччина переправляє через свою територію сирійських бойовиків в Азербайджан.\nТа схоже, що конфлікт Ердогана-Макрона є, певним чином, навіть вигідним для обох сторін у політичному сенсі. Туреччина конфронтує з більшістю країн, що лежать уздовж її кордонів, пише Bloomberg.\nРеджеп Ердоган пройшов різні етапи відносин із Євросоюзом. Спершу дуже прагнув долучити країну до переліку країн-членів. Потім заявляв, що Туреччина вже не потребує членства. Далі знову ініціював переговори про вступ, підкреслюючи потужність Туреччини і її місце в європейській компанії.\nЗалежно від цього змінювалась і його риторика про європейців, спрямована на внутрішню аудиторію. Зараз же Ердоган отримав в обличчі Франції зовнішнього ворога, на тлі протистоянні з яким зможе гуртувати турків під потрібними йому гаслами.\nОкрім того в цьому конфлікті Ердоган проявляє себе й на світовому рівні. Він захищає іслам та його цінності. А за цим стоїться величезна спільнота і багато впливових країн світу, з якими краще якщо не дружити, то мати в союзниках.\nЕмманюель Макрон же, відстоюючи свободу слова, показує себе як відданого демократії президента. ЄС запевнив його у підтримці, а французи згуртувались у протистоянні тероризму.


Пошук - Тег - 225/45 R16\nНа складі Артикул: KNG2004365095\nThule / König CB-12 095 ланцюги протиковзання для легкових автомобілів. Опис Thule / König CB-12 095. Ланцюги протиковзання Thule / König CB-12 є однією з кращих моделей за співвідношенням ціна/якість. Калібр 12мм та ромбоподібний рисунок лан..\nThule / König CB-7 095 ланцюги протиковзання для легкових автомобілів. Опис Ланцюги протиковзання Thule / König CB-7 є однією з кращих моделей за співвідношенням ціна/якість. Калібр 7 мм та ромбоподібний рисунок ланок ланцюга забезпечують ком..\nНа складі Артикул: KNG2004305095\nThule / König CD-9 095 ланцюги протиковзання для легкових автомобілів. Опис ланцюгів Thule / König CD-9 095. Ланцюги протиковзання Thule / König CD-9 є однією з кращих моделей за співвідношенням ціна/якість. Калібр 9мм та ромбоподібний рисуно..\nНа складі Артикул: KÖ-CG9-095\nThule / König CG-9 095 ланцюги протиковзання для легкових автомобілів. Опис ланцюгів Thule / König CG-9 095. Ланцюги протиковзання Thule / König CG-9 є однією з кращих моделей за співвідношенням ціна/якість. 9-ти міліметровий калібр та ромбоп..\nThule / König CK-7 085\nНа складі Артикул: TH CK-7 085\nTHULE CK-7 085 ланцюги протиковзання для автомобілів з малим простором колісної арки. Опис THULE CK-7 085: Ланцюги протиковзання THULE CK-7 085 - самі тонкі ланцюги протиковзання. THULE CK-7 085 насамперед розроблено для автомобілів з малим п..\nНа складі Артикул: TH CK-7 095\nTHULE CK-7 095 ланцюги протиковзання для автомобілів з малим простором колісної арки. Опис THULE CK-7 095: Ланцюги протиковзання THULE CK-7 095 - самі тонкі ланцюги протиковзання. THULE CK-7 095 насамперед розроблено для автомобілів з малим п..\nНаведені ціни без врахування знижки. Знайдено товарів з 1 по 16 із 41 (всього сторінок - 3)


Євробачення-2021: стало відомо, які країни візьмуть участь у конкурсі\n38 минут тому\nГоловна/НОВИНИ/СВІТ/Євробачення-2021: стало відомо, які країни візьмуть участь у конкурсі\n27.10.2020 12 Перегляди\nУ міжнародному музичному пісенному конкурсі Євробачення-2021 візьме участь 41 країна. Фінал відбудеться 22 травня, повідомляють організатори заходу.\n«Мовники 41 країни візьмуть участь у музичному конкурсі Євробачення, яке пройде в наступному році», — сказано в повідомленні. У скасованому конкурсі 2020 року також ще планували змагатися представники 41 країни.\nТак, зокрема, у конкурсі візьмуть участь Україна, Великобританія, Іспанія, Італія, Кіпр, Чехія, Мальта, Росія, Австралія, Норвегія, Греція, Австрія, Франція, Німеччина, Вірменія, Азербайджан, Молдова та інші.\nНагадаємо, що Євробачення-2020 мало відбутися в нідерландському місті Роттердам, але через пандемію коронавірусу шоу було скасовано.\nУ 2021 році організатори конкурсу планують провести три живих шоу для аудиторії приблизно в 180 мільйонів осіб. «Для досягнення цієї мети ми працюємо над розширеним протоколом, який дозволить гарантувати безпеку здоров’я співробітників, учасників, преси і гостей конкурсу настільки, скільки це можливо», — підкреслили в прес-службі.\nРішення про те, за яким саме варіантом проходитиме Євробачення (звичайний формат, з обмеженнями чи для окремих країн-учасниць в онлайн-форматі), приймуть на початку наступного року.\nНагадаємо, у вересні були представлені чотири сценарії проведення Євробачення-2021.\nДитяче Євробачення-2020 відбудеться дистанційно 29 листопада. Представником від України на Дитячому Євробаченні-2020 стане Олександр Балабанов із піснею «Відкривай».\nПопередня У Києві на хабарі затримали прокурора і поліцейського\nНаступна ЗМІ: Кличко виграв вибори у Києві\nОдин раз платиш — живеш рік: готель на райському курорті подарував неймовірний шанс, такого навіть у фільмах не побачиш


АгроЕкспедиція Соя 2016. День 1: Київщина: Інтерагро Сквира та Агробізнес — SuperAgronom.com\nГоловна•Блоги•АгроЕкспедиція Соя 2016. День 1: Київщина: Інтерагро Сквира та Агробізнес\nАгроЕкспедиція Соя 2016. День 1: Київщина: Інтерагро Сквира та Агробізнес\n23 серпня 2016, 10:48 АгроЕкспедиція 5. Соя 2016\nДень 1: Київщина\nДебют АгроЕкспедиції «Соя» припав на Київську область, де ми і спробували дізнатися, як вирощують та що очікують від цієї культури місцеві фермери.\nEкспертну допомогу нам надавали наші партнери з Науково-дослідного інституту сої, компанії Bayer, Väderstad та ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».\nПершим підприємством стало «Інтерагро Сквира» у Сквирському районі, де нас у полях вже чекав головний агроном Віталій Теличко. Разом з нашими експертами ми оглянули ділянки розмноження сої та товарні посіви.\nГосподарство, що засновувалось у 1992 році як україно-німецьке, зараз має в обробітку понад 1 тис. га землі. З них під соєю — 350 га. У сівозміні присутні озима пшениця, озимий рапс, соняшник та кукурудза.\nРік знову не «соєвий»?\nУ «Інтерагро Сквирі» займаються насінництвом з 2004 року і вірять: українському насінництву — бути! Цьогоріч насінневих посівів тут майже 70%, тобто більше 230 га.\n«Раніше ми співпрацювали з двома інститутами — Інститутом землеробства НААН в Чабанах і Вінницьким Інститутом кормів. Але сорти останнього показали себе слабшими, тому у насінництві вирішили зупинитися на співпраці з Інститутом землеробства. Він надає нам розсадник розмноження першого року, ми отримуємо розсадник другого року, потім супереліту та еліту. Цього року ми вже переуклали договір по репродукції та взяли ще один ультраранньостиглий сорт (75-80 днів). У цьому є своя логіка — збирати урожай в пік ціни на сою», — говорить Віталій Теличко.\nМи оглянули насіннєві посіви українських сортів Вільшанка і Ворскла. На полі з сортом Вільшанка соя на стадії дозрівання, побуріння листків на 50-60%. Маса тисячі насінин цього сорту — 240-250 г.\nБіологчна урожайність, яку ми взялися визначати разом з агрономом, склала 2,4–2,7 т/га. На полі з сортом Ворскла абортивність квіток склала близько 60%. На багатьох рослинах зав'язі з'явилися, але не наповнилися.\n«Рік цей непростий і не зовсім «соєвий». Весна була дощовою і холодною. Ми сіяли сою з 25 квітня до 8 травня. Ранні посіви зійшли раніше. Вони болісно перенесли весну, так як температура знизилась до +3 +5 град. Наслідок такої нестачі тепла — нерівномірні сходи»,— пояснює головний агроном.\nСоєва технологія для японців\nЦікаво, що підприємство свого часу проводило експерименти з міжряддям: сою сіяли з міжряддям у 15 см, 35 см, 45 см і навіть 70 см. З останнім проводили випробування на прохання японців, яких цікавив сорт Анжеліка.\nЗакордонні замовники просили органічну сою, без внесення міндобрив і пестицидів, з високим вмістом протеїну для збуту у свої ресторани. Але вирощування з міжряддям 70 см виявилося неефективним — з бур'янами боротися було важко. Тож на цьому експерименти закінчилися.\nЩодо ЗЗР: на частині посівів вносився грунтовий гербіцид, який після дощів промився. На полі з сортом Вільшанка проти дводольних бур'янів використовували препарати Bayer Галаксі Ультра у нормі 2 л/га і проти злакових – Ачіба також 2 л/га.\nІз фунгіцидів використовували Коронет 0,6 л/га у фазі бутонізації і другий раз у фазі цвітіння 0,8 л/га.\nІнсектицидом на полях Інтерагро Сквира цьогоріч не працювали — не було потреби. Хоча в цілому по регіону на деяких полях були проблеми з вогнівкою та кліщем.\nУ підприємстві на типових чорноземах з Рh 5,5/5,8 та вмістом гумусу 2,5-3%, збирають на круг 2,5 га сої. Рекордним був врожай 2005-го року — 4,2 т/га.\nЗбирати сою у господарстві почнуть через 10 днів. Наприклад, сорт Легенда з періодом вегетації 80-85 днів, за словами головного агронома, можна збирати хоч сьогодні. Але дозрівання проходить не зовсім рівномірно, а десикацію тут не проводять.\n«У цьому році з дозріванням взагалі караул. Ви бачите, що деякі листки залишилися. Такого не повинно бути, рослина має скинути листя. Це не нормальне фізіологічне дозрівання. Але в цьому році соя просто підгоріла», — говорить Віталій Теличко.\nЗа кількістю опадів в регіоні, в основному у вигляді снігу і весняних дощів, від 1 січня до сьогоднішнього дня випало 380 мм. У червні-липні дощів практично не було, а в серпні було надто мало.\nПоговорили ми з паном Віталієм і про іншу «погоду» — економічну.\n«Якщо говорити про витрати на гектар, то велику роль відіграли ЗЗР: у порівнянні з 2014 р. зміни істотні. Якщо взяти насіннєві посіви сої, то витрати на гектар цього року склали 12-15 тис. грн. Це ми порахували обмолот, очищення і т.д. Минулого року було 10-12 тис. грн. На товарні посіви витрати становлять близько 10 тис. грн»,— підраховує агроном.\nРентабельність вирощування сої для підприємства на разі становить 60-70%. Хоча керівництво ціновою політикою протягом останніх двох років не надто задоволене.\nЗбувають сою «Інтерагро Сквира» в основному зернотрейдерам. Мають і клієнтів, які беруть продукцію на переробку, та які надають перевагу повножировій сої та сої на комбікорми. В останні роки краще беруть першу репродукцію завдяки «прийнятним цінам».\nНаступним на нашому шляху було підприємство «Агробізнес» Кагарлицького району. Земельний банк господарства налічує близько 3 тис. га землі. Основними напрямками в діяльності є вирощування овочів та зернових культур. Тут ми мали можливість оцінити не лише посіви сої, а і на власні очі побачити, як збирають перший урожай моркви.\nЛевову частку в сівозміні господарства займає гречка — 700 га цього року. Але знаходиться місце і для сої. На 300 га вирощують українську Ворсклу, канадський Медісон і сербські Бугу та Луну.\n«Агробізнес» має статус насінневого господарства з 2006 року. Крім вищеперерахованих, під насінневими посівами знаходяться також озима пшениця, ярий ячмінь, горох. Кукурудзу вирощують тільки товарну.\nНа території підприємства знаходяться товарний цех, овочесховище на 1,5 тис. т, сушарка на 550 т, лінія з доочистки насіння та сертифікована лабораторія.\nЗустрівшись з головним агрономом підприємста Олександром Вахнієм не гаємо часу і приступаємо до огляду посівів сої. Доки їдемо розпитуємо, як пройшли жнива. Озимої пшениці у господарстві отримали 6,2 т/га. Вже встигли зібрати і гречку, отримавши 2 т/га. Попутно агроном жаліється на шквальний буревій у кінці червня, який знищив 200 га кукурудзи.\nНа обох полях сої, які ми оглянули, у господарстві посіяні пізньостиглі сорти. Помітили, що верхні боби значно недорозвинуті, на одній рослині нарахували до 27 штук. На першому полі 20 квітня було посіяно пізній Медісон. Відбулася абортація бобів на 10-15 см. Опадів явно не вистачило для повноцінного розвитку посівів і продовження вегетаційного періоду. Хоча у 2016-му опадів випало більше, ніж в попередньому році приблизно на 100–480 мм.\nМісцями помітили лободу, проте кількість її не критична. В цілому, поле чисте, рослини здорові, триває процес наливу. Рослина вегетуватиме не менше місяця. Очікування агронома — 1,5-2,0 т/га. Первинною проблемою, такого низького врожаю, агроном бачить у невдало підібраному сорті для свого регіону.\nТакож помітили на листках характерні білі плями — ознаки пероноспорозу. Головний агроном каже, що з цією проблемою зіштовхнулися лише цього року.\nПопередником під сою в господарстві завжди виступає кукурудза. Сіяли культуру 20 квітня з нормою висіву 600 тис./га. З добрив вносили сульфату амонію 100 кг/га і нітроамофоски 100 кг/га. Міжряддя — 25 см.\nПо ЗЗР: раніше працювали грунтовим гербіцидом Гезагард плюс страхові гербіциди Базагран і Хармоні. Цього року, як і минулого, на підприємстві зробили ставку на препарат Хармоні Класик, хоча дощі завадили в повній мірі йому спрацювати, тому довелося доповнювати основний гербіцид «Базаграном». Десикацию на полях підприємства проводять частково — оприскувачем.\nФунгіцидну обробку проводили препаратом Коронет 0,8 л/га, також застосовували грамініцид Ачіба у нормі 1,5 л/га та інсектицид Децис по вегетації.\nНа підприємстві розраховують на врожайність сої в межах 2,5 т/га. У попередні роки, сорти української селекції сої Ворскла дали по 2,3 т/га, а Медісон канадської селекції — 1,7 т/га. Максимальної врожайності досягли з сортами Сузір'я (2,8 т/га) і Черемош (2,9 т/га).\nЗа словами агронома, витрати на гектар цього року зросли. У середньому підприємство витрачає зараз 14 тис. грн/га. Назвати рентабельною сою аграрій також не зміг. На його думку, при середній ціні 8 тис. грн за тонну і врожаї 2 т/га про прибутковість сої поки не може бути й мови.\n«Вважаю, що озвучені цьогорічні витрати на вирощування сої в двох господарствах наближені до середньостатистичних витрат по регіону і тісно корелюють з очікуваним рівнем врожайності в першому господарстві. Щодо результатів господарства «Агробізнес», то тут виробничому менеджменту варто замислитися над комплексом оптимальніших технологічних рішень. Оскільки потенціал врожайності у даних природно-кліматичних умовах значно вищий, ніж вони очікують»,— підсумовує спеціаліст з агробізнесу ПАТ «Креді Агріколь Банк» Діна Сапич.\nКиїв побив температурний рекорд, який тримався 141 рік\nБактеріальний продукт NemaControl від компанії Simbiose підвищує врожайність сої вчетверо\nValent представляє новий гербіцид для сої Valor EZ\n5 агротехнічних прийомів, які допоможуть агроному отримати вищий урожай сої


Міноборони запланували 83 млрд при потребі у 143 млрд - Полторак | Новини України (UAZMI)\nМіноборони запланували 83 млрд при потребі у 143 млрд - Полторак\nЕкспрес 2017-12-06 16:22\nДля будівництва в Україні підземних залізобетонних сховищ боєприпасів потрібно близько 10 млрд грн.\nПро це заявив міністр оборони Степан Полторак в інтерв’ю, опублікованому на сайті МОУ.\n“Плануємо будівництво підземних залізобетонних сховищ. Навіть за існуючої системи охорони та оборони такий підхід гарантує надійне збереження цих 400 тис. тонн боєприпасів. Зокрема і у випадку відкритої збройної агресії та нанесення авіаударів по таких базах. Загалом, за нашими підрахунками, для цієї мети потрібно вишукати приблизно 10 мільярдів гривень”, - сказав він.\nЗа словами міністра, таку роботу неможливо зробити на один рік, тож розроблено цільову програму й обрано об'єкти для першочергового втручання.\nПолторак також наголосив, що наслідки вибухів у Балаклії та Калинівці не настільки катастрофічні. "По кожній надзвичайній події проведено комісійні перевірки, які виявили усі передумови, що призводять до таких ситуацій. Ми розібрались і притягнули до відповідальності винних посадових осіб. Зараз час змінювати саму філософію існування таких баз та арсеналів”, - зазначив Полторак.\nВін нагадав, що запланований бюджет Міноборони попередньо становить приблизно 83,3 млрд грн, а бюджетний запит МОУ був 143 млрд грн.\n“Звісно, можливості держави обмежені, але, вважаю, у нас є резерви. Навіть маючи таку суму, однак можна реально покращити стан справ в армії. Передусім, за рахунок раціонального використання державних коштів, прозорого проведення закупівель. Тобто, ми спершу забезпечимо нагальні напрямки, які стосуються боєздатності, спроможності виконувати бойові операції в районі АТО. У бюджеті-2018 більшість ресурсу закладаємо на розвиток, і вчасне його ухвалення нам дуже потрібне для правильного планування державного оборонного замовлення та закупівель на наступний рік”, - сказав очільник оборонного відомства.\n20:12 Хацкевич даремно "наїхав" на арбітра\n20:12 Суд дозволив Генпрокуратурі затримати й доставити у суд олігарха-втікача


Територіальний центр. Тут можуть працювати люди за велінням серця і совісті, інші не затримуються | Місто Вечірнє | Новини Володимира-Волинського\nОпубліковано admin нд, 11/05/2017 - 23:36\nЩоб мати уявлення про те, як насправді живеться цим людям, потрібно побачити все на власні очі. Із пересторогою переступаю поріг ошатного будинку з гарно облаштованою територією. І відразу відчуваю, що тут пахне хорошою оселею. До того ж тепло, чисто, гарне освітлення. Завідувачка Олена Козачук – молода й привітна, дозволяє усе роздивитися і поговорити з людьми. А їх тут перебуває на даний час 15 осіб - 11 жінок і четверо чоловіків. Із них шестеро лежачих. Люди розміщені по кімнатах таким чином, аби всім було комфортно. По троє, якщо самі себе обслуговують, і по двоє, а то й одному в залежності від стану і якщо потрібний гігієнічний догляд.


Коли міжнародне співтовариство почало бити на сполох з приводу загрозливої військової активності Росії, було зазначено, що Україна, схоже, реагує набагато спокійніше, ніж багато хто в США та європейських столицях. Це було абсолютно точне спостереження. Реакція України не свідчить про будь-які розбіжності щодо характеру небезпеки, яку репрезентують російські війська, зосереджені поблизу кордону. Навпаки, ми повністю погоджуємося з нашими західними партнерами.\nПорівняно спокійна реакція України на цю останню російську загрозу відображає довгостроковий характер конфлікту між нашими двома країнами. Вже майже вісім років минуло з того часу, як Росія вперше напала на Україну. З того часу російська агресія не припинялася і стала частиною повсякденного життя. Ми стали байдужими до безперервного потоку кремлівської дезінформації та звикли до спроб російського керівництва заперечувати право України на існування. Потрібно щось більше, ніж чергове нарощування військової присутності Росії, щоб нас шокувати.\nНіхто в Україні не недооцінює серйозності нинішньої ситуації, але ми вже багато років змушені жити з можливістю серйозної ескалації. Українці знають, що ми робитимемо, якщо зіштовхнемося з найгіршим сценарієм повномасштабного російського вторгнення. Ми боротимемося. Ми захищатимемо нашу землю. Єдина реальна невизначеність полягає в тому, чи Європа усвідомлює повною мірою, що повномасштабне вторгнення Росії в Україну означатиме для всього континенту.\nКрім свого ядерного арсеналу, Росія також легко перевершує Україну у військовій авіації, ракетних системах та військово-морській могутності. Російські ракети можуть завдати руйнівних збитків українським містам та селищам, а російські повітряно-десантні та морські сили можуть обійти українські війська та захопити територію.\nПроте будь-яка великомасштабна сухопутна кампанія проти України зрештою приречена на провал. Потужна російська армія, звичайно, може просуватися вперед, але російські війська не зможуть утримати жодну захоплену територію. Натомість окупована українська земля горітиме у них під ногами.\nАле на карту поставлено набагато більше, ніж доля незалежної України. Якщо напад Росії відбудеться, він спричинить хаос на всьому континенті та зруйнує відносну стабільність, до якої більшість європейців звикла після закінчення холодної війни. На карту поставлене майбутнє самої Європи, і воно вирішуватиметься в Україні.


«Бордель зі святами» : Інститут Нацпам’яті пропонує скасувати перен... - 5 канал\n16:45 , 17 жовтня 2021\nСвяткувати – на вихідні, у будні – працювати. В Україні хочуть скасувати практику додаткових вихідних, коли свята припадають на робочі. Проєкт закону з пропозиціями Інституту національної пам'яті вже пройшов громадське обговорення й нині на розгляді у Мінкульті. Хоча для релігійних свят пропонують зробити виняток. А як щодо Нового року чи 8 Березня? І про які свята взагалі рекомендують забути, подробиці дізнавалася журналістка "5 каналу".\nВідпочивати – не працювати. За рік в українців назбирується зо п'ять десятків свят. Якщо свято припадає, наприклад, на четвер, уряд може рекомендувати зробити вихідним днем і п'ятницю. Наприклад, у четвер – День захисника України. Тож відпочивають українці чотири дні поспіль – з 14 до 17 жовтня. Та наступної суботи – відпрацьовують за п'ятницю. Відмовитися від такої практики пропонують Інститут національної пам'яті і Міністерство культури. Там хочуть скасувати норму про додатковий вихідний, зокрема якщо окремі свята припадають на суботу або неділю. Наприклад, якщо Міжнародний день праці припадатиме на неділю, то понеділок, 2 травня буде робочим днем.\n"У нас зараз абсолютний бордель зі святами. Раніше всі вихідні переносились. Якщо наприклад державне свято День незалежності припадає на неділю,українці отримували плюс один вихідний. Знята норма про обов'язковість перенесення вихідного", – каже голова Інституту національної пам'яті Антон Дробович.\nВинятки – для релігійних свят: Різдво Христове за юліанським та григоріанським календарями, Великдень та Трійця, а також для Нового року. Тобто якщо ці дні припадають на суботу або неділю, наступний день після них залишається вихідним. Більшість українців, з якими ми поспілкувалися, зменшення неробочих днів підтримують.\n"Цю практику, я вважаю в Україні треба припиняти. 85% української економіки – це приватний сектор, а приватний власник він зажди більш раціонально формує робочий день", – наголошує економіст Андрій Новак.\nПеренесення вихідних днів прописане в статті 67 Закону про працю.\n"Чи правомірно це чи не правомірно? Законодавець може врегулювати трудові відносини, встановивши певні правила, внести зміни до статті 67 закону про працю. Як на мене це абсолютно доцільно правильно, тому що кожен вільний день, коли люди не працюють – це сотні мільйонів гривень збитків", – повідомив адвокат Юрій Бауман.\nВ Інституті нацпам'яті наголошують – попри фейки в мережі, ані Міжнародний жіночий день – 8 Березня, ані Міжнародний день праці – 1 травня ніхто не скасовуватиме.\n"Багато хто питає про 8 березня. В проєкті закону, який зараз на громадському обговоренні, це не робочий день. 9 травня – не робочий день", – додав Антон Дробович.\nНа захист 8 березня та травневих свят стали й нардепи.\n"Перше травня теж прекрасне свято. День солідарності трудящих. День праці. День коли починаються городи", – розповідає народний депутат від ОПЗЖ Юрій Павленко.\nНародна депутатка від "Слуги народу" Ірина Верещук запевняє: "Я думаю, що 8 Березня точно не підтримуватимуть, а те, що в нас є майовка, так і в Польщі є майовка".\n"Питання не в вихідних днях. Їх можна скасовувати, можна залишати. Ключова задача сьогодні і інституту, і напевно лідерів думок – змінити усвідомлення про що це", – підсумувала народна депутатка від "Європейської солідарності" Вікторія Сюмар.\nПрактика перенесення вихідних не поширена в більшості європейських країн. Наприклад, у Німеччині – дев'ять офіційних святкових днів на рік. З них 6 днів – це католицькі свята. Однак у федеративній республіці в кожному регіоні німці відпочивають різну кількість днів.\n"Якщо вихідний день припадає на робочий тиждень, то взагалі офіційно цей день не відпрацьовується у суботу, але це регулюється усе законом про працю і там є багато нюансів, залежить від того, яке це підприємство", – запевняє Максим Титарєв, який мешкає у Німеччині.\nУ Норвегії головне свято – День Конституції 17 травня. Він збігається з Днем незалежності. Найдовші вихідні норвежці мають на Великдень, каже Тетяна Бондаренко. Вона вчителька молодших класів в Осло, а ще голова української громади у східній частині Норвегії.\n"Пасха – це в них тижневі канікули, і в них прийнято відпочивати. Тобто якщо вам щось треба зробити на пасхальні свята, то ви нічого не зробите. Бо вся країна завмирає", – підсумовує голова української громади в Осло Тетяна Бондаренко.\nЧи переноситимуть вихідні дні й надалі в Мінкультури обіцяють розповісти незабаром. Тим часом з наступного року офіційно додається ще одне свято. 28 липня – День української державності. Про нього президент оголосив під час святкування Дня незалежності.\nГанна Рибалка, Олексій Іванченков "5 канал"\nДивіться також: Нові українські військові свята: хто та скільки займався їх створенням – "Таємниці війни"


Скарбничка методиста » Ділимось досвідом » Вивчаємо та впроваджуємо цікавий досвід роботи. (Фандрайзинг)\nВивчаємо та впроваджуємо цікавий досвід роботи\nФандрайзинг або де знайти кошти?\n(Нові джерела фінансування)\nОмська область Російської Федерації\n- Централізована бібліотечна система м. Тара.\nВ бібліотеках відбуваються стрімкі зміни. Їм стає все трудніше знаходити кошти для підтримки та розвитку книжкових фондів, а також ефективного надання інформаційних послуг. Підтримка сучасного рівня бібліотек та їхнього розвитку, який би дозволив гідно задовольняти потреби нової епохи – епохи електронних технологій, вимагають активізації зусиль по залученню нових джерел фінансових засобів.\nДля одержання грошей із нових джерел бібліотекарям необхідно принципово засвоїти інноваційні і навіть агресивні підходи. Адже, сьогодні, ріст та збереження бібліотек у їх сучасному вигляді стають без активного залучення коштів неможливими. В найближче десятиліття залучення позабюджетних коштів стане фактором, який визначатиме для багатьох бібліотек водорозділ між лідерами і відстаючими.\nПитання: «Фандрайзинг, або де знайти гроші?» або «Як виграти гроші?» повинні бути актуальні в діяльності будь-якої бібліотеки.\nОкремо розглядається бібліотечний фандрайзинг в роботі зі спонсорами, а також робота по фандрайзингу в умовах сільської бібліотеки.\nСамсонівська бібліотека пропонує свій досвід роботи:\n-\t«Із відходів – доходи», який передбачає:\nорганізацію різноманітних клубів, зокрема таких як: «Домовичок» (або «Майструємо своїми руками», в якому діти займаються декоративно-прикладною творчістю. Матеріалом для поробок слугують такі матеріали як: використана тара, коробочки, пінопласт, бумага та інше. Виготовлені сувеніри члени гуртків спочатку використовують в якості призів, подарунків для мам та батьків читачів-дітей до свят. Потім роблять спроби їхньої продажі. «Коники» і «клоуни» із ґудзиків пропонуються до брилків для ключів. Сувеніри продаються на свята: День (міста) села; Новий Рік, свято Миколая, тощо. Така торгівля стає традиційною. Виручені гроші витрачаються на покупку подарунків для першокласників, на придбання стрічок, клею, кольорового паперу, а також на передплату періодики. Завдяки дитячій допомозі бібліотека змогла виписати журнали, газети для користувачів-дітей.\nБібліотекарі беруть за робочий девіз: «Під лежачий камінь вода не тече». Пропонують роботу у сфері:\n«Платні послуги» зосередити для надання 14 видів послуг. Зокрема, це:\n-\tробота на комп’ютері;\n-\tроздруківка і т. ін.\nДохід від цих послуг іде на потреби бібліотеки. (Л. Н. Куликова, завідувачка Катерининським с/філіалом).\nТут практикуються розпродажі авторських сценаріїв односельцям і колегам із інших філіалів ЦБС на семінарах. Вони користуються великим попитом.\n-\t«Скарбничка» (благодійні внески). В бібліотеці стоїть сундучок для добровільних пожертв. Два рази в рік, коли робиться підписка, його відчиняють. З читачами-дітьми вирішують що на ці гроші краще передплатити.\n-\tПідписку оформляють щомісяця. Іноді домовляються з місцевими жителями і роблять колективну підписку. Це – взаємовигідне партнерство: поновлюється фонд, а бібліотека не втрачає читачів. Вони мають можливість полистати свої улюблені журнали і газети в бібліотеці. Зможуть зробити це і односельці та друзі. Лотерея – це одна форма фандрайзингу. Роблять її безпрограшною. На Дні села таку лотерею проводять по домовленості з підприємцями. Результат як завжди хороший.\nСпонсори. До спонсорів звертаються не часто. На їх гроші оформляються підписка періодичних видань. Підприємці допомагають бумагою для ксерокопій, картриджами – безкоштовним ремонтом принтера, тощо.\nПід час проведення Тижня дитячого читання призами може допомогти магазин; надає грошову допомогу сільський БК.\n- На щорічні зустрічі з ветеранами спонсори (приватні підприємці, або орендарі у сільській місцевості) виділяють призи – солодощі для чаювань тощо.\n- Директор дитячого будинку допомагає в обслуговуванні комп’ютерів, відправляючи до бібліотеки, при необхідності, свого програміста. Допомагають засклити вікна, ремонтувати і виготовляти нові швабри для миття підлоги, ремонтувати поламані меблі.\n- Будівельними матеріалами допомагають місцеві жителі;\n- скло, залізо для перекриття даху – будинок-інтернат.\n- дошки, заміна підлоги на абонементі – приватний підприємець;\n- РЕС – виділяє техніку для благоустрою території, електричні лампочки для світильників тощо.\nІнші види фандрайзингу:\n-\tРайонний відділ культури передав світильники – хоча не нові, але вони можуть пригодитися у будь-якій сільській бібліотеці.\n-\tДо виборів здають в оренду меблі (стільці і столи).\n-\tВирішують питання з використання навколо бібліотечної території. Знаходять односельців, яким потрібна трава для кроликів. Запрошують їх і вони систематично викошують або збирають траву своїм тваринам. Таким же чином позбавляються від кропиви, запрошуючи господарів домашніх птахів використовувати її в господарстві.\nСитуація недофінансування спонукає до залучення позабюджетних коштів. Бібліотеки намагаються донести до людей, які здатні впливати на ситуацію недофінансування, соціальну значимість бібліотеки. Спонукають, щоб жителі міста, мікрорайону, села ставали однодумцями, партнерами.\nЧому така допомога не доходить до вашої бібліотеки?\nТа тому, що про її проблему часто знає дуже вузьке коло людей, не спроможних часто за своїм фінансовим положенням надати вам необхідну підтримку.\nТому (радять колеги) необхідно ходити, розмовляти і добиватися своїх цілей.\nОсобливе місце в роботі по пошуку позабюджетних коштів займає проектна діяльність. На сьогоднішній день грантова діяльність широко відома у суспільстві. Вона активно використовується багатьма організаціями і дозволяє ефективно вирішувати проблеми і завдання у різних сферах діяльності.\nОдержання грантів це сама найтрудніша, копітка, але і цікава та іноді навіть азартна частина фандрайзингу. Вона є також і прогресивною. Чимало організацій та бібліотек мають як позитивний так і негативний досвід роботи з різними Фондами. Показники позитивної проектної динаміки в бібліотечній діяльності служить збільшення кількості реалізованих проектів.\nЄ гранти державних адміністрацій окремих районів Російської Федерації.\nЗокрема «Популяризація сімейних цінностей: питання демографії, захисту материнства, батьківства і дитинства».\nПроект називався: «Створення пересувної бібліотеки сімейного читання «Читаємо всією сім’єю».\nЩе один грант «В німецьку культуру – через книгу»;\n-\tекологічний проект «Обережно! Пофарбовано зеленим!» (спільно з лісгоспом);\n-\tгрант «Організація дискусійно-пізнавального кіно клубу».\nНа кошти від виграного гранту були закуплені: DVD-плеєр, колонки, флеш-накопичувач. А також книги по кіномистецтву (15), DVD-диски з фільмами 943 екз.).\n-\tДекада німецької культури «Ми різні, але ми разом» (дитячий відділ ЦРБ).\nОдержані гранти дозволили провести в бібліотеці цікаві міроприємства для різних користувачів на високому рівні.\nОкрім книг і CD-дисків матеріальна база бібліотеки поповнилась DVD-плеєром, колонками для конференц-залу, домашнім кінотеатром, принтером. А організований кіно клуб продовжує працювати в бібліотеці.\nБули напрацьовані також гранти «Інноваційний проект організації літнього відпочинку і зайнятості неповнолітніх».\n-\tПроект «Почесні громадяни міста…»\n-\tПроект «Пересувна бібліотека під відкритим небом: Літній читальний зал» (розміщений на свіжому повітрі та наближений до місця проживання).\nДля того щоб стати хорошим спеціалістом по залученню позабюджетних коштів необхідні значні зусилля. Кожний із нас навчається цьому завдяки спроб та помилок. В цьому матеріалі показаний досвід колег-бібліотекарів, також їхні спостереження і роздуми. Вони надіються що все це разом допоможе початківцям у фандрайзинговій сфері діяльності зробити свої перші кроки, або розширити свої можливості.