Мадрид (Madrid) - столиця Іспанії » Українські реферати\nМадрид (Madrid) - столиця Іспанії\nМадрид - Столиця Іспанії, також адміністративний центр історичної області Нова Кастилія. Великий Мадрид являє собою велику гірську агломерацію площею 1200 км2. Власне місто розташовується на площі у 607 км2 і включає 18 адміністративних районів.\nНаселення столиці налічує приблизно 5 млн. чоловік. Мадрид займає перше місце в країні за чисельністю населення, яка збільшується головним чином за рахунок іммігрантів. За останніми даними, в Мадриді постійно проживає близько 16 тис. іноземців.\nДержавним мовою є іспанська. У деяких округах також дозволено використання каталонського, галісійська і баскської мов. Іспанська, або кастильського, належить до групи романських мов. Проте, в ній до цих пір збереглися деякі елементи з арабської мови, що обумовлено тривалим пануванням даного етносу на цій території. Каталонська мова, так само як і іспанська, належить до романської гілки, а галісійська близький за походженням до португальському. Більшу частину населення складають католики. Церква відокремлена від держави. Її відносини з основними інститутами влади будуються в Відповідно до угоди, укладеної в 1979 р.\nМадрид розташований в центрі Піренейського півострова на плато Месета (у перекладі з іспанської означає «стіл»), на висоті понад 650 м над рівнем моря, на південь від гір Сьєрра-де-Гвадаррама, по обох берегах річки маловодний Мансанарес (басейн Тахо). Ця частина плоскогір'я називається Новокастільской.\nЗа кількості опадів плоскогір'я Месета займає одне з останніх місць в Європі, так що його можна назвати справжньою європейською пустелею. Печеня посушливе літо обумовлено також субтропічним середземноморським кліматом континентального типу. Взимку температура повітря рідко опускається нижче 0 ° С. Середня температура січня складає +5 ° С, липня - до 24,5 ° С. У середньому в рік на даній території випадає близько 440 мм опадів, переважно в зимовий період. Водопостачання Мадрида пов'язане з деякими труднощами, тому в районі Сьєрра-де-Гвадаррама створені водосховища, звідки вода подається в місто за допомогою спеціальних каналів. В околицях столиці зустрічається рослинність, характерна для Середземномор'я, наприклад вічнозелені чагарники - Гарига, маквіс, а також напівчагарники - томілари. Маквіс складається переважно з кущів ялівцю, мирта, дикої фісташки і чисту. У великій кількості поширені олені, косулі і кабани. З хижаків переважають лисиці, вовки та іспанські рисі. Для фауни плоскогір'я характерно наявність декількох видів змій, ящірок і хамелеонів. Тут також прекрасно розмножуються і скорпіон, і тарантули.\nМадрид виріс навколо мавританської фортеці Маджіріт, перша згадка про яку відноситься до 932 р. до 1083 р. за фортеця йшла запекла боротьба між арабами і іспанцями. Врешті-решт, фортеця стала надбанням останніх. Християнська Реконкіста, що в перекладі означає «відвоювання», «повернення», була розпочата вестготській знаттю під проводом Пелайо. У 1118 місто набуло більші права в зв'язку, з її успішним закінченням. Велике значення для піднесення Мадрида серед інших великих міст мав шлюб між Фердинандом Арагонским і Ізабеллою Кастільської, укладений в 1469 р. В результаті почався поступовий процес централізації, який був завершений до кінця XV ст. У період правління Фердінанда і Ізабелли була проголошена боротьба за чистоту християнської віри. У столиці почалося жорстоке переслідування євреїв, мусульман, а кілька пізніше і протестантів. По всьому Мадриду в той час палали вогнища інквізиції.\nПравнук знаменитої царської чети Фердинанд II увійшов в історію розвитку Мадрида як осіб, яким місто було зобов'язаний статусом столиці. Це відбулося в 1561 г.Темпи зростання були настільки великі, що буквально за століття місто перетворився у великий торгово-промисловий центр країни. Посилення ролі Мадрида відбувалося завдяки політичній діяльності Карла III, якого називали найщасливішим королем XVIII ст. В період його правління спостерігався небувалий зростання економіки не тільки в регіоні, а й по всій країні. XIX сторіччя відомо як час боротьби проти реакційної монархії. У березні 1808 Мадрид був захоплений французькими військами. Через два місяці спалахнула визвольна війна, що поклала початок іспанської революції 1808-1814 рр.. У XIX ст. Мадрид ставав центром революцій 4 раза.1868 р. ознаменувався створенням у Мадриді іспанської групи 1-го Інтернаціоналу. Перша республіка, тим не менше, проіснувала не більше року. За конституцією 1876 королівська влада була обмежена, однак країна в таких умовах розвивалася повільно.\nМадрид починаючи з Першої світової війни став центром політичної боротьби різних верств населення. Хоча формально Іспанія і зберігала нейтралітет, наростав економічна криза, посилювалося невдоволення населення, пов'язане зі зростанням інфляції. Після військового перевороту 1923 р. до влади прийшов генерал Прімо де Рівера, який зумів забезпечити стабільність, як у політичній, так і економічній сфері на 8 років. Але в 1931 р. на вимогу антимонархічних сил король зрікся престолу, і була проголошена Друга республіка. У період 1936-1939 рр.. Мадрид був місцем концентрації республіканських сил. Незважаючи на те, що південь і захід країни перейшли на бік заколотників під керівництвом генерала Франко, Мадрид залишився вірним республіканському уряду. На допомогу профашистської армії бунтівників прийшла нацистська Німеччина. На початку листопада 1936 фашистські заколотники вторглися в передмістя Мадрида. Жителі міста тримали оборону аж до 28 березня 1939 Поразка столиці офіційно так і не було визнано, однак з часом цей осередок опору був ліквідірован.Мадрід залишався місцем діяльності революційно налаштованої молоді і в середині XX в.\nЗ сходженням на престол нинішнього короля Хуана Карлоса I в 1975 р. намітилися значні зміни в політичному житті країни. Іспанія стала на шлях демократичного розвитку після народних хвилювань 1981 і 1982 рр.., центром яких був Мадрид. Останнім найважливішою подією в історії розвитку столиці стало її проголошення європейським містом культури.\nКультурне значення столиці Іспанії важко переоцінити. Адже Мадрид за останні кілька століть став осередком драматичних і музичних театрів, численних музеїв та архітектурних пам'яток. Історичний центр Мадрида розташовується до південний схід від району колишнього королівського палацу. На жаль, при реконструкції міста в XIX-XX ст. більша частина пам'яток архітектури було втрачена. Вигляд старого Мадрида з притаманною середньовічному місту іррегулярні плануванням зберігся лише на північний захід від Пласа Пуертадель Сіль, розташованої на місці східних воріт середньовічного міста. У вказаній частині столиці слід виділити такі пам'ятки архітектури XVI-XVII ст., як ансамбль площі Пласа Майор (1629 р.), єпископська капела (1520 р.) і церква Сан-Антоніо де лос Алеманес (1624 р.) в стилі ерререско.\nВ XVIII - першої чверті XIX ст. в архітектурі Мадрида панував класицизм. Пам'ятниками зодчества, що відносяться до цього періоду, є королівський палац (1738-1764 рр..), Ратуша, Королівська академія витончених мистецтв «Сан-Фернандо», перебудована у 1774 р. під керівництвом архітектора X. де Вільянуева, церква Сан-Франсіско ель Гранде, музей Прадо, церква Сан-Антоніо де ла Флорида, в якій до цього часу збереглися розписи Ф. Гойї.\nСтрімке зростання Мадрида припадає на другу половину XIX ст. У цей період Мадрид інтенсивно зростається з передмістями. Модерн став провідним архітектурним стилем. Собор Нуестра Сеньйора де ла Альмудена, побудований в кінці XIX ст., Є найбільш яскравим прикладом даного напрямку в історії розвитку архітектури Іспанії.\nВ 1929 р. був розроблений генеральний план реконструкції Мадрида, який очолив архітектор Ф. де Ескондрілья. У період правління республіканців уряду велися інтенсивні роботи з благоустрою міста. Згідно створеному в 1950-х рр.. новим генеральним планом Мадрид повинен був забудовуватися переважно на півночі, сході і південному сході. Так з'явився ряд міст-супутників, у тому числі Ескоріал і Ель-Прадо. На зміну еклектизму в XX ст. прийшли сучасні течії. Яскравим прикладом тенденцій, характерних для цього періоду, є Міністерство авіації, побудована під керівництвом архітектора Л. Е Сото (район Сьюдад Хардін, «місто-сад»), університетський містечко, іподром «Сарсуела» (1935 р.), Інститут конструкцій та цементу (1951 р.). Найважливішим твором зодчества 1960-х рр.. можна назвати хмарочос «Білі вежі» архітектора Ф. X. Саенс де Ойса.\nШедеврами монументальної скульптури Мадрида можна милуватися до нескінченності. Нікого не залишать байдужим знамениті кінні статуї Філіпа III (1613 р.), Філіпа IV (1640 р.), фонтани XVIII ст., Пам'ятники Колумбу (1885 р.), Ф. Гойї (1905 р.), два пам'ятника М. Сервантесу (1835 і 1927 рр..), виконані з бронзи.\nВ столиці налічується понад 100 музеїв і художніх галерей. Але візитною карткою Мадрида по праву можна назвати музей Прадо, де зберігаються безцінні полотна Боттічеллі, Рафаеля, Тиціана, Босха, Брейгеля, Гойї, Рембрандта, Ель Греко, Рубенса, Дюрера, Веласкеса, Караваджо та багатьох інших відомих художників. В окремих залах музею Прадо представлена класична скульптура, твори ювелірного мистецтва, а також чудова колекція порцеляни й монет. Археологічний музей містить цінні експонати всіх культур Іспанії, починаючи з найдавніших часів і до наших днів. Тут можна побачити найбагатші колекції старовинних монет та виробів з кераміки. А в Музеї сучасного мистецтва Іспанії представлена найбільша приватна колекція в Європі, картинна галерея Тіссен Борнеміссена. Королівський Палац цікавий тим, що тут можна оглянути палацові зали, Королівську бібліотеку, Королівську аптеку, для зброї, нумізматичний музеї, а також Музей музики, прикладного мистецтва та живопису.\nЗнаменита площа Пуерта Дель Соль розташована в центрі Мадрида. Вона популярна серед туристів тому, що посеред встановлено фігуру ведмедя, виконана з каменю. Недалеко від площі Пуерта Дель Соль знаходиться зведений в 1607 р. монастир Карбонерас, де зберігаються цінні старовинні картини. Королівський театр, зведений у XVII ст., розташований поруч з площею Енкарнасьон. Не менш знаменитий жіночий монастир Дескальсас Реалес, заснований у XVI ст. Протягом декількох століть тут зупинялися високопоставлені особи, які в як плату за перебування жертвували монастирю різноманітні твори мистецтва зі своїх колекцій. Таким чином, на даний момент у музеї зібрані багато шедеври світового мистецтва.\nОригінальними архітектурними рішеннями відрізняється церква Калатравас. Культурну цінність представляє палац герцогів де Уседа, що відноситься до початку XVII ст. Незвичайною красою славиться і фонтан богині Сибелес, який встановлений на однойменній площі. Композиція є колісницю, в яку запряжені леви.\nМадрид є місцем концентрації великої кількості великих навчальних закладів. Усім бажаючим, у тому числі й іноземцям, тут надається хороша можливість отримати освіту міжнародного стандарту. До таких вузам відносяться Мадридський університет, Католицький університет, Автономний університет Мадрида, Королівський колегіум Марії Крістіни, консерваторія і Школа драматичного мистецтва. Крім того, в Мадриді також є і спеціальні навчальні заклади, наприклад іспанська Королівська академія, Королевська академія історії, Королівська академія витончених мистецтв «Сан-Фернандо», Королівська академія точних, фізичних та природничих наук, Королівська академія моральних і політичних наук, Королівська національна академія медицини. Серед науково-дослідних установ слід виділити астрономічну обсерваторію і ботанічний сад.


Субота, 31 березня 2018, 11:05\nПро це 30 березня, під час засідання Львівського прес-клубу на тему: «Рекультивація Грибовицького сміттєзвалища: роботи, виконавці, фінансування», безапеляційно заявив архітектор, кандидат архітектури, доцент кафедри містобудування інституту архітектури НУ «Львівська політехніка» Ігор Черняк.\nНагадаємо, що Львів має намір отримати від Європейського банку реконструкції та розвитку 10 млн євро безповоротної грантової допомоги на рекультивацію сміттєзвалища.\nІгор Черняк вивчив усі проектні пропозиції з рекультивації Грибовицького сміттєзвалища з 2013 року і дотепер. Перша пропозиція була розроблена ВАТ «Гірхімпром». Цим проектом передбачали, що рекультивація сміттєзвалища триватиме десять років. А на місці гудронних озер, які є на території звалища, також складуватимуть сміття. За підрахунками у 2013 році, загальна кошторисна вартість робіт складала 213 млн гривень.\nУ 2016 році на Грибовицькому сміттєзвалищі сталася трагедія – зсув сміття, під яким загинули рятувальники. Тому попередній проект став неактуальним, оскільки змінилася конфігурація звалища. Натомість влада міста почала розробляти технологічну карту складування ТПВ для стабілізації ситуації.\n- Уся рекультивація тоді була в тому, аби там складувати так званий «сміттєвий камінь», - розповідає архітектор.\nНаступний проект розробив «Львівкомундорпроект» у 2017 році. Він називався «Протиаварійні заходи та роботи з посилення дамб відстійників фільтрату на полігоні ТВП м. Львова в с.Грибовичі (реконструкція). Коригування».\n- Це те, що ми називаємо «дамба». Вона була сформована надзвичайниками в перші дні після трагедії. Тоді туди вивезли 6800 «КАМазів» ґрунту. Інших коригувань у проекті не було зроблено. В ньому знову залишився пункт «складування сміття», - доцент кафедри містобудування інституту архітектури НУ «Львівська політехніка» зазначив, що роботи були виконані алярмово у 2016 році. І тільки рік по тому під них виготовили документацію.\nВодночас, у 2017 році, свій проект рекультивації презентувала французька фірма «Egis». А паралельно з французами проект реконструкції полігону розробляв «Гірхірпром».\n- Це новий проект, нові печатки. Але якщо його зробили, то хто його замовляв, хто фінансував і яка його доля? – цікавиться архітектор та мешканець села Малехів Ігор Черняк.\n22 березня, за його словами, робоча група отримала четверту редакцію проекту рекультивації полігону в селі Грибовичі від фірми «Egis».\nНапередодні засідання Львівський прес-клуб звернувся до Львівської міської ради з інформаційними запитами. І серед інших питань його цікавило, яким проектом рекультивації Грибовицького сміттєзвалища керується нині ЛКП «Збиранка», ким і коли цей проект був затверджений. Це підприємство кілька десятиліть експлуатує Грибовицьке сміттєзвалище.\nДиректор ЛКП «Збиранка» Віталій Пугач на засідання Львіського прес-клубу не прийшов. Але надіслав листа, в якому повідомив, що згідно з ухвалою слідчого Галицького районного суду Львова від 10 червня 2016 року на ділянку полігону твердих побутових відходів ЛКП «Збиранка» (Грибовицьке сміттєзвалище) накладено арешт та заборонено там проводити будь які роботи, які можуть призвести до приховування, пошкодження, псування та зникнення будь-яких доказів, які допоможуть знайти винних у трагедії (загибелі рятувальників від зсуву сміття. А що стосується проекту, то наразі чинним вважається той, який розробив ще у 2013 році інститут «Гірхімпром».\nЗі свого боку, директор департаменту з питань поводження з відходами ЛМР Сергій Сало повідомив, що зараз остання редакція проекту рекультивації сміттєзвалища перебуває на експертизі у ДП «Укрдержбуд» в Києві.\n- Організація, яка буде проводити рекультивацію, буде визначена за допомогою тендерних процедур, - пояснює він.\nТакож Сергій Сало зауважив, що ЛКП «Збиранка» провело процедуру закупівель на надання послуг з моніторингу утворення біогазу на полігоні твердих побутових відходів.\n- Компанія «Інгаз» в рамках цих послуг пробурить 15 свердловин завглибшки 25 метрів та діаметром 600 міліметрів для того, щоби визначити склад біогазу та надати в подальшому пропозиції – де і як його можна використати, - повідомив директор департаменту з питань поводження з відходами ЛМР, відповідаючи на запитання Львівського прес-клубу щодо результатів тендеру на виконання робіт з фільтратами.\n- У лютому 2018 році було оголошено процедуру закупівлі послуг з очищення фільтратів. Зголосилося три компанії, а саме – «Екосос», «Сучасні будівельні рішення» та «Гігаджоуль». Наразі їхні пропозиції опрацьовують і наступного тижня буде оголошено другий етап конкурсу, - розповідає він.\nА перші роботи з рекультивації сміттєзвалища, за прогнозами чиновника міськради, повинні початися восени цього року.\n- Найближчим часом отримаємо фінальний звіт від компанії «Egis». Буквально за два-три дні оголосимо тендер на визначення проектної організації. І проектування займе три-чотири місяці. І ще місяць – експертиза, - підраховує він.


«Сімдесят чотири» Роні Отманн: оповідання, яке преміювали німецькомовні читачі «Сімдесят чотири» Роні Отманн: оповідання, яке преміювали німецькомовні читачі\nУривки німеччина Роня Отманн\n«Сімдесят чотири» Роні Отманн: оповідання, яке преміювали німецькомовні читачі\nРоня Отманн, гостя ювілейного Meridian Czernowitz, завітає до Чернівців уже не вперше. Перед її попереднім приїздом у 2017-му ми з її дозволу переклали її вірш «не питай мене». У 2019 році вона їде на фестиваль із новою добіркою віршів. Проте ми попросили в Роні на переклад не вірш, а оповідання «Сімдесят чотири», що принесло їй визнання та почесну винагороду в червні цього року – приз глядацьких симпатій (7000 євро) на читаннях номінантів на отримання премії імені Інґеборґ Бахманн. Журі премії відгукнулося про цю коротку історію як про безжальний і протирічний текст, що спонукає до дискусій про спроможність мови проговорювати досвід, про виправданість критики, про автентичність, а також про сліпу деперсоналізацію терору з боку катів і потребу його реперсоналізації з боку свідків.\nРоня Отманн, «Сімдесят чотири»\nУ серпні 2014-го я сиджу перед телевізором. Бачу жінок в одязі моєї бабусі, моєї тітки, моєї кузини, бачу, як рятуються втечею чоловіки, схожі на мого діда, мого тата, дядьків, моїх кузенів. Літо в розпалі. У горах страждають від спраги малюки, старі, хворі. Шінгаль в оточенні. Чоловіків та старших жінок, яким не вдалося втекти, бойовики ІДІЛ убивають, а молодших жінок та дітей беруть із собою як військові трофеї та перепродають на невольницьких ринках іншим бойовикам. Жінок, які носять моє ім’я, ім’я моєї сестри, моєї кузини.\nТого серпня 2014-го я більше не пам’ятаю. Потім я напишу, що сиджу перед телевізором. Тому що я знаю, що тоді сиділа перед телевізором. І знаю, що бачила. Але того, що я бачила, я більше не пам’ятаю.\nЯ пишу, сидячи на дивані у вітальні моїх батьків, про те, що миюся чи їм тільки тоді, коли помічаю, що давно цього не робила.\nКожне письмо для мене фікція. Байдуже, пишу я про себе, про мого батька, мою бабусю чи про персонажа, якому надаю ім’я та історію.\n2014 року я бачила, як єзидська депутатка Віан Дахіл у своїй промові в іракському парламенті намагалася добрати слова для опису того, що сталося в Шінгалі, як посеред промови її здушили сльози і дві парламентарки змушені були винести її із зали.\nЯ бачила модератора і репортера з місця подій, які плакали в ефірі на курдуському телебаченні замість говорити про Шінгаль.\nБезмовність стає наочною. Перед лицем цих звірств, і я закреслюю слово «звірств», перед лицем цих злочинів, і я закреслюю слово «злочинів»: ані слово «звірства», ані слово «злочини» не здатні це передати. Перед лицем того, що 2014 року сталося в Шінгалі і що Об’єднані Нації та Європейський Парламент пізніше назвали геноцидом, відмовляє мова.\nПотім я пишу: я виходжу з літака, спускаюся сходами, гаряче повітря вдаряє мені в обличчя. Я вдихаю, як дихала дитиною, вперше, довго і глибоко.\nІ ще я пишу: вдома, хоч і не знаю, чи це так.\nПеревірка документів. Я кладу на стійку свій німецький паспорт. Контролер усміхається, прочитавши моє ім’я. Він вимовляє його так, як вимовляють його в моїй родині. Роня з м’яким «Р» та довгим «О».\nДядько Халеф чекає мене на стоянці. Ми обіймаємося.\nМи їдемо з міста, чотирисмуговою дорогою. Зліва Айнкава зі своїми церковними вежами, справа – Ербіль і мінарети. Їдемо повз палац Нечірвана Барзані. Місто закінчується. Починаються гори. Ми проїздимо одне КПП за іншим. Я покидаю рахувати. На узбіччі – фото мучеників. Я пишу: вищі за людину, маю на увазі: величезні.\nВрешті-решт ми зупиняємося біля водосховища. Виходимо з машини, п’ємо чай і куримо. Ми стоїмо біля водосховища. Молодь мчить озером на моторних човнах. Дядько Халеф мене фотографує.\nМи знову сидимо в машині. Я міркую про те ж, що і в літаку: про те, що я не просто вдома, я в країні, в якій убивали єзидів за те, що вони – єзиди.\nТи, певно, зголодніла, каже тітка Адар. На столі стоять лаваш, м’ясо з паприкою, томати в соусі та салат. Із напоїв – м’ятний лимонад.\nМи їмо, дядько Халеф, тітка Адар, мої кузини Лава та Лара, мій кузен Лоранс і я. Ми розриваємо лаваш на шматки, тягнемося через стіл. Я пишу: я скучила за тим, щоб їсти в такий спосіб. Я фотографую кавуни і шлю знімок моєму батьку.\nПісля обіду – чай, тоді цукерки, тоді печиво, тоді фрукти. Засолене соняшникове насіння. Арабська кава. Їж, їж, підбадьорює тітка Адар. Я сита, кажу я і їм далі. У мене раз були гості, каже вона, один літній чоловік. Він ударився в сльози за обідом. Коли я спитала, чому він плаче, він відповів, що страва на смак, як мамина.\nМи їдемо в табір Ашті, він на іранському кордоні, за півгодини машиною від Сулейманії. Я пишу, я сиджу поряд із Ларою та Лавою на задньому сидінні. Лара і Лава не в гуморі і дивляться за вікно. Лара каже, що не хоче їхати, що вони весь час їздять до табору. Ми наближаємося, спершу навпрямки, потім завертаємо за ріг, під колесами – гравій, обабіч – широка долина, обрамлена горами. Під блакитним ранковим небом – черговий КПП. Нас тут знають і пропускають далі. Лише тоді, коли ми їдемо крізь табір, я помічаю, що насправді існує два табори, відмежовані один від одного широкою дорогою та парканом. На нашому боці єзидсько-курдський табір, на іншому – арабо-мусульманський.\nМи навідуємо табірних друзів, п’ємо чай і йдемо далі.\nВ одному з наметів – двоє хлопців, семи або восьми років, вони сидять так тихо, як жодні діти їхнього віку. Їхня матір: показує мені світлини викраденого чоловіка і дочки й голосно ридає. Моя кузина: сидить поряд зі мною, позичає в своєї мами смартфон і напружено передивляється відео з кошенятами. І я: обсмикую рукави своєї куртки, завваживши, що ці жінка з дітьми носять на зап’ястках такі ж браслети, як я.\nПоглянь на неї, шепоче мені тітка і показує в куток намету, де сидить жінка з побілілим волоссям, у білих хустині та сукні. Плечі й голова опущені. Я майже не бачу її лиця. Відколи бойовики ІДІЛ зайшли в її село, вона не промовила жодного слова. І не тільки не промовила: до неї тепер марно озиватися.\nБезмовність закарбувалася в тілі цієї жінки. Вона жодного разу не підводить голови, ані тоді, коли ми заходимо до намету, ані тоді, коли там сідаємо, ані тоді, коли звідти йдемо. У лівій руці вона тримає, і я бачу це лиш тоді, коли ми прощаємось, гладенький камінь.\nКілька днів потому ми гостюємо в шейха нашого роду. Шейх розповідає історію про одного семирічного хлопчика, на очах у якого бойовики ІДІЛ відтяли голову його батькові, коли той відмовився переходити в ісламську віру. Вони впихнули голову батька дитині в руки й сказали, тепер, побачивши, що ми зробили з твоїм батьком, ти захочеш прийняти іслам.\nШейх робить коротку павзу й оповідає другу історію.\nПісля другої розказує третю. Після третьої він замовкає, а тоді каже, ми могли б тут сидіти двадцять чотири години, і таких історій у мене стало б для вас на всю добу.\nПарламентарка, яка урвала свою промову через плач, репортери, які не втрималися від сліз, стара жінка, яка заніміла навіки, і шейх, який повів, що його розповідь могла б тривати двадцять чотири години й не мала б кінця, свідчать, що не існує мови для того, щоб описати серпень 2014 року. Навіть нагромадження фактів, підрахунок загиблих, навіть дата 03.08.2014 або «74-й фірман», що ним єзиди називають цей геноцид, лише займають місце чогось, для чого в нас немає слів.\nБезмовність все ще ховається під мовою, навіть коли існує текст. Безмовність структурує написаний текст, диктує його граматику, визначає його форму, його слова.\nЯ пишу: я була в долині. У цій долині був табір. У цьому таборі був намет, а в цьому наметі – сива жінка. У руці цієї сивої жінки був гладенький камінь.\nЯ пишу: я бачила. Я – це свідок. Воно говорить і водночас не має мови.\nМи їдемо за містом на гору. Двадцять хвилин, і ми на вершині. Ми стоїмо на горі й фотографуємо. Захід сонця. Світло тане, і місто під нашими ногами спалахує вогнями ліхтарів, неонових реклам, автомобільних фар.\nНа зворотному шляху ми зупиняємось біля кіоску на узбіччі. Що тобі купити, питає дядько Халеф. У нас є все, що захочеш. Пиво, вино, віскі, горілка і ракі!\nЦе не Ербіль, це не Духок чи Багдад. Це Сулейманія. Сулейманія вільна й безпечна, каже дядько Халеф. Із усієї країни сюди з’їжджаються туристи. Із Багдада їх привозять автобуси. Вони тікають від спеки.\nМи сидимо у вітальні, куримо, п’ємо бляшанкове пиво і їмо солоне соняшникове насіння. Ми нікому не кажемо, що ми – єзиди, каже тітка Адар. Ніхто з тутешніх не знає, що ми – єзиди.\nТітка Адар показує мені на екрані мобільного фото людей, із якими знайома. Вона проводить по них пальцем справа наліво і додає, ось ця втратила слух у полоні. Потім вона знову проводить пальцем, наступне зображення, але я не дивлюсь на зображення, я дивлюсь на її руку, на її пальці з потрісканою від домашньої роботи шкірою, на її обручку. Тітка каже, ось у цієї на очах вони відрубали голови її чоловікові та синам. І знову проводить пальцем. Ще одне зображення. Я кидаю на нього погляд, тоді відводжу. Вона каже, ось цьому вони викололи очі, і знову проводить пальцем по фотографії.\nЯ пишу: якби тітка Адар, дядько Халеф, Лава, Лара і Лоранс 2014-го року жили не в Сулейманії, а за 400 кілометрів звідси, у Шінгалі, я не дописую це речення.\nДім Кочере і Садуна – порожній дім. Тобі вистачить ковдр, питає Кочере, коли я вкладаюся спати поряд із Лавою та Ларою. Я б дала тобі більше, каже Кочере, але мої ковдри у бойовиків ІДІЛ. Машина, що врятувала життя Кочере та її родини в 2014-му, стоїть перед будинком. Але її син, який має водійські права, зараз із дружиною на шляху до Німеччини. Дитину вони лишили тут. Вона надто маленька, каже Кочере. Про маршрут не говорить нічого. Каже лише: до Німеччини.\n2014 року, тікаючи з Шінгаля, Кочере з родиною оселилися на будівельній ділянці. Там, де вони жили, був лише каркас будинку, без вікон і без дверей, доки родина, тобто наша родина, Садун і ми, ми – родичі, не надіслала гроші, щоб вони змогли переїхати в цей порожній будинок. Садун каже, у Духоку нам безпечно, але місцеві не купують в єзидів. Тут кажуть, що товари єзидів нечисті.\nКоли ми йдемо спати, Садун дістає пістолет із нічного столика й кладе його поряд зі своєю подушкою. Усі опускають погляди, це не перша зброя, яку мені траплялося бачити. Я пам’ятаю автомат Калашнікова, із якого мій дядько Гемо стріляв у повітря на свято Навруза. Але Садун дістає пістолет зі столика так, немовби це – зубна щітка. Я шепочу тітці Адар, навіщо Садуну зброя, і тітка Адар сміється, ах, Роню, каже вона, звідси до Мосула щонайдовше двадцять хвилин.\nКочере замикає двері, лишаючи ключ у замку.\nСеред ночі я прокидаюсь один чи два рази від вереску дитини. Потім настає ранок, ми сідаємо надворі й снідаємо.\nПісля сніданку ми їдемо на кладовище, посередині кладовища стоїть мавзолей. Перед мавзолеєм ми зустрічаємо шейха Гассана. Це старе кладовище, декотрим могилам багато сотень років, каже шейх Гассан. На ветхих надгробках можна роздивитися маленьких пташок, кораблі та інші вигравіювані орнаменти. Це вперше я бачу щось подібне.\nУ рідному селі моїх бабусі з дідусем езиди не розголошують своє походження. Тут ніколи не наважилися б побудувати езидського храму, впізнаваного здалеку, з традиційним дахом конічної форми й емблемою сонця на верхівці. Подібних надгробків я також ніколи бачила.\nІДІЛ зруйнувала щонайменше 92 єзидських святих місць. І не тільки святих місць, але й спогад про їхнє існування. Я знов і знов переглядала відео, на якому бойовики, озброївшись пневматичними й кувальними молотами, сунуть мосульським музеєм і зіштовхують із п’єдесталів, нищать дощенту одну за одною статуї, що зберігалися цілими більше двох тисяч років. І знала напам’ять, коли ввімкнеться музика, коли зависне картинка й бойовики замахнуться, синхронно, і застигнуть посеред цього руху, у сповільненій зйомці, занісши молоти над статуєю, що впала їм до ніг, перш ніж відео продовжиться в нормальній швидкості.\nТим менше вірю я в те, що бачу перед собою. Ці надгробки свідчать про те, що ми були тут віддавна. Що наші предки жили у цьому краї, обробляли ці поля, розводили тут овець і ховали в цій землі своїй мерців.\nЧимало з того, що я записую, невпорядковане. Речення, слова, надломлені, промовлені в Ніщо. Я збираю їх докупи. Спочатку велика літера, наприкінці – крапка. Між ними, можливо, кома, підрядне речення, що стосується щойно сказаного. Знову велика літера, суб’єкт, дієслово, об’єкт, і так до наступної крапки. Абзац за абзацем. Я не маю мови, якою писати. Я зберігаю мою поїздку в папках ноутбука, у диктофоні мобільного.\nЯ дивлюся документальний фільм. Чоловік із Комісії з міжнародного правосуддя та підзвітності стверджує, що ІДІЛ насунула на Шінгаль трьома угрупуваннями. Два з півдня, а одне з Сирії, тобто з півночі. Ось сюди вони зганяли єзидів, каже чоловік і показує на мапу. Вони відділяли чоловіків від жінок. Однаковий почерк простежується в кожному захопленому селі.\nЯ читаю «сумнозвісний кат із ІДІЛ, Джихаді Джон», я читаю «секс-рабині ІДІЛ», «жінки ІДІЛ». Я не читаю «злочинці». Я не читаю «врятовані».\nЯ кажу, мені це нагадує інтерв’ю з Надією Мурад на канадському радіо. Нагадує те, як дикторка спитала Надію Мурад, як це – відчувати, що до тебе ставляться, як до об’єкта? Як ви почувалися, коли вони вас так використовували? Як ви ховалися і що вони з вами робили? Вони вас били? А потім зґвалтували. Вони збиткувалися з вас знов і знов. Як ви усе це терпіли?\nТак, кажу я моїй матері, ось що вони хочуть почути. Після такого їм і в кіно ходити не треба, кажу я. Мій тато каже, варто волу упасти, як зблисне безліч ножів.\nЯ сиджу в тітки Адар та дядька Халефа на дивані, з ноутбуком на колінах і навушниками у вухах. Я пишу: Хате каже, вітаємо в єзидів. Я пишу: Хате зустрічає нас в уніформі. У неї сьогодні вихідний. Але вона – генералка, і їй дозволено говорити до нас тільки в уніформі. Я сиджу у вітальні поряд із її батьками. Я пишу: це гола вітальня, як і більшість віталень, у яких я побувала, це вітальня біженців.\nХате каже, я теж – дочка Шінгаля. Я народилася в Шінгалі, каже вона. Ви знаєте, що сталося 03.08.2014, коли прийшли бойовики ІДІЛ. 12 днів ми пробули ізольовані в горах.\nЯ сиджу і пишу: Хате каже, я чула про одну жінку з Кочо. Її викрали разом із дитиною. Три дні й три ночі їх тримали в аеропорту Тал Афар. Дитина була маленька, вона ще ссала молоко, їй не було і року. Немовля було голодне й кричало. Три довгих дні. Хате каже: дитина кричала так голосно, що емір ІДІЛ не міг заснути. Емір сказав жінці, дай мені дитину, не можу чути, як вона плаче. Жінка віддала йому дитину, бо думала, що він її нагодує і напоїть. Емір узяв дитину й пішов із нею на кухню. На кухні він узяв великий ніж і відтяв дитині голову. А її м’ясо зварив і поставив перед матір’ю. Мати збагнула не одразу, каже Хате, а тільки тоді, коли побачила дитячу руку. Вона знепритомніла.\nЯ сиджу на дивані в тітки Адар і дядька Халефа. Я пишу: це було останнім, що матір побачила, перш ніж знепритомніти.\nЯ зупиняю аудіозапис.\nХате говорить і плаче. Сльози котяться їй по обличчі, та Хате говорить далі. Я пишу: Хате сидить в уніформі і плаче. Поки Хате сидить в уніформі і плаче, я теж починаю плакати. І знову – поки сиджу на дивані, слухаю звукозапис і записую: Хате плаче.\nХате каже: я була співачкою, це в мене від батька. Вона показує нам відео на YouTube. Опубліковане 09.04.2013, за шістнадцять місяців до нападу ІДІЛ на Шінгаль. На Хате – червона сукня і прикраси. Вона сидить, грає на своєму сазі й співає на тлі шінгальських гір. Хате знову починає плакати. Я пишу: Хате плаче.\nХате каже, у мене багато дисків, але мені довелося їх залишити.\nХате каже, після того, як ми втекли з Шінгаля, я сказала батькам, я більше не хочу саза, а хочу ракету.\nХате показує нам друге відео. Хате зі своїм підрозділом на мосульському кордоні. Вони колінкують за мішками з піском, тримаючи долину на прицілі. Хате співає.\nНа диктофонному записі є момент, коли Фарук каже Хате, що і я можу бути єзидкою. Щойно Фарук це сказав, Хате розпитує, з якої я сім’ї. Я кажу, мій батько – єзид із Хасаке, ми – мюріди, халті, наш шейх – Худан із роду Менд, кажу я. Моя мати – німкеня, кажу я. Хате підводиться, підходить до дверей і гукає, принесіть нам чаю. Хате дивиться на мене, щоб ти не розповідала там, у Німеччині, буцім ти була в Хате й тебе навіть не пригостили чаєм. Хате називає мене сестрою. Хате каже, ти теж моя сестра.\nВи голодні, питає Хате.\nНам час їхати, відказує Фарук. Я вимикаю диктофон.\nУже пізно, каже Фарук, нам треба встигнути в Духок.\nЯ встаю і цілую руки матері Хате і батьку Хате.\nЯ часто питала себе, чому вони так чинять із нами. Як вони можуть так із нами чинити. Але це не питання. Я запитувала себе про це, коли ми з Джаною походжали Ківехом. Ми йшли повз руїни, що колись були її селом, повз трилапого пса, котрий із якогось дива зостався тут. Він сидів перед старою шкільною будівлею, підвів голову й глянув на нас, коли ми його проминали.\nКолись тут іще були турецькі солдати, які наглядали за безлюдним селом, виловлюючи з-за руїн бойовиків Робітничої партії Курдистану. Джана показує на пагорб за селом, де ще рік тому височіли священні дерева. Турецькі солдати, безперечно, бачили нападників як удень, так і вночі. Невже, питаю я Джану, їм не вистачило вже того, що тут більше немає єзидів. Чим їм завадили ці дерева.\nВочевидь, їм ішлося не про деревину: порубані колоди валялися там подосі, поряд із пнями. Вочевидь, вони приходили сюди в денний або нічний час, і турецькі солдати, які день і ніч стерегли це село, дивилися, як нападники нищать священні дерева.\nЯ питала себе про це після поїздки у табір, сидячи в дядька Халефа й тітки Адар на голлівудській гойдалці й риючись у своїй сумці в пошуках цигарок і запальнички, питала й потому, як їх знайшла. Я сиджу в Лаліші на пласкому даху лицем до храму, їм сендвічі з шейхом Гассаном, Фаруком та дітьми зі школи «Чисте джерело», Фарук каже, оцю дівчинку поряд із тобою продавали в рабині. І каже, скільки разів її продавали. Я забула число, ми з дівчинкою сидимо і їмо наші сендвічі.\nНа очах у цього хлопчика, який сидить навпроти тебе, каже Фарук, відтяли голову його батькові. Відколи я викладаю цим дітям, я не можу спати ночами, каже шейх. Фарук каже, хто це придумав – відтинати голову. Навіщо їм це робити – відтинати голову. Моя мати каже, вони справді жорстокі. Такі жорстокі. Вона зітхає і каже, такі жорстокі, що, каже моя мати, такі жорстокі, що, і шукає порівняння, щоб означити рівень цієї жорстокості. Справді жорстокі, зітхає моя мати. Вони – не люди, каже мій тато. Той, хто таке робить, – не людина. Як може хтось, хто таке робить, бути людиною. Ні, каже мій тато, це не людина. Подруга моєї матері, християнка з Мосула, – ми навідуємо її в Ербілі, – каже, що знає одну лікарку, суннітку, яка працювала в мосульському шпиталі. І що вони принесли цій лікарці єзидську дівчинку, каже подруга моєї матері, дев’ятирічну, неодноразово зґвалтовану, понівечену. І що лікарка, побачивши дівчинку, сказала, як ви можете це робити. І що за це питання, яке не було питанням, вони відрубали лікарці голову.\nВони думають, що попадуть до раю, каже моя мати.\nУ березні 2019 року, після розгрому ІДІЛ військовими силами, у таборі почастішали спроби самогубства. Моїй матері я кажу по телефону, ми мертві. Вони знищили нас.\nЯ в їдальні. Беру тарілку з сьогоднішнім меню. Сідаю за стіл. Я їм і я самотня. Після обіду я збираюся ще до бібліотеки. Я читаю новини з телефону. Спецпідрозділ британської армії знайшов голови 50 єзидок. Голови знайдені на смітнику. Я встаю і здаю свою тацю в мийку. По дорозі до бібліотеки я дзвоню моїй матері, безґлуздя якесь, кажу я. Чому, кажу я, їх розгромили, і останнє, що вони роблять, коли вже давно зрозуміло, що їм уже не перемогти, що їх уже розгромлено, – карають єзидок на горло. До своєї останньої хвилини вони продовжували нас винищувати.\nЄзидів знищено, кажу я.\nМоя мати каже, не кажи так. Такого не можна казати. Не кажи цього так.\nМи – ті, хто іще лишився жити, кажу я. Коли вони прийшли в Шінгаль, щоб винищити нас, ми були в Європі. Коли вони прийшли, щоб замордувати мого прадіда, я ще не народилася. Але моя бабуся уже народилася. Якби моєї бабусі тоді ще не було на світі, кажу я, зараз не було б мене.\nВони прийшли в Шінгаль, щоб винищити всіх єзидів. Ми були в Європі, коли вони прийшли в Шінгаль. Ми – ті, кого вони не вбили. Ми не живемо. Нас просто не вбили, кажу я. Ось у чому різниця, кажу я. Інші є на світі і живуть далі, однак не тому, що їх не убили.\nНаші родичі з Шінгаля лишилися жити, тому що у них була машина, кажу я.\nАле лишитися жити і жити – відмінні речі.\nПитання «Чому» – це не питання. Це сформульована безмовність. Я не маю на це відповіді. Якби у мене була відповідь, я мусила б бути однією з ІДІЛ, або я була б однією з ІДІЛ, або я говорила б, як одна з ІДІЛ, або ІДІЛ говорила б крізь мене.\nТому що ми не віримо, ми – безбожники, була би відповідь. Але це не відповідь. Як і питання «Чому» – не питання.\nЦе нагадує мені про те, як моя бабуся аж до власної смерті запитувала, чому вони убили мого батька. Що він такого зробив, щоб вони його вбили.\nІ я, коли вона питала про це, думала аж до її смерті, нічого. Нічого він не зробив. Причини немає. Але питання моєї бабусі не було питанням, тож я мовчала.\nМи заїжджаємо разом із Фаруком на пагорб за Ханке. З пагорба можна побачити мосульську греблю. І от мосульська гребля перед нами, як гарно, кажу я, в світлі вечірнього сонця.\nСиня вода, на тому березі – вогні. Там була ІДІЛ, каже Фарук. Мосульська гребля була кордоном.\nМи паркуємося за єзидським мавзолеєм із білого каменя, з емблемою сонця на верхівці. Як гарно, кажу я. Я роблю фото. Вони обстрілювали це місце в 2014-му. Тільки мосульська гребля між єзидським селом і ІДІЛ. Така вузька, що можна побачити інший її бік.\nФарук підходить до стіни. Над мостом височіють гілки оливи. Фарук відсуває набік загороду з колючого дроту, яка тут замість дверей. Це від звірів, пояснює він, тут – могили моїх дядьків. Він вмикає ліхтарик на телефоні й освітлює надгробки.\nФарук не вперше веде мене між могил. І Фарук не єдиний. Колись у нас буде більше мертвих, ніж живих. І це «колись» майже настало.\nСад бабусі й дідуся в Тель Хатуні випалений. Включно з деревами, що їх саджав мій тато. Те, що колись було домом, стало сьогодні окопом. Хтось надіслав моїй тітці світлини і відео: хтось іде нашим садом. Від паркану до паркану, картинка хитається, на записі шуми. Моя мати показує це мені на своєму телефоні й каже, оце були дерева, які твій тато посадив сорок років тому. Мій батько каже, скільки ж минуло років, перш ніж вони виросли такі високі.\nХтось прислав нам також і відео з пагорба, на якому вони поховали мою бабусю. І ніхто з родини не міг там бути, і поховали її також не ми. І мій кузен із труною, в якому лежала моя бабуся, поїхав до Туреччини ген на сирійський кордон, де люди приймали мертві тіла, прихопивши трохи грошей, щоб мою бабусю поховали на пагорбі поряд із моїм дідусем.\nСтоячи над могилами Фарукових рідних, поки він підсвічує собі ліхтариком, я питаю себе, чи стоятиму я колись над могилами моїх бабусі і дідуся. І чи цілуватиму, як зараз – Фарук, їхні надгробки.\nЦе нагадує мені про те, як я стояла дитиною за садовим парканом у селі моїх дідуся і бабусі й проводжала поглядом вантажівки, що їхали вздовж турецького кордону в Ірак або із Іраку. І вони їхали вулицями, якими також їздила я, вони бували в містах, у яких побувала і я. Кобане, Ракка, Пальміра.\nЦе все, думаю я. Вздовж вулиці із вантажівками, потім поворот на Баджид, через ріку Тигр, що тече в цій місцині тонким рукавом, не така широка, як мосульська гребля. Тече і далі, по той бік кордону. Я згадую родинні поїздки, згадую, що мій тато ще у шкільні роки їздив на Тигр. Як ми, мої брати й сестри, мої кузени, моя кузина і я гралися на пляжі, їли кебаб у ресторані. Збереглися фото з нами, що їх зробив мій дядько.\nЦе могло відбутися так швидко, думаю я, стоячи в Дерабуні й дивлячись на дорогу. Дванадцять кілометрів. Чи багато це, дванадцять кілометрів. Може, хвилин із п’ятнадцять. Ми посідали би снідати, як зараз у домі Фарукової кузини, пили би чай у такому ж домі, як це, тільки за дванадцять кілометрів звідси і в 2014 році.\nУ вересні 2018 року я лечу в Ізмір і далі на схід. Я пишу: я хочу відвідати село, в якому зростала моя бабуся, із якого вигнали нашу родину, коли вона була ще дитям. Вони нас оточили, каже мій тато, вони хотіли нас убити. Наша сім’я тікала поночі, покинувши все, спочатку в Шінгаль, а потім до Сирії. Я пишу: чотири рази моя бабуся мусила втікати. Востаннє – у 2014-му, і щоразу тому, що вона – єзидка. Я пишу: хто раз стає біженцем, лишається біженцем.\nМоя бабуся сидить у будинку моїх батьків. Коли ми даємо їй щось поїсти, вона каже, ви хочете мене отруїти. Коли вона підіймається сходами, то каже, обережно, вони наставили нам пасток. Вона каже, нас оточили.\nЯ дзвоню моєму батькові й кажу, я їду в Базіван.\nЯ кажу, я не можу знайти його на Ґуґл-карті.\nМій тато каже, я напишу тобі, коли дізнаюся турецьку назву.\nМоя мати дзвонить мені і каже, мій батько сказав, Джинді був там пару років тому. Він казав, у тому селі тепер живуть мусульмани.\nЯкщо ти скажеш, що ти – єзидка, вони тебе вб’ють.\nМоя мати каже, не кажи нікому, що ти – єзидка.\nМій тато пише, я дізнався, як зветься це село.\nМоя мати каже, дядько Гемо дав мені телефонний номер одного хаджі.\nМій тато каже, цей хаджі – сунніт, але наші предки знаються між собою.\nЯ в Діярбакирі, коли мій батько дзвонить і каже, хаджі попереджений. Він сказав, тобі нічого боятися.\nПовний текст німецькою, а також відеозапис читань та дискусії журі – у вільному доступі на офіційному сайті премії імені Інґеборґ Бахманн. Переклала українською Ганна Гнедкова з дозволу Роні Отманн.\nУкраїнською переклала Ганна Гнедкова\nЛейпцизький книжковий ярмарок скасували через загрозу коронавірусу\nРезиденція в Дрездені для перекладачів німецької літератури\nВідбудеться зустріч з музикантом та письменником Томасом Майнеке


Ознаки глистів у дітей: перші симптоми наявності паразитів в організмі | Комп'ютер\nВідповіді на питання. > Комп'ютер > Ознаки глистів у дітей: перші симптоми наявності паразитів в організмі\nКишкові паразити у дітей з’являються набагато частіше, ніж у дорослих. Так відбувається тому, що малюки беруть в руки брудні предмети і контактують на вулиці з піском. Убезпечити дитину від зараження контактно-побутовим шляхом вдається не завжди, тому лікарі радять батькам бути уважними, щоб мати можливість вивести паразитів відразу після їх появи. Для цього потрібно знати ознаки глистів у дітей. Ознайомтеся із наступними розділами цієї статті, і зможете вивчити симптоматику проблеми. Візьміть корисну інформацію на замітку, щоб завжди бути напоготові!\nЯк зрозуміти, чи є глисти\nУ кожного малюка присутність в кишечнику паразитів проявляється по-різному. Чим вище число особин гельмінтів в організмі, тим гірше самопочуття. На жаль, у 60% заражених дітей явні ознаки наявності глистів відсутні. Захворювання протікає в прихованій формі, а сам дитина є джерелом зараження. Тим не менш, за словами фахівців, присутність в організмі паразитів не може бути безслідним. Чуйні батьки повинні вміти помічати зміни самопочуття свого чада і своєчасно водити його на аналізи.\nЯвні симптоми при глистів у дитини відзначаються лише в 40% випадків. Кожне з цих проявів окремо може свідчити про наявність інших проблем, але в загальній сукупності вони вказують на присутність паразитів. Якщо ви бажаєте навчитися стежити за станом здоров’я свого чада, запишіть основні симптоми зараження глистами:\nпідвищена збудливість у вечірній час.\nЯкщо зазначається хоча б 5 з перерахованих вище симптомів, це повинно спонукати батьків до звернення за медичною допомогою. Обстежуючи малюка, надійшов зі скаргами на нездужання і погіршення загального самопочуття, лікарі можуть встановити попередній діагноз, спираючись на такі ознаки глистової інвазії, як:\nпідвищена температура (гіпертермія);\nпоява нехарактерних алергічних реакцій.\nЯк показує медична практика, перераховані ознаки зараження глистами у дітей дозволяють встановити діагноз з точністю близько 90%. Незважаючи на це, фахівці чітко дотримуються стандартної процедури обстеження, передбаченої міністерством охорони здоров’я. Щоб точно дізнатися, чи є глисти у дитини, лікарі призначають аналіз на яйцеглист і, якщо того вимагають обставини, направляють на додаткові дослідження.\nТим батькам, які бажають запобігти проблему, не чекаючи появи ознак глистів у своїх дітей, лікарі рекомендують звернути увагу на сучасні методи профілактики зараження гельмінтами. Якщо для вас це актуально, запишіть, що потрібно робити, щоб уникнути зараження:\nДотримуватися гігієни. Це стосується всіх членів сім’ї. Діти, як і їхні батьки повинні якомога частіше мити руки та уникати контакту особистих речей з домашніми тваринами.\nСтежити за малюком на вулиці, щоб він не піднімав з землі брудні предмети і не чіпав бродячих тварин. Аскариди і гострики, як правило, потрапляють в організм через брудні предмети.\nСтежити за порядком. Щоб знизити ймовірність появи кишкових паразитів, потрібно систематично проводити вологе прибирання, ретельно мити іграшки з милом, протирати поверхні меблів від пилу, пилососити килими і т. д.\nСтежити за тим, щоб діти їли тільки миті овочі та фрукти.\nРегулярно приймати всією сім’єю профілактичні медикаментозні препарати.\nВідео: як виявити глисти\n« Як безкоштовно виправити кредитну історію: перевірені способи\nВітання дівчині з Днем народження: прикольні, красиві, у віршах і прозі »


Чи стрибали наші предки в ополонку - Новини Києва | Big Kyiv\nЧи стрибали наші предки в ополонку\nНа Водохреще вже традиційно соцмережі рясніють фотографіями українців у ополонках. Та чи є цей звичай українською традицією? Чи лізли наші предки купатися у водоймах, того дня, коли вся вода у річках і озерах стає святою?\nДеякі історики та етнографи стверджують, що такої традиції в Україні не існувало, і що купатися в ополонках на Водохреще почали не так давно, запозичивши цей звичай у російській культурі.\nІнші ж наполягають, що у деяких регіонах України купання в освяченій воді таки були зафіксовані і навіть описані науковцями у їхніх працях. Ополонки у формі хреста на Йордан або Ардан прорубували вже у ХІХ сторіччі. Але 150 чи 200 років тому ніхто не приходив до ополонки у плавках та із рушником спеціально, аби скупатися. Урочиста процесія ішла до річки, озера чи ставка, священник читав молитву і занурював срібного хреста у воду, після цього вона вважалася освяченою.\n«Той третій празник» має християнську основу але із ним пов’язано багато давніх дохристиянських обрядових дій із водою. Як правило, після освячення водойм, усі присутні намагалися якнайшвидше набрати і віднести додому свяченої води. Дівчата влаштовували справжні перегони із глеками. Того ж дня молодиці умивалися свяченою водою. Іноді у воду для вмивання кидали намисто, чи ягоди калини – щоб зберегти красу. Перший ректор Київського університету Михайло Максимович записував етнографічні матеріали на Київщині і, зокрема, згадував про те, що молоді жінки вмивають обличчя в йорданський ополонках.\nСвяченою водою освячували домівки, пили її, використовували як ліки, скроплювали ниви перед посівом.\nЩо ж стосується купань на Йордан, то бувало, що молоді парубки влаштовували біля ополонок штовханину, намагаючись зіпхнути один одного у воду, або ж навмисне стрибали у крижані водойми. Але такі купання пов’язували не із очищенням від гріхів, у воду стрибали, вважаючи, що хто на Водохреще скупається, той буде здоровим цілий рік або і довше.\nАле такі купання на свято були швидше рідкістю, аніж звичаєм і зустрічалися переважно у центральних та східних областях України. Купання в йорданських ополонках науковці фіксували на Волині, Поділлі, Буковині.\nФольклорист Олександр Потебня писав, що подекуди у прорубах купали хворих дітей, вірячи, що свячена вода зцілить їх. У деяких регіонах України на Йордан купалися хворі на шкірну хворобу – коросту, так вони намагалися позбутися недуги.\nОтже, і тоді і зараз купання пов’язували не з духовним очищенням, а із тілесним здоров’ям.\nІ тут треба зазначити, що якщо вам дуже хочеться випробувати на собі силу крижаної води, то краще звикати до таких процедур поступово. Бо одна справа, якщо ви регулярно занурюєтеся у холодну воду бодай на кілька хвилин, а зовсім інша, стрибнути у крижану воду один раз на рік – на Водохреще. Лікарі попереджають, що такі експерименти можуть бути не те що не корисними, а навіть шкідливими для серцево-судинної системи. Особливо у комплекті із алкоголем.\nУкраїнська церква також не висловлює захвату від йорданських купань у водоймах і наголошує на тому, що хрещення Ісуса в ріці Йордан і очищення від гріхів нічого спільного із водними процедурами в ополонках не мають.


Childish Gambino, Nicki Minaj, Imagine Dragons: хто виграв MTV Video Music Awards\nВночі в Америці роздали статуетки MTV Video Music Awards.\nКожного року MTV нагадує про себе премією за найкрутіші кліпи. Чергова церемонія MTV Video Music Awards пройшла 21 серпня. Майже всі нагороди знову забрали хіп-хоп артисти. Бррряяя!\nОтже, шмат металу за найкраще відео року дістався співачці Camila Cabello за пісню Havana на фіті з Young Thug. Вона ж стала артисткою року. Ви теж вперше чуєте про неї?\nМи б віддали нагороду за топове відео Childish Gambino та його вже ледь не культовій роботі This Is America, але поки не пощастило бути в журі. Втім, без статуетки Дональд Гловер не пішов. Вірусне відео перемогло в номінаціях «Найкращий кліп з меседжем», «Найкраща режисура» та «Найкраща хореографія».\nPost Malone — rockstar (feat. 21 Savage) — пісня року. Разом з Aerosmith репер виконав мешап зі свого хіта та треків рок-гурту Dream On і Toys in the Attic. Під час виступу Post Malone підіграв легендам на гітарі.\nЩе один представник хіп-хопу став «Найкращим новим артистом». Тут пощастило Cardi B. Інша реперка, Nicki Minaj, перемогла в номінації «Найкраще хіп-хоп відео» із кліпом на пісню Chun-Li та відірвалася на сцені міксом пісень зі свого свіжого альбому Queen.\nВ номінації «Найкраща колаборація» MTV Video Music Awards журі проігнорували зірковий дует The Carters (Beyonce та Jay Z). Статуетку віддали Дженіфер Лопес за трек Dinero (feat. DJ Khaled & Cardi B). Але подружжя відігралося перемогами в номінаціях «Найкращий арт-дірекшн» та «Найкраща кінематографія».\nБув на премії український слід. «Найкращим танцювальним відео» визнано відео Avicii Lonely Together (feat. Rita Ora), знятий у Києві. Він став однією з останніх робіт діджея — данець загинув восени.\nПриз за «Найкраще рок-відео» слід було віддати Foo Fighters. Але це ж Америка, тож чергову статуетку забрав гурт Imagine Dragons за Whatever it Takes. Буде чим похизуватися на концерті в Києві.\nНу і на завершення — перфоманс Аріани Гранде, як нещодавно випустила новий альбом, а на MTV Video Music Awards її кліп на No Tears Left To Cry отримав відзнаку як «Найкраще поп-відео».\nЧитайте також про історію успіху вуличних музикантів.\nAerosmithAviciiCamila CabelloCardi BChildish GambinoImagine DragonsMTV Video Music AwardsNicki MinajPost MaloneThe CartersДженіфер Лопес\n«Я не знаю свій пароль від інстаграму»: Адель розповіла, чому їй не дозволяють вести соцмережі8 Гру 20212726\nЗустрічаємо ранок: плейлист для нічної прогулянки містом10 Сер 20184347\n6 історій успіху вуличних музикантів14 Сер 20187380\nТреш, драма, секс: як змінювались образи\nОлі Полякової16 Сер 201820950\nНагодуй Енріке Іглесіаса. Гастрономічна гра21 Сер 20185003


Багато хто знає, що таке WiFi Router або бездротовий маршрутизатор, але не всі знають, що такий девайс може коштувати дійсно дорого. Мережеві комбайни, ціну яких можна вважати екстремальної, навряд чи скуповують пачками якісь багаті люди. Людина, у якого грошей багато, настільки дурним виявитися не може. Але мережеве обладнання, пропоноване по екстремальній ціною, користується попитом. Його набувають в подарунок на ювілей викладачеві, щоб використовувати в якості призу ну і т.п. Перерахуємо і порівняємо всі моделі наддорогих роутерів, доступних на ринку, і спробуємо привести базові рекомендації по вибору.\nУ далекому 2002-му році, коли фірма Linksys ще не належала Cisco Company, нею був випущений дуже вдалий мережевий комбайн WRT54G. Дана модель пережила 7 або 8 апаратних ревізій, крім того, її високо цінували і цінують все комп’ютерні ентузіасти, а також хакери та інші фахівці IT. Фірма Linksys вирішила повторити свій успіх, і в січні цього року запропонувала схожий пристрій, модернізоване до невпізнання. Новий роутер отримав позначення WRT1900AC, список його можливостей містить все, що тільки можна (як Вам наявність Wi-Fi «N150 x 4»), а ціна пристрою вражає уяву. Вона дорівнює 280-ти доларам. Зауважимо, що роутер Linksys WRT1900AC – ще не найдорожче рішення, доступне на території РФ сьогодні.\nНайдорожчий і найсучасніший в лінійці роутерів Western Digital мережевий комбайн – це маршрутизатор «My Net AC1300». Його вартість перевищує 300 доларів, а вбудований модуль Wi-Fi може працювати в двох діапазонах відразу (але це характерно і для роутера Linksys). Чим зумовлена така висока вартість мережевих пристроїв WD, сказати складно. Насправді, тільки Western Digital випускає маршрутизатори з вбудованим жорстким диском (N900 HD), але ці пристрої оснащені вентилятором на корпусі. Наявність пилу ніхто не відміняв, і таке рішення не може бути практичним. А ось в топовом маршрутизаторе WD, как не странно, ніяких вентиляторів немає.\nЛогіка простежується проста. «My Net N900 HD» будуть купувати ентузіасти, щоб чистити пил в ньому, тоді як топовий мережевий комбайн WD можна вважати преміальним пристроєм, який не соромно піднести в подарунок будь-кому. Якщо ж говорити про фірму Apple, в її топовом мережевому комбайні вентилятор виявляється легко.\nМодель Air Port Extreme не оснащена вінчестером, зате вентилятор тут присутній досить потужний. Ентузіастам і прихильникам продукції Apple такий роутер, можливо, і підійде, а коштує він всього-то 7 з гаком тисяч гривень.\nПерерахуємо всі преміальні роутери\nЯк неважко здогадатися, обладнання класу Premium випускає практично кожна поважаюча себе компанія. Мережевий комбайн Netgear R7000 AC1900 є преміальної моделлю і стоїть 6300 гривень, тоді як роутер Netgear WNDR4700 за сумісництвом є сховищем NAS, коштує близько 9-ти тисяч, але не працює в діапазоні 5ГГц. Преміальна модель будь-якої фірми зазвичай оснащена такою точкою доступу, яка сумісна з протоколом 802.11AC (5ГГц). «Роутер + NAS» – це інший клас пристроїв, і не кожне з них відноситься до класу Premium. Кілька моделей обладнання, що мають відношення до преміального сегменту в дійсності, ми перерахуємо далі.\nФірми D-Link і ASUS\nНайдорожчий роутер в лінійці моделей ASUS – це мережевий комбайн RT-AC68U. Його вартість дорівнює 6700 гривень, але, вибираючи преміальне обладнання, краще звернути увагу на іншу модель, перевірену часом (AC66U). Можна навіть купити маршрутизатор RT-N66U, який не підтримує протокол 802.11AC. Відгуки на останні два пристрої в основному позитивні:\nСторінка «Яндекс.Маркет», ASUS\nКеруючись зазначеним методом, тобто, вивчаючи відгуки, є сенс вибирати обладнання будь-якого бренду.\nЯкщо говорити про фірму D-Link, тут здійснити вибір буде трохи складніше. Точніше, варіантів для вибору буде 2-3, максимум:\nРоутери D-Link, що підтримують «802.11AC»\nФірма D-Link, обладнання якої закуповують в Україні тоннами, випускає не так багато преміальних пристроїв, які підходять для домашнього використання. У чому причина подібного упущення, спробуємо розібратися.\nВ арсеналі D-Link є пристрої, що відносяться до абсолютно різних сегментах:\nПрофесійні мережеві маршрутизатори\nПрофесійні точки доступу (зазвичай, розраховані на діапазон 2,4 ГГц)\nПобутові (вони ж – офісні) мережеві пристрої, найдорожчі з яких відображені на малюнку\nОбладнання класу Mainstream: мережеві адаптери, бюджетні точки доступу і т.п.\nВідзначимо, що значна увага компанія приділяє саме тому, що купують частіше. Йдеться про недорогих точках доступу і роутерах DIR-300/320, вартість яких становить менше 700 гривень. У більш дорогих сегментах вибір буде обмежений, і нічого дивного в цьому немає. А ось список професійних рішень, доступних у D-Link сьогодні, налічує десятки моделей, але там ціни вимірюються тисячами доларів.\nZyXEL, TP-Link і інші\nКомпанія ZyXEL стала випускати обладнання, сумісне з бездротовим протоколом 801.11AC, зовсім недавно. Сталося це в другій половині 2013 року. На міжнародному ринку доступний роутер NBG6503, точка доступу якого розрахована на діапазон 5ГГц, а інших подібних моделей у ZyXEL зараз немає. Якщо потрібен просто найдорожчий роутер ZyXEL, зверніть увагу на Keenetic II Ultra.\nДіапазон 5ГГц в ньому, виявляється, задіяний, але максимальна швидкість зв’язку для високочастотних мереж становить 450Мбіт / с (а не 750, як годиться стандартом 750AC).\nВ общем-то, бренд ZyXEL вважається самим преміальним з усіх, що пропонують побутове мережеве обладнання.\nНа завершення ми повинні згадати про роутерах, що випускаються китайською компанією TP-Link. По надійності вирішення цього бренду можна порівняти з обладнанням ZyXEL, так що сенс говорити про TP-Link у нас є. Єдина преміальна модель TP-Link називається Archer C7, за формальними характеристиками вона перевершує «Кинетик 2 Ультра» і коштує 5000 гривень:\nМережевий комбайн Archer C7\nСвого часу існували телефонні модеми, що випускаються ZyXEL і розраховані на 28800 Кбіт / с. Одночасно з чим випускалися пристрої інших брендів, що перевершують по заявленій швидкості роботи будь-якої модем ZyXEL. Так ось, всі прагнули придбати обладнання ZyXEL, а не щось ще, і цієї ж логікою можна керуватися, роблячи вибір між «Арчером» і «кінетики 2 Ультра». Вдалого вибору!\nWifi router: поради при виборі моделі Ссылка на основную публикацию


Від The Prodigy до John Newman: чим дивуватиме фестиваль Atlas Weekend-2017 - Talents collection\nПро це повідомляє канал"24".\nЗа 2 роки існування Atlas Weekend завоював звання топового літнього івенту.\nЗа 5 днів на Atlas Weekend меломани насолоджуватимуться виступами відомих гуртів та виконавців. Зокрема, The Prodigy, John Newman, Three Days Grace, The Hardkiss, Бумбокс, Therr Maitz, Monatik, Pianoбой, Noize MC. Загалом на столичній сцені фестивалю виступить понад 200 учасників з різних країн світу.\nТрадиційно, фестиваль Atlas Weekend відбудеться на території столичного ВДНГ. Цього року для виступів музикантів змайстрували 6 денних сцен та 2 нічні.\nОрганізатори не обмежують фестиваль музичними стилями. За 5 днів зі сцен буде лунати якісна поп-музика, реп і важкий рок.\nУ 2016 році фанати мали змогу поспілкуватися, сфотографуватися і взяти автограф в улюблених музикантів. Організатори наразі анонсували проведення дискусій, лекцій та майстер-класів від провідних музичних експертів.\nОкрім цього, в рамках Atlas Weekend-2017 буде працювати сцена найатмосфернішого фестивалю країни "Джаз Коктебель".\nДетально ознайомитись зі списком гуртів можна в офіційній групі Atlas Weekend у соціальних мережах Facebook та Вконтакте.


БЕЗРОБІТТЯ 1 ЙОГО ВИДИ — Студопедія\nБЕЗРОБІТТЯ 1 ЙОГО ВИДИ\nБезробіття — складне економічне, соціальне і психологічне явище. Водночас безробіття — це економічна категорія, яка відбиває економічні відносини щодо вимушеної незайнятості працездатного населення.\nФакторами формування безробіття можуть бути такі:\n• нестача сукупного ефективного попиту;\n• негнучкість системи відносних цін і ставок заробітної плати і викривлення в ній, пов'язані з грошовою експансією держави і подальшою інфляцією;\nДосвід переходу окремих країн до ринку свідчить про те, що в кожний період рівень зайнятості і масштаби безробіття характеризуються значними коливаннями, зумовленими сукупним впливом багатьох чинників. При цьому причини появи безробіття і його види можуть дуже різнитися.\nРозрізняють відкрите й приховане безробіття.\nВідкрите безробіття означає існування явно незайнятого населення, приховане — наявність формально зайнятого населення.\nМожна виділити такі види безробіття: фрикційне, структурне, циклічне, сезонне, інституціональне.\nФрикційне безробіття пов'язане з переміщенням людей з однієї роботи на іншу, а також із однієї місцевості в іншу. Фрикційне безробіття означає, що існують постійний зв'язок між звільненням з однієї організації і найманням працівників іншими організаціями, заміщення одних професій іншими, рух працівників з одних галузей в інші тощо.\nВ умовах ринкової економіки цей вид безробіття завжди існує. Одні змінюють роботу добровільно, інші — у зв'язку зі звільненням або втратою сезонної зайнятості. Дехто шукає роботу вперше. Таке безробіття може поєднуватися з рівновагою на ринку праці. Наприклад, в США наприкінці 80-х років близько 49% безробітних не працювали менше п'яти тижнів. Це свідчить про нормальний процес перерозподілу трудових ресурсів відповідно до потреб виробництва, а також про високу ефективність ринку праці.\nВиникненняструктурного безробіття пов'язане зі структурними зрушеннями в економіці, закриттям застарілих підприємств і виробництв, скороченням випуску продукції у разі переорієнтації виробництва, закриття шкідливих підприємств.\nСтруктурне безробіття відрізняється від фрикційного передусім тим, що працівники, які втратили роботу в одних секторах економіки, не можуть бути використані на тих робочих місцях, які пропонуються в інших секторах. Окрім того, структурне безробіття є тривалим і має, як правило, хронічний характер.\nПричиною структурного безробіття є територіальна і кваліфікаційна невідповідність між вільними робочими місцями і безробітними.\nУ структурному безробітті можна виокремити технологічне й конверсійне безробіття.\nТехнологічне безробіття пов'язане з переходом до нової техніки і технології, механізацією та автоматизацією виробництва, що (супроводжується вивільненням робочої сили і найманням праців принципово нових спеціальностей та кваліфікації.\nКонверсійне безробіття спричиняється скороченням чисельності армії і зайнятих у галузях оборонної промисловості. Розміри цього безробіття можуть коливатися від незначних до великих.\nСезонне безробіття стосуєтьсятих видів виробництва, які мають сезонний характер і в яких протягом року відбуваються різкі коливання попиту на працю (сільське господарство, будівництво тощо).\nЦиклічне — це вид безробіття, яке постійно змінюється за своїми масштабами, тривалістю і складом, що пов'язано з циклом ділової кон'юнктури. Масштаби і тривалість циклічного безробіття досягають максимуму під час спаду (кризи) виробництва і мінімуму — під час піднесення. Отже, розміри ринку праці коливаються разом з коливаннями циклу ділової кон'юнктури. Найбільшою мірою від циклічного безробіття страждають молодь, жінки, люди похилого віку і некорінне населення.\nІнституціональне безробіття — це безробіття, яке породжується правовими нормами, що впливають на попит і пропозицію праці. Воно може бути, наприклад, спричинене введенням гарантованої мінімальної заробітної плати, недосконалою податковою системою (надмірні соціальні виплати знижують пропозицію праці. Високі ставки оподаткування, скорочуючи доходи, роблять їх порівнянними із сумами виплат за соціальними програмами. Це також знижує пропозицію робочої сили).\nНа ринку праці розрізняють також застійне і хронічне безробіття.\nЗастійне безробіття охоплює найстійкіший контингент безробітних — бідних, бродяг, бомжів та ін.\nРозвиток ринкової економіки супроводжується виникненням і розширенням масштабів хронічного безробіття. Це пов'язано з тим, що інвестиції у створення нових робочих місць відстають від темпів зростання чисельності найманих працівників. Безробіття стає масовим і постійним, вражаючи насамперед найменш розвинуті регіони. Серед безробітних переважають жінки, спеціалісти з вищою освітою. Щодо вікового складу домінує молодь.\nЗгідно із Законом України “Про зайнятість населення” безробітними вважаються працездатні громадяни працездатного віку, які з незалежних від них причин не мають заробітку або інших передбачених чинним законодавством доходів через відсутність підходящої роботи, зареєстровані у державній службі зайнятості, тобто це особи, що справді шукають роботу та здатні приступити до праці.\nа) віком до 16 років, за винятком тих, які працювали і були вивільнені у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці; реорганізацією перепрофілюванням і ліквідацією підприємства, установи й організації або скороченням чисельності (штату);\nб) які вперше шукають роботу і не мають професії (спеціальності), в тому числі випускники загальноосвітніх шкіл, якщо вони відмовляються від проходження професійної підготовки або від оплачуванної роботи, включаючи роботу тимчасового характеру;\nв) які відмовилися від двох пропозицій підходящої роботи з моменту реєстрації їх у службі зайнятості як осіб, котрі шукають роботу. При цьому вони втрачають право на надання статусу безробітного строком на три місяці з подальшою реєстрацією;\nг) які мають право на пенсію відповідно до законодавства України. Рівень зареєстрованого безробіття розраховується як відношення кількості офіційно зареєстрованих безробітних до працездатного населення у працездатному віці.\nОстаннім часом в Україні значно зріс рівень зареєстрованого безробіття. На 1 січня 1999 р.\nвін встановив 3,69% працездатного населення працездатного віку.\nСеред безробітних, які перебували на обліку, жінки становили 48,4%, молодь у віці до 28 років — 31%.\nПриховане безробіття характерне для ситуації економічної кризи. Воно зумовлене неповним завантаженням потужностей підприємств, зменшенням обсягів виробництва, різким зниженням продуктивності праці, наданням працівникам неоплачуваних відпусток, Неповною зайнятістю протягом робочого тижня. Згідно з розрахунками в народному господарстві прихованим безробіттям охоплено 16—20% зайнятих працівників. Така ситуація пов'язана з наслідками сировинної, енергетичної і платіжної криз, з відсутністю послідовності в реформуванні економіки.\nНаявність значної чисельності працездатних осіб, які лише формально зайняті, а фактично не працюють і одержують низьку заробітну плату (або зовсім не одержують її), сприяє збільшенню чисельності зайнятих у нерегламентованій діяльності, ускладненню криміногенної ситуації, загостренню соціальних конфліктів.\nЗарубіжний досвід свідчить, що і в країнах з розвинутою економіцею відбувається зростання вимушеної неповної зайнятості.\nПроте перехід на скорочений робочий день (тиждень) розглядається як ефективний захід щодо запобігання безробіття. Масштаби не-Вовної зайнятості в США, Німеччині, Франції, Португалії за останні роки збільшилися в десятки разів. При цьому активно використовуються державні дотації (субсидії) підприємствам на заробітну плату працівникам для компенсацій витрат у разі скорочення збиткових і нерентабельних робочих місць.\nОтже, проблема неповної зайнятості і прихованого безробіття і згодом виявлятиметься як проблема часткового (тимчасового зменшення або установлення законом скороченої тривалості робочого дня) або тимчасового повного безробіття (перерви в одержанні заробітної плати або зменшення її розміру з причини тимчасового Припинення виробництва без розірвання трудових відносин).\nЗагострення проблеми безробіття супроводжується економічними втратами, насамперед зменшенням валового національного продукту (ВНП), його відставанням від потенційного ВНП, який визначається за припущення існування природного рівня безробіття та певних “нормальних” темпів економічного зростання. Чим вищий рівень безробіття, тим більше відставання ВНП. В економічній науці такий взаємозв'язок виражає закон А. Оукена: якщо фактичний рівень безробіття перевищує природний рівень (3—5%) на 1%, то відставання обсягу валового національного продукту становить 2,5%. З цього закону можна зробити висновок щодо практичної діяльності, а саме: необхідно щорічно не менш як 2,5—3,0% ВНП спрямовувати на створення нових робочих місць.\nЕкономічними збитками від безробіття є також звуження споживчого ринку, нарощування елементів кризи надвиробництва. Крім того, люди, які перебувають у статусі безробітних, втрачають професійні навички, стереотипи трудової поведінки.\nСерйозною проблемою є регіональне безробіття. Його подолання потребує проведення відповідної структурної політики і розроблення регіональних програм забезпечення ефективної зайнятості населення на основі подальшої диверсифікації економіки, залучення та функціонування приватного капіталу, розвитку інфраструктури, відкриття центрів перепідготовки робочої сили, формування спеціальних фондів кредитування приватних підприємців.\nУ Великій Британії, наприклад, зменшення регіонального безробіття досягається через організацію “підприємницьких зон”, в яких усі підприємства практично звільнені від сплати податку на нерухоме майно. Практикується пільговий продаж державою муніципальних земель, лібералізація правил забудови. Це сприяло підвищенню темпів зростання зайнятості в цих регіонах.\nВ умовах становлення ринкової економіки особливо гострою проблемою є безробіття серед молоді, яке дедалі зростає. Для її вирішення необхідно створити реальні передумови для обгрунтованого вибору професії та місця роботи з урахуванням потреб ринку праці, а також покликання, здібностей і психофізіологічних можливостей молодої людини та її професійної підготовки.\nВажливим напрямом запобігання безробіттю серед молоді є реалізація спеціалізованих програм, які забезпечують розширення зайнятості молоді шляхом створення для неї додаткових робочих місць без великих матеріальних витрат, зокрема шляхом організації сезонної і тимчасової участі в проведенні сільськогосподарських робіт, обслуговуванні і ремонті сільськогосподарської техніки, транспортуванні і реалізації урожаю., через надання допомоги інвалідам, людям похилого віку, через роботу в лікарнях, інтернатах, дитячих будинках та ін.\nБезробіття і зайнятість населення: причини, види та наслідки\nБезробіття і його види\nБезробіття і його типи. Закон Оукена\nБезробіття та його природний рівень\nБезробіття як економічне явище. Суть ,рівень та види безробіття\nБезробіття як соціально-економічне явище\nБезробіття, його види і наслідки.\nБезробіття, його суть та причини. Закон Оукена.\nПОНЯТТЯ, ФОРМИ ТА ВИДИ ЗАЙНЯТОСТІ | РЕГУЛЮВАННЯ ЗАЙНЯТОСТІ НАСЕЛЕННЯ


Як грати на сопілці? | Відповідь тут ;-)\nСопілка — це інструмент з роду флейти. Звуки, що видаються за допомогою цього інструменту, просто чудові. Дізнаємося ж, як грати на сопілці: Перш за все, вибираємо інструмент, на якому гратимемо. Сопілки бувають дуже різні, тобто, зроблені, можуть бути з різних матеріалів.\nНаприклад, дерев’яної сопілки звук м’якше, ніж пластиковою. Але остання довговічніша. Крім цього вони розрізняються і по висоті тону. Наприклад, сопрано, тенори, альти й сопраніно.\nВчимося правильно тримати сопілка. Ліва рука повинна перебувати зверху, а середній, вказівний і безіменний пальці повинні знаходитися над самими отворами. За допомогою великого пальця лівої руки потрібно закривати і відкривати отвір, що знаходиться на зворотному боці флейти.\nПальці правої руки розташовуємо над іншими отворами, мізинець повинен опинитися близько самого останнього. При такому розташуванні пальців рук можна відтворити ноту «до».\nБільшість музикантів цікавляться про те, як зробити сопілку. Відповідь проста. Для того щоб змайструвати цей інструмент знадобиться багато сил і часу, тому краще всього скористатися покупними. Але, якщо ж подібна ідея не залишає у спокої, то можна спробувати зробити сопілка, використовуючи інформацію з інтернету.\n← Як не вмерти від нудьги: креативні ідеї\nЯк зробити відкритий пиріг з беконом? →\nЯк грати на музичному інструменті і залишатися спокійним?\nЯк зробити хромовані грати радіатора?


У будинок жителя Закарпаття вдерся земляк і намагався пограбувати його!\nУ середу, 12 лютого, до поліції звернувся 54-річний житель Берегова. Чоловік повідомив, що до його помешкання проникла особа, яка намагається обікрасти його. За викликом оперативно виїхала слідчо-оперативна група, співробітники якої затримали чоловіка. Встановлено, що до будинку берегівчанина проник 34-річний земляк потерпілого.\nВін намагався викрасти з будинку побутову техніку, проте завдяки миттєвій реакції господаря, причетного до крадіжки вдалося затримати на місці злочину. У поліції за фактом замаху на крадіжку з проникненням відкрили кримінальне провадження за частиною 3 статті 15 частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України.\nУ відділі комунікації поліції зазначили, що підозрюваного затримано у порядку статті 208 КПК України. У справі триває досудове розслідування.


В Одесі "замінували" Алею Слави - Korrespondent.net\nВ Одесі "замінували" Алею Слави\nКорреспондент.net, 23 лютого 2017, 14:47\nАлею "замінували" через мітинг\nНа Алеї Слави мав відбутися мітинг.\nПоліція Одеси перевіряє повідомлення про замінування Алеї Слави. Інформація про це надійшла після того, як стало відомо про намічений мітинг біля пам'ятника Невідомому матросу. Туди збиралися скерувати автобуси з ветеранами та пенсіонерами, повідомляє Думская.\nЯк повідомив на своїй сторінці у Facebook колишній глава одеського осередку "Правого сектора" Сергій Стерненко, організатором збору виступив "активіст" Куликова поля Моріс Ібрагім. Автобус чекав людей біля Київської райдержадміністрації.\nНагадаємо, раніше повідомлялося, що в Харкові перед концертом до Дня гідності "замінували" театр.\nВ Одесі затримали дезертира, який розбив чотири авто\nПоліція повідомила про вибух в Одесі621\nПорошенку доповіли ситуацію з активістами Одеси477\nВ Одесі протестують під будівлею обласної поліції399


На Луганському напрямку – 17 обстрілів (станом на 7-00 6.06.15) - Велика вітальня "Народної армії"\nНа Луганському напрямку – 17 обстрілів (станом на 7-00 6.06.15)\nЗ 07.00 05.06. до 07.00 06.06.2015 року на Луганському напрямку – без змін. Бойовики НЗФ так званої «ЛНР» 17 разів порушили вимоги Мінських домовленостей. Вчора ввечері бойові дії тривали у Кримському. У районі протитуберкульозного диспансеру неодноразово спалахували перестрілки, які переростали в жорсткі бої з використанням автоматичної зброї, мінометів та гранатометів. У результаті поранений один український військовий – 29-річний боєць Нацгвардії, котрого оперативно госпіталізовано. Ніхто з мирних мешканців села не постраждав.\nУвечері й уночі обстрілів бойовиків т.з. «ЛНР» зазнав нульовий український блокпост у с. Родіна, який є єдиним в області офіційним перепускним пунктом на окуповані території та в зворотньому напрямку. О 17.30 позиції ЗС України обстріляли з протитанкової рушниці системи Симонова (ПТРС), а вночі – і стрілецької зброї. Втрат особового складу ЗС України не допущено.\nРосійські найманці вели вогонь по м. Щастя поблизу мосту через Сіверський Донець із автоматичних гранатометів, мінометів та стрілецької зброї.\nБойовики продовжують активне використання БПЛА з розвідувальною ціллю. Підрозділи Збройних Сил України продовжували роботи з інженерного дообладнання вогневих позицій Збройних Сил у визначених районах. Військовослужбовці виконували бойові завдання, перебуваючи у повній бойовій готовності до відбиття атак російських найманців.


Сонцезахисні окуляри Прада - ua\nВсесвітньо відомий бренд Prada асоціюється з гламуром і предметами розкоші, такими як чоловічий та жіночий одяг, взуття, вироби зі шкіри та модні аксесуари, сумки, парфуми та, звичайно ж сонцезахисні окуляри. Маріо Прада і його брат Мартіно ще в далекому 1913 році заснували галантерейний магазин Fratelli Prada. Через 20 років, за старою доброю традицією італійської родини, дочка Маріо Луїза очолила управління сімейним бізнесом. Далі вже в 1978 році онука Маріо Прада - Міучча Прада спільно з бізнес-партнером, а незабаром і чоловіком Патріціо Бертеллі вдихнули нове життя в компанію збагативши її багатьма інноваційними ідеями. Після присудження нагороди дизайнера року Бертеллі і Міучча, бренд Prada завоював статус «преміум», який підтримують і досі з 1990 року.\nКласичні та найбільш відомі сумки Prada змогли завоювати світовий ринок моди в 1985 році. Вони стали справжньою сенсацією. Всі деталі були виконані з надзвичайно тонкою майстерністю, а плавні лінії, практичність та зносостійкість виробів в той час не мала собі рівних. Цей, здавалося би черговий експромт і перетворив бренд Prada в символ розкоші.\nЯк з'явилися сонцезахисні окуляри\nPrada, обьедавшись зі всесвітньо відомим лідером у розробці нових дизайнів та виготовленню окулярів високої якості - De Rigo, створили лінію сучасних сонцезахисних окулярів Prada. Незабаром вони стали дуже популярними і завоювали світовий ринок моди завдяки відмінній якості, унікальному вишуканому стилю. На сьогоднішній день окуляри Prada виробляються за допомогою передових технологій в самих сучасних державних лабораторіях.\nСонцезахисні окуляри Prada окуляри є функціональними, а також модними. Вони забезпечують чудову оптичну прозорість, дозволяючи своєму власникові не відставати від моди. Тому багато знаменитостей носять дизайнерські окуляри Prada, в тому числі Крістіна Агілера, Дженніфер Гарнер, Міранда Керр, Кортні Кардашян, Lady Gaga, Джессіка Альба, Бред Пітт, Джастін Тімберлейк і Джерард Батлер.


Лікування Катаракти в Києві (Хірургічне) - Ціна Сучасної Операції 2022\nКатаракта – це помутніння кришталика (оптичної лінзи ока), у результаті чого настає поступове зниження зору, яке неможливо відкорегувати окулярами. В основному, випадки катаракти пов’язані із процесом старіння, але інколи – навіть у новонароджених може бути виявлене це захворювання.\nЗалежно від типу захворювання, пацієнт може відчувати різні розлади зору, але найбільш поширеними симптомами катаракти є:\nНеобхідність використання яскравого світла для читання та роботи із дрібними деталями\nЯкщо помутніння кришталика знаходиться за межами зорової зони, то людина може не помічати жодних симптомів, але із часом вони дають про себе знати більш виражено.\nФактори ризику та причини катаракти\nВикликати або прискорити розвиток катаракти можуть такі фактори ризику:\nВисокий індекс маси тіла (ожиріння)\nФізичні травми очей\nЗгідно із останніми дослідженнями, катаракта є причиною сліпоти у 51% випадків у світі, що складає близько 20 мільйонів людей. Нажаль, одночасно із зростанням тривалості життя, збільшується кількість людей, страджаючих від катаракти і надалі ці показники будуть зростати.\nЕфективне лікування катаракти та відновлення зору може забезпечити лише хірургічна операція ока. Змутнілий кришталик видаляють і замінюють штучною прозорою лінзою. Головне, вчасно звернутись до офтальмолога та зважитись на необхідну операцію, не чекаючи значного зниження зору. Адже із часом «ядро» катаракти стає твердішим, і це набагато ускладнює діагностику, а також розрахунок штучного кришталика, впливає на процес і тривалість операції та знижує шанс відновлення високих зорових показників після хірургічної допомоги.\nЦентр Клінічної Офтальмології приділяє велику увагу деталям, адже саме вони є основою успіху. Комплексна діагностика зору, а не тільки встановлення діагнозу «катаракта», допомагає виявити супутні захворювання ока, про які Ви можете навіть не здогадуватись. Супутні захворювання катаракти виявляються дуже часто і грають суттєву роль у прогнозі щодо зорових функцій після операції. Оперативне лікування катаракти, яке відбувається без належного обстеження, навіть на сучасному рівні, є провокуючим фактором розвитку або загострення інших захворювань (глаукома, макулярний набряк, відшарування сітківки, набряки рогівки та інше). Саме тому важливо виявити ці захворювання та обрати правильну тактику ведення пацієнта аби вчасно почати належне лікування. Для забезпечення всих цих умов, наша клініка оснащена сучасним обладнанням, що гарантує швидку, якісну, детальну діагностику. За здоров’я Ваших очей відповідає наша висококваліфікована команда медперсоналу, яка має великий досвід правильного виконання досліджень та їх інтерпретації. Завдяки цьому, Центр Клінічної Офтальмології розробляє успішні тактики проведення лікування катаракти та інших захворювань очей.\nОперування катаракти проходить у сучасній операційній із новітнім обладнанням та використанням виключно високоякісних сертифікованих матеріалів. Усі офтальмохірурги Центру Клінічної Офтальмології мають вищу лікарську категорію, вагомий досвід та постійно вдосконалюють свої знання та вміння. Кожна офтальмологічна операція проходить під пильним наглядом досвідченого лікаря-анестезіолога.\nПісля видалення катаракти в Центрі Клінічної Офтальмології, Ви отримуєте післяопераційний пакет препаратів, детальні інструкції із їх використання та правила поведінки у реабілітаційний період.\nУ вартість операції включено три обов’язкові підсумкові огляди, а, окрім того, – огляди за потребою (при наявності ускладнень).\nНаша команда налаштована на те, щоб перебування у нашій клініці було для Вас максимально комфортним і приносило лише відчуття турботи та відновлення.\nХірургічне лікування катаракти (без вартості анестезії)\nФЕК + 'ІОЛ CIM flex21(CIMA, США)11500 грн.\nФЕК + ІОЛ AcrySof SA60AT / MA60AC / MA60MA (Alcon, СШA)16000 грн.\nФЕК + ІОЛ AcrySof IQ SN60 WF (Alcon, СШA)20000 грн.\nФЕК + ІОЛ AcrySof IQ Panoptix TFN T00 (Alcon, СШA)43000 грн.\nФЕК + ІОЛ AcrySof IQ Panoptix Toric TFN T20 - T60 (Alcon, СШA)55000 - 61000 грн.\nФЕК + ІОЛ AcrySof IQ Toric SN6A Т2 - Т4 (Alcon, СШA)26000 грн.\nФЕК + ІОЛ AcrySof IQ Toric SN6A Т5 - Т9 (Alcon, СШA)29000 грн.\nФЕК + ІОЛ AcrySof IQ Vivity (Edof) DF Т015 - Т315 - Т415 - Т515 (Alcon, СШA)54000 - 72000 грн.\nФЕК + ІОЛ Tecnis 1-piece ZCB00 (Johnson & Johnson, СШA)21000 грн.\nФЕК + ІОЛ Tecnis Eyhance ICB00 (Johnson & Johnson, СШA)27000 грн.\nФЕК + ІОЛ Tecnis Symfony ZXR00 (Johnson & Johnson, СШA)47000 грн.\nФЕК + ІОЛ Tecnis Symfony Toric ZX T50 - Т100 - Т225 - Т300 - Т375 - Т400 - Т450 - Т525 - Т600 (Johnson & Johnson, СШA)58000 грн.\nФЕК + ІОЛ Tecnis Toric ZС T100 - Т150 - Т225 - Т300 - Т375 - Т450 - Т525 - Т600 - Т700 - Т800 (Johnson & Johnson, СШA)28000 - 31000 грн.\nФЕК + ІОЛ Tecnis Synergy ZFR00V (Johnson-Johnson, США)52000 грн.\nФЕК + ІОЛ En Vista (Bausch+Lomb, США)20000 грн.\nФЕК + ІОЛ Akreos Adapt AO (Bausch+Lomb, США)15000 грн.\nФЕК + ІОЛ Akreos MI60 (Bausch+Lomb, США)19000 грн.\nФЕК + ІОЛ Basis Z hydrophilic S1AW00 (1stQ, Німеччина)17000 грн.\nІмплантація сулькус ІОЛ AddOn A4SW00 (1stQ, Німеччина)13000 грн.\nІмплантація сулькус ІОЛ AddOn A4DW0M (1stQ, Німеччина)30000 грн.


Збільшити продуктивність комп`ютера з dataram ramdisk.\npcUaWiki.ru » Різне » Збільшити продуктивність комп`ютера з dataram ramdisk.\nRAM-диск, створюється з використанням частини системи RAM (random access memory). перевага використання ramdisk в тому, що з ним Ваш комп`ютер буде працювати набагато швидше за продуктивністю, ніж звичайний жорсткий диск. Отже, він може бути використаний для програм, які вимагають швидкої обробки даних, такі як комп`ютерні ігри, програми, компілятори, графіка та ін. Free software Dataram RAMDisk, який дозволяє вам легко створити RAM-диск через графічний інтерфейс користувача.\nутиліта Dataram RAMDisk доступна для завантаження у вигляді програми установки. Вона розроблена з використанням Microsoft .NET framework версії 4.0, так що спочатку ви повинні встановити .NET 4.0 розповсюджуваний на вашу систему, перш ніж ви зможете використовувати Dataram RAMDisk. Після установки, ви зможете запустити Dataram RamDisk Configuration Utility з Меню Пуск або з Search Charm в Windows 8.\nУ розділі налаштувань ви можете вибрати розмір RAM-диска, і встановити тип розділу. Максимальний розмір ramdisk мо-tт бути 512 мегабайт менше, ніж розмір оперативної пам`яті. Наприклад, якщо у вас є 2GB оперативної пам`яті, то максимальна величина ramdisk який ви чи зможете створити близько 1536 Мб. Ви можете вибрати розділ, який повинен бути або FAT, FAT32 або створити нерозмічену ramdisk (Ви повинні відформатувати його за допомогою Windows format utility). Ви можете також вибрати завантажувальний сектор ramdisk, але ця можливість не використовується для нормального використання дисків. Після вибору розміру диска і типу розділу, ви можете натиснути працювати з ним натиснувши на кнопку Старт RAMDisk - Start RAMDisk. Ви можете побачити попередження про встановлення драйвера Windows. Цей драйвер необхідний для роботи ramdisk.\nновостворений RAM-диск повинен з`явитися на вашому комп`ютері подібно іншого розділу жорсткого диска. Ви можете копіювати файли або використовувати їх для спеціальних цілей, наприклад, збереження графічних робіт при роботі з продуктами Adobe. цей ramdisk швидше, ніж будь-який інший з ваших жорстких дисків. Запуск програм з ramdisk дуже швидкий у відповідь на читання / запис файлу відбувається в частки секунди.Еслі ви хочете, щоб припинити використання RAM-диск, то ви можете натиснути на кнопку Стоп RAMDisk - Stop RAMDisk в RamDisk Configuration Utility.\nОднак, цей ramdisk є мінливим, як і інший вміст оперативної пам`яті вашої системи - вміст буде знищено, як тільки ви завершите роботу Windows. Щоб обійти цю проблему, Dataram RAMDisk дає вам всі можливості, щоб зберегти вміст RAM-диск, коли Windows log off і завантажити записані елементи, як тільки ви ввійдете в систему Windows. Ви можете встановити ці параметри в розділі Завантажити / Зберегти - Load / Save Dataram RAMDisk Configuration Utility.\nВ розділі Завантажити / Зберегти - Load / Save також можна встановити мітку ramdisk. Ви можете встановити інтервал автоматичного збереження, після закінчення якого вміст автоматично зберігається в файл. Мінімальний час для авто-збереження 300 секунд (5 хвилин). Якщо ви створюєте великий RAM-диск, то вам не слід включати функцію автозбереження, так як потрібно буде записати великий обсяг даних знову і знову.\nбезкоштовне видання Dararam RAMDisk підтримує створення ramdisk максимальний розмір якого до 4 гігабайт. Якщо ви хочете створити ramdisk розміром більше 4 гігабайт, то ви можете купити ліцензію від Dataram, яка знімає обмеження на розмір і вони відображалися у вікні Dararam RAMDisk.\n[Share-locker locker_id = »3b19c0595b8dbb809" theme = "blue" message = "Якщо Вам сподобалася ця стаття, натисніть на одну з кнопок ніже.СПАСІБО!» Facebook = "true" likeurl = "CURRENT" vk = "true" vkurl = »CURRENT» google = "true" googleurl = "CURRENT" tweet = "true" tweettext = »» tweeturl = "CURRENT" follow = "true" linkedin = "true" linkedinurl = "CURRENT"] [/ share-locker]\nУстановка windows 7 по мережі\nВільна оперативна пам`ять в firefox з ramback.


◂◂ 167 168 169 170 ▸▸\nДвоє львівських водіїв поїдуть на Міжнародний трамвайний чемпіонат\n30 маршрут перекинули з Кульпарківської на Любінську в обох напрямках. Для цього змонтували поворот з Виговського на Любінську. При цьому мережу для 29 маршруту, який зараз не працює, обрізали.\nПольське місто Познань подарувало Львову два низькопідлогові великогабаритні міські автобуси. Щоб автобуси не їхали порожні, поляки повністю заповнили їх гуманітарною допомогою, інформує міський портал Познані. У неділю, 10 квітня, автобуси доїхали до Львова.\nУ Львові підрядник відновив реконструкцію вулиці Шевченка\n005 на вулиці Княгині Ольги.\nЛьвів отримав ще один новий п’ятисекційний трамвай «Електрон»\nО, дякую за новину!\nПродовжуються роботи на вулиці Шевченка. Протягом місяця мають відкрити проїзд для автомобілів від квазікільця до Єрошенка. Від Єрошенка до Яцкова вулиця повністю перерита, ОНУР там працює.\n> Продовжуються роботи на вулиці Шевченка. Протягом місяця\n> мають відкрити проїзд для автомобілів від квазікільця до Єрошенка. Від Єрошенка\n> до Яцкова вулиця повністю перерита, ОНУР там працює.\nПів роботи, звісно, не показують, але якесь воно все криве... Сподіваюсь, останній підряд цих турків у вас)\n2 червня підвищили вартість проїзду в автобусах/маршрутках до 15 грн, в електротранспорті вартість проїзду не змінилась.\nПерший львівський тролейбус із автономним ходом може пройти сертифікацію вже на початку липня.\nПопереду ще додаткова сертифікація (та випробування системи гальм) державним підприємством «Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства» (ДП НДКТІ МГ), після чого можна говорити про передачу цього тролейбуса ЛКП «Львівелектротранс». Випробування планують провести після 20 червня, тому є усі шанси, що на початок липня парк львівського електротранспорту чекатиме ще одне поповнення.\nРеконструкції тролейбусного депо «бути»!\nРеконструкція тролейбусного депо є четвертим та фінальним компонентом великого проєкту ЄБРР (Європейського банку реконструкції та розвитку) «Модернізація громадського тролейбусного транспорту міста Львів».\nПроект розпочато у 2019 році, станом на сьогодні усі попередні три вагомі компоненти уже реалізовані. Нагадаємо, що це:\nЗакупівля нових тролейбусів (50 транспортних одиниць).\nРеконструкція трамвайного депо (профілакторію та адміністративно-господарська будівля) на вул. Промисловій.\nА також реконструкція тролейбусної мережі по вулиці Кульпарківській (від вул. Городоцької, до вул. Наукової).\n«Вартість усього проєкту «Модернізація громадського тролейбусного транспорту міста Львів» складає 22 млн євро, з них 17,5 млн євро – це кредитні кошти, та 4,5 млн євро – це місцевий внесок – коментує Ірина Іванишин, керівниця групи реалізації проєктів Міжнародних фінансових організацій ЛКП «Львівелектротранс» – При цьому важливо розуміти, що обов’язковою умовою надання кредиту була фінансова участь й самого міста Львів. Оскільки три попередні компоненти цього міжнародного проєкту були профінансовані 100% із кредитних коштів, то джерелом фінансування останнього компоненту є місцевий внесок, тобто кошти місцевого бюджету…»\nУ Львові 14 трамваїв та 50 тролейбусів «Електрон» обладнали кондиціонерами (відео)\n> У Львові 14 трамваїв та 50 тролейбусів «Електрон» обладнали\n> кондиціонерами (відео)\nЯкщо чесно, прочитав текст, так і не зрозумів, що і як обладнали кондиціонерами))\nМені здається, правильно казати що 14 трамваїв та 50 тролейбусів обладнані кондиціонарами)\nПевно що так. ОБЛАДНАНІ. Деколи, дійсно, включають. Кілька тижнів тому чув, як водій тролейбуса просив не відкривати вікна в салоні, бо він включає кондиціонер. Однозначно, стало комфортніше.


Моніторинговий візит до Крижопільського виправного центру № 113 - Права Людини в Україні\n12.11.2020 | Ігор Сосонський, Максим Ревякін, Павло Шваб\nДУ «Крижопільській виправний центр (№ 113)»\n5 листопада 2020 року моніторингова група ХПГ у складі Максима Ревякіна, Ігоря Сосонського та Павла Шваба здійснила моніторинговий візит до ДУ «Крижопільській виправний центр (№ 113)».\nКрижопільській виправний центр № 113 розташований у селищі Городківка Вінницької області, що в 13 кілометрах від міста Крижопіль. Планова наповненість центру – 216 засуджених. На момент візиту в установі відбувало покарання 88 осіб. Чисельність адміністрації – 75 осіб.\nПо прибуттю до установи моніторам виміряли температуру. На КПП були присутні дезінфікуючі бар’єри та засоби для дезінфекції рук. Монітори потрапили до установи безперешкодно.\nСпочатку монітори відвідали дільницю ДІЗО, яка розміщена одразу за КПП. На момент візиту засуджених у секторі не було. Всього з початку року дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО застосовувалось 26 разів. У секторі розташовано 3 камери, кожна з яких розрахована на двох порушників режиму. В усіх камерах виконаний добротний косметичний ремонт, який закінчено на початку 2020 року. Встановлені метало пластикові вікна, які засуджені не можуть відкрити самостійно – потрібно кликати молодшого інспектора. В камерах доволі світло, є рукомийники та туалети, відгороджені перегородкою та дверцятами. Прогулянковий дворик перебуває в аварійному стані, доволі маленький, завширшки трохи більше метра, наявне ржаве спортивне знаряддя, лавка доволі маленька. Адміністрація центру запевнила, що наступного року дворик буде розширений та відремонтований.\nІІІ. Житлові приміщення\nНа території є одна законсервована житлова будівля та одна жила. В житловій будівлі є три житлові відділення, які розташовані на трьох поверхах. Відділення розбиті на житлові блоки, розраховані на дві-чотири особи. Кімнати косметично відремонтовані, подекуди видні сліди затоплення. У всіх відділеннях встановлені металопластикові вікна. Кімнати прийому їжі обладнанні кухонними меблями та кухонним начинням. У санітарних вузла встановлені рукомийники, туалети відгороджені стінками, але дверцята відсутні, що вкрай порушує приватність. У житлових відділеннях тепло. Також у житлових відділеннях не було баків із кип’яченою питною водою.\nУ лазне-пральному комбінаті встановлені побутові водонагрівачі, виконаний капітальний ремонт. Душ розділений перегородками та килимками, є шторки. Також є перукарня, у якій засуджені мають можливість постригтися безкоштовно. У пральні є дві нові побутові пральні машинки.\nНа вході до їдальні є два вмивальника, рідке мило та паперові рушники. Біля вмивальників розставлені дезінфікуючі розчини. Монітори вважають, що дезінфікуючі розчини розставлені показово з огляду на те, що моніторингова група провадить візити по установах у Вінницькому регіоні. На стіні є інформаційний стенд меню на поточний день. Обідня зала світла та чиста.\nПід час спілкування засуджені повідомили, що на сніданок була каша, хоча в меню та в меню-розкладці продуктів зазначено макарони. Це може свідчити або про невідповідність меню фактично приготованій їжі, або про не відвідування засудженими їдальні. На кухні встановлене електричне кухонне устаткування. Є власна пекарня.\nVІ. Дільниця карантину та розподілу\nНа момент візиту на дільниці перебували засуджені. На дільниці виконаний поточний косметичний ремонт. У кімнатах встановлені двоповерхові ліжка, другий поверх яких не використовується. Санітарний вузол обладнаний рукомийниками. В туалеті встановлені застарілі чаші Генуя. Туалети розмежовані перегородкою, але дверцята відсутні, що порушує приватність. Кімната прийому їжі обладнана кухонними меблями та відповідним кухонним начинням.\nВ установі працює 52 засуджених. Виробництво представлене лише деревообробним та столярними цехами. В них виготовляють щепу, брус та різні вироби з деревини (лави, бесідки та інше). На виробництві, безпосередньо на території центру, працює 27 засуджених. Усі засуджені на виробництві працюють за цивільно-правовими договорами. Засоби захисту були в наявності, але відсутні безпосередньо на працівниках.\nЗа словами адміністрації установи, 25 засуджених працює за межами центру на Вінницькій птахофабриці. Зі всіма засуджені укладені трудові договори, засуджені отримують мінімальну заробітну плату.\nVІІІ. Підсобне господарство\nВ установі функціонує підсобне господарство, на якому вирощують велику рогату худобу у кількості 30 голів, свиней у кількості 35 голів, також є вівці та кози. Підсобне господарство використовується для власних потреб.


Матч між збірними Данії та Фінляндії на Євро-2020 зупинили через знепритомнення гравця - ZAXID.NET\nСпорт — Ігор Саджениця, 20:25, 12 червня 2021 0 0\nКонтракт із «Газпромом» міг вплинути на рішення УЄФА щодо форми збірної України ZAXID.NET\nЕріксена у кисневій масці винесли з поля на ношах\nУ суботу, 12 червня, матч між збірними Данії та Фінляндії було перервано наприкінці першого тайму. Причиною стало те, що 29-річний півзахисник данської збірної Крістіан Еріксен знепритомнів під час матчу просто на полі.\nНаприкінці першого тайму гравець впав на газон. До нього одразу підбігли медики, щоб надати першу допомогу. Однак швидко привести гравця до тями не вдалося. Йому робили непрямий масаж серця, а також використали дефібрилятор. Згодом Еріксена винесли на ношах з поля. На його обличчі можна було помітити кисневу маску.\nАрбітр матчу спочатку зупинив гру, а потім УЄФА прийняла рішення зупинити гру.\nЕріксена терміново госпіталізували. У лікарні його стан стабілізувався. Агент Еріксена повідомив, що футболіст почувається краще, він може дихати та розмовляти.\nПісля цієї інформації УЄФА дозволила командам дограти. Матч закінчився із рахунком 0:1 на користь Фінляндії. Автором єдиного голу став Йоель Пох'янпало.


Представник Росії в ТКГ Гризлов стане послом в Білорусі, – ЗМІ\nHome / Світ / Росія / Представник Росії в ТКГ Гризлов стане послом в Білорусі, – ЗМІ\nГлава російської делегації у Тристоронній контактній групі Борис Гризлов стане послом у Білорусі.\nПро це в середу, 22 грудня, повідомила низка російських ЗМІ, зокрема, агентство “Интерфакс”.\n“Кандидатуру Бориса Гризлова на посаду посла Росії в Білорусії вже схвалено профільним комітетом у справах СНД”, – сказав співрозмовник агентства.\nЗа його словами, Гризлов зможе розпочати нові обов’язки вже в грудні.\nЗ березня 2021 року дипмісію у Мінську очолює Євгеній Лук’янов. Він змінив Дмитрія Мезенцева, який став держсекретарем Союзної держави Росії та Білорусі.


Daim Cola Jelibon - купити по вигідній ціні | Hookah Cat\nТютюн для кальяну Daim Cola Jelibon (Даїм Кола Джелібон) 50 г\nКод товару: DM50-049\nТютюн для кальяну Daim Cola Jelibon (Кола Мармеладні Ведмедики) 50 г — Незвичайне поєднання двох популярних смаків, класичної коли та мармеладних ведмедиків. Смак самодостатній, чудово палиться в соло.Легкий тютюн для ка...\nТютюн для кальяну Daim Cola Jelibon (Кола Мармеладні Ведмедики) 50 г — Незвичайне поєднання двох популярних смаків, класичної коли та мармеладних ведмедиків. Смак самодостатній, чудово палиться в соло.\nЛегкий тютюн для кальяну Daim зі смаком Мармеладні Ведмедики Кола\nТютюн Дайм виробляється в Туреччині, виробник відносить продукт до бюджетного преміум сегменту тютюну для кальяну. У виробництві тютюну Daim Cola Jelibon використовуються лише найкращі компоненти та ароматизатори. Нарізка тютюну середня, а завдяки помірному вмісту патоки, тютюн легко пушиться. Тютюн має високу димність та низьку фортецю. Смаку Кола Мармеладні Ведмедики упаковці 50 г, вистачить на дві-три класичні забивання для куріння.\nВсі популярні бренди не міцних тютюну для кальяну виробляються в основному в Туреччині. І за назвою смаків це зрозуміло, а особливо на вибір ароматів. Смак Даїм Cola Jelibon, лише один із 150 різних варіантів смакової палітри виробника.\nТеги: дайм тютюн, 50г тютюн, димний тютюн, мармеладні ведмедики кола, не міцний тютюн