Олександрія — МДПУ Вікіпедія | MDPU Wikipedia\nОлександрі́я (колишні назви: Усівка (Усиківка), Бечея (Беча), Олександрійськ) — місто обласного підпорядкування (з 26.11.1946) Кіровоградської області України, центр Олександрійського району (місто до складу району не входить). Є центром Олександрійської міської ради\n1.5 Геологічна будова\n2.2 Тваринний світ\n3.2 Нова Сербія\n3.4 Українська Народна Республіка\n3.7 Післявоєнний період\n3.8 Старі фотографії Олександрії. Кінець XIX ст. — початок XX ст.\n4 Вулиці та місцевості міста\n5.1 Динаміка чисельності й етнічності\n6.2 Храми міста\n7 Управління містом\n7.1 Очільники міста\n7.2 Міська рада\n8 Народне господарство\n8.2 Транспорт і зв'язок\n10.1 Дошкільна освіта\n10.3 Професійно-технічна освіта\n10.4 Виші І–ІІ рівнів акредитації\n10.5 Виші ІІІ рівня акредитації\n10.6 Позашкільна освіта\n11.2 Пам'ятники, пам'ятки\n13.1 Видатні спортсмени з Олександрії\nМісто розташоване на сході області, на відстані 75 км на північний схід від Кропивницького. Разом з підпорядкованими Олександрійській міській раді селищами міського типу Олександрійське, Пантаївка площа міста Олександрії становить 6 142 га.\nПівденною околицею міста проходить автошлях Шаблон:Автошлях E (Брест — Махачкала). Із півночі до нього примикає Шаблон:Автошлях E (Полтава — Слобозія). Олександрією протікають дві річки — Інгулець та Березівка, Березівка впадає в Інгулець на території міста.\nОлександрія розташована на Придніпровській височині з загальним нахилом території з північного заходу на південний схід. Рельєф являє собою здебільшого плато, або підвищену хвилясту рівнину розчленовану густою мережею річкових долин і балок, а також ярів. В балках, що простягаються з заходу на схід, південні схили пологі, а північні крутіші, дуже вкриті ярами, в таких місцях відкриваються древні докембрійські породи.\nСередня висота плато близько 200 м над рівнем моря. Проте спостерігається значна різниця абсолютних висот. Оточують місто з трьох сторін висоти, які мають відмітки 136 м — 142 м. Саме на них розташовані основні промислові зони міста.\nКлімат помірно континентальний. Літо тривале та спекотне, зима коротка, малосніжна. Опади за рік розподіляються нерівномірно, за літній період випадає кількість опадів 336 мм, за холодний — 177 мм.\nЧерез Олександрію з південного заходу на північний схід проходить вісь високого атмосферного тиску що розділяє область на дві частини панування різних повітряних мас — північно-західну (лісостеп), вологі маси з Атлантики і північно-східну (степ), континентальні маси з Азії і зумовлює різноманітність фізико-географічних умов регіону.\nУ зимові місяці переважають північні та північно-східні вітри. Влітку господарюють вітри північні та північно-західні.\nЦиклони (середземноморські, атлантичні та ін.) і антициклони (сибірські, східні континентальні та ін.), часто призводять до різких похолодань влітку і відлиг взимку. Такі кліматичні умови зумовлюють дуже мінливу погоду, особливо зимою.\nСередньорічна температура повітря в Олександрії +7,3 — +7,8 °C. Переважають вітри північні, північно-західні і північно-східні. Середньорічна швидкість вітру становить 3.9 м/с, вологість повітря 61 — 65 % (максимальна в грудні — 84 — 86 %, мінімальна в серпні — 43 — 48 %). Безморозний період триває 246—255 днів, а вегетаційний становить 207—215 днів.\nЛітній період — 114—130 днів. Температура самого теплого місяця (липня) становить +20,2 — +21,2 °C, максимальна +39 °C.\nЗима триває 110—119 днів. Середня температура самого холодного місяця (лютого) становить —5,7 — −6,1 °C, максимально низька — −35 °C.\nІнгулець в Олександрії Річка Березівка, біля стадіону «Ніка»\nСтік річок характеризується великою мінливістю в різні пори року через залежність від атмосферних опадів. Велику роль відіграє снігове живлення, тому близько 70 % стоку припадає на березень — травень, через танення снігів і весняні зливи, на червень — серпень — 10 %, на осінній сезон близько 5 %, на зимовий період 15 %, велику роль відіграє також підземне живлення.\nОлександрія перебуває у зоні нестійкого зволоження. Середньорічна кількість опадів становить 510—530 мм. Нерівномірно опади розподіляються за порами року. Мінімум їх припадає на зимові місяці — 14 — 18 %, максимум на літо — 40 %. За теплий період року випадає 70 % атмосферних опадів, за холодний період — 30 %.\nДо поверхневих вод міста належать річки Інгулець, Бешка, Березівка, Войнівське водосховище на р. Інгулець, ставки, затоплені відпрацьовані кар'єри і буровугільні розрізи.\nВ основі геологічної будови залягають докембрійські кристалічні породи, вік переважної більшості яких сягає за мільярд років. Ці кристалічні породи часто виходять на поверхню. На берегах річок, у межах нашого краю виявлені гнейси, граніти, кварцити, різноманітні піски, глини та суглинки; часто на глибині до 70 м залягають шари бурого вугілля, що сприяє розвитку гірничої справи.\nПриродно-кліматичні умови Олександрії сприятливі для вирощування озимої пшениці, кукурудзи, цукрових буряків, картоплі та інших культур, а також садівництва й овочівництва.\nЛісова рослинність міста — дуб, клен польовий, клен гостролистий, акація, тополя, ясен, калина, верба. На території міста знаходиться два лісових масиви: Звенигородський лісовий масив загальною площею 287 га і лісовий масив біля Будинку ветеранів загальною площею 83 га. Площа загальних насаджень становить 862,48 га.\nТваринний світ лісів представлений досить великою кількістю видів: сарни, дикі кабани, зайці-русаки, лисиці, їжаки, кроти, миші лісові, кажани, багато птахів, а в водоймах риби — карасі, лящі, окуні тощо.\nПерша згадка про поселення Усиківку на території міста датується 1746 роком. Відповідно до напівлегендарної версії, поселення виникло як козацький зимівник, заснований запорозьким козаком Усиком, разом з побратимами та молодими козаками (джурами). Відповідно до даних вивчення подворових ревізій XVIII ст. на території міста на початку 1740-х замешкали козаки Кременчуцької сотні Миргородського полку «Григорій Усик з братом Сидором, Пилип Усик з братом Кирилом». Хоча й вони не були першими поселенцями цієї місцевості. Ще з кінця 1730-х тут мешкали Степан Терещенко з Кременчука, та Роман Касян з «сотни Богацкой». Усики полишили поселення у зв'язку з переселенням сюди сербів і створенням шанцю Бечея, і в подальшому Усики серед жителів поселення не зафіксовані.\nВід часу свого заснування Усівка (або Усиківка) була укріпленим пунктом, який стояв на шляху набігів кримських татар та походів шляхти на землі обабіч Інгульця. Поселення стояло на важливому торговому чумацькому шляху з Полтави у Крим. За переписом 1752 р. в Усівці нараховувалось 109 дворів, проживало 256 чоловік. 1759 році збудована перша православна церква Святителя Миколая. Офіційно статус поселення Усівці було надано в 1754 р., після будівництва на місці нинішнього Кропивницького фортеці.\nВ цей час було створено Нову Сербію, російський уряд створює військові поселення. Новими поселенцями були переважно серби, румуни, хорвати, болгари. Замість Усиківки з'являється шанець Бечея або Беча, нова назва походить від назви річки в Сербії. Взимку 1769 р. місцеве населення разом з гарнізоном успішно витримало облогу військ хана Керім-Гірея.\nПроект планування міста, 1784 р. Повністю нереалізований Проект планування міста від 1784 р. поєднаний з планом-мапою тодішньої забудови (знаходиться обабіч місця впадіння Березівки в Інгулець) Усівки. Карта Олександрії 1808 р.\nЗ 1784 року намісництво було розділене на дві губернії: Новоросійську і Азовську, укріплення Бечея стало повітовим містом з назвою Олександрійськ. Пізніше назва міста змінилася на Олександрію. 14 березня 1806 р. було створено Олександрійський повіт, що входив до складу Херсонської губернії. Повіт складався з п'яти волостей. Олександрійське земство. Листівка початку ХХ століття. Нині в цьому будинку знаходиться палац школярів та молоді ім. Шакало Скотобійні У 1793 році тут було 120 хат-мазанок, в яких проживало 738 чоловік. Цегляні будівлі — міської ратуші, сирітського суду, казначейства, квартирної комісії з'явилися лиш на початку XIX ст.\nПротягом 30-50-х рр. XIX ст. у місті чотири рази спалахувала епідемія холери. Тільки 1855 року від неї померло 142 чоловіка. Населення міста фактично не мало доступу до кваліфікованої медичної допомоги. На 1858 рік функціонувала лише одна аптека. Карта Олександрії кінця ХІХ ст. Назви вулиць і номери кварталів вказані відповідно до містобудівного плану, затвердженого 1872 року. Звільнення від кріпацтва та ряд інших реформ стимулювали розвиток господарства. Збільшується кількість переробних підприємств, починається будівництво залізниць. У 1869 році вступає в дію залізнична лінія Одеса — Харків, яка пройшла через приміську станцію Користівка, а в 1901 р. залізниця пройшла через місто в напрямку ст. П'ятихатки. Раніше, у 1855 році через Олександрію пройшла телеграфна лінія, що зв'язала Одесу з Петербургом. Вигідне географічне розташування на перехресті шляхів, що вели до Чорного моря, в Крим позитивно впливало на розвиток в Олександрії торгової справи та кустарних виробництв. У 1905—06 рр. в місті діяло 12 винокурних заводів. На початку XX століття в Олександрії зароджується промислове виробництво, з'являються механічні майстерні, дрібні цехи лиття чавуну, ремонту реманенту. У цей же час була зроблена перша спроба промислової розробки місцевих родовищ бурого вугілля.\n«Червона валка» (збір хліба більшовиками) 1931 року на теперішньому Соборному проспекті У 1917–1921 роках Олександрія та Олександрійщина пережили соціальні потрясіння, неодноразову зміну влади. У 1917 році на території Олександрійщини виникли осередки Українського Вільного Козацтва. У травні 1919 року місто Олександрія було центром антибільшовицького повстання під керівництвом отамана Никифора Григор'єва. 23 травня 1919 року силами Червоної Армії повстання було жорстоко ліквідовано.\nВ Інтербелум в Олександрії набуває розвитку промисловість — було збудовано механічний завод, буровугільні підприємства. Будівля колишнього театру підпалена під час відступу Червоної Армії. Німецькі війська на розі сучасних Соборного проспекту й вулиці Діброви, 1941 р. У місті також працювала значна кількість дрібних промислових підприємств, серед них десять теплових млинів і крупорушок, десять олійниць, дев'ять промислових артілей. Помітні зміни відбулися в культурному житті міста.\nЗа час окупації нацистами було знищено майже всю єврейську громаду міста (більше 2,5 тисяч осіб), розстріляно 320 мирних жителів і більше 5,5 тисяч військовополонених. В місті діяло 5 підпільних груп. Олександрія була взята радянськими військами 6 грудня 1943 р. Наказом Верховного Головнокомандуючого 11 військовим частинам, що відзначилися при звільнені міста, було присвоєно найменування «Олександрійських». Під час Другої світової війни житлова забудова міста майже не постраждала, в ньому не велось боїв, відступаючі війська залишали його ще до підходу супротивника, місто не зазнало великих бомбардувань чи обстрілів, за винятком невеликих бомбардувань радянською авіацією.\nВулиці та місцевості міста\nОлександрія і довколишні населені пункти на мапі початку ХХ сторіччя Місто Олександрія не поділяється на адміністративні райони. Проте Олександрійській міськраді підпорядковуються селища, Олександрійське та Пантаївка, що мають власні селищні ради, та Звенигородська сільрада в складі сіл Звенигородка, Марто-Іванівка, Олександро-Степанівка, Головківське.\nВ Олександрії станом на початок 2015 року нараховується сім площ, два проспекти, один бульвар, сім шосе, 222 вулиці, 129 провулків та один проїзд, загалом 369 урбанонімів.\n19 лютого 2016 року, на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», міський голова Степан Цапюк підписав розпорядження «Про затвердження найменувань мікрорайонів, площ, проспектів, вулиць та провулків у місті Олександрії».\nЦентральною площею міста є Соборна площа, центральною вулицею — Соборний проспект. Інші основні центральні вулиці: Першотравнева, Діброви, Григорія Усика, Перспективна, Софіївська, Вулиця 6-го Грудня, Шевченка.\nГоловними міськими автомобільними магістралями, окрім Соборного проспекту, є вулиці Героїв Сталінграда, Козацький шлях, Кіровоградське шосе, Першотравнева, Знам'янська, Шевченка, Бессарабська.\nДокладніше: Вулиці Олександрії\nОлександрія має низку історично сформованих місцевостей та мікрорайонів:\nВосьма Школа (район Восьмої школи);\nПролісок (район «Проліска»);\nПівденний мікрорайон (нині назва використовується рідко, поділяється на Тинду і БАМ);\nБам (чи БАМ, інколи вживається назва Південно-Східний);\nТинда (інколи вживається назва Південно-Західний);\nПеремога (селище Перемога, Перемозький мікрорайон);\nБайдаківський мікрорайон (до 19 лютого 2016 року — Жовтневий мікрорайон);\nДокладніше: Місцевості Олександрії\nОкрім того, традиційно район центральної Соборної площі є місцевим Центром, а територію, невизначеного розміру, довкола іншої центральної площі — Покровської площі називають районом Покровської площі або просто Покровка.\nВ Олександрії є кілька паркових зон. Найбільший в місті парк імені Т. Г. Шевченка (колишній парк культури та відпочинку «Шахтар»), знаходиться біля місця впадіння Березівки в Інгулець. В східній частині міста розташований парк «Молодіжний» (колишній «Будівельник»). Парк біля міського палацу культури є найстарішим в місті, він існував ще до радянської влади й називався тоді міським бульваром. Також є сквери на Покровській площі, біля палацу культури мікрорайону Перемога, і великий сквер на центральній Соборній площі.\nРідна мова населення Олександрії за даними перепису 2001 року За даними енциклопедичного словника Брокгауза і Єфрона у 1885 році в Олександрії мешкало 17 441 жителів, що займалися переважно землеробством і скотарством. За переписом 1897 року в Олександрії проживало 14 007 осіб, з них 7 085 чоловіків і 6 922 жінки, а всього в Олександрійському повіті 416 576 осіб. У місті найчисленнішими були вікові групи 1-9 і 10-19 років, 3 354 і 3 117 осіб, відповідно.\nТочно встановити тогочасний етнічний склад міста кінця XIX важко, оскільки під час того перепису визначались рідна мова та віросповідання, а не національність. В умовах Російської імперії для вивчення всіх мов окрім російської, а особливо української, не було економічних стимулів і практичних можливостей: в Олександрійському повіті не існувало навчальних закладів з українською мовою викладання. Тому освічені верстви населення швидко русифікувались, переходячи на російську мову, особливо в містах. Тим не менше більшість населення Олександрії назвало рідною малоросійську (українську) мову: 54,7 % (7 658), у всьому повіті — 85 %. Єврейська мова (їдиш) була рідною для 26,3 % (3 687) міщан, російська 16,8 % (2 364), польська 1,24 % (173), німецька 0,5 % (71), молдовська і румунська 0,09 % (13). На початку ХХ століття населення продовжувало зростати, у 1912 році воно становило близько 16 тисяч, а відповідно до «Всезагального російського календаря на 1919 рік» — 20 500 осіб.\nНа початок 1990-х років населення Олександрії, разом з населеними пунктами підпорядкованими міськраді (смт Олександрійське й Пантаївка, села: Головківське, Звенигородка, Марто-Іванівка, Олександро-Степанівка), становило 118 тисяч осіб.\nЗа переписом населення 2001 року в місті проживало 104,5 тис. осіб, що становило 91 % від кількості населення 1989 року. За даними сайту Верховної Ради України на території Олександрійської міської ради проживає 103 тисячі 856 осіб (кількість населення безпосередньо міста Олександрії становить 92,638 тисяч осіб). З них міське населення становить 101.400 тисяч (97.74 %), а сільське — 2.456 тисяч (2,36 %). Щільність населення становить 1684.330 осіб на км².\nМіж переписами 1989 і 2001 року в місті не зменшилась кількість лише вірмен і українців, число ж росіян, наприклад, знизилось за цей час майже удвоє.\nСтаном на 2005 рік населення міськради зменшилось до 102,2 тисяч осіб. Населення працездатного віку становить 36,6 тисяч чоловік. Також у місті проживає 11,3 тис. школярів, 4,6 тис. студентів, 5,6 тис. дітей дошкільного віку, 30,1 тис. пенсіонерів. За офіційними даними, зайняте населення міста працює у сфері промисловості (20,83 тис.), бюджетній сфері (9,34 тис.), торгівлі (1,15 тис.), на будівництві (3,09 тис.).\nДо 1 грудня 2009 населення міськради скоротилось до 93,3 тисяч осіб. Лише за січень-листопад 2009 р. чисельність населення міськради зменшилась на 697 осіб (у розрахунку на 1000 жителів це становило 8,1 особи). Інтенсивне зменшення населення, починаючи з кінця 1990-х стало наслідком перевищення числа померлих над числом народжених та виїжджаючих над прибулими. Наприклад, за січень-листопад 2009 р. показник природного скорочення населення по міській раді становив 5,9 особи (у відповідному періоді 2008 р. — 6,4 особи на 1000 жителів). Міграційне скорочення населення міськради у січні-листопаді 2009 р. уповільнилось до 2,2 особи (у відповідному періоді 2008 р. — 3,1 особи на 1000 жителів).\nЗа даними Державного комітету статистики України на початок 2011 року наявне населення безпосередньо самої Олександрії, склало 83 339 осіб, міськради 93 143 осіб\nДинаміка чисельності й етнічності\nукраїнці 33,47 54,7 83,7 79,0 87,3\nєвреї 32,53 41,38 27,46 26,3 7,19\nросіяни 20,88 16,8 7,09 18,7 11,0\nполяки 2,49 1,24\nнімці 0,37 0,5\nмолдовани 0,78 0,09 0,1 0,2 0,1\nгреки 0,07 0,3 0,2\nбілоруси 0,05 0,6 0,8 0,5\nвірмени 0,1 0,1\nнаселення 5 740 5 384 10 060 11 848 14 007 16 000 20 500 19 755 35 190 69 416 82 059 102 611 92,6 тис.\n*«Обивателі приписані до міста по ревізії.» Дані лише по віросповіданню: християни чи євреї\n**Без передмість Березівка і Натягайлівка\n***З передмістями Березівка і Натягайлівка\n****Без населених пунктів, підпорядкованих міській раді\n*****Дані щодо рідної мови\nВ Олександрії зареєстровано 31 релігійна громада різних релігійних конфесій. Серед них 12 належать до православних: 7 громад УПЦ (МП) (Олександрія є кафедральним містом Олександрійської єпархії УПЦ МП), 5 ПЦУ. 1 громада римо-католицької церкви. У місті також діє 15 громад, що належать до різних протестантських конфесій (баптисти, п'ятидесятники, адвентисти сьомого дня), три громади етноконфесійного спрямування (лютеранська церква, німецька євангельсько-лютеранська церква, юдейська), а також громада прихильників РУНВіри.\nМіське училище і Троїцька гімназійна церква\nВелика (нова) Олександрійська синагога. Листівка початку ХХ ст.\nOleksandriya Pershotravneva 31a 01 (YDS 4562).jpg\nДо радянської окупації року в місті діяло п'ять православних храмів: Свято-Успенський, Свято-Миколаївський, Свято-Покровський, Троїцька гімназійна церква та церква кладовища. Найбільшою серед них була Свято-Покровська церква, що була освячена 29 жовтня 1896 року. Її було збудовано за чотири роки (закладена 19 липня 1892), на Провіантській площі міста (нині Покровська площа). Це була цегляна споруда на гранітному фундаменті, яка мала хрестоподібну форму з чотирма прибудовами й візантійським куполом; до неї була прибудована дзвіниця з високим шпилем, в яку вели масивні двері з заходу, південного-заходу, та південного-сходу.\nХрам святих Федора і Анастасії (УПЦ МП), освячений в 2004 р.\nНайстарішою була Свято-Миколаївська церква, що знаходилась на місці сучасно школи № 2. Вперше її дерев'яне приміщення було освячене 21 березня 1759 р. Воно було збудоване менш ніж за рік, закладка відбулась 12 червня 1758 р. Іконостас для неї був викуплений за 40 рублів у церкві слободи Мурзинка (Нова Прага). Після пожежі 1797 у 1799 р. вона була відбудована (освячена 1 листопада 1800 р). Споруда у плані мала зіркоподібний вигляд з трьома малими бабинцями і пономарнею. У 1806 — 1848 рр. Миколаївська церква мала статус соборної церкви. У 1862 р. вона була кардинально перебудована за новим проектом колезького реєстратора Підколєзіна. Нова споруда була значно більшою за розмірами, мала хрестообразний вигляд з широким восьмериком і випуклим куполом. Фундамент підведений з гранітного каменя. З залишків будівничого матеріалу від старої Миколаївської церкви з західного боку була збудована дзвіниця. 1895 року було збудовано нову, високу дзвіницю з невеликим шпилем, з'єднану довгою трапезою з основною церковною спорудою.\nЗа радянської окупації богослужіння у всіх церквах було зупинено, а їхні будівлі знесені протягом 1930-х рр. (Миколаївська церква 1934 р., Успенська 1935 р., Покровська 1936 р., цвинтарна церква 1937 р.), вціліла лише гімназійна церква, в якій у період німецької окупації відновлювалась служба, її було знесено в 1970-х, під час будівництва нового адміністративного будинку (будівля міської ради і міськвиконкому).\nУ 1989 р. по вулиці Кременчуцькій почалося спорудження нового Свято-Покровського храму, 14 жовтня 1996 р. в ньому відбулась перша служба і йому було присвоєно статус собору. У 2004 році було завершено храм святих Федора і Анастасії біля головного міського кладовища, названий так на честь батьків колишнього олександрійця Юрія Кравченка.\nСтепан Цапюк, 2004 р.\nДокладніше: Очільники Олександрії\nГолови міськради, голови виконкому міськради, міські голови, від закінчення Другої світової війни\n1948–1953 — Луценко Никифір Харитонович (голова виконкому, перший секретар Олександрійського міського комітету Комуністичної партії України).\n1953–1962 — Харитонов Володимир Іванович (голова виконкому Олександрійської міської ради депутатів трудящих).\n1962–1963 — Гриценко Пилип Юхимович (обіймав посаду секретаря, голови виконкому, першого секретаря Олександрійського міського комітету Комуністичної партії України).\n1963–1967 — Харитонов Володимир Іванович (голова виконкому Олександрійської міської ради депутатів трудящих).\n1967–1971 — Найдьонов Володимир Пилипович (голова виконкому Олександрійської міської ради депутатів трудящих).\n1971–1974 — Дробот Іван Васильович (голова виконкому Олександрійської міської ради депутатів трудящих.\n1974—1975 — перший секретар Олександрійського міського комітету Комуністичної партії України).\n1974–1975 — Урицький Ігор Миколайович (голова виконкому Олександрійської міської ради депутатів трудящих).\n1975–1979 — Меньшиков Борис Петрович (голова виконкому Олександрійської міської ради депутатів трудящих).\nгрудень 1979 — грудень 1981 — Саєнко Віктор Митрофанович (голова виконкому Олександрійської міської ради народних депутатів).\n1981–1986 — Скляр Павло Іванович (голова виконкому Олександрійської міської ради народних депутатів.\n1990—1991 — перший секретар Олександрійського міського комітету Комуністичної партії України).\n1986–1989 — Замікула Сергій Олександрович (голова виконкому Олександрійської міської ради народних депутатів).\n1989–1990 — Чорний Борис Артемович (голова виконкому Олександрійської міської ради народних депутатів).\n1990–1991 — Бовдур Вадим Васильович (голова виконкому Олександрійської міської ради народних депутатів).\n1990 — липень 1994 — Скічко Олексій Омелянович (голова Олександрійської міської ради народних депутатів, голова виконкому).\nлипень 1994 — квітень 1998 — Моцний Василь Кузьмович (голова Олександрійської міської ради народних депутатів).\nквітень 1998–2006 — Цапюк Степан Кирилович (міський голова).\n2006–2010 — Скічко Олексій Омелянович (міський голова).\nз листопаду 2010 — Цапюк Степан Кирилович (міський голова).\nДокладніше: Олександрійська міська рада\nМіська рада Олександрії складається з 50 депутатів. Окрім безпосередньо міста їй підпорядковані ще кілька населених пунктів. За підсумками виборів 2010 більшість в ній мають представники Партії регіонів.\nГоловний корпус колишньої швейної фабрики, збудований в кін. 1930-х — в сер. 1940-х рр. В місті діють підприємства машинобудівної, хімічної, харчової, легкої промисловості, воно є центром Дніпровського буровугільного басейну. Основним виробничим потенціалом Олександрії сьогодні є промислові підприємства. На початок 2000-х рр. діяло 18 підприємств облікового кола, де працювало більше 10 тис. чол. Починаючи з 2000 р. ними випускається продукції в середньому за рік на суму близько 160 млн грн. в порівняних цінах.\nВ Олександрії, яку називають містом вугільників, буровугільна промисловість більше як півстоліття займала домінуюче положення у структурі промислового виробництва. На підприємствах буровугільного комплексу працювало близько 15 тис. чол. Розквіт припав на кінець 1980-х рр. Тоді вугілля видобувалось на семи розрізах і трьох шахтах. На унікальному заводі гірського воску з бурого вугілля вироблявся озокерит.\nНа середину 2000-х кількість робітників скоротилась до близько 6 тисяч. До складу колишнього ДХК «Олександріявугілля» входило 12 структурних підрозділів та 6 дочірніх підприємств. Тоді видобуток вугілля в середньому за рік становив 900 тис. тон і вівся лише найбільш маловитратним відкритим способом — вугільними розрізами «Костянтинівський» та «Морозовський», які були оснащені потужним гірничо-розкривним та добувним обладнанням: транспортно-відвальним мостом, роторним комплексом, багатоковшовими екскаваторами.\nПереробку вугілля здійснювали брикетна фабрика «Димитрівська» та «Байдаківська», де виготовлялось буровугільних брикетів близько 130 тис. т за рік. На ТЕЦ-1-2 та на ТЕЦ-3 вироблялась теплова та електрична енергія. В складі «Олександріявугілля» працював Олександрійський рудоремонтний завод, який був оснащений унікальним металообробним обладнанням, гідравлічними пресами, ливарним виробництвом. В подальшому, через тяжке фінансове становище підприємства були передані в оренду ТОВ «Енерговугілля» і «Експлерент». Проте становище це не покращило. На 2009 практично всі підприємства припинили своє існування, а колективи звільнені, часто з грубим порушенням законодавства.\nСеред відомих в Україні і за її межами машинобудівні підприємства — науково-виробниче об'єднання «Етал», фірма «Віра-Сервіс», завод «Автоштамп», ВК «Лідія» — продукція яких-електротехнічні апарати, Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування, сільськогосподарські машини, обладнання для харчової промисловості. Велике значення для економічного розвитку міста мали фабрика діаграмних паперів (майже не функціонує), швейна фабрика (ліквідована в середині 2000-х).\nНа території колишнього пивзаводу нині працює філія ЗАТ «Оболонь», а на території колишнього м'ясокомбінату — ТОВ «Олександрійська продовольча компанія». Колишні молокозавод і завод продтоварів були ліквідовані.\nНовий залізничний вокзал Міський будинок зв'язку Місто розташоване на перехресті важливих торговельних шляхів, що проходять з півночі на південь і з заходу на схід. Через Олександрію проходять автомобільні магістралі Шаблон:Автошлях E (Шаблон:Автошлях М)(Знам'янка — Дебальцеве) та Шаблон:Автошлях E (Шаблон:Автошлях М) (Олександрія — Полтава). Також пролягають залізничні магістралі Київ — Дніпро, Одеса — Харків. Через залізничну станцію міста курсує близько 40 потягів далекого прямування та лише 2 — міжміського сполучення. За кілька кілометрів на північ від міста розташована станція Користівка, яка значно розширює діапазон рейсів. З 1 серпня 2003 року відкрито рух на другій швидкісній залізничній лінії Київ — Дніпро, яка проходить через Олександрію, перед цим було збудовано нове приміщення залізничного вокзалу. Столичний експрес було скасовано у зв'язку з його заміною поїздами Інтерсіті+, які було запущено до Євро-2012.\nЧерез автостанцію міста пролягає 115 автобусних рейсів міжміського та 49 приміського сполучення.\nВнутрішньоміські перевезення забезпечують 14 перевізників, які виконують рейси за 19 маршрутами і 40 графіками. Близько половини парку автобусів міських перевізників становлять моделі ЛіАЗ-677, ПАЗ-3205, ЛАЗ-695, ЛАЗ-699. Решту парку становлять значно більш технічно просунуті вживані автобуси з міст Західної Європи, які інтенсивно закуповуються місцевими перевізниками з кінця 2000-х. Зрідка на деяких приміських маршрутах використовуються ГАЗелі. В місті також діють 8 добровільних об'єднань таксомоторів.\nМережа «Укртелекому» Олександрії налічує близько 20 тисяч номерів. Ведеться модернізація мереж електрозв'язку з заміною АТС-2 на цифрову SI2000.\nВ Олександрії виходять газети «Олександрійська правда», «Олександрійський тиждень», «Олександрійські відомості», «Городской курьер», «Вільне слово» (муніципальна газета), районна газета «Сільський вісник», періодичне видання «МІСТО — місткі і стислі текстові оголошення», що позиціонується як інформаційний довідник.\nДіє кілька радіостанцій: Русское Радио Україна (91,3), Мелодія FM (99,4), Хіт FM (99,8), Українське радіо/Скіфія-центр (101,2), Ретро FM (103,1), Люкс FM (105,1), Радіо Маяк (107,6). Телевізійна сфера представлена ТРК КТМ та ТРК «Контакт-ЛТД».\nНа території Олександрійської міськради діє близько 20 дошкільних навчальних закладів (мапа ДНЗ). На початку 1990-х років їх було близько 40.\nГімназія ім. Т. Г. Шевченка Ліцей інформаційних технологій На території міськради діє 18 шкіл, з них в самому місті Олександрії розташовано 14, у тому числі, одна приватна школа.\nНавчально-виховне об'єднання «Олександрійська гімназія ім. Т. Г. Шевченка — ЗНЗ І–ІІ ступенів — школа мистецтв» (колишня школа № 1),\nЗагальноосвітній навчальний заклад І–ІІІ ступенів № 2 ім. М. Горького,\nСпеціальний загальноосвітній навчальний заклад І–ІІ ступенів № 4 імені М. Олефіренка,\nЗагальноосвітній навчальний заклад І–ІІІ ступенів № 6,\nЗагальноосвітній навчальний заклад І–ІІ ступенів № 7,\nЗагальноосвітній навчальний заклад І–ІІ ступенів № 8,\nНавчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад I—III ступенів № 9 — спеціалізована школа»,\nЗагальноосвітній навчальний заклад І–ІІІ ступенів № 10,\nЛіцей інформаційних технологій (створений на базі школи № 11; навчання з сьомого класу),\nНавчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І–ІІІ ступенів № 12 — дошкільний навчальний заклад» (с-ще Олександрійське),\nЗагальноосвітній навчальний заклад І–ІІІ ступенів № 15,\nЗагальноосвітній навчальний заклад І–ІІІ ступенів № 16 (с-ще Пантаївка),\nОлександрійський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І–ІІ ступенів № 17-ліцей»,\nНавчально-виховний комплекс "Загальноосвітній навчальний заклад І–ІІІ ступенів № 19 — дошкільний навчальний заклад «Лісова казка»,\nНавчально-виховний комплекс «Олександрійський колегіум — спеціалізована школа» (колишня школа № 20),\nНавчально-виховний комплекс «Звенигородський загальноосвітній навчальний заклад І–ІІІ ступенів — дошкільний навчальний заклад» (село Звенигородка),\nНавчально-виховний комплекс «Марто-Іванівський загальноосвітній навчальний заклад І–ІІ ступенів — дошкільний навчальний заклад» (село Марто-Іванівка),\nОлександрійська загальноосвітня школа І–ІІІ ступенів ПП «Гранд-Форум» (приватна школа).\nКрім того в місті діє жіноча гімназія, повна назва — «Кіровоградський навчально-виховний комплекс (гімназія-інтернат — школа мистецтв) м. Олександрія»\nДержавний навчальний заклад «Олександрійський професійний ліцей».\nОлександрійський професійний аграрний ліцей.\nВиші І–ІІ рівнів акредитації\nАграрний технікум. Приміщення колишньої чоловічої гімназії В місті діє 5 коледжів, технікумів, училищ.\nОлександрійське медичне училище.\nОлександрійське училище культури.\nОлександрійський педагогічний коледж ім. В. О. Сухомлинського.\nОлександрійський політехнічний коледж (колишній Олександрійський індустріальний технікум).\nОлександрійський технікум Білоцерківського національного аграрного університету.\nВиші ІІІ рівня акредитації\nОлександрійська філія Кіровоградського інституту регіонального управління та економіки (КІРУЕ).\nОлександрійський інститут державного та муніципального управління (створений Класичним приватним університетом та ПП «Гранд-Форум»).\nМузична школа № 1 У місті діє низка центрів позашкільної освіти і дитячої творчості.\nБудинок дитячої та юнацької творчості Олександрійської міської ради.\nЦентр дитячої та юнацької творчості імені Олександра Шакала Олександрійської міської ради.\nДитячо-юнацька спортивна школа № 2 Олександрійської міської ради.\nОлександрійська дитяча художня школа.\nОлександрійська музична школа.\nПантаївська музична школа (с-ще Пантаївка).\nДимитрівська музична школа (с-ще Олександрійське).\nБудівлі управи і першої бібліотеки. Листівка поч. ХХ ст До мережі закладів культури міста належать 13 бібліотек, що об'єднані в централізовану бібліотечну систему, 2 музеї, 5 клубних закладів. В Олександрії діють 3 музичні колективи: народний хор «Веселка», ансамбль танцю «Віночок». З 1983 року в місті при музичній школі діяла дитяча філармонія, ліквідована 2010 р. у рамках оптимізації мережі закладів культури.\nКраєзнавчий музей — в музеї нараховується більше ніж 15 тисяч предметів основного фонду та 4 тисячі одиниць допоміжного фонду. Структура основного фонду складається з речових, образотворчих, декоративно-прикладних, письмових, нумізматичних, нагрудних знаків, археологічних, фото-фоно, природничих фондів. Наукова та збиральницька робота направлена на розробку основних тем: «Знамениті земляки», «Державотворчий процес на Україні», «Екологія рідного краю».\nМузей миру — єдиний в Україні і один з 15 музеїв такого напрямку на планеті. Профіль музею — історичний. В фондах музею миру близько 8 тисяч експонатів. Бібліотека музею нараховує близько 2000 книг. У 1991 році Олександрійський народний музей миру був занесений до каталогу міжнародного центру юнацького туризму (Лондон) як один з найцікавіших оглядових об'єктів Європи.\nЦентралізована бібліотечна система — історія бібліотечної справи в місті розпочинає свій відлік від 1892 року — року відкриття в Олександрії Херсонської губернії публічної бібліотеки. Фонд ЦБС сьогодні становить 431 тис. примірників книг, понад 130 назв періодичних видань.\nМіський палац культури — центральний заклад культури міста, займає будівлю колишнього міського театру.\nПалац культури «Світлопільський» — колишній палац культури шахти «Світлопільська» об'єднання Олександріявугілля. На початок 2011 року в палаці культури працюють 27 клубних формувань, з них 12 любительських об'єднань та клубів за інтересами, 13 аматорських колективів художньої творчості, фотостудія «Наш формат», фізкультурно-оздоровчий комплекс, боксерський клуб «Еней». Звання «народний» носять театральний колектив, цирковий колектив «Цирк молодих», клуб спортивно-бального танцю «Олександрит», вокальний колектив «Криниченька», естрадний оркестр «Джаз-класик-бенд».\nІнструментальний ансамбль «Мелодія» був створений в 1980 році на базі вищого училища культури. 1987 року — захистив звання народного. З 1993 по 1997 рік — колектив працював в Кіровоградській філармонії. 2000 року було створено комунальний заклад "Міський професійний ансамбль «Мелодія».\nУ місті встановлено низку пам'ятників і пам'ятних знаків — Тарасу Шевченку, воїнам-афганцям тощо. Велика кількість пам'ятників воїнам та жертвам Німецько-радянської війни, більшість з них встановлено на місцях масових поховань.\nДокладніше: Пам'ятники Олександрії\nДив. також: Пам'ятки Олександрії\nШаблон:Seealso У місті Олександрія Кіровоградської області на обліку перебуває 106 пам'яток архітектури.\n26 вересня 2014 року у одній із шкіл було відкрито меморіальну дошку на честь старшого лейтенанта Євгена Танковського, який загинув біля міста Тореза під час війни на сході України.\nДокладніше: культурні діячі\nДив. також: діячі мистецтва\nУ місті Олександрія Кіровоградської області з 2008 року діє вуличний художник Сергій Грес «Gres141» який прикрашає своїми роботами місто.\nГоловний корпус центральної міської лікарні Мережа лікувально-профілактичних закладів міста Олександрії включає центральну міську та селищну лікарні, чотири диспансери, станцію швидкої допомоги, санітарно-епідеміологічну станцію та вище медичне училище. Також в місті розташована Олександрійська районна лікарня. В установах охорони здоров'я працює 360 лікарів, серед них 28 мають вищу кваліфікаційну категорію, 98 — першу кваліфікаційну категорію. Всього налічується 1125 медичних працівників.\nБасейн «Дельфін» Палац спорту Головними центрами занять фізичною культурою і спортом у місті є спорткомплекс «Планета-спорт» (колишній плавальний басейн «Дельфін») та Палац спорту, в якому розташовується Дитячо-юнацька спортивна школа № 2.\nВ місті діють дві ДЮСШ (дитячі спортивні школи), одна з яких підпорядковується управлінню освіти, інша — ФСТ «Україна», та гуртки з різних видів спорту. Також діє дитячо-юнацький футбольний клуб «Кристал».\nВ Олександрії є два стадіони: головний міський стадіон «Ніка» (5694 місць), і стадіон «Олімп» (мікрорайон Перемога). Також на території Олександрії біля мікрорайону Перемога розташована гоночна траса «Вербова Лоза» на якій проводяться міжнародні змагання авто- і мотогонщиків, а також гонки на виживання. З 1948 року в місті діє футбольний клуб, який зараз має назву ФК «Олександрія». У 2001-03 рр. ФК «Олександрія» виступав у Вищій лізі чемпіонату України з футболу, але 2003 року був дискваліфікований через фінансові складнощі. Тривалий час команда виступала в Першій лізі, а в травні 2011 року виборола право грати в Прем'єр-лізі.\nВидатні спортсмени з Олександрії\nЛатиш Микола Іванович — український і радянський футболіст та футбольний тренер.\nМісютін Григорій Анатолійович — гімнаст, чемпіон Олімпійських Ігор Барселони, чотирикратний срібний олімпійський призер 1992 року, бронзовий призер Олімпійських Ігор в Атланті\nКвачук Олександр Вікторович — велогонщик, майстер спорту міжнародного класу, чемпіон світу\nСергій Грес «Gres141» — відомий вуличний художник стріт арту\nБендеров Максим Васильович — український спортсмен та військовик, Чемпіон України з панкратіону, старший розвідник підрозділу спеціального призначення ГУР МО України. Загинув в ході антитерористичної операції.\nБілль-Білоцерковський Володимир Наумович — письменник, драматург.\nБусигін Євген Андрійович (1983—2016) — старшина Збройних сил України, учасник російсько-української війни.\nГарасюта Микола Федорович — винахідник, член-кореспондент Академії наук УРСР.\nГолосенко Дмитро Валерійович — старший лейтенант Збройних сил України, учасник збройного конфлікту на сході України.\nГороховатський Ярослав Борисович — хімік, член-кореспондент Академії наук УРСР.\nГригор'єв Матвій Олександрович — повстанський отаман Степової України, організатор найбільшого антикомуністичного повстання на Півдні України (1919), самопроголошений Гетьман Вільної України (1919)\nДіброва Ілля Данилович — ватажок партизанського руху України і Словаччини.\nДобровольський Сергій Валерійович (1984—2014) — старший прапорщик Збройних сил України, учасник російсько-української війни.\nЄдкін Віктор Дмитрович — військовий льотчик, Герой Радянського Союзу (1945).\nЄфремов Михайло Єфремович — учасник боїв за визволення Кіровоградщини, Герой Радянського Союзу (1944).\nЗаславський Євген Львович — білоруський архітектор.\nЗейналов Едуард Джангірович — політик, державний службовець, народний депутат 5-го і 6-го скликань, голова Кіровоградської облдержадміністрації (2005–2006).\nКозак Микола Михайлович — український актор в Татарстані, Росії.\nКошовий Петро Кирилович — маршал, двічі Герой Радянського Союзу.\nКравченко Юрій Федорович — міністр внутрішніх справ України.\nКулигін Олег Борисович — капітан, начальник інженерної служби, військовослужбовець 3-го окремого полку спецпризначення (Кіровоград). Загинув під час обстрілу проросійськими бойовиками аеропорту Донецька.\nМолчанов Олексій Петрович — організатор евакуації по залізниці в роки Великої Вітчизняної війни.\nНенько Ігор Анатолійович — перший українець, який переплив Ла-Манш.\nНечерда Борис Андрійович — український поет-дисидент.\nНикифоров Василь Миколайович — олександрійський священик, історик-краєзнавець.\nНосенко Надія Сергіївна (1918, Олександрія — 2010) — український скульптор.\nОхапкін Олександр Ігорович — український художник, іконописець.\nПестушко Костянтин — головний отаман Холодноярської республіки, отаман Степової дивізії, видатний діяч Української революції\nПівняк Геннадій Григорович — доктор технічних наук, ректор Національного гірничого університету України.\nПопов Леонід Іванович — 47-ий космонавт, двічі Герой Радянського Союзу.\nРоманов Володимир Павлович — географ, мандрівник, декабрист.\nСекунда Шолом — єврейський композитор США.\nСтепаненко Микола Іванович — український політичний і громадський діяч, письменник-публіцист, дослідник, скульптор.\nСтепняк-Кравчинський Сергій Михайлович — письменник, народник, революціонер.\nТруховська-Ванєєва Домініка Василівна — діячка революційного руху.\nТуйгунов Леонід Наумович — військовий льотчик, Герой Радянського Союзу (1944).\nФеденко Панас Васильович — політичний діяч, історик, публіцист.\nФокін Вітольд Павлович — перший прем'єр-міністр України.\nХудякова Антоніна Федорівна — військова льотчиця, Герой Радянського Союзу (1945), директор Олександрійського краєзнавчого музею.\nЦапюк Степан Кирилович (міський голова).\nЦигульський Валентин Володимирович — підполковник Збройних сил України, заступник командира 16-ї вертолітної бригади, учасник збройного конфлікту на сході України.\nЦівчинська Алла Аполлонівна (1912—1997) — українська письменниця.\nЧернов Леонід Кіндратович — український поет і прозаїк.\nЧижевський Дмитро Іванович — славіст і літературознавець.\nШвець Олександр Васильович (1971—2018) — молодший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни.\nШироков Віталій Валерійович (1981—2015) — молодший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни.\nШліфер Йосип Григорович (1896—1943) — український лікар-рентгенолог, доктор медичних наук.\nШрайбер Елеонора Лазарівна (1918—2004) — літературознавець, перекладач, критик.\nШульга Інна Антонівна — краєзнавець, засновник і директор Олександрійського музею миру.\nЮра Гнат Петрович — актор і режисер.\nЯстржембський Володимир Антонович (1866-?) — професор Харківського університету.\nЛавріненко Валерій Іванович — український науковець в галузі механічної обробки металів, доктор технічних наук, професор.\nДив. також: Втрати силових структур внаслідок вторгнення в Україну російських військових формувань (Олександрійщина)\n[[Файл:Шаблон:Прапор Польща|20x13px|Польща]] Яроцин, Польща\n[[Файл:Шаблон:Прапор КНР|20x13px|КНР]] Сінь-І, КНР\n[[Файл:Шаблон:Прапор Білорусь|20x13px|Білорусь]] Мозир, Білорусь\n[[Файл:Шаблон:Прапор Болгарія|20x13px|Болгарія]] Тервел, Болгарія\nЦентральна площа міста Олександрії Кіровоградської області.jpg\nСоборна площа. Загальний вигляд\nКолишній кінотеатр Жовтень Олександрія Кіровоградська область.jpg\nСоборна площа. Колишній кінотеатр «Жовтень»\nСоборна площа. Фонтан, 2009 р.\nПам'ятник Невідомому Солдату. Олександрія,.jpg\nПам'ятник Невідомому Солдату, травень 2016\n↑ Шаблон:АТП УРСР-1946\n↑ До історії заснування поселення Усівка Шаблон:Webarchive Н. Жахалова. Блог Олександрійського краєзнавчого музею\n↑ «Одесский вестник» № 42, 1856 Повна стаття в перекладі українською Шаблон:Webarchive\n↑ Географія рідного краю. Ф. Н. Спектор, С. М. Рубін. Київ — 1996. ISBN 966-557-004-8\n↑ «Червона валка» у СУМ\n↑ Territoriale Veränderungen in Deutschland und deutsch verwalteten Gebieten 1874—1945. Обнаружена петля в шаблонах: Шаблон:Ref-info\n↑ Нові назви Олександрії, — Олександрійський тиждень, 19 лютого 2016\n↑ Кохан А. І., Сурженко Л. І. Стара Олександрія в листівках і фотографіях. — Олександрія., 2007 PDF\n↑ Всеобщая перепись населения Российской империи 1897 года. Распределение населения Европейской части по возрасту\n↑ Перепись 1897 г. Распределение населения по родному языку\n↑ Календар-альманах на 1912 рік\n↑ Демографічна ситуація в області, м. Олександрія та районі на 1 грудня 2009 року\n↑ «Материалы для составления предположений об улучшении общественного управления в городах. Экономическое состояние городских поселений в европейской части России в 1861—1862 годах, Часть вторая, С-Пб, 1863» Безпосереднє джерело — стаття «Мещанская Александрия» в газеті «Городской курьер» № 38 16.09.2010, стр. 5.\n↑ Виписка з подвірного перепису 1886 р.\n↑ а б в Ф. М. Мержанов «Александрия до Октябрьской революции: 1896—1913 годы» (2008)\n↑ «Всеобщий русский календарь 1919» з книги Ф. М. Мержанов «Александрия до Октябрьской революции: 1896—1913 годы» (2008)\n↑ Всесоюзная перепись населения 1970 г. Численность городского населения союзных республик (кроме РСФСР), их территориальных единиц, городских поселений и городских районов по полу\n↑ Всесоюзная перепись населения 1979 г. Численность городского населения союзных республик (кроме РСФСР), их территориальных единиц, городских поселений и городских районов по полу\n↑ Божко О. Свято-Покровский собор Александрии. История и современность. Городской курьер № 34. 24. 08. 2006. Обнаружена петля в шаблонах: Шаблон:Ref-info\n↑ Божко О. Олександрія православна. Свято-Миколаївська церква. Олександрія. 2006.\n↑ Саєнко Віктор Митрофанович на сайті openua.net\n↑ Розклад руху пасажирських поїздів по станції ОлександріяШаблон:Недоступне посилання\n↑ Розклад руху приміських поїздів по станції Олександрія\n↑ Столичний експрес «Київ-Дніпропетровськ» знову матиме зупинку в Олександрії\n↑ Табло автовокзалу ОЛЕКСАНДРІЯ, доба: поточна\n↑ «КД-TPAHС» — шаг навстречу пассажирам\n↑ Мережа дошкільних навчальних закладів\n↑ Детские садики\n↑ Мережа загальноосвітніх навчальних закладів\n↑ Історія жіночої гімназії\n↑ Заклади освіти на osvita.com.ua\n↑ Александрийский филиал КИРУЭ\n↑ Заклад на osvita.com.uaШаблон:Недоступне посилання\n↑ Мережа позашкільних навчальних закладів\n↑ В Олександрії закривають дитячу філармоніюШаблон:Недоступне посилання\n↑ В олександрійській школі відкрили меморіальну дошку на честь загиблого під час АТО офіцера\n↑ «Олександрія» вийшла до Прем'єр-лігиШаблон:Недоступне посилання\n↑ Актор Микола Козак. Біографія Миколи Козака, особисте життя, фільмографія?\nЯ. В. Верменич, Є. М. Скляренко. Олександрія // Шаблон:ЕІУ\nМіщенко Г. П. Кіровоградська область. — К., 1961.\nБєлявін Ф. К., Пом'ятунов А. С. Олександрія — місто гірників. — Дніпропетровськ: Промінь, 1968. — 112 с.\nЦапюк С. К., Петленко В. П. Олександрія вчора, сьогодні, завтра. — Олександрія, 2004.\nКузик. Б. М., Білошапка. В. В. Кіровоградщина: Історія та сучасність центру України. 2 том. — Дніпропетровськ: Арт-Прес, 2005. — ISBN 966-348-021-1.\nКохан А. І., Сурженко Л. І. Стара Олександрія в листівках і фотографіях. — Олександрія, 2007. PDF-версія на сайті бібліотеки імені Чижевського\nДомаранський А. Олександрія. Перше місто сходу // Український тиждень 9 серпня 2017\nСайт міської влади\nОлександрія на сайті Верховної Ради\nМіський портал «Олександрійські новини»\nДо історії заснування поселення Усівка\nДавні й сучасні світлини Олександрії\nУсівка за часів Нової Сербії\nВсе про спорт в Олександрії\nОлександрія у світлинах\nОлександрійське радіо «Маяк»\nСайт міської бібліотеки імені О. С. Пушкіна\nКраєзнавча інформація та ресурси\nСайт міської бібліотечної системи\nІсторія Олександрії та навколишніх населених пунктів\nОлександрія з супутника на maps.google.com\nДетальна мапа Олександрії\nІнформаційний довідник міста\nОлександрійський повіт, його волості і села за волостями (джерело: «Список населенных мест Херсонской губернии», Херсон, 1896) Також інформація про найбільші населені пункти повіти з різних джерел, за різні рокиОбнаружена петля в шаблонах: Шаблон:Ref-info\nАльбом Григорія Сакальського\nАльбом "Перша Сільськогосподарська виставка 1911 року\nАльбом Відкритих листівок 1910 року\nАльбом «50 років Жовтня»\nФото різних років\nАльбом «Олександрія у 1975 році»\nФотоекскурсія до Олександрії на сайті klymenko.in.ua\nАлександрия-Live — Великий фотоальбомОбнаружена петля в шаблонах: Шаблон:Ref-info\nСписок посадових осіб Олександрії і Олександрійського повіту. 1901 р.Обнаружена петля в шаблонах: Шаблон:Ref-info\nОлександрії історія живаШаблон:Недоступне посилання інформація про очільників міста та їх світлини, коротка інформація про історію кількох мікрорайонів Олександрії\nШаблон:Місцевості Олександрії Шаблон:Олександрійська міськрада Шаблон:Населені пункти Кіровоградської області Шаблон:Історичні місця Кіровоградської області Ошибка Lua: не удаётся создать процесс: proc_open(/var/log/nginx/wikiinfo_lua.error.log): failed to open stream: Permission denied Шаблон:Новосербія\nКатегорія:Міста обласного значення Категорія:Міста Кіровоградської області Категорія:Районні центри Кіровоградської області Категорія:Надпопулярні статті Категорія:Виборчий округ 103\nИсточник — http://wikiinfo.mdpu.org.ua/index.php?title=Олександрія&oldid=18047\nЭта страница в последний раз была отредактирована 8 ноября 2019 в 13:31.


У Харкові проголосували за повернення проспекту Жукова - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > Новини > У Харкові проголосували за повернення проспекту Жукова\nЗа перейменування проголосували 59 депутатів, 13 були проти, пише Громадське.\nБіля будівлі міськради протестувальники скандували "Ганьба".\nЯк повідомляє "МедіаПорт", під стінами Харківської міськради зібралися кілька десятків людей з прапорами України, червоно-чорним прапором, партії "Свобода", обласної "Спілки учасників АТО". Люди тримають плакати "На захист декомунізації!", "Ні комунізації Харкова", "Жуков — кривавий м'ясник!".\nЧастина пікетувальників вимагає ремонту доріг. Вони тримають плакат "Платим налоги — где наши дороги?". Навколо міськради та усередині — посилені заходи охорони. Біля мерії — нацгвардійці, працівники спецпідрозділу "ТОР" у повному екіпіруванні.\nЯк повідомляла УМ, протестувальники знесли пам'ятник Жукову, який стояв у центрі Харкова. Водночас у партії "Довіряй справам" оголосили намір відновити бюст маршала Жукова. А мер Харкова Геннадій Кернес заявив, що ініціюватиме перейменування однієї з центральних вулиць міста - проспекту Гриргоренка - на проспект маршала Жукова.Так цей проспект називався до 2016 року, коли в рамках декомунізації відбулося його перейменування.


Huawei Wi-Fi Mesh 3 підтримує технологію AX3000 Wi-Fi 6 Plus Huawei Wi-Fi Mesh 3 підтримує технологію AX3000 Wi-Fi 6 Plus\nПідрозділ Huawei Consumer Business Group в Україні представляє новий інтелектуальний mesh-роутер Huawei Wi-Fi Mesh 3. Пристрій доступний у двох варіаціях, кожна з яких забезпечує блискавичну швидкість підключення Wi-Fi 6 Plus для понад 250 пристроїв на площі до 600 квадратних метрів. Рішення призначене для великих домогосподарств із необхідністю швидкого та надійного підключення до інтернету для кожного користувача.\nПро надійність нової технології Huawei Mesh свідчить її перемога в номінації «Рішення року для масового ринку» у рамках премії Telecom Awards 2021. Це всеукраїнська подія, яка збирає найпрогресивніших представників телекомунікацій і медіагалузі. Щороку експертне суддівство оцінює проривні ідеї та передові винаходи, які посприяють розвитку не тільки телекомунікаційних технологій, а й партнерських відносин організацій-учасниць для подальшої співпраці.\nПрацюючи в двох частотних діапазонах і підтримуючи до 8 потоків передачі даних, Huawei Wi-Fi Mesh 3 забезпечує швидкість до 3 000 Мбітів/с. Він також підтримує HarmonyOS Mesh+, яка охоплює низку мережевих рішень для продуктивності Wi-Fi 6 Plus у будь-якій ситуації. Налаштування досить просте та потребує декількох зрозумілих кроків для створення домашньої мережі.\nЗавдяки технології підключення в один дотик користувачі можуть безпечно підключати смартфони до mesh-мережі. Для керування мережею варто скористатися додатком Huawei AI Life. У ньому можна переглянути характеристики покриття та провести самодіагностику мережевих проблем. За конфіденційність і безпеку відповідає Huawei HomeSec — комплексне рішення для гарантії безпеки, яке підтримує новітні стандарти шифрування для захисту від зловмисних атак.\nБлискавичне підключення до інтернету\nHuawei Wi-Fi Mesh 3 оснащений чотирма високопродуктивними підсилювачами сигналу, призначеними для обробки певного діапазону частот. Один модуль Huawei Wi-Fi Mesh 3 забезпечує покриття Wi-Fi на площі до 300 квадратних метрів. Користувачі можуть додатково підключити три інтелектуальні роутери, щоб розширити покриття mesh-мережі .\nОскільки Huawei Wi-Fi Mesh 3 розроблено для великих домогосподарств, роутер підтримує до 250 одночасно підключених пристроїв: ноутбуків, планшетів, смартфонів та інтелектуальних динаміків. Роутер забезпечує стабільне підключення для всіх членів родини під час будь-якої діяльності: онлайн-конференції, перегляду телепередач або ігор.\nСкористайтеся перевагами mesh-мережі\nОснащений HarmonyOS Mesh+ роутер Huawei Wi-Fi Mesh 3 підтримує дводіапазонну супермережу, що може поєднувати дводіапазонні канали для формування накладання підключення. Це дозволяє користувачам повністю скористатися перевагами високої теоретичної швидкості, збільшуючи до максимуму використання пропускної здатності і продуктивність.\nHarmonyOS Mesh+ забезпечує підтримку функції Super Seamless Roaming, що відкриває доступ до восьми технологій роумінгу. Це дозволяє утримувати затримку перемикання роумінгу на рівні нижче 50 мс, що надає користувачам свободу пересування вдома з підключеними пристроями без шкоди якості підключення.\nРоутер також підтримує функцію Load Balancing для переадресації трафіку високошвидкісного каналу до інших діапазонів частот для запобігання перенавантаженню мережі.\nРозумне налаштування, підключення та управління\nHuawei Wi-Fi Mesh 3 легко налаштувати без спеціальних технічних знань з підключення до мережі. Користувачам необхідно просто підключити пристрій до джерела живлення і дотримуватися інструкцій у додатку Huawei AI Life для налаштування домашньої мережі. Крім того, роутер Huawei Wi-Fi Mesh 3 оснащений трьома адаптивними гігабітними портами WAN/LAN, що дає змогу користувачам підключати кабелі WAN і LAN Ethernet до будь-якого з портів під час налаштування.\nПідключення смартфона до Huawei Wi-Fi Mesh 3 є інтуїтивно зрозумілим, оскільки роутер підтримує NFC. Так, користувачі Android-смартфонів можуть просто піднести гаджет до роутера, щоб підключитися до мережі. Функція зручна тим, що дозволяє не ділитися паролем до Wi-Fi із гостями.\nДодаток Huawei AI Life підтримує низку інструментів для управління мережею, зокрема смарт-діагностику для усунення проблем із мережею. Користувачі також можуть переглядати карту інтенсивності покриття мережі, щоб планувати розташування роутера і мінімізувати будь-які сліпі зони мережі.\nЗавдяки додатку користувачі можуть отримати доступ до повного списку пристроїв, підключених до роутера. Це дозволяє від’єднувати будь-який небажаний або неідентифікований пристрій від мережі. Також доступна вбудована опція налаштування батьківського контролю для обмеження часу, проведеного дітьми в інтернеті, а також доступу до певного контенту відповідно до віку.\nНаразі питання безпеки роутера є не менш важливим для користувачів, ніж швидкість. Сучасні роутери повинні підтримувати низку функцій безпеки для захисту від потенційних ризиків. Huawei Wi-Fi Mesh 3 забезпечує конфіденційність для всіх підключених пристроїв удома завдяки підтримці функції захисту даних Huawei HomeSec. Роутер забезпечує комплексний захист від зловмисних атак і вірусів за допомогою Anti-Brute Force і LAN Firewall. Також він підтримує останній стандарт автентифікації і шифрування WPA3, щоб забезпечити додатковий захист підключених пристроїв.\nHuawei Wi-Fi Mesh 3 має тонкий формфактор і корпус білого кольору, тому його дизайн чудово доповнить будь-який інтер’єр. Новий роутер відсьогодні доступний в Україні у двох варіаціях (комплект із двох або трьох пристроїв) за рекомендованою ціною 4 999 грн і 6 999 грн відповідно.\nЩе про Huawei\nРозміщено в: Hi-Tech, TOP, Роутери\tМітки: Huawei, Huawei Wi-Fi Mesh 3, Wi-Fi, Wi-Fi 6 Plus


Озеро 3-й Мічурінський на Карті\nОзеро 3-й Мічурінський на Карті\nОзеро 3-й Мічурінський GPS координати: 48.1532008, 37.6607304. На сторінці ви знайдете прогноз погоди, а також можете дослідити місцевість де знаходиться Озеро 3-й Мічурінський на таких картах Генштаб, GoogleMaps, OpenStreetMaps, Wikimapia, YandexMaps. Виберіть потрібний тип карти, і натисніть кнопку. Карти Генштабу (jpg) і OpenStreetMaps місцевості де находиться Озеро 3-й Мічурінський можна скачати. Інші назви: .\n3-й Мічурінський на Картах Гугл\n3-й Мічурінський на Карті готелів\n3-й Мічурінський на OSM\n3-й Мічурінський на Вікімапії\n3-й Мічурінський на Яндекс Картах\nОзеро 3-й Мічурінський - Погода\nПрогноз погоди на 12 днів - Озеро 3-й Мічурінський\nПогодинний прогноз погоди на 2 дні - Озеро 3-й Мічурінський\nНаселені пункти, озера, водоспади, гори в районі де знаходиться Озеро 3-й Мічурінський\n3-й Мічурінський на Картах Гугл. Ви можете прокласти автомобільний маршрут, знайти найближчі міста, села, готелі і ресторани\nна детальній карті де зображено Озеро 3-й Мічурінський.\n3-й Мічурінський на Карті готелів. На цій карті ви можете спробувати знайти готелі в місцевості де розташоване Озеро 3-й Мічурінський.\n3-й Мічурінський на OpenStreetMaps\n3-й Мічурінський на OpenStreetMaps. Інформація про дороги, кемінги, прогулянкові та туристичні стежки, велосипедні маршрути, парки, сади, пляжі та інші об'єкти в районі (карту району можна скачати) де знаходиться Озеро 3-й Мічурінський.\n3-й Мічурінський на Вікімапії. GPS координати найближчих об'єктів та великих міст, які ви можете знайти на Вікімапії.\nЦі а також інші географічні, туристичні та індустріальні об'єкти ви знайдете на Вікімапії поблизу Озеро 3-й Мічурінський.\n3-й Мічурінський на Яндекс Картах. Крім озер на Яндекс Картах ви знайдете основні дороги, а також зможете прокласти маршрут: Ваша адреса - Озеро 3-й Мічурінський.


На 15-му мікрорайоні запрацювала приватна станція моніторингу повітря. Заміри онлайн | Новини | НОВОВОЛИНСЬК - інформаційний портал\nНа 15-му мікрорайоні запрацювала приватна станція моніторингу повітря. Заміри онлайн\nОпубліковано admin 25 Жов 2019 10:48\nНа 15-му мікрорайоні з’явилася приватна міні станція системи громадського моніторингу атмосферного повітря. Відтепер мешканці Нововолинська можуть у реальному часі спостерігати за станом навколишнього середовища, - повідомляє «БУГ» та депутат обласної ради Борис Бабійчук.\n“Вітаю нововолинців. Першу приватну станцію моніторингу якості атмосферного повітря встановили небайдужі мешканці і підключили до глобальної мережі моніторингу. Датчик встановлено на 15-му мікрорайоні”, – пише Бабійчук.\nІнтернет-видання “БУГ” звернулося з коментарем до депутата облради. Він розповів про наслідки, які може давати такий громадський контроль, чи з’являться інші подібні приватні станції, чи сертифіковані вони та відповів на інші запитання.\nПрилад заміряє такі показники як NO2 (Оксид азоту) , C2H5OH (Етанол), H2 (Водень), NH3 (Аміак), CH4 (Метан), C3H8 (Пропан), C4H10 (Бутан). Зафіксовані цифри співвідносяться з гранично допустимою концентрацією забруднюючої речовини в атмосферному повітрі.\nУ реальному часі можна спостерігати за показниками на сайті eco-city.org.ua.\nДля прикладу, станом на 10:40 25-го жовтня, поточний стан якості повітря, згідно з вимірами станції, є помірно забруднений:\nБільш глобально, погоду, напрямок вітру, забруднення повітря та багато іншого можна моніторити на сайті windy.com


Справа Марківа: в.о. голови Нацгвардії дав свідчення в італійському суді Новини Влада Головна на Depo.ua\nСправа Марківа: в.о. голови Нацгвардії дав свідчення в італійському суді\nВиконувач обов'язків командувача Національної гвардії України генерал-лейтенант Микола Балан дав свідчення суду в італійському місті Павія на захист нацгвардійця Віталія Марківа\nПро це повідомляє Depo.ua з посиланням на департамент комунікації МВС України.\nЗа свідченнями в.о. командувача Нацгвардії, підрозділ, де служив Віталій Марків, виконував завдання з оборони телевежі на горі Карачун в Слов'янську.\n"Бійці були озброєні стрілецькою зброєю і не мали важкої і далекобійної зброї, якою міг бути смертельно вражений італійський журналіст Андреа Рокелле 24 травня 2014 року. До того ж, позиція, де відповідно до наказу свого командира ніс службу Віталій Марків, мала сектор спостереження (с. Андріївка), що відрізняється від того, де було вбито італійського фоторепортера (залізничний переїзд перед керамічним заводом). Цю позицію в той час займали бойовики-сепаратисти, очолювані російським ватажком Гиркіним. Звідти постійно обстрілювали українські підрозділи на Карачуні", - розповів Балан.\nНагадаємо, 17 травня в італійському суді розглядають справу Віталія Марківа, підозрюваного в причетності до загибелі італійського журналіста в 2014 році під Слов'янськом. Міністр внутрішніх справ Арсен Аваков прибув до суду Італії у справі нацгвардійця.\n30 червня 2017 року італійські правоохоронці затримали українського військового за підозрою в причетності до вбивства Роккеллі в травні 2014 року близько Слов'янська (Донецька область).\nУ липні суд в Італії почав розглядати справу проти військовослужбовця Нацгвардії Марківа.\nУ вересні в Італії суд призначив дати п'яти засідань у справі нацгвардійця Віталія Марківа, якого звинувачують у причетності до вбивства італійського фотографа та російського перекладача\nУкраїнська діаспора в Італії пообіцяла прибути на суд, щоб підтримати земляка.\nАдвокат Віталія Марківа планує також запросити на процес в Італії свідків з України.\nУ грудні у справі нацгвардійця Марківа допитали італійських журналістів.


Як перемагати в гостях? | Волинська газета\nЯк перемагати в гостях?\nУже завтра, 20 листопада, в рамках 19 туру футбольний змагань у Першій лізі луцька «Волинь» у гостях змагатиметься з закарпатським «Ужгородом». А сьогодні інший західноукраїнський клуб показав, як треба перемагати на виїзді.\n«Гірник-Спорт» – «Нива» – 0:2. Тернополяни забили по голу в кожному з таймів і впевнено здобули 3 очки. Тепер у кожного з цих суперників по 26 залікових пункти і вони ділять 6 та 7 місце в турнірній таблиці.\nЩодо лучан, то вони їдуть у м. Ужгород, маючи в активі 22 очка і 10 місце. Закарпатці здобули лише 12 і на останньому місці. Проте, враховуючи їхню перемогу в Києві над «Оболонню», матч буде запеклим.\nНа фото порталу «Футбол 24»: автор голу в ворота «Гірника-Спорту» – Семен Вовченко з м. Тернополя.


tivasyk@home: інтернет не визнає географії\nукраїнська блогосфера: діагноз\nзалежність і незалежність\nне нарікай на пк — вчися користуватися\nукраїнська блогосфера, монетизація і пшик\nбезсоння через motorola?\nне переймайтеся зоханом\nastromenace: вони не пройдуть!\nде в нас серійні номери?\nоцініть свою ауру\nсправжня фотолажа — чи підробка?\nкохання у повітрі\nще про львівську каву\nквартира з видом на львів\nосінь. кава. львів.\nукраїнський політикум у стилі web 2.0\nхороший однокласник — убогий однокласник\nміліція має план на 10 тисяч років уперед?\nцілком таємно: файловий шредер\nзавантажуй чи ні — будеш піратом\nінтернет не визнає географії\nlinux: приречений на нішевість — чи ні?\ndrop.io: красива шара\nрозумні теж платять\nчотири причини вибрати aspire one з linux'ом\nсекрет одного шкарпетка\nвисота і глибина\nlinux: дрібнички, до яких звикаєш\nз підказки андрія поданенка (aka podarok) прочитав допис "потолок посещаемости". це свого роду спроба дослідження причин (чи швидше констатація факту) популярності російських інтернет-ресурсів взагалі (порівняно з українськими), і серед українців зокрема.\nінтерес автора до теми зрозумілий: він є не лише блогером, але й власником кількох доволі успішних (як для україни) інтернет-проектів, які (щиро сподіваюся) приносять йому якийсь там прибуток.\nот і я з інтересом прочитав статтю. одкровень не знайшов -- головні причини різниці популярності російських і українських сайтів, по-моєму, добре зрозумілі і авторові, і коментаторам його допису: розмір інтернет-аудиторії росії в десять разів первищує українську, а українці в переважній більшості користуються російськими ресурсами і сервісами.\nале мене здивувало, що ніхто не озвучив іншої -- глибшої і глобальнішої -- причини, яка також не надто складна для усвідомлення:\nпересічному українському користувачеві тенет (якщо він не власник свого проекту чи двох, хаха) глибоко байдуже, які веб-сайти відвідувати, якими сервісами (поштовим? файловим? фотоальбомом?) скористатися -- українськими чи російськими. ота а-географічність інтернету давно вже привчила і користувачів ігнорувати географію.\nневже це для когось є відкриттям?\nякби не оті доменні суфікси .ru та .ua -- користувач і не знав би про "національність" сайта. але ж і це не показник, насправді: я можу легко зареєструвати собі ім'я в домені .ru, так само, як і будь-який росіянин -- собі в доменах .com.ua чи .kiev.ua. я вже мовчу про .com, .net, .org тощо.\nа що, на вашу думку, могло б змусити користувача дискримінувати між російськими та українськими ресурсами? відповідь також доволі очевидна:\nінтернет визнає мовну "географію"\nотак просто. і в той же час непросто -- бо розмір російськомовної аудиторії інтернету в україні в рази, якщо не на порядок, перевищує україномовну частину. і це попри те, що за переписом населення 2006 року близько 64% населення вважали рідною мовою українську. проте головна частина інтернет-аудиторії -- це населення великих міст центральної та східної частин україни. отак.\nвласне, про що ще можна говорити, і на що сподіватися, якщо і сам допис, про який я оце тут розказую, називається аж ніяк не "стеля відвідуваності" -- а "потолок посещаемості"? успіхів, панове, у розвитку українських тенет.\np.s. частина тверджень в моїм дописі не стосується географічно- чи національно- прив'язаних веб-сервісів, як ото інтернет-магазини тощо. але ж правила, з яких не буває винятків, ми зазвичай вже не називаємо правилами, а скоріше законами фізики =)\nопублікував tivasyk о 15:42 почитати ще про інтернет, україна\n11 жовтня 2008 р. о 17:32\nвсе частіші і частіше переконуюсь, що українська мова у нас не популярна. тому російськомовні ресурси будуть значно популярності в Україні, аніж україномовні, і як результат (а яка ж користувачу різниця - інтернет же без кордонів) - більшість із них піде на більш популярні російські ресурси. сумно спостерігами - багато блогерів що пишуть українською, публікуючи скріншоти (як інструкції до будь-яких дій), на яких зображено російськомовні інтрерфейси. Судячи по лагах серверів, у багатьох корисиувачів які читають мій блог (україномовний) браузер передає локаль як ru (чи ru_RU, хоча мало б бкти uk_UA)\n11 жовтня 2008 р. о 18:31\nтут ніц не вдієш.\n22 грудня 2009 р. о 09:59\nНу це про Інформаційну Депресію,яка панує в Україні. Інакше українці, в тому числі автор вже давно б зрозуміли, що обирати національний домен і мову це вигідно і правильно. Це розуміють багато народів, але не всі. Тим більше цього не пояснили ще українцям. А немає кому. Так само, як практично немає кому писати цікаві блоги. Одинаки є, і всі мої друзі :-) Жарт. Але насправді, за таких одинаків все і виросте. Ні, вибухне одного дня. Тож тримайтеся, навчайтеся і працюйте.\n22 грудня 2009 р. о 10:58\n> це про Інформаційну Депресію\nможна детальніше? цікавий термін — але не хочеться додумувати самому, що конкретно він має тут означати.\n> обирати національний домен і мову це вигідно і правильно\nз бізнесової точки зору — це невигідно і, отже, неправильно. нажаль. про це й мова.


Понеділок, 18 лютого 2019 15:30\nОбласна універсальна наукова бібліотека ім. Д.І.Чижевського відзначає 120 річницю\n15 лютого 2019 року панувала святкова атмосфера в обласній універсальній науковій бібліотеці ім. Д.Чижевського, адже бібліотека святкувала 120 річчя. Свою історію бібліотека розпочала від першої Єлисаветградської громадської бібліотеки, заснованої 2 лютого 1899 року. З 1993 року носить ім”я видатного земляка, вченного-енциклопеда, академіка, відомого у світі філософа Дмитра Івановича Чижевського. Святковий захід відвідало понад півтори сотні містян, серед яких відомі митці, творча інтелігенція, постійні відвідувачі, молодь, посадовці які привітали колектив бібліотеки зі святом. Розпочався захід із оркестру, який дивував гостей приємною …


Відео - Портфоліо - nucleart.net\nНаші відео проекти.\nВідео — це технологія електронного захвату, запису, обробки, зберігання, передачі та відновлення послідовності рухомих зображень. Вперше технологію було розроблено для телебачення, але з часом з'явилось багато спеціалізованих форматів відеозапису. Відео можна переглядати в Інтернеті як окремі кліпи або як потік даних.\nТермін відео (лат. «я бачу») — послідовність зображень у аналоговому чи цифровому вигляді передана або записана за допомогою довільного фізичного носія.\nЯкість відео в першу чергу залежить від методу зйомки, захвату та зберігання. У цифровому вигляді (для DVD) стандартне телевізійної роздільної здатності (SD) 768/720×576i50 для стандарту PAL. Нові телевізори високої роздільної (HD) сумісні із зображеннями до 1920×1080p60 — 1920 по горизонталі 1080 по вертикалі 60 повних кадрів за секунду.\nІснує широкий спектр методів компресії відео потоків. Найбільш розповсюджені на даний момент реалізації стандартів MPEG-2 та MPEG-4 (англ. Moving Picture Experts Group — укр. Експертна група з питань рухомих зображень).\nЯкість відео може бути виміряна формальними метриками такими, як пікове співвідношення сигналу до шуму (PSNR) або суб'єктивними за допомогою експертних оцінок.\nНаші відео проекти поділяються відповідно до призначення: фільми, кліпи, реклама, оформлення ефіру.


Ополоник Fissman Zonda 32см нержавіюча сталь за найкращою ціною! Купити ополоник Fissman Zonda 32см нержавіюча сталь і інший товар з категорії кухонные принадлежности. Магазин посуду - ПосудоГрад.\nПосудоград > Кухонні аксесуари > Кухонне приладдя > Ополоник Fissman Zonda 32см нержавіюча сталь\nКод товару 32323571\nополоник Fissman Zonda. Готуйте професійно! Міцний і надійний кухонний інструмент. Виготовлений з високоякісної нержавіючої сталі - стійкий до корозії і окислення при контакті з їжею. Сталь не фарбується і не вбирає запахи, не змінює смак і аромат продуктів. Витримує високі температури. Повністю безпечно при контакті з їжею будь-якого типу. Надійна сталева ручка з кільцем для зручного зберігання і підвішування. Довжина ополоника 32см, ширина 9.5см. Можна мити в посудомийній машині.\nРозмір: Довжина ополоника 32 см, ширина 9.5 см


Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28 січня 2019 № 28\nВідповідно до статті 5 Закону України «Про виноград та виноградне вино», Порядку діяльності Центральної галузевої дегустаційної комісії виноробної промисловості, дегустаційної комісії профільної наукової установи, дегустаційної комісії галузевої громадської спілки, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 18 жовтня 2018 року № 495, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2018 року за № 1238/32690, враховуючи протокол Центральної галузевої дегустаційної комісії виноробної промисловості від 20 грудня 2018 року № 17,\nна виробництво вина ординарного столового сухого сортового червоного «Каберне»;\nна виробництво вина ординарного столового сухого сортового білого «Шардоне»;\nна виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Ізабелла»;\nна виробництво вина ординарного столового сухого сортового червоного «Каберне Фран Шабо»;\nна виробництво вина ординарного столового сухого сортового червоного «Піно Нуар Шабо»;\nна виробництво вина ординарного столового сухого сортового білого «Піно Блан Шабо»;\nна виробництво вина ординарного столового сухого сортового білого «Піно Грі Шабо»;\nна виробництво вина ординарного витриманого столового сухого червоного «АРТАНІЯ РЕЗЕРВ»;\nна виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Каберне Парижанка»;\nна виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Сапераві Парижанка»;\nна виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «АМБЕР ІЗАБЕЛА» («AMBER ISABELLA»);\nна виробництво вина ординарного столового сухого сортового червоного «АМБЕР ІЗАБЕЛА» («AMBER ISABELLA»);\nна виробництво вина ординарного столового сухого сортового рожевого «ПІНО НУАР» («PINOT NOIR»);\nна виробництво вина ігристого витриманого брют, сухе, напівсухе, напівсолодке рожеве «Артемівське» («Aртемовське») («Aртемовское»);\nна виробництво вина ігристого витриманого брют, сухого, напівсухого, напівсолодкого білого мускатного «Артемівське» («Aртемовське») («Aртемовское»);\nна виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «ДРЕВНІЙ ХЕРСОНЕС»;\nна виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «МУСКАТ ТАВРІЇ» («MUSCAT OF TAVRIA»);\nна виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Мускат Інкерман» («Muscat INKERMAN»);\nна виробництво вина ординарного столового сухого сортового червоного «Бастардо Старий Крим»;\nна виробництво вина ординарного столового сухого рожевого «Розе Інкерман» («Rose INKERMAN»);\nна виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Бастардо Інкерман» («Bastardo INKERMAN»);\nна виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Мерло Таврії» («Merlot of Tavria»);\nна виробництво коньяку України марочного групи «КВВЯ» «Aлекс Платиновий» («Alexx Platinum»);\nна виробництво вермуту особливого лікерного білого «Моя» Сливка»;\nна виробництво вермуту особливого лікерного білого «Моя» Амаретка»;\nна виробництво вермуту особливого лікерного рожевого «Моя» Полуничка»;\nна виробництво вермуту особливого лікерного червоного «Моя» Вишенька»;\nна виробництво вина ординарного кріпленого десертного солодкого червоного «Кара-Сулак» (Kara-Sulak) т. м. «Villa Tinta»;\nна виробництво вина ординарного кріпленого спеціального типу десертного солодкого червоного «Кагор» (Kahor) т. м. «Villa Tinta»;\n№ 4 на виробництво вина виноградного ароматизованого білого, рожевого «Маренго Гаваї» ТІ 00011050-924-2010;\n№ 1 на виробництво вина виноградного ароматизованого білого, червоного «Такадо слива» ТІ 37471967-569-2015;\n№ 1 на виробництво вина виноградного ароматизованого червоного «Такадо гранат» ТІ 37471967-567-2015;\n№ 1 на виробництво вина виноградного ароматизованого рожевого «Такадо полуниця» ТІ 37471967-1122-2017;\n№ 1 на виробництво вина виноградного ароматизованого білого «Такадо айва» ТІ 37471967-568-2015;\n№ 1 на виробництво вина виноградного ароматизованого червоного «Такадо вишня» ТІ 37471967-570-2015;\n№ 1 на виробництво вина виноградного ароматизованого білого «Такадо мигдаль-лимон» ТІ 37471967-1642-2018;\n№ 2 на виробництво вина ігристого брют, сухого, напівсухого, напівсолодкого, солодкого білого, рожевого, червоного «Мій Львів» ТІ 00011050-585-2009;\n№ 2 на виробництво вина ігристого напівсолодкого мускатного білого, рожевого «Мій Львів» ТІ 00011050-586-2009;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного п’ять зірочок «Ай-Петри V.V.S.O.P.» (Ай-Петри V.V.S.O.P) ТІ У 00011050-1226-2011;\n№ 1 на виробництво вина ординарного кріпленого десертного спеціального типу солодкого білого, червоного «МУСКАТ ПІВДЕННИЙ БІЛИЙ», «МУСКАТ ПІВДЕННИЙ ЧОРНИЙ»ТІ 37471967-1632-2018;\n№ 2 на виробництво вин ординарних кріплених десертних спеціального типу солодких (білого, рожевого, червоного) «МУСКАТЕЛЬ ПІВДЕННИЙ БІЛИЙ», «МУСКАТЕЛЬ ПІВДЕННИЙ РОЖЕВИЙ», «МУСКАТЕЛЬ ПІВДЕННИЙ ЧОРНИЙ» ТІ 37471967-698-2015;\n№ 2 на виробництво вина ординарного кріпленого десертного спеціального типу солодкого червоного «КАГОР ПІВДЕННИЙ» ТІ 37471967-695-2015;\n№ 2 на виробництво вин ординарних кріплених міцних спеціального типу (білого, рожевого, червоного) «ПОРТВЕЙН ПІВДЕННИЙ БІЛИЙ», «ПОРТВЕЙН ПІВДЕННИЙ РОЖЕВИЙ», «ПОРТВЕЙН ПІВДЕННИЙ ЧЕРВОНИЙ» ТІ 37471967-696-2015;\n№ 2 на виробництво вина ординарного кріпленого десертного солодкого червоного «БАСТАРДО ПІВДЕННИЙ» ТІ 37471967-697-2015;\n№ 1 на виробництво вин ігристих ТІ У 00011050-15.93.11-3:2009;\n№ 5 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «МУСКАТ НІЖНИЙ» ТІ 00032744-3149-2005;\n№ 1 на виробництво вермуту міцного білого, червоного «ВЕРМУТ 777» ТІ 00011050-1014-2010;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Мерло Буссо» (Merlot Busso) ТІ 37471967-1498-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Шардоне Адель» (Chardonnay Adel) ТІ 37471967-1494-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Неро Анжело» (Nerro Angelo) ТІ 37471967-1497-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого рожевого «Россо Анжело» (Rosso Angelo) ТІ 37471967-1500-2017;\n№1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Бастардо південне» ТІ 37471967-952-2016;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Каберне Сантос» (Cabernet Santos) ТІ 37471967-1499-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Совіньйон Кретос» (Sauvignon Kretos) ТІ 37471967-1495-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Піно Гранде» (Pinot Grande) ТІ 37471967-1496-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Терра Фран» (Terra Franc) ТІ 37471967-1434-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Мускат Південний» ТІ 37471967-951-2016;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «ЗІРКА БУРНАСУ» ТІ 37471967-829-2016;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «ПЕРЛИНА БУРНАСУ» ТІ 37471967-828-2016;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «ПЕРЛИНА БУРНАСУ» ТІ 37471967-830-2016;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого рожевого «Руж де Блан» ТІ 37471967-1169-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Прімо Гранде» (Primo Grande) ТІ 37471967-1433-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Соледжіо Б’янко» (Soleggio Bianka) ТІ 37471967-1430-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого рожевого «Соледжіо Россі» (Soleggio Rossi) ТІ 37471967-1432-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Б’янко Ріва» (Bianco Riva) ТІ 37471967-1431-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Верт Блан» (Vert Blank) ТІ 37471967-1429-2017;\n№ 1 на виробництво ординарного коньяку України «п’ять зірочок» «ЖАН-ЖАК № 1» ТІ 37471967-946-2016;\n№ 2 на виробництво ординарного коньяку України «п’ять зірочок» «КЛИНКОВ V.I.P» («KLINKOV V.I.P») ТІ 37471967-761-2015;\n№ 2 на виробництво ординарного коньяку України «п’ять зірочок» «ЖАН-ЖАК» ТІ 37471967-853-2016;\n№ 1 на виробництво ординарного коньяку України «чотири зірочки» «АДЖАРИ» («ADJARI») ТІ 37471967-986-2016;\n№ 1 на виробництво ординарного коньяку України «п’ять зірочок» «АДЖАРИ» («ADJARI») ТІ 37471967-987-2016;\n№ 3 на виробництво ординарного коньяку України «чотири зірочки» «ЖАН-ЖАК» ТІ 00032744-1722-2003;\n№ 2 на виробництво вина ординарного витриманого столового сухого сортового білого «Рислінг Резерв Інкерман» («Riesling Reserve Inkerman») ТІ 37471967-1252-2017;\n№ 3 на виробництво вина ординарного столового сухого сортового білого «Шардоне Інкерман» («Chardonnay Inkerman») ТІ 37471967-1040-2016;\n№ 4 на виробництво вина ординарного столового сухого сортового білого «Шардоне Качинське» ТІ 37471967-1041-2016;\n№ 3 на виробництво вина ординарного столового сухого сортового червоного «Каберне Інкерман» («Cabernet Inkerman») ТІ 37471967-1046-2016;\n№ 2 на виробництво вина марочного столового сухого сортового червоного «Каберне Резерв Інкерман» («Cabernet Reserve Inkerman») ТІ 37471967-1220-2017;\n№ 3 на виробництво вина ординарного столового сухого сортового червоного «Сапераві Інкерман» («Saperavi Inkerman») ТІ 37471967-1045-2016;\n№ 2 на виробництво вина марочного столового сухого сортового червоного «Сапераві Резерв ІНКЕРМАН» («Saperavi Reserve INKERMAN») ТІ 37471967-1398-2017;\n№ 3 на виробництво вина ординарного столового сухого сортового червоного «Мерло Качинське» ТІ 37471967-1043-2016;\n№ 2 на виробництво вина марочного столового сухого сортового червоного «Мерло Резерв Інкерман» («Merlot Reserve Inkerman») ТІ 37471967-1221-2017;\n№ 4 на виробництво вина ординарного столового сухого червоного «Рубін Херсонеса» ТІ 37471967-1042-2016;\n№ 3 на виробництво вина ординарного столового сухого білого «Рислінг Інкерман» («Riesling Inkerman») ТІ 37471967-1047-2016;\n№ 3 на виробництво вина ординарного столового напівсухого білого, рожевого, червоного «Інкерман» («Inkerman») ТІ 37471967-1048-2016;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсухого білого «ШАТО БЛАН» ТІ 37471967-1875-2018;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсухого червоного «ШАТО РУЖ» ТІ 37471967-1876-2018;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого, рожевого, червоного «БУССО» ТІ 37471967-1870-2018;\n№ 3 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Легенда Інкерману» ТІ 37471967-1049-2016;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого, червоного «КРИМСЬКА РИВ’ЄРА» ТІ 37471967-1871-2018;\n№ 3 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Древній Херсонес» ТІ 37471967-1050-2016;\n№ 3 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Пінно Гран» ТІ 37471967-919-2016;\n№ 2 на виробництво вина марочного столового сухого сортового червоного «Каберне Резерв Інкерман» («Сabernet Reserve Inkerman») ТІ 37471967-1220-2017;\n№ 3 на виробництво вина марочного столового сухого сортового червоного «Сапераві Резерв Інкерман» («Saperavi Reserve Inkerman») ТІ 37471967-1398-2017;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого білого «Вайт Хауз Вайн бай Інкерман» («White House Wine by Inkerman») ТІ 37471967-1873-2018;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого рожевого «Розе Хауз Вайн бай Інкерман» («Rose House Wine by Inkerman») ТІ 37471967-1872-2018;\n№ 1 на виробництво вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Ред Хауз Вайн бай Інкерман» («Red House Wine by Inkerman») ТІ 37471967-1874-2018;\n№ 3 на виробництво ординарних столових напівсухих та напівсолодких вин ТІ У 00011050-15.93.12-2:2008;\n№ 5 на виробництво коньяку України ординарного «три зірочки» «Каховський» ТІ 00032744-2177-2004;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «три зірочки» «БОРИСФЕН» ТІ 37471967-16-2012;\n№ 6 на виробництво коньяку України ординарного «три зірочки» «Георгіївський» ТІ 00032744-2573-2004;\n№ 4 на виробництво коньяку України ординарного «три зірочки «Жатон» («Jatonе») ТІ 00011050-878-2010;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «три зірочки «Сент Джордж» («St.George») ТІ 37471967-920-2016;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «три зірочки» «Кримський резерв» («Крымский резерв»)ТІ 37471967-334-2014;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «три зірочки» «Геройський орден» («Геройский орден») ТІ 37471967-337-2014;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «три зірочки» «ТАВРІЙСЬКИЙ» ТІ 37471967-1191-2017;\n№ 6 на виробництво коньяку України ординарного «чотири зірочки» «БОРИСФЕН» ТІ У 202.071-98;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «чотири зірочки» «ЖАТОН ЛЕГЕНДА» («JATONE LEGEND») ТІ 37471967-335-2014;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «чотири зірочки» «АЛЕКС ЕГО» («ALEXX EGO») ТІ 37471967-336-2014;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «чотири зірочки» «Алекс Червоний Вогонь» («Alexx Red Fire») ТІ 37471967-1671-2018;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «чотири зірочки» «Алекс Драйв» («Alexx Drive») ТІ 37471967-1670-2018;\n№ 7 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Георгіївський» ТІ У 18.8045-2000;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «БОРИСФЕН» ТІ 37471967-17-2012;\n№ 4 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Жатон» («Jatonе») ТІ 00011050-563-2009;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Сент Джордж» («St.George») ТІ 37471967-921-2016;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Кримський резерв» («Крымский резерв») ТІ 37471967-338-2014;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Геройський орден» («Геройский орден») ТІ 37471967-339-2014;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «ТАВРІЯ КРАФТ КОЛЕКШН» («TAVRIA CRAFT COLLECTION») ТІ 37471967-1342-2017;\n№ 2 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «ТАВРІЙСЬКИЙ» ТІ 37471967-1190-2017;\n№ 5 на виробництво коньяку України ординарного «чотири зірочки» «Алекс Срібний» («Alexx Silver») ТІ 00032744-739-2002;\n№ 5 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Алекс Золотий» («Alexx Gold») ТІ 00032744-740-2002;\n№ 5 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Алекс Платиновий» («Alexx Platinum») ТІ 00032744-2176-2004;\n№ 5 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Алекс Платиновий Унікальний» («Alexx Platinum Unique») ТІ 00011050-172-2007;\n№ 4 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Алекс Космічна Еволюція» («Alexx Space Evolution") ТІ 00011050-368-2008;\n№ 3 на виробництво коньяку України ординарного «п’ять зірочок» «Алекс Джи Ті» («ALEXX GT») ТІ 00011050-950-2010;\n№ 5 на виробництво коньяку України марочного групи «КВ» «ТАВРІЯ» ТІ У 202.146-1998;\n№ 6 на виробництво коньяку України марочного групи «КВ» «ТАВРІЯ КЛАСІК» ТІ У 18.8183-2000;\n№ 2 на виробництво коньяку України марочного групи «КВ» «ТАВРІЙСЬКИЙ СУВЕНІР» («ТАВРИЙСКИЙ СУВЕНИР») ТІ 37471967- 1669-2018;\n№ 1 на виробництво коньяку України марочного групи «КВВЯ» «Азнаурі Резерв» («Aznauri Reserve») ТІ 37471967- 1867-2018;\n№ 1 на виробництво коньяку України марочного групи «КВ» «Азнаурі Гранд Резерв» («Aznauri Grand Reserve») ТІ 37471967- 1868-2018;\n№ 6 на виробництво коньяку України марочного групи «КВВЯ» «ОРІАНА» ТІ У 202.079-1998;\n№ 3 на виробництво коньяку України марочного групи «КВВЯ» «Жатон Екстра» («Jatonе Extra» ) ТІ 00011050-879-2010;\n№ 5 на виробництво коньяку України марочного групи «КВВЯ» «КАХОВКА» ТІ У 202.144-1998;\n№ 6 на виробництво коньяку України марочного групи «КВВЯ» «КАХОВКА ЛЮКС» ТІ У 18.8185-2000;\n№ 3 на виробництво коньяку України марочного групи «КВВЯ» «Георгіївський кавалер» («Georgievskiy Kavaler»)» колекційного ТІ 37471967-369-2014;\n№ 2 на виробництво коньяку України марочного групи «КВВЯ» «Жатон Екселент» («Jatonе Excellent») ТІ 37471967-1689-2018;\n№ 3 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «Жатон Екселент» («Jatonе Excellent») ТІ 00011050-880-2010;\n№ 6 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «АСКАНІЯ» ТІ У 202.078-1998;\n№ 3 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «АСКАНІЯ» колекційного ТІ 37471967-11-2012;\n№ 6 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «ДНІПРО» ТІ У 202.145-1998;\n№ 3 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «ДНІПРО» колекційного ТІ 37471967-14-2012;\n№ 7 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «ХЕРСОН» ТІ У 202.143-98;\n№ 3 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «ХЕРСОН» колекційного ТІ 37471967-12-2012;\n№ 7 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «ХЕРСОН ПРЕМІУМ» ТІ У 18.8184-2000;\n№ 3 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «ХЕРСОН» колекційного ТІ 37471967-13-2012;\n№ 7 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «Алекс Чорний Діамант» («Alexx Black Diamond») ТІ 00011050-171-2007;\n№ 2 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «ЖАТОН СИГАР РЕЗЕРВ» ТІ 37471967-922-2016;\n№ 2 на виробництво коньяку України марочного групи «КС» «ЖАТОН СИГАР РЕЗЕРВ» («JATONE CIGAR RESERVE») колекційного ТІ 37471967-1135-2017;\n№ 7 на виробництво коньяку України марочного групи «ДС» «ІМПЕРІАЛ» ТІ У 220.266-1999;\n№ 3 на виробництво коньяку України марочного групи «ДС» «ІМПЕРІАЛ» колекційного ТІ 37471967-15-2012;\n№ 2 на виробництво коньяку України марочного групи «ДС» «Жан Жатон раритетна колекція» («Jan Jatone rare collection») ТІ 37471967-1668-2018;\n№ 2 на виробництво коньяку України марочного групи «ДС» «Юлій Майер раритетна колекція» («Julius Mayer rare collection») ТІ 37471967-1667-2018;\n№ 2 на виробництво коньяку України марочного групи «ДС» «Луї Гехлер раритетна колекція» («Louis Gehler rare collection») ТІ 37471967-1666-2018.


Активісти вимагають звіту Порошенка на Майдані | znaj.ua\nАктивісти вимагають звіту Порошенка на Майдані\nБлизько сотні активістів в центрі Києва вимагають від Петра Порошенка звітувати за рік своєї роботи на посту глави держави. Про це повідомляє Громадське.ТВ\nКияни повідомили, що вони чекають особистої зустрічі з президентом. Головний аргумент у тому, що політики не чують звичайних громадян. Журналісти дізнались, що мітингувальники не чули про те,що глава держави вже звітував у прямому ефірі перед народними депутатами.\n"Всі тітушки повинні бути наказані, оці всі регіонали вже давно мають сидіти. Вони стільки зла зробили для народу – не можна нічим виміряти, а він – нічого не робить", – розповів про вимоги один із учасників.\nМатеріал по темі: Біля Маріуполя вибухнув прикордонний катер\nАктивісти на Майдані хочуть, щоб президент просто змінився, вони не хочуть нових перевиборів.\nДо демонстрантів вже приходили представники "Київської варти" з проханням прибрати намети. Активісти побоюються, що скоро до них прийдуть комунальники.\nНагадаємо, що Петро Порошенко 4 червня звітував перед народними депутатами за рік свого перебування на посту президента.