Первинний туберкульозний комплекс | Остановим туберкулез!!!\nПервинний туберкульозний комплекс — це клінічна форма первинного туберкульозу, яка виникає при масивному інфікуванні і складається із специфічно уражених внутрішньогрудних лімфатичних вузлів, лімфангіїту і вогнища специфічної пневмонії — легеневого афекту.\nРис. 53. Схема розміщення уражень внутрішньогрудних лімфатичних вузлів, лімфатичних судин і легеневої тканини при первинному туберкульозі.\nПатогенез і патологічна анатомія. Про взаємозалежність уражень в лімфатичних вузлах коренів легень існують різні міркування. Одні автори дотримуються думки, що мікобактерії туберкульозу в місцях проникнення залишають первинний афект, а далі по лімфатичних судинах проникають в лімфатичні вузли, де викликають специфічне запалення. Інші, а їх більшість, вважають, що інфекція, минаючи легеню, уражає лімфатичні вузли, а процес в легенях є вторинним. Первинне ураження лімфатичних вузлів при первинному туберкульозному комплексі є наслідком високої вірулентності інфекції (рис. 53). На гістотомограмах первинного туберкульозного комплексу в збільшених лімфатичних вузлах лімфоїдна тканина повністю перероджена, оточена грануляціями. В сусідніх лімфатичних вузлах є специфічні ураження, але переважає епітеліоїдно-клітинне утворення з гігантськими клітинами з невеликими острівцями казеозу. Легеневий афект первинного туберкульозного комплексу — це аци- нозне або нодозне вогнище казеозної пневмонії, оточене грануляціями або серозно-фібринозним запаленням.\nРис. 54. Первинний туберкульозний комплекс. Гістотопограма легені.\nЛегеневий афект переважно розміщується субплевра- льно. Над вогнищем специфічної пневмонії потовщена вісцеральна плевра внаслідок відкладання фібрину зростається з парієтальним листком. Між лімфатичними вузлами кореня і легеневим афектом утворюється специфічний лімфангоїт, іноді в поєднанні із специфічним бронхітом. Казеозний процес в лімфатичному вузлі більш виражений, ніж в легеневому афекті. Легеневий афект локалізується у правій легені вдвічі частіше ніж у лівій (рис. 54).\nЗворотні процеси первинного туберкульозного комплексу проходять за такою схемою: спочатку розсмоктується перифокальне запалення в легеневій тканині. Навколо казеозного вогнища з'являється широкий вал з епітеліоїдних клітин у вигляді «частоколу», рівно і активно розростається сполучна тканина, яка циркулярно оточує вогнище, далі настає гіаліноз. У казеозне ядро відкладається вапно, вогнище зменшується в розмірах, настає скостеніння, формується вогнище Гона. Тривалість цього процесу 2-2,5 роки (рис. 55, 56, 57).\nРис. 55. Рентгенограма. Первинний туберкульозний комплекс, пневмонічна стадія.\nРис. 56. Рентгенограма. Первинний туберкульозний комплекс, стадія розсмоктування.\nПервинний туберкульозний комплекс може перебігати з гострими симптомами і нагадувати тиф, пневмонію. Може бути підгострий початок. Але частіше первинний туберкульозний комплекс починається поступово при ма- ловиражених симптомах. Поряд із симптомами інтоксикації (субфебрильна температура, знижений апетит, підвищене потовиділення) у хворих з'являється кашель з виділенням харкотиння. Але у більшості дітей самопочуття задовільне, кашель слабовиражений або зовсім відсутній. Під час огляду можна виявити параспецифічні реакції (ке- ратокон'юнктивіт, вузлувата еритема), при пальпації — мікрополіаденія. Над ураженою ділянкою легені визначається укорочення перкуторного звуку, послаблене дихання, при наявних масивних ураженнях може бути бронхіальне дихання. Для деструкції характерні вологі звучні хрипи.\nРис. 57. Рентгенограма. Залишкові явища після первинного туберкульозного комплексу. В легенях справа — вогнища Гона, в корені — звапнений лімфатичний вузол.\nТуберкулінодіагнос- тика є основним методом виявлення і діагностики первинного туберкульозу у дітей. Для первинного туберкульозу характерним є віраж туберкулінової реакції або гіперергічна реакція на пробу Манту з 2 ТО ППД-Л. Але це не свідчить про важкість і поширення туберкульозного процесу. При ускладненому перебізі первинного туберкульозу (гематогенна дисемінація, розпад, бронхіальна нориця, ексудативний плеврит) можуть бути від'ємні або слабопозитивні реакції на туберкулін. Крім того, від'ємні або слабопозитивні реакції хворих на первинний туберкульоз можуть бути при захворюванні різними інфекціями, (пневмоніями) при хронічних захворюваннях, коли застосовувались імунодепресанти.\nЛабраторна діагностика. Зміни в гемограмі залежать від клінічного перебігу. В гострій фазі є збільшення кількості лейкоцитів до 12-15х109/л, ШОЕ до 20-25 мм/год. В гемограмі можуть бути — зсув нейтрофілів вліво (збільшення паличкоядерних нейтрофілів до 10 %), лімфопенія (зменшення лімфоцитів до 16-15 %), моноцитоз (збільшення моноцитів до 10 %). Мікобактерії в харкотинні при первинному туберкульозі виявляються переважно у випадках ускладненого перебігу (бронхіальні нориці, розпад легеневого афекту).\nКлінічні симптоми, що виявляються при туберкульозній інтоксикації, необхідно диференціювати від подібних функціональних розладів, що зустрічаються при інших патологіях. Для туберкульозної інтоксикації характерне те, що вона виникає у дітей, які знаходились в контакті із хворими на відкриту форму туберкульозу. Її поява, як правило співпадає з віражем або гіперергічною туберкуліновою пробою Манту з 2 ТО. Водночас виявляють па- распецифічні реакції (токсико-алергічний керато- кон'юктивіт, вузлувата еритема, фліктени, мікрополіаденія). При клініко-рентгенологічному обстеженні змін в коренях або легеневій тканині не виявляють.\nНеобхідно проводити диференціальну діагностику інтоксикації туберкульозної природи від інтоксикацій при хронічних тонзилітах, хронічних гайморитах, гепатохолециститах, при глистній інвазії. Для тонзилогенної інтоксикації характерним є монотонне підвищення температур (удень і вечорами), збільшення підщелепних, іноді і шийних лімфатичних вузлів. Вони м'які, не спаяні між собою, тоді як при туберкульозному ураженні лімфатичні вузли тверді, з'єднані між собою та зі шкірою. При гаймориті хворі скаржаться на головний біль, катаральні явища, болючість при пальпації обличчя на стороні ураження. На рентгенограмі виявляють затемнення ураженої пазухи. При гепатохолециститах симптоми інтоксикації проявляються субфебрильною температурою, диспептичними проявами (печія, відригування, метеоризм тощо). Печінка збільшена в розмірах. При глистних інвазіях виявляють розлади з боку шлунково-кишкового тракту, алергічний стан, еозинофілію, тромбоцитопенію, крововиливи на шкірі. При рентгенологічному обстеженні змін в легенях немає, але можна виявити так звані "еозинофільні вогнища або інфільтрати", в калі — яйця аскарид.\nПри диференціальній діагностиці інтоксикацій туберкульозної і нетуберкульозної етіології слід особливу увагу приділяти анамнестичним даним, туберкулінодіагнос- тиці, результатам лабораторного і рентгенологічного обстежень.\nПатологічні зміни в коренях легень при первинному туберкульозі є обов'язковим компонентом туберкульозу внутрішньогрудних лімфатичних вузлів і первинного туберкульозного комплексу. Ураження в ділянках коренів можна виявити при туберкульозному медіастинальному плевриті, ателектазах, напливних абсцесах. Крім того, є десятки неспецифічних захворювань, при яких ураження коренів легень можуть нагадувати специфічні процеси.\nДиференціальну діагностику бронхоаденіту необхідно проводити з неспецифічними захворюваннями, при яких з'являється кашель, кон'юнктивіти, прикореневі інфільтрати. До таких захворювань відносять дитячі інфекції (кір, кашлюк), бронхіальну астму, хронічні інтерстиціальні пневмонії і бронхіти. У підлітків і дорослих діагноз туберкульозного бронхоаденіту встановлюється після виключення лімфогранульоматозу, саркоїдозу, новоутворів і прикореневих запальних процесів. Для туберкульозних бронхоаденітів властива наявність сімейного контакту з хворим на відкриту форму туберкульозу, віраж або гіперергічна туберкулінова проба, на рентгенограмі переважає ураження з однієї сторони, а також знаходження МБТ в харкотинні. У фтизіопульмонологічній клініці значне місце належить бронхоскопії і бронхографії. Ці методи дозволяють виявити прямі і побічні ознаки захворювань, забрати з підозрілих ділянок матеріал для цитологічного або бактеріологічного дослідження.\nПервинний туберкульозний комплекс найчастіше необхідно диференціювати від неспецифічних лобарних і сегментарних пневмоній. Клініці неспецифічних пневмоній характерний гострий початок, виражений симптомом інтоксикації, більш значні зміни в гемограмі, ознаки дихальної недостатності, гіпоксія, від'ємні або слабопозитивні реакції на пробу Манту з 2 ТО. Рентгенологічно для пневмоній характерні нижньочасткові локалізації, ураження в багатьох сегментах обох легень. Динамічне спостереження є вирішальним фактором в діагностиці первинного туберкульозу. Торпідний перебіг, токсикоалергічне збільшення периферичних лімфатичних вузлів, поява пет- рифікатів, ураження плеври, кератокон'юнктивіт, поліартрит Понсе, помірні лейкоцитоз і ШОЕ, лімфопенія і моноцитоз при наявних змінах на рентгенограмі є діагностичними Критеріями первинного туберкульозу у дорослих.\nЛікування дітей, хворих на первинний туберкульоз, проводиться в лікарні або санаторії. Дітям і підліткам, хворим на туберкульоз внутрішньогрудних лімфатичних вузлів і первинний туберкульозний комплекс, призначають ізоніазид 8-10 мг/кг, стрептоміцину сульфат 10 тис. од/кг, етамбутол 25 мг/кг без перерв протягом 3 — 4 місяців. В подальшому лікують ізоніазидом і етамбутолом протягом 1-1,5 року з перервами — через день або 2 рази на тиждень. Дітям з ранньою туберкульозною інтоксикацією проводять первинне лікування ізоніазидом 5-10 мг/кг і етамбутолом 25 мг/кг протягом 3-4 місяців. Хіміотерапію необхідно проводити на тлі гігієно-дієтичного режиму з симптоматичними засобами, вітамінотерапією, загально- зміцнюючими і імуномодулюючими препаратами. При наявних структурних змінах в коренях і легенях лікування повинно бути більш інтенсивним. Хіміопрепарати — ізоніазид, стрептоміцин, рифампіцин і піразинамід — призначають в оптимальних добових дозах на 4-6 місяців в стаціонарних умовах. При сприятливому перебізі процесу та вираженому зворотному розвитку хворих переводять в санаторій на 2-3 місяці. Кількість хіміопрепаратів зменшується до 3-2, після санаторного лікування продовжується в амбулаторних умовах ще 4-6 місяців. Хворі з ускладненим перебігом первинного туберкульозу (розпад, Нориця, ексудативний плеврит тощо), комплексне лікування одержують протягом 12-18 місяців.


У розшукових роботах брали участь близько 500 осіб: співробітники міліції, рятувальники МНС, військові моряки українського флоту, а також представники місцевих служб, було задіяно 11 одиниць техніки. Окрім того, їм допомагали 200 військовослужбовців російського Чорноморського флоту з розквартированої неподалік частини.\nРятувальники сподівалися витягти з-під завалу живими й решту людей. "Будемо копати до останнього, і постараємося врятувати всіх", -- сказав представник оперативного штабу Мирослав Сагайдак. На його думку, зсув стався через сильні дощі, які пройшли напередодні.\nРятувальним роботам заважає сильний шторм -- техніка не може проїхати вздовж берега. Як передає Інтерфакс, на місце події виїхав голова міської державної адміністрації Севастополя Сергій Іванов. Крім того, на місце події вилетів міністр з питань надзвичайних ситуацій України Давид Жванія.


Канюлі застосовуються в косметології при підшкірному введенні препаратів. Гнучка канюля розсовує і обходить навіть дрібні судини, нервові і м’язові волокна, не травмуючи їх.\nОднак замінити голки канюлями не можна — певна кількість проколів шкіри має бути для введення кошти.\nВідмінність канюлей від звичайних голок\nЗа зовнішнім виглядом нагадує голку в вигляді порожнистої трубки з отвором збоку. Але кінець округлений, тупий, тому відсутній ризик пошкодження м’якої тканини, зменшується болючість під час процедури.\nМ’яка гнучка голка без гострого краю огинає на шляху перешкоди, будь то судини, волокна м’язів, нервові волокна, зв’язки. Впираючись в таку перешкоду, кінець розсовує їх, огинає, але не травмує.\nПереваги методу введення філерів\nКанюля для введення філерів має таку конструкцію, яка робить процедури омолодження і підтяжки атравматичними, після сеансу відсутні синці, горбистість і інші побічні ефекти. Переваги цього пристосування для косметологічних процедур:\nМ’яке тіло голки підлаштовується під вигини, не деформується. Знижено ризики поломки голки, сама процедура не викликає болю або дискомфорту, оскільки м’які матеріали не зачіпають нервові закінчення.\nНа 90% знижується ризик появи синців, набряків після сеансу мікроін’єкцій.\nМінімальна кількість розрізів. Наприклад, при збільшенні губ для введення канюлі роблять по одному проколу в куточках, а для підтяжки однієї щоки — один в області скроні і один знизу особи.\nМожливе застосування в різних областях — в зоні нижніх і верхніх повік, навколо губ. Голки з гострим кінцем при виконанні процедури в цих зонах викликають біль, набряки і синяки, іноді призводять до розриву судини.\nЗастосування канюль скорочує період реабілітації і час процедури, дозволяє одночасно обробляти великі площі особи в короткі терміни. З одного проколу за допомогою гнучкої голки потрапляють відразу в 4-7 ділянок.\nДля використання канюльной техніки фахівець, який буде проводити процедуру, повинен попередньо пройти навчання. Необхідно знати про розташування артерій, вен, нервових волокон і анатомічно небезпечних точках в місці обробки. Крім того, потрібно правильно підібрати препарат з відповідним ступенем в’язкості, вірно визначити об’єм, що вводиться і намітити точки для проколів звичайної голкою.\nКласифікація та маркування канюлей\nМедичні канюлі бувають офтальмологічними, внутрішньовенними, з ін’єкційним портом, інфузійними, трахеотомічну. У косметології застосовують такі види м’яких голок:\nОпис, зона введення\n21G Дозволяє вводити речовини з високим ступенем в’язкості у вигляді гелю. Призначені для обробки нижньої третини особи, підтяжки овалу, корекції глибоких вікових зморшок і вроджених дефектів шкірного покриву.\n22G Також дозволяють вводити досить в’язкі лікарські засоби, використовуються для корекції носо-губних складок, підборіддя, щік.\n25G Застосовуються для введення під шкіру засобів середнього ступеня в’язкості і рідких. Використовують для обробки зони декольте і шиї.\n27G Рівень в’язкості препарату — середній або низький. Підходить для опрацювання чутливих областей шкіри навколо губ, на руках, під очима. Також ці канюлі застосовуються для введення коштів в носослізний борозну.\n30G Найтонші канюлі, які дозволяють вводити підшкірно тільки рідкі лікарські засоби. Застосовуються для обробки перенісся, скронь і чола.\nТакож відрізняються по довжині, діаметру тіла голки, ступеня пружності.\nПри виборі канюлі враховують не тільки її довжину, діаметр і інші параметри, а й виробника:\nApexmed. У лінійці цього виробника можна знайти різноманітні канюлі — спеціальні медичні і для застосування в косметології. Запропоновано широкий вибір розмірів і діаметрів голок. Виготовлені на основі технології «м’якого заповнення». Для кожної обраної зони обробки канюля буде відповідати діаметру голки і необхідній глибині введення. Гнучкі, високоміцні, виконані з гіпоалергенного матеріалу.\nАттика. Виробник випускає медичні та косметологічні канюлі для биоревитализации і підтяжки обличчя. В асортименті — м’які голки різного діаметру, довжини і призначення.\nВазофікс пропонує вибір гнучких голок та інших медичних товарів високої якості. Продукція виготовлена ??з безпечного медичного матеріалу, який відповідає всім стандартам якості. Канюлі мають закруглений кінець, не ушкоджують м’яку тканину, а також судини, нервові закінчення і зв’язки. Чи безпечні для застосування в будь-якій зоні при грамотному підборі діаметра і довжини канюлі.\nSoftfil. Компанія з Франції вже 10 років займається виробництвом медичних товарів, в тому числі канюлей для застосування в косметологічних цілях. Випускає мікроканюлі з різними діаметрами. Вони забезпечують акуратне просування в м’яких тканинах, підлаштовуються під особливості овалу. Продукція регулярно вдосконалюється, сертифікується. Сама голка складається з хірургічної сталі.\nTSK Laboratory. Виробник медичних аксесуарів і витратних матеріалів для косметологів з Японії. Використовуються особливі сплави, сама голка ідеально гладка, наконечник акуратно розсовує м’які тканини при введенні під шкіру, тому знижений ризик утворення синців і розриву стінок судин. Канюлі настільки зручні в застосуванні, що дозволяють фахівцеві виконати процедуру в кілька разів швидше, знизити її хворобливість.\nMerz Aesthetics. Один з найпопулярніших виробників косметичних витратних матеріалів. Все канюлі виготовляються з високоякісних матеріалів, гнучкі, добре переносяться шкірних покривів, гіпоалергенні.\nПрактично всі компанії, які випускають витратні матеріали для застосування в медичних цілях, займаються виготовленням голок, придатних для введення філерів.\nКоли краще використовувати звичайні голки?\nСфера застосування м’яких гнучких канюлею — введення спеціальних речовин. У контурній пластиці в основному використовують стандартні підшкірні уколи за допомогою металевих голок. Ці два методи мають істотну відмінність:\nза допомогою гнучкого інструменту можна зробити лінійне однорідне введення лікувального складу на великій ділянці площею;\nза допомогою звичайної голки роблять тонкі точкові проколи на глибину шкірного покриву в 1-2 мм, обробляють невеликі ділянки за одну процедуру.\nКорекція губ частіше проходить за допомогою стандартних голок. Вони дозволяють зробити акуратний обсяг і надати чіткий контур, обробляючи невеликі ділянки шкірного покриву, і оцінити результат у міру виконання процедури. Для заповнення шрамів, нерівностей, зморшок філлерамі також вибирають голку — немає сенсу пошкоджувати ділянки шкіри введенням довгою канюлі для видалення невеликих недосконалостей.\nГолки вибирають і в тому випадку, якщо пацієнт хоче заощадити. Застосування канюлей підвищує витрата застосовуваних речовин на 15-20%, а такі препарати мають високу ціну. Вартість корекції збільшується в 2-3 рази в залежності від ділянки обробки.\nКанюльной технікою володіють не всі косметологи, тому в невеликих косметичних центрах цю методику не застосовують.\nПоліпшення стану шкіри без операції за допомогою канюлею показано не всім. Ряд протипоказань для проведення цієї техніки:\nв місцях, де роблять проколи для введення голки, гострі запальні процеси на шкірі, гнійники, опіки, садна і відкриті рани;\nнедавно пацієнтові проводилася лазерна або хімічне чищення шкіри;\nекзема, дерматит, грибкова інфекція разом обробки;\nнедавно введені філери, які ще не засвоїли організмом пацієнта.\nЗ обережністю — під час вагітності або лактації, при підвищенні температури тіла, наявності злоякісних пухлин і при загостренні хронічного захворювання.\nКінчик носа, контур губ і носогубні складки в естетичній медицині і раніше усуваються стандартними сталевими голками. Застосовують під час векторного ліфтингу, при армуванні особи і в болюсних техніках.\nНа відміну від голок канюлі знижують больові відчуття під час процедури, ризики синців, синців і пошкодження м’яких тканин. З їх допомогою вводять під шкіру лікувальні засоби, наприклад гіалуронову кислоту, прибирають асиметричність овалу обличчя, складки і зморшки, надають обсягу в області вилиць, щік, усувають мішки під очима.\nКанюльний ліфтинг — безболісна безпечна процедура. Вона скорочує по максимуму відновний період, дозволяє пацієнтові відразу ж повернутися до звичайного життя. Потрібно мінімум проколів, наприклад, для корекції всього особи роблять мінімум 7 мініатюрних проколів сталевий голкою. Вводять філери щільності від гелю до рідкого розчину, на будь-яку глибину, за рахунок чого підтягують обличчя і заповнюють необхідні зони без «ефекту маски». Зберігається жива міміка, йдуть зморшки.


"Ми не відступимося від ідеалів, які відстоювали на Майдані" - Віталій Кличко вшанував Героїв Революції Гідності - Новини Києва | Big Kyiv\n“Ми не відступимося від ідеалів, які відстоювали на Майдані” – Віталій Кличко вшанував Героїв Революції Гідності\n18-20 лютого Україна вшановує пам’ять тих, хто був розстріляний на Майдані Незалежності під час Революції Гідності. Сьогодні мер Києва Віталій Кличко, який сам приймав активну участь у Революції Гідності, вшанував пам’ять Героїв Небесної сотні.\nУ день трагічних подій, що відбувалися 18 лютого на вулиці Інститутській та Майдані Незалежності, Віталій Кличко поклав квіти на місці розстрілів українських патріотів на Алеї Небесної Сотні і зробив короткий допис у соцмережах:\n“Друзі! У мене досі перед очима Майдан у ці дні… Він став полем бою за гідність українців і майбутнє нашої держави. Полум’я, постріли, обірвані життя найкращих патріотів…\nМи все пам’ятаємо і шануємо подвиг кожного Героя! Кожен день боротьби – від осені 2013 до лютого 2014 – не був марним.\nІ як би не було складно, ми не зневіримося і не відступимося від ідеалів та принципів, які відстоювали на Майдані.\nВічна слава Героям! І повага кожному, хто боровся і бореться за гідність і майбутнє України. Хто допомагав тоді і підтримує сьогодні патріотів української держави”.\nЧитайте також: Майдан. 10 висновків\nНагадаємо, 18-20 лютого Україна вшановує пам’ять загиблих під час розстрілів на Майдані Незалежності під час Революції Гідності. Розстріли почалися 18 лютого 2014 року, а найбільше протестувальників загинули саме 20 лютого на вулиці Інститутській, де по них відкрили вогонь силові підрозділи режиму Януковича. У період з 18 по 21 лютого було вбито 108 осіб, яких назвали Небесної сотнею.\nЗгідно з указом президента від 11 лютого 2015 року, в Україні щорічно 20 лютого відзначають День Героїв Небесної сотні. У цей день вшановують пам’ять загиблих під час Революції Гідності (листопад 2013 року – лютий 2014 року). 17 лютого 2021 року Верховна Рада визнала Революцію Гідності одним з ключових моментів українського державотворення. Цьогоріч до до Дня Героїв Небесної Сотні відбудеться низка заходів, які об’єднано назвою “Вдячні за свободу”.


Форос і захід Великої Ялти - відпочинок у Криму - відпочинок у Ялті\nХрам Збувальник. Пантелеимона\nЦерква Воскресіння Христова ( м. Форос)\nЦерква Збувальник. Великомулка Федора Тирона\nЦерква Збувальник. Миколу Чудотворця (г. Массандра)\nФорос і захід Великої Ялти\n(Зсувне. Паркове. Берегове. Олива. Санаторне. Форос)\nЦі курортні селища самою природою створені для відділеного відпочинку високопоставлених осіб. Неприступні скелі, строгі тони вічнозелених парків, які майже приховують прадавні палаци й ультрасучасні госдачи, незвичайно чисті пустельні пляжі... І антени, " тарілки", локатори, спецопости\nЦентром цієї досить малолюдної частини Великої Ялти є Форос від автостанції сюди випливає автобус № 28, а від Набережної – рейсовий теплохід. В автостанції – центр тутешньої торгівлі й послуг: ринок, магазини, здача квартир і інше\nПубліка Ці місця ввійшли в історію завдяки "об'єкту Зоря", де втримувався під час серпневого путчу 1991 року колишній президент СРСР М.С. Горбачов .\nОднак "елітарний" відпочинок став розвиватися тут лише в останні десятиліття, після будівництва відмінного гірського шосе Ялтаосевастополь. А з початку XIX сторіччя тут потроху з'являлися лише рідкі дачі більших оригіналів і більших творців, які бідують вуединении.\nСамессаме Форосский парк ще недавно був доступний тільки вищої партноменклатуре. А тепер за невеликі гроші квиток на відвідування може придбати кожної. У задушливу особливо популярний "Райський куточок" із шістьма мініатюрними озерами в єдиному каскаді з мініатюрними водоспадами. Створений він для дореволюційного чайного короля й мецената А. Кузнєцова, також як і особняк у класичному стилі\nАле ще в 1820 г. маєток Тессели було подаровано генералові Н.Н. Раєвському, який заклав парк. Відомо, що і його син Микола, друг Пушкіна, жагуче любив рослини й збирав гербарії навіть під час боїв з горцями на Кавказі\nВ 1932 р. на дачі Тессели М. Горький написав «Життя Клима Самгина». А перший космонавт Юрій Гагарін придбав свій знаменитий шрам на брові, невдало вистрибнувши із другого поверху санаторію «Форос».\nВ 3 км до мері маяк на мисі Мишоїд - сама південна крапка всієї європейської частини СНД. Від мису Мишоїд 44°23' с.ш. до мису Керемпе на Анатолийском узбережжя Туреччини - саме вузьке місце Чорного моря - 142 милі\nНу а між Тессели й Сарычем в урочище Комперия перебуває об'єкт «Зоря», побудована в 1988 р. дача М.С. Горбачова, на якій закінчилося його безславне президентство\nУ Парковому дещо збереглося від садиби Якова Жуковського, родича знаменитого художника Врубеля. В 1905-1912 рр. він заклав незвичайний ландшафтний парк, над прикрасою якого працювала безліч художників і скульпторів, які входили в авангардну групу "Блакитна Роза". Скульптор А.Т. Матвєєв прикрасив його романтичними "руїнами", містками, фонтанами й численними скульптурами дівчат, юнаків і хлопчиків. У цілому налічувалося близько 40 статуй і інших цікавих споруджень, але зараз збереглося біля десятка\nСкеля Ифигения - результат прадавнього вулканізму. Але більше емоцій вона викликає при думці про людські жертвоприносини в ім'я, богині таврів. Класична трагедія "Эфигения в Тавриді" за три тисячі років поставлена, імовірно, у всіх театрах миру\nПеревал Шайтанемердвень, Чортові сходи, використовувався за всіх часів для переходу з Южнобережья в передгір'я Криму й назад. 40 крутих поворотів ув'язнені в кам'яну тіснину протягом кілометра\nКалендская тропа веде від с. Підгірське (колишнє Календа), що в Байдарських комір, на Ялту й з'єднується зі знаменитих Чортовими сходами\nПалац і парк " Мелас " побудовані в 300х гг. XIX В. Л.А. Перовским - учасником Вітчизняної війни 1812 року, а потім перейшов до одному з його синів, письменникові Антону Погорєльському ( серед іншого автора « Чорної курки»). У середині минулого сторіччя тут жив росіянин поет А.К. Толстой – той самий Алешенька, для якого й була написана його дядьків ця казка\nНедалеко від моря перебуває джерело мінеральної води типу Єсентуки № 20.\nПгт Санаторне (Мшатка й Мухолатка). Якщо від Фороса їхати до Ялти, то в Меласа обертає на себе увага вузька скелястий хребет Айююри (збувальник. Георгій), що нагадує скоріше того самого дракона. У його кам'яних боках висічений двухсотметровый тунель. На східному виході з нього праворуч від дороги прямовисно піднімаються три гострі стрімчаки Мшаткаакаясы. Вони всесвітньо відомі й дуже популярні серед альпіністів\nНазва скель перейшла й на маєток Мшатка, на початку XIX сторіччя, яке належало князівні Италийской, графині Варварі Аркадіївні Суворовойррымникской, внучці великого полководця. По її імені воно стало називатися Варине\nПізніше поруч із Варине в урочище Абильлбах поселився натураліст і філософ Н.Я Данилевський, який залишив після себе не тільки заклик до слов'янського єдності, але й чудовий парк\nДруг Данилевського естонський художник Й.Келер в 800х роках XIX сторіччя намагалося створити в Мшатке селянську колонію в дусі утопічного соціалізму. Однак його візити сюди мали як результат тільки чудові картини, наприклад, "Маєток Мшатка з видом на Байдарські ворота".\n19 березня 1885 г., будучи в Симеизе із хворим Л.Д. Урусовым, Толстой відправився пішки в Мшатку, пробув там увесь день і залишився на ніч. По возвращеннии в Москву Толстої писав Н.Н. Страхову 31 березня: "Був у Криму й поїхав до Данилевського. Він дуже мені полюбився, і його дружина... У ньому така задушевність, щирість, якої й уявити собі не можна".\nЩорічно 10 грудня кримські вчені, суспільні діячі, студенти вузів збираються у Форосі, щоб ушанувати пам'ять видатного російського філософа Миколи Данилевського в його день народження\nМухалатка . Містечко лише недавно знайшло популярність. Навіть у такій просунутій компанії як Клуб Знавців ця забавна назва вважається вигадкою: "Самуил Якович Маршак видумав якось країну Мухолатку. У ній виходять не заміж, а замух, віросповідання в ній – мухамеданское, улюблені рослини – черемшина й мушмула, армія збройна мушкетами й мушкетонами... А яке слово, на думку Маршака, у цій країні саме ласкаве?\nВідповідь: Замухрышка. Автор: Борис Бурда\nА от зі спогадів дочки Сталіна Світлани Алилуевой: "Навесні 1935 року Орджонікідзе їздив відпочивати в Крим, у Мухалатку, і забравши мене із собою. Я пам'ятаю як він увесь час відіграв із мною й праг, щоб я була поруч. Але моя горбата, Лідія Георгіївна, уволакивала мене куди-небудь у парк. Орджонікідзе її терпіти не міг і все дивувався — звідки мені таку відкопали?...\nЗа "дорослим" столом у Мухалатке тоді збиралися: Орджонікідзе, Эйхе, Єжов, постійний лікар Орджонікідзе доктор Израэлит; приїжджав і професор Плетньов. Усім дісталася страшна доля: Эйхе потрапив у в'язницю, лікарі — теж; вони все загинули. Єжов спочатку саджав інших, потім посадили і його. Серга застрелився..."\nУ радянські часи Мухалатка стала улюбленим місцем відпочинку Алли Пугачовій і Пилипа Киркорова. Мав тут дачу й письменник Юліан Семенов. От що пише його дочка Ольга: " Дружила з батьком по-справжньому тільки одна яскрава жінка - Алла Борисівна Пугачова. По-моєму, відносини в неї з батьком були чисто платонічні - вона іноді приходила до нас у гостей, ми бували в неї на концертах. Запам'яталася забавна смішна історія, коли одного разу Алла Борисівна приїхала в Мухолатку й у невеликому ресторанчике поруч із дачею проспівала на два голоси разом з папиной домробітницею тіткою Плекай "Летять хитавиці й два гусаки..."\nОтовсюду видна - знизу від моря й зверху з Яйли, на самотній стрімкій скелі красується витончена церква Воскресіння Христова . Перебуває над м. Форос на границі земель м. Севастополя й Великої Ялти, тому відома і як Форосская церква. Побудована на самотній Червоній скелі (стрімкі обриви досягаю 400 м). До скелі знизу від шосе численними петлями серпантину піднімається старе шосе, частина його поворотів зрізане пішохідними «сокращенками». Це робить схил улюбленим місцем прогулянок знавців, а для професіоналів гірського велосипеда з Москви й інших місць – місцем майстерккласів, як по асфальту, так і по бездоріжжю. Тут проходять і тренування збірні Росії по велоспорту\nВ 1892 г. архітектор академік Н.М. Чагин на замовлення чайного магната А. Кузнєцова звів церкву на пам'ять про порятунок імператора Олександра III і його родини при катастрофі поїзда в 1888 г. Зображення церкви на скелі стало торговельним знаком на бляшаних банках із кращим в імперії сподіваємося\nНад церквою старе южнобережное шосе йде до Севастополя через Байдарські ворота. Від них відкривається кращий вид на церкву, немов вознесенську над Південним берегом. А нове шосе, дуже зручне й мальовничо йде в підніжжя скелі із церквою. Так чи інакше, церква стала одним із символів Південного берега. Вона відбита навіть у фільмі «Перший удар Джеки Чана».\nБайдарські ворота побудовані в 1848 г. на честь завершення будівництва дороги Севастополь - Ялта\nБайдарская долина ( Байддере – Байська долина) у стародавності названа так за свої багаті плодами й дичиною лісу й чудесні джерела. Ну а зараз цілком байськими виглядають сучасні особняки в оточенні пейзажу, названого Кримської Швейцарією, з дійсно м'яким без жари кліматом. У с. Джерельне (Скеля) збереглися величезні менгіри – культові астрономічні спорудження кам'яного віку, недавно обладнана для відвідування Скельская печера .\nЗараз по цій дорозі їздять, можна сказати, тільки заради Байдарських воріт і чудового виду від них на Форосскую церква й мальовничий берег нижче її. Сучасне шосе між Ялтою й Севастополем проходить набагато нижче, через Ласпинский перевал, де на потужній скелі влаштований видовий майданчик. Скеля має ім'я й прикрашена барельєфом Гарінаомихайлівського, непоганого письменника й дуже талановитого інженерашшляховика. Досить сказати, що навіть через століття його вишукування й розрахунки придалися для будівництва цієї самої дороги\nЗ майданчика відкривається грандіозний вид на бухти Ласпи й Батилиман, Мисайя.\nАйя (Свята, гречок.) – мис, який обмежує із заходу Південний берег Криму. скельний берег, Який примикає мальовничий, з невеликими пляжами з боку Балаклави - урочища Айязьма і Чаир, а також Батилиман зі сходу входять у територію державного заказника Мис Айя.\nЦей заказник і бухта Ласпи ставитися до земель Севастополя, але вже повноцінне Южнобережье. Їхнім ще називають кримською Африкою за сухість клімату, жару й захищеність від вітрів. Скельні хаоси у воді виглядають досить небезпечними, але штормить тут дуже рідко, а вода між скель найчистіша й наповнена життям: серед мальовничих водоростей ховаються мідії, снують краби й рыбешка. На схили гір карабкаются вічнозелені дерева, вік багатьох з яких наближається до тисячолітнього. Аромат деревоподібного ялівця, судакской сосни й вібрації цикад заповнюють цей загублений мир, відгороджений від цивілізації стрімкими скелями майже кілометрової висоти. Тут найбільш сучасній людині стає зрозумілим, як можна поклонятися каменям і деревам, сюди направляються художники й фотографи, контактери, екстрасенси й просто аматори пожити голышом.\nЛивадия, Ореанда, Золотий пляж, Курпаты\nАртек, Гурзуф і Айиданиль\nГаспра й Ласточкино гніздо, Кореиз, Місхор, Алупка\nСимеиз, Блакитна затока, Кацивели, Понизовка


Скоро літо, тож саме час готувати фiгyру: Худенька Аніта Луценко у яскравому кyпальнику розповіла про правила харчування (фото) – Особлива\nСкоро літо, тож саме час готувати фiгyру: Худенька Аніта Луценко у яскравому кyпальнику розповіла про правила харчування (фото)\nСкоро літо, тож саме зараз вдалий час готувати свою фігуру до пляжного сезону: Аніта Луценко продовжує давати шанувальникам поради і днями, опублікувавши у Інстаграмі своє фото у яскравому червоному бiкіні, розповіла про правильне харчування.\n“Про задоволення від їжі і від себе! Здається, що це взаємовиключні штуки або струнка і недоїдає або вічно задовольняє свої емоції і поглинає всю смакоту, але невдоволена своїм тiлом. Моя позиція:\n1. Немає сенсу бути ПП-шницею до мозку кісток! Їжа – це смачно! І брокколі з соусом – це чарівно! Тортик раз в тиждень з подругой- це нормально! Келих вина за обідом – може бути! Але це все не тазиками, а з головою і регулярними тренуваннями. З розумінням того, що ти їси!\n2. Немає сенсу їсти все підряд без розбору! По-перше, притупляється смак і оpганізм все більше вимагає більш жирного, більше солодкого, більш солоного! І це збій смаків! По-друге-висить в голові з ранку до вечора легке невдоволення своїм тiлом- це ж напряжно! Одягати не те, що хочется- це як на мене теж напряжно!\nЧитайте також: В одній хаті — з двома чоловіками. З молодшим ділить cпaльню, зі старшим – господарку\nВисновок: МІРА наше все! Міра в тренуваннях, а не по 3 години, міра в їжі, а не відварна куряча грyдка. У міру десертів, в міру напруги по життю і все буде чікіпікі”, – підписала фото Аніта.\nВчені розповіли головний секрет омолодження шкіри\nЯкою дypепою я тоді була, коли дала чоловікові ще один шанс. Так пройшов вже місяць


У Тернополі чоловік викрав з магазину дві книги вартістю 520 гривень - 0352.ua\nУ Тернополі чоловік викрав з магазину дві книги вартістю 520 гривень\nУ міський відділ міліції надійшло повідомлення від працівників карного розшуку про те, що в крамниці на вулиці Руська вони піймали злодія.\nЧоловік з книжкового магазину виніс два підручники – “Атлас географічних відкриттів” та атлас “Океани”.\nЗафіксувала все камера відеонагляду. За словами правоохоронців, чоловік неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі за крадіжки та наркотики.\nЗловмисник каже, що взяв літературу для себе, оскільки захоплюється морем та кораблями.\nПодію внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за статтею 185 частина 1 ККУ – таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Триває слідство.\nТернопіль книги крадіжка магазин


Альтернативна дорога з економічної «ями» | Газета «День»\nФранк ЯНСКІ: «Багато років тому європейці виявили проблеми, які змогли вирішити лише з допомогою «регіональних валют»\n10 жовтня, 2016 - 19:36\nЗА ОДИН ТАКИЙ WIR (КУРС ДО ЄВРО 1:1) У МАГДЕБУРЗІ МОЖНА ПРИДБАТИ КЕБАБ, АБО Ж ПОКЛАСТИ ЙОГО НА СВІЙ ПЕРСОНАЛЬНИЙ РАХУНОК ДО «КРАЩИХ ЧАСІВ» / ФОТО РУСЛАНА КАНЮКИ / «День»\nМало хто в Україні знає, що євро в країнах Європейського Союзі не єдина на сьогодні валюта. Наприклад, в одній лише Німеччині на рівні із євро функціонує також 30 інших валют. В наукових колах це явище прийнято називати complementary currency, простіше ж — місцева валюта. Воно характерне не лише для Німеччини, а й для багатьох інших європейських держав. Люди почали вдаватися до місцевих грошей, щоб... затримати гроші в своїх економічно слабших регіонах, і дати їм можливість підкачати «м’язи».\n«Місцева валюта» може мати дуже різний вигляд. Як правило, вона не має вигляду звичайних паперових грошей. Часто функціонує в електронному вигляді, або ж у вигляді так званих LETS. Це — система електронних розрахунків між людьми, за якої національні гроші не потрібні. Люди розраховуються між собою, так би мовити, по бартеру, хоча ці схеми значно складніші, ніж знайомий нам бартер.\nДетальніше про місцеву валюту в ексклюзивному інтерв’ю «Дню» розповів голова Союзу регіональних валют Німеччини Франк ЯНСКІ:\n— Багато років тому європейці виявили проблеми, які можна було вирішити швидко й ефективно лише з допомогою введення регіональних грошей. До прикладу, коли Німеччина перейшла на євро, утворились регіони, в яких гроші затримувались дуже недовго.\nСпочатку це були приватні ініціативи, які згодом об’єднувались у групи, а ті вже утворили професійні об’єднання.\n— Можете навести приклад регіону в Німеччині, життя людей в якому значно поліпшилось після того як було введено регіональну валюту?\n— Одним із таких прикладів є Хімгауер в Баварії. Була потреба якомога довше утримувати гроші всередині регіону, й організувати ефективний оббіг грошової маси. В інших регіонах Німеччини подібні системи були ініційовані компаніями. Люди створювали власні гроші, щоб підняти ліквідність підприємств. Практично уся Східна Німеччина послуговується «місцевими грішми». Найбільш відомі успішні приклади — це Ельпталлєр, Лаузєдс. Останні випускають валюту, яка називається WIR, що з німецької означає «ми». Це — повноцінний платіжний інструмент, який можна використовувати для покупки будь-чого та заощаджень.\n— Як вони захищені від підробки?\n— Голографічним знаком. Але оскільки оборот грошей невеликий і географія їхнього використання дуже обмежена, немає сенсу підробляти цю валюту. Правоохоронним органам досить просто буде виявити і знайти шахрая. Тому, попри те, що на перший погляд наші місцеві гроші не мають якогось надзвичайного рівня захищеності, спроб їх підробляти не було.\n— А що можна купити за WIR у Магдебурзі?\n— Один WIR — це один євро. За нього можна купити собі кебаб. Та загалом же місцеві гроші можна обміняти як на продукти харчування, одяг, взуття, так і оплатити ними послуги адвоката, няні, школу, купити собі туристичну путівку тощо.\n— Чи є термін дії у місцевої валюти?\n— Законодавець зобов’язав регіональну валюту мати суттєві відмінності від євро. Тому, як приклад, WIR має дату використання.\n— І що робити людині, якщо у неї от-от «зіпсуються» гроші?\n— Ви можете їх витратити: обміняти на послугу, чи товар. А можете просто покласти собі на рахунок.\n— Тобто в електронному вигляді вони не мають терміну використання?\n— Ні. Тільки паперові місцеві гроші мусять мати таку відмінність від євро. Електронні — ні.\n— А як щодо інфляції: я однаково можу обміняти один WIR на кебаб і сьогодні, і через рік?\n— Місцеві гроші друкуються лише під забезпечення їхньої цінності регіональними товарами та послугами. Зі сторони БундестБанку ці гроші вважаються більш стабільними, ніж євро, і непідвласними жодній інфляції. Адже в таких системах не передбачене роздування грошової маси, і ставки рефінансування.\n— Але місцеві гроші є лише платіжними інструментом? Чи у них можна брати/видавати кредит? Класти їх на депозит?\n— Гроші справді були придумані як засіб платежу, та згодом їх почали використовувати як інструмент довготермінового заощадження. Але ніякі відсотки на депозити у місцевій валюті не платяться.\n— Хто друкує ці гроші?\n— Якщо з німецької перекласти дослівно, то цей суб’єкт звучатиме приблизно як «не банк». Це організація, яка представляє собою об’єднання компаній. Вони зібрались і створили «не банк». Тобто компанії заявили, що вони беруться за часткове виконання банківських функцій, але не є банком. І от ці компанії і є емітентами цієї валюти.\n— Це об’єднання є неприбутковою організацією, чи все ж таки вони можуть додатково заробляти на тому, що чеканять свої гроші?\n— Може бути і так, і так.\n— Скільки у Німеччині таких «місцевих валют» сьогодні діє?\n— За 15 років ми вже маємо в обороті більше 30 різних місцевих валют.\n— А в Європі?\n— Такі ж ініціативи вже є в Австрії, Італії, Англії. Та ініціатива сьогодні активно поширюється й далі. Найстаріша місцева валюта — у Швейцарії. Їй вже понад 80 років.\n— Які, все ж таки, переваги місцеві гроші надають людям? Чому вони мають використовувати їх, а не євро?\n— Зазвичай, компанії видають у місцевих грошах доплати до заробітної плати, премії. Так, цими грішми людина не зможе розрахуватися у всьому світі, але вона може купити собі будь-який товар чи послугу там, де вона проживає.\n— Чим регіональна валюта відрізняється від популярної сьогодні криптовалюти, зокрема «біткоіна»?\n— Криптовалюта — це технологічна платформа. Вона може набувати різних форм. Конкретно біткоін націлена більше на спекуляції. Місцеві валюти орієнтовані більше на підняття рівня життя в регіоні, розвивати бізнес, тощо.\nБіткоін створюється за допомогою «майнінга» (з англ. Mining буквально розуміється як видобуток копалин, розробка в шахтах, сьогодні цим словом називають процес видобутку криптовалюти під назвою BitCoin (Bit + coin. — А. Д.-Р.). Місцева валюта створюється на основі кредиту, і як базуються на виробництві чи постачанні товарів та послуг у регіоні. Простими словами, є компанія, яка виробляє булочки, є магазин, який їх продає, і є виробник, який випускає борошно для них. І от у цього «мельника» є працівники. Він платить їм своєю місцевою валютою. Робітник приходить до булочної, бере булочки і віддає за них місцеві гроші. Власник магазину бере цю виручку і міняє її на булочки. А кондитер приходить із цими грішми до «мельника» віддає йому і отримує за них муку. Коло замкнулось. По суті своїй, мельник отримав певний кредит, яким розрахувався з працівником, а той ним заплатив продавцю в магазині, продавець віддав його булочнику, а кондитер повернув його мельнику. І на цьому «кредит» закрився. Але в регіоні, в якому перебувають ці чотири суб’єкти, з’явився оборот товарів, утворилась додана вартість, і це без залучення якихось додаткових кредиторів.\n— Хабарі давати регіональною валютою можна?\n— На вашу думку, є доцільність ввести регіональну валюту в Україні сьогодні?\n— Це — один із варіантів виходу з кризи і розвитку. Вам не вистачає ліквідності, грошей для того, щоб бізнес працював, виробляв продукцію, укладав угоди, постачав товари. А запровадженням регіональних валют ви створите регіональні ринки, на яких будуть споживачі, котрі користуватимуться місцевими товарами і послугами, поліпшуючи таким чином економічну ситуацію.\nВ моєму розумінні майбутнє людства в фінансовому плані — це глобальні платіжні системи (долар, євро, криптовалюта), національні (гривня, злотий, тощо) і будуть випущені регіональні валюти, які сприятимуть розвитку локальних економік. І останніх буде дуже багато.\n— Хто ворог місцевої валюти?\n— Наявна банківська система довгі роки ворогувала з нами. Але зараз вони вже розуміють, що цей тренд неминучий. Тому вони намагаються підлаштуватися.\nДругий ворог — транснаціональні корпорації. Адже сьогодні вони, виробляючи свої товари в Україні, можуть бути зареєстровані в іншій країні, та, відповідно, витрачати свої доходи там, а місцеві гроші змушуватимуть їх послуговуватися регіональними товарами та послугами.\nІ третій — консервативні економісти. Вони зациклені на чинній системі настільки сильно, що не хочуть помічати дійсність і ті можливості, які перед нами відкриваються.\n«В УКРАЇНІ Є ВСІ ЗАКОНОДАВЧІ УМОВИ ДЛЯ ЗАПУСКУ РЕГІОНАЛЬНИХ ВАЛЮТ»\nОлександр СПІНДЛЕР, керуючий партнер групи компаній N.KRAT Group, співвініціатор введення регіональної валюти в Україні:\n— В Україні зі сторони регулятора — Національного Банку України — створено всі необхідні умови для запуску регіональних валют. Сьогодні справа за бізнесом. Не за політиками чи урядом. Адже регіон — це передусім економічне утворення, а не політичне. Тому з точки зору можливості впровадження місцевої валюти усі без винятку регіони України є перспективними.\nБільше того, як тільки вдасться запустити місцеві гроші в Україні, буде створено майданчик, який дасть змогу людям порівнювати свої міста, райони, області з іншими. Якщо, наприклад, за запорізьку місцеву валюту в Одесі можна буде купити лише булочку (обмінявши її перед тим за курсом на гривню), а за вінницьку — булочку і каву, то значить, що у Вінниці економічна ситуація ліпша. Ефективніший той регіон, чия грошова одиниця користується більшим попитом у людей.\nПричому, не важливо, де вводять свою регіональну валюту — це може бути місто, може бути три вулиці, чи об’єднання десяти сіл, чи п’яти міст. Це — не важливо. Важлива — економічна доцільність.


На Софійській площі встановили головну ялинку країни - Наше Радио\nНа Софійській площі встановили головну ялинку країни › А тем временем...\n« Думаю, що зможемо порадувати киян, котрі вже стомилися від штучних дерев та пластикових конусів, що вартували мільйони гривень, живою ялинкою. Поки що вона зв’язана, адже тільки так її можливо будо транспортувати, - розповідає організатор святкування Нового року на Софійській площі, засновник мистецького проекту Folk Ukraine Ігор Добруцький, — доведемо її до ладу : розпушимо та вберемо. Стане справжньою лісовою казкою ! Для головної ялинки вже заготовлено понад 3000 новорічних іграшок та 14 км гірлянд, що складаються з 100 000 світлових діодів. Прикрашатиметься зелена красуня більше тижня, а вже 19 грудня у День Святого Миколая, запалає усіма барвами. Втім, сподіваймося, що для малечі головною родзинкою стане зустріч зі Святим Миколаєм, резиденцію якого ми також готуємо до відкриття. Біля ялинки вже монтується сцена, з якої лунатимуть виключно українські пісні. Сподіваюся, що цей Новий рік стане найбільш патріотичним за усю історію Києва ».\nПісля закінчення свят організатори планують розпилити стовбур ялинки на кілька сотень поперечних зрізів та продати з аукціону. Виручені кошти від усіх лотів будуть перераховані в дитячі будинки. Смотрите также


Ознаки, що батькам потрібно бути більш суворими з дитиною | Для дітей\n1. Звинувачує інших\nКоли дитина не готова (не хоче, не може) взяти на себе відповідальність за вчинені дії, вона починає звинувачувати всіх у тому, що відбувається.\nЗамість того, щоб сперечатися з дитиною і змушувати зізнатися у всіх нехороших скоєних діях, вчіть її усвідомлювати відповідальність, яка на ній лежить. Це можна зробити, довіривши виконання звичайних домашніх обов’язків або промовивши в спокійному тоні, за що вона може відповідати.\nФахівці радять зробити цей процес наочним: залиште дитині якийсь знак або напишіть записку. Наприклад: “Привіт, сину! Це нагадування про те, що треба зробити перед фільмом: повісити одяг в шафу, помити посуд, нагодувати собаку і вигуляти. Будь молодцем. Дякую. Обіймаю. Мама”. Діти цікаві. Цілком можливо, що ваша дитина не тільки прочитає записку, але і виконає завдання, а потім залишить відповідь на тому ж аркуші.\n2. Не відчуває провини\nВідсутність почуття провини може мати різні причини. Іноді дитина розуміє, що зробила щось погане, але не хоче зізнаватися і тому заперечує свою причетність до того, що сталося. А хтось взагалі не відчуває почуття провини і не готовий брати на себе відповідальність, тому що не розуміє, що зробив нехороший вчинок. Він його таким просто не розглядає.\nСправедливості заради зазначимо, що є діти, які весь час відчувають себе винними. Це теж нехороша тенденція, але зараз не будемо заглиблюватися в цю тему.\nЗверніть його увагу на наслідки. Якщо дитина не відчуває почуття провини, тоді вона може втратити щось важливе по завершенню неправильних дій. Ні, ви не повинні дорікати або бажати нещастя дитині. Ваш обов’язок – навчити її розрізняти добре і погане, добро і зло, розуміти відповідальність за зроблений вибір.\n3. Недолік доброти і емпатії\nЯк істоти одухотворені, люди відчувають потребу в проявах доброти і емпатії. Як би це не звучало пафосно, але ми одні на цій планеті один для одного, тому нам важливо триматися поруч і допомагати тим, хто цього потребує.\nНавчайте дітей служити іншим людям. Залучайте їх при наданні допомоги комусь по сусідству, в прибиранні громадської території, в суботниках біля будинку, в парках. Можливо, потрібні волонтери у великий проект для відвідування людей в будинках престарілих – можна відгукнутися разом з дитиною. Або запропонуйте почати з маленьких кроків – допомогти в прибиранні кімнати брата або сестри, помити за кимось посуд.\n4. Не піклується про інших\nУ вас точно є проблема, якщо дитина не вміє дбати про інших. Особливо про тих, з ким живе разом в сім’ї. Це перший крок до егоїстичної натури. Син або дочка повинні знати, що кожна людина так само важлива, як він або вона.\nЗнову ж – вчіть дітей служінню, особливо на особистому прикладі. Так ви покажете їм, що треба бути уважним і помічати людей, які в силу якихось обставин не можу самі себе обслужити, їм потрібна стороння допомога.\n5. Має претензії\nВнутрішня боротьба знайома кожному, хто виріс в люблячій сім’ї. Батьки настільки опікують своїх дітей, що готові не тільки забезпечити їх потреби, а й виконати всі бажання за першим покликом. І якщо дитина звикає тільки отримувати, не замислюючись про подяку, то може виникнути проблема. Надалі вона буде мати види не тільки на вас, але і проектувати це на оточуючих її людей.\nУчіть дитину дякувати за будь-яку дію. Попросіть її написати список того, за що вона може сказати спасибі комусь, або напишіть разом листи подяки. Показуйте приклад дітям і розповідайте, як буває приємно, коли чуєш на свою адресу слова вдячності і подяки.\nдитина, батьки, виховання


Одеський національний медичний університет | НДІ трансляційної медицини\nЗ метою реалізації плану виконання стратегії розвитку Одеського Національного медичного університету (Наказ № 143-0 від 15.03.2017 р.) щодо оптимізації наукової діяльності в ОНМедУ, створення умов для науково-дослідної роботи студентів, аспірантів та співробітників, в 2018 році було прийнято рішення о створенні НДІ трансляційної медицини шляхом реорганізації науково-дослідного інституту молекулярно-генетичної та клітинної медицини відповідно до Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, з метою інтеграції наукової, навчальної та виробничої діяльності в системі вищої освіти, на підставі Статуту ОНМедУ та рішення Вченої ради ОНМедУ протокол № 6 від 25 січня 2018 р.\nЗгідно з Положенням про НДІ трансляційної медицини, основними завданнями його діяльності є:\n– забезпечення сучасної експериментальної, лабораторної та дослідницької бази для освітньої, наукової, науково-технічної та навчально-методичної діяльності ОНМедУ;\n– надання співробітникам і аспірантам кафедр ОНМедУ умов для виконання фрагментів докторських та кандидатських дисертацій з подальшим впровадженням отриманих результатів в навчальний процес на кафедрах ОНМедУ;\n– надання співробітникам кафедр ОНМедУ та молодим вченим консультаційної допомоги щодо планування наукової діяльності з урахуванням найбільш актуальних напрямків медицини, біології та можливостей сучасної експериментально-лабораторної бази ОНМедУ;\n– ініціювання та проведення спільно із співробітниками кафедр ОНМедУ фундаментальних досліджень, прикладних розробок, створення і впровадження нових конкурентоспроможних медико-біологічних технологій;\n– забезпеченні методичної бази для навчальної, дослідницької та наукової роботи студентів;\n– розробка напряму і методичної бази для підготовки спеціалістів на післядипломному рівні з базовою медичною та біологічною вищою освітою;\n– розробка та впровадження нових експериментальних дослідницьких методів та підходів клінічної лабораторної діагностики;\n– сприяння міжнародному співробітництву в галузі науково-дослідницьких робот та послуг.\nПлан роботи НДІ Трансляційної медицини на 2021 рік\nПодання заявок до конкурсного відбору наукових, науково-технічних робіт, що плануються до виконання у 2022 році за рахунок коштів державного бюджету від Одеського національного медичного університету


Як працюють українські видавці в умовах війни – опитування Як працюють українські видавці в умовах війни – опитування\nЯк видавництва адаптувалися до умов війни й наскільки важко нині видавати книжки? Хто був змушений покинути склади з мільйонами видань, а хто самостійно евакуював їх з-під обстрілів? Співробітники яких видавництв стали волонтерами, а хто вступив до лав ЗСУ і добровольчих батальйонів?\nІ звісно, який відсоток бізнесу постраждав від російських військ, чи зменшилися продажі під час війни та що пропонують видавці — розповідаємо у дослідженні Читомо.\nОнлайн-опитування гравців книжкового ринку проходило з 26 березня по 8 квітня 2022 року. В ньому взяли участь 81 видавництво з усієї України — від малих до великих. Утім, ми розуміємо, що не всі видавці змогли відповісти на запитання через різні обставини.\nЯк працюють видавництва в Україні під час війни?\nЗгідно з результатами опитування, 39% видавництв не припинили свою роботу під час війни, 51,2% змінили форму діяльності (тобто працюють частково, онлайн або офлайн), проте 9,8% не змогли продовжити свою діяльність.\n«Команда видавництва Creative Women Publishing повертається до активної роботи над усіма своїми проєктами. Попри те, що співробітники видавництва географічно розпорошені (частина в Україні, а частина за кордоном), усі перебувають на зв’язку», — зазначають у видавництві Creative Women Publishing.\nТакі видавництва, як «Білка», «Bookraine Publishing House», «Каламар», «Книголав», «Наш Формат», «Букрек», «Компас», «Видавництво Анетти Антоненко», «Yakaboo Publishing», «Видавництво Старого Лева», «Човен», «Родовід», «Абук» — здійснюють свою діяльність у повному обсязі.\nВидавництва, які відновили свою діяльність частково, а також не припиняли її, зазначають, що вони працюють над електронними книжками, а більшість співробітників — у дистанційному режимі.\n«Редакція працює з різних куточків України та за її межами. З цим проблем немає, адже маємо хороший досвід роботи в онлайн-форматі під час карантину. Абсолютна більшість наших фрілансерів також продовжують переклад, літературне та наукове редагування. Ми внесли корективи у темплан і активно працюємо з тими книжками, які будуть корисними та цікавими в умовах війни та у післявоєнний час. І, звичайно, завершуємо проєкти, які на фінальних етапах і готувалися до Книжкового Арсеналу. З нових векторів роботи додалася підготовка закордонних каталогів, участь у програмах “Література на експорт” та ініціативи продажу прав від УАВК. А ще плануємо підготувати електронні книжки наших новинок», — розповідають для Читомо у видавництві «Наш Формат».\nБагато видавців продовжують роботу з розпочатими проєктами до повномасштабного вторгнення, організацією виступів, зустрічей, купівлею або продажем прав на книжки.\n«Шукаємо шляхи фінансової підтримки авторів Meridian Czernowitz, а саме займаємося організацією виступів авторів нашого видавництва для німецькомовної авдиторії (здебільшого онлайн). Зокрема вже маємо зафіксовану домовленість із Віденським університетом прикладних мистецтв на серію публічних виступів та літературних читань за участі наших авторів», — коментує роботу видавництва для Читомо Євгенія Лопата, представниця Meridian Czernowitz.\nТакож відновлюють роботу фізичні книгарні в українських містах, переважно – західних. Книгарні-кав’ярні Видавництва Старого Лева працюють у Львові, проте не працюють у Києві, Одесі та Дніпрі. Працюють і фізичні книгарні Клубу сімейного дозвілля.\nЧитайте також: Книгарня «Є» частково відновлює роботу на заході України\nСеред видавництв, які працюють частково, більшість готують книжки до друку та налагоджує міжнародну діяльність.\n«Наша команда домовилася з польською друкарнею, яка погодилася надрукувати наші книжки для українських біженців. Їх безкоштовно роздають дітлахам, які зараз перебувають у Польщі. Невдовзі те саме зроблять у Чехії», — розповідають у видавництві «Ранок».\nА ось у деяких видавництвах зазначають, що продаж через обстріли практично неможливий: Блим-Блим, КЛІО, ЇZHAK.\nА такі видавництва, як «Смолоскип», «Маміно», видавець Олександр Савчук, «ДІПА», «Абрикос», «BOOKSHA», видавнича група «Основа» та видавництво «4mamas» — наразі припинили свою діяльність.\nЧитайте також: Видавництво «Смолоскип» підтримало ЗСУ фінансовою допомогою\nХто переїхав, а хто мав змогу лишитися?\n54,9% видавництв не змінили локації в Україні. Частково переїхали в інше місто — 35, 4%, повністю переїхали — 7,3%, а за кордоном ведуть свою діяльність лише 2,4% видавництв.\n«Ми у відносно безпечному місті — Чернівцях, тому свою діяльність не зупиняли і виконуємо її в повному об’ємі», — розповідають у Видавництві XXI.\nТак, Yakaboo перевезли мільйон українських книжок зі свого складу з-під Києва на захід України. А от IST publishing все ще потребує евакуації книжок з Києва та Харкова, така ж необхідність є в ЇZHAK та ACCA.\nВнаслідок обстрілів були пошкоджені офіси та склади деяких видавництв: «Ранок», «BOOKSHA», «Тези», «Жорж», «ACСА», «Фоліо», «Блим-Блим», видавництва Жупанського, «Віхоли», «Мольфар», «ПЕГАС», «Час майстрів», «Парасолі», видавничої групи «Основа» й видавництва «4mamas» та інших — це 22% опитаних видавців. Більшість пошкоджених приміщень у Харкові. 78% опитаних кажуть, що їхні офіси залишилися в неушкодженому стані.\nА за кордоном нині працюють видавництва або співробітники таких видавництв, як «Смакі», «Компас», «Смолоскип», «Creative Women Publishing», «НК-Богдан», «Комора», «Маміно», «Лабораторія», «Nebo BookLab Publishing», «Bookraine Publishing House», «Каламар», «Дух і Літера», «Школа» та інші.\nЯка ситуація із прибутком видавців, заробітною платою і налагодженням зв’язків за кордоном?\nЗа місяць війни 95,1% видавців зазначають, що продажі книжок катастрофічно знизилися. Зменшилися, але не суттєво у 3,7%, а зросли всього лише у 1,2%.\nВідповідно серед видавців можливість виплачувати заробітну плату працівникам під час воєнного стану мають 17,1%, частково — 54, 9%, не мають можливості виплачувати — майже третина (28%).\nЩодо закордонних зв’язків, 24,6% видавців налагодили співпрацю з міжнародними партнерами, 51% — планують це робити, 24,4% — наразі не знають, як налагодити співпрацю та шляхів вийти на міжнародний ринок.\n«З перших днів повномасштабної війни ми спілкуємося та спонукаємо наших закордонних авторів підтримувати Україну у своїх соціальних мережах. Ба більше, автор книги Раян Голідей «Зберігайте спокій. Щоденна інструкція з вирішення проблем» пожертвував Україні близько 15 000 $», — розповідають у видавництві «Наш Формат» .\nЗокрема варто зазначити, що видавництво «Час майстрів» відкрили філію видавництва в польському Кракові. А видавництво «Родовід» працює з міжнародними колегами Toronto press, Getty Publications щодо прав на переклади їхніх видань у 2022-2023 роках.\nТак книжку видавництва «Видавництво» «Майя та її мами» Лариси Денисенко видадуть у британському видавництві Bonnier Books, а гроші від продажу передадуть у ЮНІСЕФ — для підтримки українських дітей, що страждають від російського вторгнення. Також у британському видавництві Pushkin Press вийде книжка «Оформляндія або прогулянка в Зону» Маркіяна Камиша видавництва «Нора-Друк». У польському Wydawnictwo KEW — «Доця» Тамари Горіха Зерня видавництва «Білка», а книжку Романи Романишин і Андрія Лесіва «Війна, що змінила Рондо» Видавництва Старого Лева у трьох міжнародних видавництвах.\nТакож команда видавництво «Ранок» за підтримки МОН, IMЗО та партнерів з European Educational Publishing Group активно працюють над тим, щоб українські підручники були доступні безкоштовно для усіх школярів у Європі. Наразі вільно завантажити підручники або за невеликі гроші отримати доступ до інтерактивних матеріалів можна в Австрії, Болгарії, Естонії, Латвії, Польщі, Чехії, Швейцарії, Швеції.\n«Ми заключили кілька договорів із закордонними партнерами на електронний контент, а також на друк наших книг за кордоном. Відвантажили безкоштовно більше 5 000 книг як благодійну допомогу нашим вимушено переселеним землякам», – розповідають Читомо у Видавництві XXI.\nКрім того, більшість видавців готують каталоги прав або актуалізують вже наявні для іноземних видавництв.\nКоманда редакцій: хто змушений мігрувати, а хто волонтерить і на передовій?\nЯк зазначають видавці, 43,9% команди видавництв залишилися в Україні, частково за кордон переїхали співробітники 47,6%, а виїхали повністю – 8,5%.\n86,6% видавців мають співробітників, які займаються волонтерством, і 30,5%, які мають співробітників на бойових позиціях.\n«Від початку війни ми заснували із нашими авторами штаб координації поселення тимчасово переміщених митців на Буковині та Закарпатті. Щодня приймаємо й у себе в будинках людей з інших міст України, здебільшого це Харків та Київська область. Родини членів нашої команди допомагають із транспортування гуманітарної допомоги з Румунії до Чернівців, де вона сортується і передається далі Україною», — коментує роботу видавництва для Читомо Євгенія Лопата, представниця Meridian Czernowitz.\nТак, активно залучені до волонтерської діяльності Наш Формат, Видавництво Старого Лева, Білка, АССА, ТУТ, Смакі, НАІРІ, Комора, Віхола, Лаболаторія, Дух і літера та інші.\n«Наші Катерина Калитко й Артем Чех несуть службу в теробороні Вінниці та Києва, а Сергій Жадан займається гуманітарною допомогою у Харкові», — коментує роботу видавництва Meridian Czernowitz редакторка Євгенія Лопата.\nЧитайте також: «Перевзувся на льоту»: Жадан продав свої черевики, збираючи кошти на волонтерство\n«Основну волонтерську діяльність здійснює засновник видавництва Богдан Кордоба – разом з командою він займається закупівлею спорядження та всього необхідного для ЗСУ. Наші художники малюють постери про цю війну, з їх продажу та супутньої продукції кошти перераховуються на підтримку ЗСУ», – розповідають у UA Comix.\nСпівзасновниця видавництва «Білка» Ірина Білоцерківська спільно зі співробітниками видавництва активно залучена до волонтерського формування «450»: на сайті можна залишити заяву на допомогу, якщо ви з батальйону, або ж допомогти коштами, які дадуть змогу закупити необхідні речі для військових.\n«Ми разом з моїм Ротарі клубом “Харків Надія” з перших днів війни організували у Харкові волонтерську логістичну компанію (склад, 20 автівок з водіями-волонтерами, колл центр). Кожного дня близько 2000 людей (похилого віку, малозабеспечені, з дітьми) отримують від нас їжу, гігієнічні засоби, ліки», – розповідають Читомо у видавництві «АССА».\nТакож співробітники деяких видавництв перебували у небезпеці або зазнали втрат через війну:\n«На превеликий жаль, не маємо інформації про багатьох авторів підручників з новогрецької мови, які перебувають у Маріуполі. На зв’язок не виходять з 2 березня, у списках евакуйованих відсутні», – розповідають у видавництві «Букрек».\nЧитайте також: Російські окупанти розстріляли перекладача Арістотеля і Томи Аквінського\n«Наша художниця ледь вижила в Ірпені, але їй вдалося вибратися з-під обстрілів неушкодженою, і зараз вона у безпеці», – повідомляють Читомо Bookraine Publishing House.\nАле маємо і втрати. Так 14 березня внаслідок обстрілів загинув засновник видавництва «Орієнтир» Микола Кравченко «Крук», разом з ним загинув також його ад’ютант, Сергій Машовець, який теж брав участь у роботі видавництва. Загинув і перекладач видавництва «Пломінь», історик та публіцист Сергій Заїковський «Деймос» у ході контрнаступу української армії.\n«Ранок» повідомляє, що помер один з авторів книжки «Про права та обов’язки: твій довідник з громадянства» — Дмитро Євдокимов. Внаслідок російської агресії загинув і поет, письменник Юрій Руф, книжки якого виходили у видавництві «Залізний тато».\nЧитайте також: Не на передовиці, а на передовій: видавництва військових і волонтерів в Україні\nЩо ж видавці нині пропонують українцям?\nВидавці продовжують публікувати новинки. У IST Publishing вийшло три книжки під час війни:\n«За березень видали 3 книжки: «Розмови про архітектуру» додрукували в Україні, книжки «Павло Маков. Фонтан виснаження. Висока вода» до українського павільйону на венеційську бієнале англійською надрукували в Нідерландах, а українською мовою — у Литві», — розповідають для Читомо в IST Publishing.\n«Зробили безкоштовний доступ до дитячих та частини дорослих аудіокниг на час активних військових дій. Отримали рекордну кількість завантажень безкоштовного контенту», — розповідають в аудіовидавництві «Абук» для Читомо.\nБезкоштовний доступ до вибраних книжок пропонують й Свічадо, Наш Формат, Видавництво Старого Лева, Vivat, Родовід, Астролябія, Yakaboo Publishing, НК-Богдан.\nЧитайте також: У Лабораторії більше не перевидаватимуть книжку про Ангелу Меркель\nЯк, на думку видавців, держава нині може підтримати книговидавничу сферу?\nБільшість видавців відповіли, що дії держави повинні бути зосереджені на представлені української культури за кордоном, адже це сприятиме формуванню позитивного іміджу України та підвищенню довіри. Не варто забувати й про інвестиції у книговидання, пошук та організацію грантів у культурній сфері, сприянню продажу прав на книжки українських авторів, пошук гуртових постачальників.\n«Звернутись до європейських інституцій: Міжнародного фонду «Відродження», Міжнародного банку реконструкції та розвитку з проханням виділити фінансування для підтримки сфери книговидання в Україні. Займатися пошуком інших іноземних фондів та асоціацій (і створити відповідну базу), які б стали потенційними замовниками для українських видавництв для закупівлі і поширення книг серед вимушено переселених земляків за кордоном», – зазначають у видавництві «Каламар».\nЦю думку підтримують багато видавців. Схожі речі зазначили й у видавництвах «Жорж», «Абук», «Наш Формат», «Bookraine Publishing House», видавництві Жупанського та інших.\n«Не втратити самі ці сфери та людей, бо це важливо для життя – бути культурною нацією. Війна продемонструвала, що культура та безпека працюють так само як і екологія: якщо ви сортуєте, а ваш сусід палить траву, то ваша екологія не ок. Про це потрібно говорити, щоб було світове усвідомлення. Актуалізувати цінність історії, наблизитись до широкого загалу. Цього разу книговидання саме не підніметься, потрібна допомога та інвестиції», – зазначають у видавництві «Жорж».\nДопомога в закупівлях книжок для переселенців України\nОднією з форм закордонної діяльності є й закупівля та розповсюдження книжок для українців, які є вимушеними переселенцями в інших країнах:\n«Закупівля книг для тимчасово переміщених осіб та українців за кордоном, що дасть змогу книговидавничій сфері хоч трохи втриматись на плаву», – зазначають у видавництві «Букрек».\nДопомога в налагодженні співпраці з незалежними книгарнями світу\nВажливим є і допомога в налагодженні комунікації:\n«Налагодити комунікацію видавництв з незалежними книгарнями та видавництвами за кордоном, аби ті могли підтримувати фінансово», – розповідають у Nebo BookLab Publishing.\nЗапровадити податкові пільги для видавців\nНе обійшлося й без пропозицій у зміні законодавства: запровадження податкових пільг для видавництв, а також заповнення пробілів в українському законодавстві, які стосуються електронної й аудіокниги.\n«Йдеться про податкові пільги українським видавництвам, що продають електронні і аудіокниги через мобільні додатки на платформах AppStore і Google Play Market (запровадження ПДВ для цих платформ у 2022 році вдарило по українських компаніях перш за все). Заповнити пробіли в українському законодавстві, що стосується електронної й аудіокниги, виписати на законодавчому рівні ці поняття і правовідносини в галузі. Інформаційно сприяти розвитку ринку електронних і аудіокниг», – коментують ситуацію в аудіовидавництві «Абук».\nСхожу думку щодо надання пільг мають у видавництві Українського Католицького Університету:\n«Для тих, хто продовжив працювати й виплачувати працівникам заробітну працю – дати податкові пільги. Слід розуміти, що можливості держави через значні втрати завдані війною є обмежені, водночас підтримки потребує весь бізнес. Головне, щоб працювала економіка, а у людей була зарплата і купівельна спроможність. Добре, якщо за сприяння міжнародних організацій буде можливість закупити наявні збережені складські запаси видавництв для поповнення бібліотечних фондів».\nВрегулювати питання електронної книжки\nВажливою є і підтримка електронної книги й інновацій в книговиданні, зокрема через те, щоб українці мали доступ до книжок рідною мовою з будь-якої країни світу:\n«Збагачувати видавничий портфель електронними книжками, аби українці, які переїхали мали змогу читати. Комунікувати через блогерів тощо, що видавництво працює та заохочувати людей купувати книжки», – вважаюають у Nebo BookLab Publishing\nЯк бачимо, над створенням електронних книжок працюють багато українських видавців:\n«Зараз, коли стало зрозуміліше, що треба якось все одно продовжувати діяльність, ми сфокусувалися на створенні електронних книжок. Давно збиралися, але весь час щось заважало, аж поки альтернатив не залишилося. Знайшли партнерів, завдяки яким зможемо розповсюджувати електронні книги за кордоном, зокрема в Польщі. Ну і продовжуємо те, що розпочали ще до війни — систематизуємо свої електронні архіви, продовжуємо роботу над книгами. Є кілька проєктів, яким залишилося лише дочекатися перемоги, щоб бути надрукованими. Тож чекаємо», — розповідає менеджерка з друку видавництва Laurus Анастасія Гулько.\nЗберегти закупівлі книжок у бібліотеки\nТакож у видавництвах «Наш Формат», «Каламар», видавництві Жупанського зазначили, що потрібно збільшити закупівлі книжок у бібліотеки, особливо у тих регіонах, які постраждали внаслідок повномасштабного вторгнення, а також сприяти друку книжок для дітей.\n«Спрямувати кошти на покриття витрат на переклад та друк, підтримати програму «поповнення бібліотечних фондів», яка можливо була б доповнена шкільними бібліотеками, особливо в тих місцевостях, куди вимушено переселилися українці після повтомаштабного вторгнення», — зазначають у видавництві «Каламар».\nПродовжити бойкутувати російських видавців і письменників\nІ звісно, продовжувати бойкутувати бізнес і публічні події росії, заборонити продавати ліцензії на переклад російським видавництвам, йди до нашої спільної перемоги:\n«Перемогти ворога! Закрити всі шляхи надходження будь-якої літератури з росії. Зупинити діяльність всіх дочок російських видавництв та книготорговців, дотичних до росії», — зазначають у видавництві «Комубук».\nІнвестувати в культурні інституції\nПропопонують видавці не забувати про інституції, які працюють над літературними проєктами, щоб зберегти культутний ландшафт.\n«Зберегти сферу культури. Зрозуміло, що одразу після завершення війни буде складно масштабно інвестувати в культуру, але принаймні не дати вмерти культурним інституціям, фестивалям, видавництвам, книгарням — це вже відчутний внесок», — зазначають у Meridian Czernowitz.\nТренди дослідження книговидання


Сьогодні Полтава попрощається з Олександром Фроловим - 0532.ua\nСьогодні Полтава попрощається з Олександром Фроловим\nЗвістка про смерть героя надійшла 23 лютого 2015 року. Олександр народився в 1974 році. Був бійцем 128 бригади, загинув 16 лютого, тіло знайшли у полі та доправили до моргу.\nТіло Олександра Фролова прибуло в Полтаву 24 лютого о 15 годині, повідомили волонтери Полтавського Батальйону небайдужих. Його зустріли рідні та друзі. Владика Федір відслужив панахиду за Олександром, як раз сьогодні 9 днів з дня загибелі героя.\nУ Героя залишилася старенька мама, дружина на двоє діток-синочків (16 та 4 роки). Більшість витрат взяли на себе військомат, міська рада, обід оплачує «Нова Пошта».\nОлександр Фролов ПБН АТО похорон


Підгайний Л. Леся Українка - Мотив індивідуалізму\nПошук по розділу сайта Мотив індивідуалізму\nНарешті, мусимо розглянути ще один мотив у творчості Л.Українки, що особливо виразно постав за останні роки, – це так званий індивідуалізм.\nІндивідуалізм взагалі є прагнення створити сильної вдачі людину, що бореться здебільшого за своє визволення, за повний розвиток усіх своїх інтелектуальних сил і не хоче поступатися своїми інтересами перед громадськими. Такий був індивідуалізм європейський – у німецького філософа Ніцше та в письменників – Байрона, Ібсена, Уайльда, Лермонтова.\nІндивідуалісти – це ті, що визнають розвиток своєї особистості за мету життя й не визнають над собою жодних прав суспільства, ані обов’язків до нього. Тому вони вступають у конфлікт з громадою, борються з нею за права своєї особистості на абсолютно вільний розвиток, рвуть з громадянством усякі зв’язки й тому, здебільшого бувають самотні. Образ лермонтовського «» і є найвизначніше втілення такого гордого й незалежного індивідуаліста-самітника. Відразу здається, ніби ті персонажі, що є в Л.Українки, з сильними індивідуалістичними рисами, горді й самотні, що йдуть проти суспільства, цілком тотожні з індивідуалістами європейськими.\nАле так тільки здається. В дійсності маємо щось інше. Придивімося до її творів.\nВ ранній поемі, ще напівдитячій, «Самсон», маємо тип сильної вдачі – жінку Далілу, що бореться за незалежність не своєї особистості, а свого народу. Це особистість, в якої громадські інтереси найперші.\nДалі, в поемі «Віла-посестра», на сюжет з слов’янського епосу, бачимо, як звичайно в Л.Українки, цілком самостійну обробку, в іншому, ніж у епосі, дусі.\nЦе поема про сильну, мужню, з удачею хороброго вояки, жінку й щиру посестру, що не побоялася заподіяти смерть любому побратимові, щоб той не мучився, бо визволити його з мук вона не могла.\nДослідники здебільшого йдуть по лінії з’ясування «генези», себто походження твору, його джерел, під якими впливами він виник тощо, і мало звертають уваги на те, що ж нового вносить поетка, обробляючи мандрівний сюжет, і чим те нове пояснити. Це нове своє розуміння, що вносить його письменник, обробляючи старий сюжет, і становить найголовнішу та найцікавішу проблему в дослідженні творчості даного письменника, бо в цьому саме на увесь зріст і виявляється його особливе творче обличчя, його письменницька індивідуальність.\nУ вступній статті до цієї поеми (III т. «Творів» Л.Українки нового вид.) М.Драй-Хмара переважно виясняє, що саме Л.Українка взяла з епосу сербського, українського та ін. Правда, він зазначив, чим різниться обробка Л.Українки від трактування цього сюжету в епосі, а саме те, що Віла заколює власноручно визволеного побратима, – трагічний фінал, що ним кінчається поема, замість радісного, яким звичайно кінчаються в епосі подібні мотиви. Але тут справа не в нахилі Л.Українки до трагізму за останні роки, як думає дослідник, а в іншому.\nВ поемі є кілька місць, де юнак-побратим, звертаючись до Віли-посестри, виявляє свій сумнів щодо її лицарських здібностей саме через те, що вона жінка:\n«Як обступлять вороги тісненько,\nто коли б ти, сестро, не злякалась».\nУ відповідь на ці зневажливі від юнака слова та образливу недовіру посестра нічого не відповіла, «тільки погляд кинула урочий, наче той пірнач блискучий, гострий», себто поки що поглядом виявила свою рішучість, готовність змити незаслужену образу. Далі, в боротьбі з турками, трапився прикрий випадок: яничар розрубав пута, якими зв’язані були крила Вілиного коня, й вона злетіла з ним аж за хмару, а побратим лишився сам і попав у полон. Він прокляв тоді Вілу-посестру, думаючи, що вона, слабодуха, зрадила його.\nВіла-посестра кинулась визволяти побратима, але вже було пізно: побратима, вимученого катуванням («сириця тіло ззіла, а залізо кості перегризло») і з зломленою волею («горде серце висушив той сором, що зламав я сам почесну зброю і живим до рук віддався туркам»), зовсім не радувало те визволення, що вчинила посестра: він благає її тільки одібрати йому життя й знов застерігає:\n«Коли ти мені сього не вчиниш,\nто таки зрадливе в тебе серце».\nТоді Віла-посестра затужила, закувала, як зозуля сива:\n«Що ти кажеш, побратиме любий.\nЧи рука ж моя на те зведеться».\nВіла це каже, безперечно через глибоку любов до побратима, – вона ще надіється вернути йому дух життя, але побратим зрозумів ці слова як потвердження своїх сумнівів щодо взагалі вдачі своєї посестри, саме тому, що вона жінка, і виголошує знов тираду таку образливу для гідності посестри Віли, що хоче бути справжньою посестрою, не гіршою від юнака-побратима й, очевидно, має всі до того підстави:\n«За що, Боже, покарав так тяжко,\nщо не дав юнака-побратима,\nа судив посестру – цюю Вілу?\nОт тепер я помочі не маю,\nтільки маю жалощі дівочі.\nЧи й без них мені не досить жалю?»\n[Підкр. моє. – Л.П.].\nТаким чином, знов юнак виявив остаточно свій сумнів, що дівчина ні на що інше не здатна, як на «жалощі дівочі», і що на побратима, мужнього й дужого, який не боїться глянути смерті в вічі, коли це треба, вона не здатна й поготів.\nТоді Віла, остаточно впевнившись, що врятувати його життя не можна, довела йому таки своє справжнє побратимство, і «в правиці запоясник блиснув та й убився глибоко у серце» побратимове… Віла-посестра довела, нарешті, що вона не слабодуха жінка, а сильна й мужня вдача, нічим не гірша й не нижча за чоловічу.\nОтже Л.Українка втілила тут одну з своїх улюблених ідей, що зреалізувала вона її в багатьох творах, про сильну жіночу індивідуальність, про повне право жінки в усьому бути рівною з чоловіком.\nВ поемі «Віла-посестра» цю ідею рівноправ’я подано у формі сильної вдачі і в чоловіка, і в жінки. В інших творах Л.Українка доводила здатність жінки до героїчного політичного вчинку («Грішниця»), до боротьби за національне визволення («Даліла», «Тірца»), до боротьби з слабодухою опортуністичною громадою – одна проти всіх (Міріам) за право одверто, не криючись, виголошувати свої переконання, хоч може за них і доведеться заплатить життям (Аврелія).\nГоловне, що підкреслювала тут авторка, це вірність своїй індивідуальності, своїй вдачі, вірність собі самій.\nВ творі «Йоганна, жінка Хусова» змальовано жінку (Йоганна), що йшла до визволення своєї жіночої індивідуальності з-під влади чоловіка, але спинилась на півдорозі, згадавши наказ від Пророка, і знову опинилася під владою грубого Хуси й знову мучиться в сльозах.\n«Руфін і Прісцілла» – ще, навпаки, приклад ідеального подружжя, де волю кожного ніхто з подружжя не ламає й не скоряє, в родині панує повага та обопільне розуміння прав кожного, навіть коли ідейні переконання різні (Прісцілла – християнка, Руфін – поганин).\nУ поемі «Ізольда Білорука», теж на світовий сюжет написаній, маємо зміни супроти джерела так само щодо індивідуальності жіночої. Ізольда Білорука змінила своє чорне волосся на біле, себто зрадила свою індивідуальність і з того не тільки нічого не виграла, а навпаки, зазнала ще більшої муки.\nТак само Мавка в «Лісовій пісні», зрадивши свою вільну лісову природу, пішла стежками людськими, покохала Лукаша і змінила вільну природу лісову на людську оселю й тому зазнала трагічного кінця.\nПодібну ідею вкладено й у трактування світового сюжету на тему про Дон-Жуана («Камінний господар»), де Донна Анна проміняла свої колишні мрії про незалежність та волю – на бажання досягти влади й підбила на те саме й вільного Дон-Жуана, що до того не знав над собою жодного права та примусу, – й обоє гинуть. Навіть антихристиянське трактування образу Іуди («На полі крові») подано в аспекті індивідуалістичному. Іуда став у Христа не за учня, а «попихачем їм був за спасибі, носив торбу, збирав хавтурки». Зневірившися в ідеалі, якого шукав, Іуда продав свого вчителя не тільки з мотивів матеріальних, але й щоб повернути собі втрачену людську гідність.\nОтже бачимо, що вірність своїм принципам, своїй вдачі, своїй індивідуальності, непохитність у тому – це головне на шляху до самовизначення сильної людини.\nОці сильні герої Л.Українки здебільшого в конфлікті з громадою, з суспільним оточенням, але причина тут зовсім не та, що в європейському, буржуазному індивідуалізмі.\nТам герої намагаються зберегти свою особисту незалежність, скинути ті громадські повинності та обов’язки, що накладає на них суспільство, як на своїх членів. Там індивідуалісти здебільшого «антисоціальний елемент», а в Л.Українки бачимо інше.\nВ неї теж такі сильні постаті, як Тірца, Міріам, Річард, борються з громадою, у них конфлікт із нею, але не в ім’я своєї особистої незалежності, а в ім’я інтересів громадських-таки, тільки в Л.Українки громада завжди така відстала чи інертна, а то й опортуністична, що не розуміє сама своїх завдань і боротися не хоче.\nОтже індивідуалізм Л.Українки є особливий, громадський, наскрізь соціальний; індивідуалісти її змагаються за інтереси соціальні, а не за особисті; це не європейський культ особистості в ім’я цілковитого розвитку всіх її сил, який вони здійснюють, гостро заперечуючи всякі громадські обов’язки. Тому індивідуалізм Л.Українки, кажучи точно, не можна назвати індивідуалізмом в європейському розумінні цього слова.\nДруга прикмета її індивідуалізму – це жіночість, рішуча перевага сильних жіночих персонажів над чоловічими; це стоїть, очевидно, в зв’язку з тим, що авторка сама була жінка, досить свідома тих нових ідей, які виникли тоді навколо модного питання – про жіночі права взагалі, про жіночу емансипацію (див. про це в ст. Л.Українки: «Новые перспективы и старые тени»). Її індивідуалізм влучно схарактеризував один із старих критиків такими словами:\n«…Індивідуалізм Л.Українки – не безнадійний індивідуалізм гинучих класів, не анархічний індивідуалізм Пшибишевського… її індивідуалізм – бурний протест проти дряблості й сонності суспільства («На руїнах»), проти його «раболепия» пасивності («Оргія»), її індивідуалізм не тікає зовсім життя й людей, подібно героям Байрона й його російських наслідувачів, не ховається в катакомбах, а шукає свого пристановища, як той раб-неофіт в таборі Спартака, в таборі повсталих рабів» («Поезія індивідуалізма»).\nЛеонід Підгайний – Підгайний Л. Леся Українка - Мотив індивідуалізму


Таємниця козацької шаблі. Зірка Мензатюк (частина 3)\nРозділ: Зірка Мензатюк\nЧитати повість "Таємниця козацької шаблі" Зірки Мензатюк частина 2\nТрави йому вклонялися: "О ваша світлосте!" Квіти казали: "О сонцеликий!" А птаство дзвонило хвалу тисячоголосим хором.\n– Ну й порося ти, Наталочко! – знову докорила мама, роздивляючись плями від учорашнього "торта". – Де ти вимазала шорти й кофтину? Тепер їх треба прати.\nЗамок стояв тихий і безлюдний, із зачиненою брамою, на якій видніла табличка з застережливим надписом: "Іде ремонт. Стороннім вхід заборонений." Від нічного бенкету не лишилось ані сліду. Замість примар обабіч алеї, що вела до брами, зеленіли акуратно підрізані грабчаки з покрученими стовбурцями, а величезний крислатий осокір біля входу весело мерехтів срібним листям.\n– На ось випий. Тобі полегшає, – налила їй мама запашного чаю. – Тут кмин, деревій, звіробій і навіть золототисячник.\nЯ нарвала їх біля замку. Просто диво, скільки тут цілющого зілля.\nНарешті вони зібралися. Наталочка востаннє оглянулася на палац. Він купався в сонячному сяйві, виблискував позолотою, стрункий і нарядний, мов королевич. На даху сиділа замислена ворона. "З вами нічого не трапилося? Гай, гай!" – дивувалася вона.\nХоча то вдасться не вельми скоро. Група переходила з зали до зали ("Кахляна піч, вісімнадцяте століття... Камін Яна Собеського, чорний мармур...), Наталочка оглядала незліченні портрети Собеських, Даниловичів, Жевуських – останні походили від козацького сотника Ревухи, оглядала королівське ліжко з балдахіном, величезну, на всю залу, картину "Битва під Віднем" – у тій битві віденців виручив козак Юрій Кульчицький, за що дістав у нагороду мішки кави з турецького обозу і відкрив першу віденську кав’ярню... Срібло, паркети, шпалери, коштовні сліди, що їх залишила в давній княжій твердині польська шляхта українського замісу... Колишня аптека, бібліотека...\nХ-ху, нарешті туристи вивалили в двір. Наталочка бочком посунулась до виходу, та ба: в брамі стояв охоронець. Вона позадкувала в "свою" групу. Туристів повели в підземелля (брр, вона по горло сита підземеллями, та краще вже це, ніж арешт).\n– Заарештували тата й маму, а я сховалася, – лопотіла Наталочка, поспішаючи все розповісти.– Тут пропала якась картина... Не уявляю, як звідси вибратися... – раптом вона з жахом почула, що в двері вставляють ключ. – Северине, сюди йдуть! Зараз мене теж заарештують! – і, перш ніж двері відчинилися, вона кинула слухавку.\nВантажівка стрімко віддаллася. Дорога лежала вільна. Тато щосили натис на газ. З другого авта вискочили чоловік у чорному костюмі й екстравагантна дама з пекельно-червоним волоссям – то були старий чорт і чортова, себто Антипкова, мати. Обоє несамовито лементували. Машка зі свистом промчала мимо них. Наталочка аж підскакувала на сидінні і корчила в заднє скло усі, які вміла, глузливі гримаси, а її мама робила вигляд, що нічого не помічає.\n– Еге ж, тому пастушки й додивилися, що на вербі щось червоніє та ще й поблискує, і повідомили нас, – бадьоро пояснив міліціонер. – А одні, вибачайте на слові, придурки роздрочили бугая, і той ущент розбив їхній джип "Черокі". Дама з джипа лютувала, аж пінилась. А що з бугая візьмеш? Самі й винні!\n– Тату, тату! Косий хрест! Та ж то літера "X"! – залементувала Наталочка, тицяючи в скло на дорожній покажчик. – Привид підказував, щоб ми їхали в Хотин!\nІ враз... То не привиділося: з вулиці, що вела сюди з містечка, засяли два снопи світла, і до бронзового Сагайдачного підкотив автомобіль. Слідом за ним зачмихала і теж спинилася якась стара тарадайка. З першого авто вибрався дебелий парубійко. У світлі ліхтар було добре видно його накачані м’язи й коротко стрижену потилицю. З тарадайки виліз щуплий, невеличкого зросту чоловічина. В руці він тримав щось довгасте. "Власник шаблі", – здогадалася Наталочка, бо він був достоту такий, як описували пластуни. Обидва потисли один одному руки.\n– Чому "майже"? Ми виграли! – засміялася Наталочка.\n"А як прийде врем’ячко, то достигне яблучко," – говорила в таких випадках мама. Та от врем’ячко, себто час, уже настав, а яблучко не достигало, більше того, навіть і не зав’язалося.\nТоді в атаку пішла мама. Вона говорила від імені Союзу українок, Сестринства святої княгині Ольги й Товариства української мови "Просвіта", в яких була членкинею. Вона промовляла тихо й задушевно, а далі все палкіше, все завзятіше. Про честь і звитягу, про духовність і славу, про історичну пам’ять, врешті про старовину, про те диво, що було, минуло... Її промова мала успіх.\nВін пропонував таке. Оскільки пластуни з його гурту мріють стати журналістами й активно дописують до різних видань, вони вмістять публікації про добродійний вчинок шановного пана у "Високому Замку", "Галичині", "Літературній Україні" та ще з десяткові газет, а також повідомлять про нього по радіо. Це неабияка моральна винагорода, не кажучи про те, що, врешті-решт, шановний пан одержить і належні йому гроші.\nПригодницька повість "Таємниця козацької шаблі" Зірки Мензатюк\nЧитати твори Зірки Мензатюк.\nТаємниця козацької шаблі. Зірка Мензатюк (частина ...\nТаємниця козацької шаблі. Зірка Мензатюк


Цілком таємно - JetSetter\nЧекаємо на перші офіційні світлини!\nаємні весілля – справжній тренд, який залюбки підтримують зірки. Жодного фото чи сторіс ви не знайдете в Інстаграм-акаунтах Кріс Дженнер, Сієнни Міллер та інших селебріті з А-листа запрошених на весілля Дженніфер Лоуренс та Кука Маруні. Кілька світлин (не найкращої якості) прибуваючих гостей – ось максимум, що просочилося в мережу. Відомо, що серед присутніх також були друг акторки, режисер Девід О. Рассел, Адель, Ешлі Олсен, Емі Шумер та Кемерон Діаз.\nЕмма Стоун, Сієнна Міллер із бойфрендом Лукасом Цвірнером та Кріс Дженнер із Корі Гемблом\n29-річна оскароносна акторка та 34-річний директор картинної галереї заручилися в лютому цього року, а зустрічатися почали навесні 2018-го. Місяць тому закохані узаконили стосунки, а вчора ввечері відбулася весільна церемонія, на яку з нетерпінням чекали світові ЗМІ та чисельні шанувальники.\nОт бокалов до гаджетов: свадебный вишлист...\nСвято пройшло в особняку Белкор у Ньюпорті, спроектованому в 1894 році відомим американським архітектором Річардом Морісом Хантом. За ствердженням інсайдерів, наречена була у сукні Dior.\nБелкор у Ньюпорті


багаторічні садівництва контейнера\nпровідника з метою кращого контейнерного озеленення\nКонтейнер садівництво швидко стає одним з найбільш популярних способів сад. Це зростання популярності контейнерного озеленення безпосередньо пов’язаний зі збільшенням числа літніх садівників, так як ці люди хочуть зберегти свою пристрасть садівництва при управлінні їх обмеженою рухливістю. Крім того, контейнерного озеленення спостерігається зростання популярності через кількість людей, що живуть в будинках і в районах, які практично не мають місця навіть для скромного саду. Незалежно від того, чому ви робите це, давайте подивимося на те, як ви можете максимізувати контейнерного озеленення досвід посадки багаторічних саду контейнера.\nЯкщо це буде ваш перший досвід садівництва контейнера, або ви мали обмежений успіх з цим типом садівництва в минулому, ви б доцільно садити багаторічники. Багаторічна сад контейнер буде те, яке повертаються з року в рік, тому що ці види рослини можуть рости в тому ж контейнері з тією ж грунті до шести років у деяких випадках. Не кажучи вже, що це також відмінна ідея, тому що садівництво багаторічники оголошення величезне колір вашого ландшафту.\nВибір правильного багаторічники для вашого саду контейнера може бути проблемою, оскільки є кілька сортів, які все привабливо. Хорошим правилом є тришарова правило: вибрати один, який буде багаторічних квітка, той, який буде забезпечувати привабливу листя і той, який буде або забезпечити привабливими квітів або додаткових прапори. Не забудьте обрати багаторічники, які довго-квітучі і терпимим до складних умов, щоб переконатися, що ваш контейнер сад має не тільки колір цілий рік, але також, що він виживає в зимові місяці.\nКоли справа доходить до посадки вашого саду багаторічні контейнер, переконайтеся, що помістили рослини досить близько, що є кілька отворів між ними під час повного цвітіння. Крім того, переконайтеся, щоб забезпечити адекватне дренаж для вашого контейнера саду, а також використовувати суміш якості грунту.\nНарешті, це також важливо, щоб, коли зима приходить, ви рухаєтеся вашого контейнера в область, яка кілька захищеною. Багаторічні рослини потрібно впливу холоду, щоб мати період спокою, який дозволяє їм цвісти в наступному сезоні, тому в результаті чого рослини всередину для зими не було б в їхніх інтересах.\nЯкщо ви будете слідувати цим простим рекомендаціям, ви будете добре на Вашому шляху до мають великий багаторічний досвід садівництва контейнера.\nPrevious Previous post: як побудувати паркан\nNext Next post: поради з організації вашого газону догляд за обладнанням і матеріалами


Дружина Сергія Бабкіна Сніжана опублікувала перше фото після пологів | СЬОГОДНІ\nСніжана Бабкіна показала, як виглядає після пологів\nЗіркова мама зворушила мережу фотографією з новонародженим малюком\nЗовсім нещодавно, 18 червня, дружина Сергія Бабкіна стала мамою втретє. Сніжана поділилася подробицями своєї вагітності, а також показала перше фото, зроблене відразу після пологів.\nТакож дивіться: Сергій Бабкін показав, як його дружина виписувалася з пологового будинку\nТак, на сторінці в Instagram Сніжана Бабкіна розмістила зворушливий знімок, на якому вона знаходиться в палаті пологового будинку і тримає на руках свого новонародженого сина. "Фото- 2 день після пологів", – підписала кадр зіркова мама. Сніжана також додала, що народжувала у Києві.\nКрім того, в нещодавньому інтерв'ю з Катею Осадчою Сніжана Бабкіна поділилася враженнями про третю вагітність. За її словами, очікування виношування малюка збіглося з туром Сергія. "Вагітність була швидкою, тому що був тур. Ось як почався тур з початком вагітності, так і закінчився. Було важко місцями, але класно", – розповідала дружина Бабкіна.\nНещодавно ми писали про те, яке оригінальне ім'я дали синові Сергій і Сніжана Бабкіни.\nПотап вперше заговорив про вагітність Каменських Супруга Романа Грищука беременна: трогательные фото Вагітна Санта Дімопулос розповіла про важкі пологи\nвагітність пологи Снежана Бабкина


Каховський дендропарк знищують нелегальні забудовники — Новый день\nНе останню роль у цьому відіграють депутати міської ради\nФакт незаконного будівництва на землях рекреаційного призначення 18 січня зафіксувала робоча група Каховської міськради. Вона встановила, що на території дендропарку між вулицями Слобідською і Портовою без усіляких погоджень з органами влади виросла двоповерхова будівля з видом на Каховське водосховище. Представники групи побачили сліди будівельних робіт з укріплення штучного насипного берега бетонними блоками, а на місці забудови підготовлену велику кількість залізобетонних матеріалів: дорожних плит, труб і т. п.\n— Ми звернулися до поліції, і вона вже за даним фактом відкрила кримінальне провадження, — повідомила начальник юридичного відділу міськради Людмила Чиркіна.\nА 22 січня до виконкому міськради надійшла заява на отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки площею 0,59 га для реконструкції існуючої будівлі… гаража. З’ясувалось, що мова в цій заяві йшла про ту саму ділянку, де було виявлено самовільно збудовану двоповерхову споруду, навіть віддалено не схожу на гараж (див. фото).\nКрім заяви щодо цієї ділянки, раніше до виконкому надійшла заява на отримання містобудівних умов ще на півгектара по сусідству. Як виявилося, на території в майже 1,1 га хтось запланував побудувати собі яхт-клуб з будинком відпочинку і різноманітними спортивними об’єктами.\nЯк повідомила одна мыська газета, за нелегальною забудовою стоїть громадська організація «Дніпро-Каховка» і депутат міськради від партії «Батьківщина», власник і співвласник десяти приватних підприємств у Каховці, Києві, Чаплинському і Каланчацькому районах та Вінницькій області Руслан Романенко. За даними порталу YouControl, саме Романенко очолює й згадувану ГО «Дніпро-Каховка», зареєстровану наприкінці 2017 року.\nСам Романенко свою причетність до цієї забудови заперечив. Проте низка його заяв щодо дендропарку змушує засумніватись у правдивості його слів. Тим більше, як стверджує начальник юрвідділу міськради Людмила Чиркіна, саме Руслан Романенко висловив бажання орендувати земельну ділянку в дендропарку з цим несанкціонованим будівництвом.\nЗа словами міського голови Каховки Андрія Дяченка, задля можливості будувати для себе шикарні об’єкти в елітному місці на березі водосховища Руслан Романенко і його колеги-депутати й почали ініціювати зменшення території дендропарку з 15 до 10 га.\n— Депутат Херсонської облради від «Опоблоку» Сергій Дроздік примудрився взяти собі в приватну власність ділянку в парку у Каховці біля вічного вогню, а тепер щось подібне депутати міськради хочуть провернути у дендропарку. Співробітники міськради відмовились на їх вимогу готувати проект рішення про скорочення його території. Не збираюся ставити свій підпис під подібними речами і я. Саме тому я для таких депутатів є «незручним» мером, — прокоментував «Новому дню» міський голова.\n— З самим дендропарком ще дуже багато питань. Точно відомо, що у 1983 році Херсонська облрада закріпила його за Каховським лісгоспом. В наявних документах дендропарк має площу 15 га і вказаний як об’єкт природно-заповідного фонду на землях природно-заповідного призначення. Але в більшості документів і карт йде мова про його розташування на землях рекреаційного призначення, — пояснила секретар міськради Ірина Гончарова.\nНині дендропарк відсутній на публічній кадастровій карті України. Щоб виправити це, міськрада прийняла рішення про проведення інвентаризації земельної ділянки, на якій він розташований, для визначення його меж, площі і присвоєння кадастрового номера.\nПід час обговорення цього питання на сесії міськради 20 грудня 2018 року Руслан Романенко запропонував змінити призначення земель під дендропарком з рекреаційного на природно-заповідний. «На землях рекреації можна будувати готелі, кафе і інші об’єкти рекреаційного призначення, а в природно-заповідному фонді нічого будувати не можна. І в цьому головна мета: зберегти дендропарк для майбутнього покоління», — заявив він.\nСлова депутата спростувала Ірина Гончарова: «Насправді на землях рекреаційного призначення можна будувати лише об’єкти для організації масового дозвілля людей, приміром, спортивного. Причому, приватною ця власність бути не може. Тоді як землі природно-заповідного фонду можна переводити в житловий фонд і будувати там житло».\nТакож депутати не змогли визначитися і з площею дендропарку. Як заявляє той же Руслан Романенко, він «займає рівно 10 гектарів». Але це теж спростувала Ірина Гончарова: «Ні, 15 га. І це не підлягає сумніву».\nПоки ж депутати не можуть дійти до спільної думки щодо дендропарку і наведення порядку з його документацією, сам цей об’єкт продовжують забудовувати нелегали. І хто знає, чи багато залишиться від нього, коли народні обранці нарешті домовляться між собою?\nФото зі сторінки Каховської міськради у Facebook