ЗАРУБІЖНА ЛІТЕРАТУРА ХІХ СТОЛІТТЯ : Тема Х. Англійський класичний реалізм\nЗАРУБІЖНА ЛІТЕРАТУРА ХІХ СТОЛІТТЯ:Тема Х. Англійський класичний реалізм\n-… якщо у Франції романтикам і реалістам прийшлося долати суспільну впевненість у тому, що мірилом “доброго смаку” може виступати тільки класицизм, то англійська література ХІХ ст. розвивалися іншим шляхом. Класицизм не був широко розповсюдженим в Англії, і тому класичний реалізм виступив спадкоємцем просвітницького реалізму. Хоча названий вплив у творчості різних художників позначився по різному. Різним був також вплив романтичного мистецтва. Якщо Діккєнс знаходився під сильним впливом , то в творчості Теккерея він позначився набагато менш наявно.\n-… творчість Джейн Остен стала зв’язуючою ланкою між спадщиною просвітників і новою хвилею реалізму. Вона називала себе ученицею Філдінга, Річарсона, Каупера, С.Джонсона, Стерна. Вона висміювала епігонів сентименталізму ( Маккензі, Шарлоту Сміт ), які замість реального людського почуття зображували у своїх творах слізливі зустрічі і розставання. Новаторський характер романів Остен помітив Скотт, який назвав її “матір’ю сучасного роману” і охарактеризував її основні твори (“Погорда й упередженість” ( 1797 ), “Почуття й чутливість” ( 1795 ), “Менсфільд-парк” ( 1814 ), “Емма” ( 1816 ) ) як твори, “зосереджені навколо повсякденного укладу людського життя і стану сучасного суспільства”. Навкруги всі наслідували романтикам, а зі сторінок романів Остен встає суто англійський світ, в якому немає нічого загадкового, немає фатальних збігів і демонічних пристрастей. Характери її героїнь ( Елізабет Беннет з “Погорди й упередження”, Фанні Прайс з “Месфілд-парку”, Емми Вудхаус з “Емми” ) є, за характеристикою самої письменниці, “такими ні на кого не схожими і такими схожими на інших”. Стосунки між людьми в її романах залежать від грошових відносин і моральних установ, які існують у суспільстві. Остен показувала індивідуальний характер звичайної, нічим зовнішньо не примітної людини. Але монотонна череда будень в її романах не провокує нудьги. Нудьгу перемагає тонка іронія і дотепність автора, які проглядають за намірено об’єктивною манерою оповіді.\n-… творчість В.Скотта породила цілу “історичну епоху” в англійській літературі. До жанру історичного роману звертаються Діккєнс ( “Барнебі Радж”, “Повість про два міста” ), Ш.Бронте ( “Шерлі” ), Теккерей ( “Генрі Есмонд” ). Наслідуючи Скотта, письменники пов’язують минуле із сучасним. А в їхньому сучасному домінувала проблема робітничого руху і пов’язаного з ним чартизму.\n-… у 1838 р. було опубліковано знамениту хартію, яка поклала початок чартистському руху ( революційній боротьбі пролетарів за поліпшення соціальних умов ). Більшість англійських письменників не підтримували лідерів чартистського руху, вважаючи їх морально брудними людьми, які штовхають неосвічені маси на насильницькі виступи. А насильницькі дії не поліпшують життєвих умов. Вони, скоріше, заганять пролетарів у ще більше глухий кут. Але соціальна обстановка “голодних сорокових” ( часу масових страйків ) не могла не відобразитися у творах письменників. Діккєнс висловив свою позицію однозначно у романі “Барнебі Радж”. Слідом за Шекспіром і Скоттом, він теж є провіденціалістом ( провіденціалізм взагалі є домінуючою ідеєю британської літератури ). В “Барнебі Радж” робітники наважуються на бунт під керівництвом лорда Гордона ( пародія на Байрона і “байронізм” ). Лорд Гордон є байдужим до долі простого народу, його суспільна боротьба нагадує гру підлітка то в піратів, то в революціонерів. Англійські письменники Діккєнс, Теккерей, Гаскелл, Дізраелі, Ш.Бронте, Карлейль ) пропонували інший шлях. Вони були прихильниками соціального миру. Співчуваючі народу, вони шукали шляхи взаємопорозуміння між “нацією багатих” і “нацією бідних”. Про те, що в Англії існують дві різні нації, вперше сказав Бенджамін Дізраелі, лорд Біконсфілд, який із 1868 р. займав посаду прем’єр-міністра. Політик і письменник, за переконаннями консерватор, він у романах “Конінгсбі” (1844 ) і “Сібілла, або Дві нації”(1846) показав: англійці тільки для іноземців є єдиним народом. Насправді народи два: “кокні” ( бідні ) і “істеблішмент” ( багаті ). “Багаті” і “бідні” відрізняються, навіть мовою.\n-… письменники, які займали активну суспільну позицію, в більшій своїй частині групувалися навколо журналу Діккєнса “Household reading” (“Домашнє читання” ). Символом особливостей світогляду письменників школи Діккєнса ( найбільш яскравим представником якої вважають Елізабет Гаскелл ) є так звана “різдвяна філософія”. Надаючи реалістично вірні, документально точну картини положення робітників, вони вірили, що навіть найлютіший злодій ( а таких було чимало серед підприємців періоду первісного накопичення капіталу ) зможе переродитися під впливом християнського світовідчуття. Вони добивались не революції, а реформ, які б поліпшили стан суспільства. У звісному ступені рух письменників, який очолив Діккєнс, породив жанр “робітничого роману” ( “Шерлі” Ш.Бронте, “Олтон Локк” Кінгслі, “Скрутна година” Діккєнса ). “Робітничій роман” зіграв вельми позитивну роль в процесі врегулювання соціальних проблем. Промисловці все ж таки пішли на реформи, ситуацію було змінено на краще без кровопролиття.\n-… досить важливе місце в процесі розвитку англійського реалізму займає творчість Шарлоти Бронте. В романах “Джейн Ейр” ( 1847 ) та “Шерлі”(1849) вона підвергла різкій критиці державні установи, показала правдиву картину системи освіти і положення соціально незахищених верств. Романи Ш.Бронте вважають варіаціями автобіографії. Дочка провінційного багатодітного пастора рано зазнала злидні. Її мати, брати і сестри померли від туберкульозу. Пансіон для сиріт поміг отримати освіту і заодно відкрив перед майбутньою письменницею ті приховані жахи британського соціального життя, які не попадали на сторінки преси. Бронте пройшла через захоплення романтизмом, і тому в її реалістичному романі відчувається вплив “мистецтва образів”. Але її герої, завжди є представниками не романтичних верств: гувернантки, вчительки, священики, дрібні підприємці. Якщо в “Джейн Ейр” кохання бідної гувернантки і блискучого ( хоча й сліпого ) графа Рочестера закінчується патетичним і щасливим фіналом, то в романі “Віллет” ( 1853 ) ми бачимо психологічно прадиву картину кохання молодої дівчини. Тобто в творчості Ш.Бронте є наявним шлях від романтизму до реалізму. Джордж Еліот писала: “Сьогодні я спустилася з небес на землю. Читала “Віллет”.\n-… взагалі англійський класичний реалізм відрізняється зосередженням на проблемах гріху й моралі, несе в собі сильний християнський вплив. Названа особливість є неодмінною рисою вікторіанської епохи, яку названо на честь правління королеви Вікторії ( 1837 – 1901 ). Вікторіанська епоха вважається однією з провідних в історії Англії. Традиційне обличчя країни було сформовано саме тоді, коли після суворого протистояння “голодних сорокових” держава прийшла до соціального компромісу. Починаючи із 30 – 40 рр. англійські романтичні школи починають втрачати домінуючи позиції у мистецтві, а у 50 – 60 рр. реалізм отримує кінцеву перемогу. Хоча романтизм продовжує існування, поступово переходячи у стадію неоромантизму (Керолл, Стівенсон, “Братство прерафаелітів” ). Особливої уваги заслуговує школа “сенсаційного роману” ( Ч.Рід, У.Коллінз ), письменників якої вважають нащадками Діккєнса. Хоча на них, скоріше, мали вплив романтичні школи, а також традиція “ґотичного роману”, що була розповсюдженою в Англії ще наприкінці ХУІІІ ст. Великий майстер детективу Уілкі Коллінз (“Жінка у білому” ( 1860 ), “Місячний камінь” ( 1868 ) ) наповнював свої романи таємничими фігурами й неймовірними пригодами. Але з розвитком дії таємничі події виказують реалістичне підґрунтя. Містичний привід жінки, яка з’являється вночі біля сільського маєтку, виявляється не привідом, а психічно хворою людиною, закатованою насильством поміщика-сусіда. Неймовірні пригоди, які розгортаються в будинку коло моря в романі “Місячний камінь”, викривають жадібність англійських колонізаторів, один з яких викрав камінь з індуїстського храму і потерпів через те від віруючих індусів.\n-… одночасно із “сенсаційним романом” в англійській літературі з’являється позитивістський напрямок ( Троллоп, Джордж Еліот ). Романтик Натаніель Готорн писав про “Батсершистські Хроніки” Троллопа: “Вони прийшлися мені як раз до смаку – вагомі, тілесні, вигодувані яловичиною і натхнені елем; вони є настільки реальними, наче якийсь велетень відрубав шматок землі і поклав його під скло зі усіма людьми, які займаються собі своїми повсякденними справами і не знають, що їх виставили напоказ. Ці книги є англійськими, як біфштекс”. І хоча в романах позитивістів є відсутніми таємничі фігури, туман, сутінки і лиховісні шаги, їх об’єднує з романістами “сенсаційної школи” відсутність віри у нереальне.\n-… вікторіанський прагматизм із лихвою компенсує творчість серйозного математика Чарльза Доджсона, який писав під псевдонімом Льюіс Керолл. Його “Аліса в Країні Чудес” ( 1865 ) і “Аліса поза Дзеркалом” ( 1872 ) на перший погляд примикають до романтичної традиції літературної казки. Але це не зовсім так. Фольклорна казка ( і в цьому романтики-казкарі їй наслідували ) ґрунтується на вічних законах буття, які обов’язково повинні залишатися незмінними. Керолл уводить до своїх чудернацьких оповідей нонсенс. Несінитниця набирає змісту, стає важливою частиною образної системи. Березневий заєць і капелюшник, які здавна живуть в англійських прислів’ях ( “скажений, що березневий кролик”, “скажений, що березневий заєць”, “скажений, що капелюшник” ), в романах Керолла приймають участь у традиційному англійському чаюванні. Пригоди маленької Аліси нагадують сон, в якому руйнується традиційний простір і час, звичні закони фізики, і навіть мова починає “божеволіти” ( згадаємо знаменитого Бармаглота ). Але, на відміну від подібних фантазій Кольріджа, де Квінсі або Шеллі, фантастика Керолла не викликає жаху. Автор дивиться на світ весело і добродушно. Природу оригінального світу Керолла дотепно визначив його послідовник Честертон, який говорив, що в творах оксфордського математика англійський розум, який звик до порядку й респектабельності, нібито знаходиться на канікулах.\n-… Ф.Достоєвський написав у щоденнику у 1873 р.: “ми, російською мовою, я є впевненим у цьому, розуміємо Діккєнса також, як і англійці… Проте, яким типовим, своєрідним і національним він є!” В.Набоков вважав, що майже не самий популярний у світі з англійських письменників, насправді сприймається англійцями не так, як представниками інших націй, і що Діккєнс є настільки національним письменником, що зрозуміти його не англійцю практично не можливо. Морально-естетичний ідеал Діккєнса є англійським морально-естетичним ідеалом, більш того – простонародним морально-естетичним ідеалом. Він зливається із стихією народної казки, де злодії перетворюються на добродійників і де зло завжди буває покараним завдяки дивним збігам і втручанню інших сил, які постійно контролюють життя людства. Діккєнс є письменником яснооких дітей; молодих людей із рицарською поведінкою і престарілих диваків, чиї серця не сприймають зло. Одночасно Діккєнс є письменником дивовижно-лиховісних образів. Світле і темне начала ведуть постійний двобій на сторінках його творів, і добро завжди перемагає, якщо не фізично, то духовно.\n-… в творчості Діккєнса виділяють чотири періоди. Перший ( 1833 – 1841 ) – “Нариси Боза”, “Посмертні записки Піквікського клубу”, “Пригоди Олівера Твіста”, “Життя і пригоди Ніколаса Нікльбі”. Другий період ( 1842 – 1848 ) – “Американські нотатки”, “Життя і пригоди Мартіна Чезлвіта”, “Різдвяні оповідання”, “Домбі і син”. Третій період ( 1849 – 1859 ) – “Девід Копперфільд”, “Холодний дім”, “Скрутна година”, “Крихітка Дорріт”. В останнє десятиріччя свого життя Діккєнс створює романи “Великі сподівання”, “Наш спільний друг”, починає, але не встигає завершити роман “Таємниця Едвіна Друда”.\n-… один із найавторитетніших біографів Діккєнса, Х.Пірсон, вважав, що важке дитинство письменника зіграло позитивну службу у плані формування подальшого стилю художника: “у лондонських хрущобах він, сам того не розуміючи, отримував свою справжню освіту… блукаючи містом, його похмурими окраїнами, він, непомітно для себе отримував матеріал, з якого йому стояло створювати своїх героїв”. До цієї думки приєднався Г.Честертон: “… фабричні колеса… виготовляли ваксу і одночасно – найславетнішого оптиміста століття”.\n- … в нього не було дитинства - в п’ятнадцять років він вже давно був дорослою людиною, мав робочий стаж, викупив із боргової тюрми батька. Не встиг тільки отримати освіту. Тому, ледве навчившись писати, почав працювати кур’єром при одній із судових контор, потім там же переписував ділові папери. Служба в адвокатській конторі надала Діккєнсу глибоке знання життя, він навчився розбиратися в усіх підводних течіях юриспруденції і на все життя зненавидів юристів-хабарників. Потім було середовище журналістів. Як репортер, він об’їздив всю Англію, добре вивчив особливості виборів на всіх рівнях, внутрішню суть різних державних закладів. Нарешті, у 1833 р., Діккєнс, під псевдонімом Боз, починає публікувати “Нариси Боза”, гумористичні картинки із життя сучасної Англії. “Нариси Боза”, які мали успіх і у 1836 р. вийшли книгою, складаються з наступних частин: “Наш прихід”, “Картинки з натури”, “Лондонські типи”, “Оповідання”. Дія всіх оповідань проходить у Лондоні.\n- -… Лондон – місце-примара, місце-чудовисько, але чудовисько, без якого не можна жити, постійно буде присутнім на сторінках творів Діккєнса. Діккєнс – письменник-урбаніст, чудовий знавець вулиць, майданів і набережних Лондона. У сучасному місті існують діккєнсовські туристичні маршрути, які знайомлять людей із класичним, вікторіанським Лондоном (цікаво, що з часів Діккєнса не змінилось жодної назви вулиці або пабу, жодного номеру будинку ).\n-… велику славу принесли Діккєнсу “Посмертні записки Піквікського клубу” ( 1836 – 1837 ). Роман виник із коміксу, який малював знаменитий художник Р.Сеймур, а молодий письменник лише придумував комічні підписи до малюнків. Неочікувано Сеймур помер, інший карикатурист видався менш талановитим, і поступово підписи Діккєнса переросли в невеличкі оповідання про престарілих джентельменів-диваків, про їхні заняття спортом ( в Англії спортом називаються рибна ловля, полювання, любительська гра у теніс, гольф, тощо ). “Записки Піквікського клубу” виросли з окремих забавних історій, які Діккєнс писав для окремих газетних номерів, тому єдиний сюжет книги можна вважати ледве окресленим. Це історія невдалої спроби місіс Бардль оженити на собі містера Піквіка, яка закінчилася ув’язненням нескореного холостяку.\n-… чесного містера Піквіка, який опинився у в’язниці через те, що не схотів дати хабара безсовісним юристам Додсону і Фоггу, і його вірного слугу Сема Уеллера називають англійськими Дон Кіхотом і Санчо Пансою. Містера Піквіка об’єднує із Дон Кіхотом сліпа довірливість, в результаті якої він постійно стає жертвою хитрих людей (Джінгль, місіс Бардль ), але він знову і знову вірить людям, і його віра пробуджує совість навіть в такого закоренілого злодія, як Джінгль. “Рицар печального образу” смішив людей своєю незграбною, довгов’язою фігурою, але за комічною зовнішньою поведінкою ховався високий і добрий дух. Містер Піквік викликає у нас посмішку своєю маленькою, товстенькою фігуркою, за якою криється по-лицарські благородна дух. Санчо Панса втілював народну кмітливість поряд із своїм не помічаючим нічого земного господарем. Сем Уеллер грає схожу роль поряд із наївним містером Піквіком. Уеллер втілює народну життєздатність, його грубуваті, але істинно народні жарти увійшли у традицію англійської мови під назвою “уеллерізмів” ( “Зробленого не переробиш, як сказала стара леді, що узяла шлюб з молодим лакеєм”, “Так ми вже усе зробили, як говорять у Туреччині, коли відрубають голову не тому, кому хотіли”, “Дуже жалкую, що спричиняю деякі незручності, мем, як говорив грабіжник, заганяючи стару леді у камін”, “Дуже жалкую, що приходиться переривати такі прийнятні розмови, як сказав король, розпускаючи парламент”, “ Це я називаю прибавляти до образи образу, як сказав папуга, якого не тільки вивезли із рідного краю, а й ще примусили говорити англійською”, “ О, а тут тепло, як сказав хлопчик , що звалився у камін”, “Геть меланхолію, як сказав учень, коли його вчителька померла” ). Але у романі є персонажі, які цілком належать до англійських національних типів. Це і брехливий Уінкль, і зворушливий містер Тапмен, якому так не повезло у коханні, і романтичний Снодграсс, і “товстий хлопець” на ім’я Джо, і глухенька стара леді, і бойовий Уеллер-старший, батько Сема.\n-… англійська система жанрів, також, як і система літературознавчих термінів, досить сильно відрізняється від нашої. “Записки Піквікського клубу” відносяться англійцями до жанру “спортивної повісті” ( тобто повісті про розваги, частіше за все “спортивна повість” характеризується гумористичною забарвленістю ). Але у загальноєвропейському масштабі “Записки Піквікського клубу” можна скоріше віднести до “роману дороги”, і це теж зближує твір Діккєнса із твором Сервантеса. Жанр “роману дороги” надає можливість показати країну у всіх її протиріччях. Так зробив Сервантес у “Дон Кіхоті”, Гріммельсгаузен у “Сімлаціссімусі”, Філдінг у своїх комічних епопеях. Діккєнс підключається до цієї традиції, але, на відміну від попередників, його твір є менш трагічним, менш критичним, та і менш аналітичним. Якби у центрі роману стояв Джінгль, то “Записки Піквікського клубу” можна було б віднести до жанру пікарески (плутовского роману ). Але на відміну від пікарески, герой якої завжди є гріховним, вікторіанський роман Діккєнса є романом не про забавні пригоди шахрая, а про забавні пригоди благочестивого містера Піквіка.\n-… реалізм Діккєнса є реалізмом, одухотвореним романтизмом. Під впливом романтизму письменник знаходився завжди, але молодий Діккєнс сприймав романтичні традиції ще у досить наївному і простонародному плані. Звідси казкова забарвленість його ранніх творів. Фольклорний вплив завжди цінувався романтиками, але більшість із них, як у Німеччині ( Арнім, Брентано, брати Гримм, Гофман, Гейне ), Англії ( Вордсворд, Кольрідж, Скотт ), так і у Франції ( Гюґо, Жорж Санд ) належали до освічених, вищих верств суспільства. Вони сприймали фольклор, скоріше, як естетичну традицію. Діккєнс же сприймає народну творчість органічно. Вона для нього є філософією, естетичним кредо, народні ідеали є його ідеалами. Правда, не потрібно забувати про суто національні особливості англійського фольклору. Тотальна індустріалізація вже на початку ХІХ ст. призвела до практичного повного знищення сільської Англії.( Це було однією з основних причин романтичної скорботи англійських романтиків.) Тому і городянин Діккєнс сприймає сільську Англію у ідилічному вигляді.\n-… поряд з іменем Діккєнса часто можна почути термін “різдвяна філософія”. “Різдвяна філософія”, пов’язана із народною вірою у непереможну силу добра, у чудесне покарання гріху і не менш чудесну винагороду добру, є пов’язаною із релігійними переконаннями як самого письменника, так і з духовними орієнтирами вікторіанської Англії. Найбільш наявно “різдвяна філософія” розкрилася у “Різдвяних оповіданнях”, але у “Записках Піквікського клубу” вона теж є присутньою, коли прямо ( у вставних новелах про різдвяні чудеса ), коли опосередковано – через авторське ставлення до світу, через ідеалізацію сімейних відносин, через естетичне сприйняття звичаїв і побуту “старої доброї Англії”( на основу творів Діккєнса, взагалі, можна писати етнографічну вікторіанської енциклопедію Британії ). Чому ж тоді Діккєнса вважають реалістом? Відповідь можна знайти вже у “Записках Піквікського клубу”, як на рівні зображення реальних тенденцій, які на той час існували у суспільстві ( положення безробітних було незавидним, часто їх чекали робітні доми, в одному із яких опинився містер Піквік ), так і на рівні вставних новел ( теж прийом запозичений у Сервантеса ). Історії, які розповідають люди, можуть нагадувати різдвяну казку, а можуть лякати правдою життя, як наприклад новела про смерть актора, що спився і не вірив у людську природу власної дружини, тому що, на його думку, людина не могла б витримати того, що випало на її долю. Звичаї юридичних контор, справжній механізм “найдемократичніших виборів у світі”, мораль безсовісних пасторів-сектантів показані у комічному забарвлені. Але за комічними картинами стоїть гірка правда про вади суспільства, яке, треба зазначити, ніколи не буває ідеальним.\n-… романи “Пригоди Олівера Твіста” ( 1838 ), і “Життя і пригоди Ніколаса Нікльбі” ( 1839 ), також, як і “Записки Піквікського клубу”, поєднують в собі романтичні і реалістичні тенденції. Знавець столичних окраїн надає реалістичну картину життя злиденних їхніх мешканців, розповідає про жорстокі звичаї, які панують в середовищі карних злочинців ( і що є цікавим: вони не дуже відрізняються від звичаїв притулків для дітей-сиріт ). Син невідомих батьків, Олівер Твіст, проходить через жахи виховних домів для дітей жебраків, де прохання про додаткову ложку каші сприймається як бунт і ознака природних злочинних схильностей, через злочинне середовище, і тут Діккєнс, безумовно, є реалістом. Але який же Діккєнс без “різдвяної філософії”? В “Олівері Твісті” вона розкривається на рівні чудесної зустрічі Олівера з добрим містером Браунлоу, яка корінним образом змінює життя хлопця. Завдяки друзям, Олівер взнає таємницю свого народження, отримує багатство і соціальний статус. Все, нібито, закінчує традиційний happy end, але спогади про Ненсі, яка загинула, намагаючись вирвати Олівера із світу злочинців, назавжди залишаються в його душі.\n-… “Олівер Твіст” вже досить ясно окреслює моральну позицію письменника, який усе життя вважав своїм обов’язком захист соціально незахищених верств суспільства, тим паче, що сам пройшов у дитинстві через злидні тотальної бідності. З іншого боку – глибока релігійність утримувала Діккєнса від підтримки революційного руху чартистів, на чолі якого, на думку письменника, стояли морально незрілі люди ( цим проблемам присвячено роман “Барнебі Радж” ). Вікторіанська релігійність проявилася і на розумінні завдань письменника, який, на думку Діккєнса, повинен сприяти моральному здоров’ю суспільства. Мода на “н’югетський роман” ( Н’югет - найбільша тюрма Лондона, якої зараз не існує; “н’югетський роман” – жанр, присвячений життю злочинного світу, який “н’югетський роман” показував у піднесеному, благородному вигляді ). У передмові до “Олівера Твіста” письменник заявив: головним завданням цієї книги є показ “суворої правди”. Завдяки важкому дитинству, Діккєнс непогано розбирався у законах злочинного світу, і, на відміну від численних комерційних романів, показав життя злочинних товариств без прикрас, без рицарського забарвлення.\n-… Діккєнс вірив у можливість морального вдосконалення суспільства засобами літератури. Тут він виступає послідовником європейських просвітників ( Свіфта, Філдінга, Дідро ), тому ідеал грошей протиставиться у нього ідеалу щасливої родини. Англія й Америка ХІХ ст. швидко йшли шляхом комерціалізації суспільства, духовність від цього, безумовно, страждала, страждало й милосердя. США наживалися на рабській праці негрів, у Британії негрів замінили білі, які по 14 годин працювали біля розпечених мартенів, перетворюючись на жалюгідні придатки до машин. До соціального миру у Британії ще було далеко. Заробітна платня робітників не дозволяла, навіть постійно топити у житлових приміщеннях. Англія, особливо промислових районів ( Манчестер, Бермінгем, Н’юкасл ) зображена Діккєнсом у символіко-реалістичному ключі. Це величезний “холодний дім”, в якому немає ані добра, ані милосердя. Лондон Діккєнса це не парадне місто, яке приваблює своєю респектабельністю, це квартали бідняків, де у будь який час можна опинитися на вулиці через несплачену квартирну оплату, де горе сусідить із радістю, причому радістю сумнівною, часто пов’язаною із пляшкою. Пізніше подібним шляхом піде Достоєвський, який завжди називав Діккєнса в числі своїх літературних вчителів. Він покаже Петербург не як “нову царицю”, а як місто страшного клімату, брудних трактирів і повних клопами меблірованих кімнат. Даниною “холодному дому” можна вважати роман Діккєнса “ Торгівельний дім Домбі і син. Торгівля оптом, в роздріб і на експорт ” ( 1848 ), в центрі якого поставлено людину абсолютного прагматизму. Дім містера Домбі, де каміни не гріли навіть тоді, коли у них палав вогонь, а їжа здавалась холодною навіть тоді, коли її подавали гарячою, набуває символічного значення. Він узагальнює сучасну Діккєнсу Англію, де у погоні за прибутками люди почали забувати про те, без чого рід людський припинить своє існування – про добро й милосердя, про красу і про зв’язок із природою. Життя містера Домбі на 100 % складається із бізнесу. Планету Земля, і більш того – Сонячну систему - він сприймає тільки на рівні ареалу власного бізнесу. Краси морів і річок, на які він дивіться як на засіб пересування кораблів із товаром, для нього не існує, для нього взагалі не існує у цьому світі нічого, що не стосується його фірми. Син для містера Домбі має значення, тому що він успадкує фірму. Дочка ж є для нього не більш, ніж “фальшивою монетою”, тому що ніякої кориті фірмі бідна Флоренс принести не може. Безумовно, Діккєнс утрирує і особисті риси містера Домбі, створюючи не стільки людський характер, скільки образ ділового механізму в обличчі людини. Тому і будинок містера Домбі, в якому не може вижити маленький Поль, з якого тікає молода, красива дружина Едіт ( яка так і не принесла нового спадкоємця ), який залишає також Флоренс, нагадує ангар, не дивлячись на багате вбрання. Казкова гіперболізація, взагалі, була притаманною творчості Діккєнса. Але містер Домбі одночасно є типовим образом, типовим представником світу бізнесу. Типовими є і інші “злодії” роману – “неперевершена людоїдка” місіс Піпчін, люди-чудовиська - містер Блімберг, містер Каркер, місіс Чік. Світ роману у дусі казкової естетики розділяється на темний і холодний світ Зла і світлий і теплий світ Добра, в якому мешкають не люди комерції, а “люди серця” ( кочегар Тудл та його дружина, капітан Катл, покоївка С’юзен Ніппер, містер Тутс ).\n-… у 1853 р., виступаючи у Бермінгемі не урочистому святі, яке було присвячено присудженню письменникові звання національного художника Англії, Діккєнс стверджував, що література “ повинна бути вірній народу, повинна боротися за його добробут і щастя”. Ці слова можна вважати кредо життя й творчості письменника. Він ніколи не зраджував цьому принципу і в романах 50-х рр. ( “Холодний дім”, “Скрутна година”, “Крихітка Дорріт” ). Він показує страйки робітників, які прокотилися по всій Англії у 40-х рр., злиденні долі мешканців боргових в’язниць і робітних домів ( які письменник зобразив у “Крихітці Дорріт” у вигляді Двору Розбитих Сердець ), дитячу працю, за яку платять копійки, і яка руйнує дитячі долі. В статті “До робітників” Діккєнс писав: “Робітники повинні зрозуміти, що вони повинні сподіватися тільки на себе самих. Якщо вони самі собі не допоможуть, їм ніхто не допоможе”. Одночасно письменник гуртує діячів літератури навколо журналу “Домашнє читання”, який він почав видавати у 1850 р., і намагається зробити для обездолених як можна більше. Його романи втрачають безневинність, їхній тон стає суворим і стриманим. У романі “Скрутна година” письменник показує ( знову гіперболізуючи, загострюючи образ ) типове промислове місто Кокстаун, в якому люди не бачать сонця, тому, що коли вони йдуть на роботу, сонця ще не має, а коли повертаються – воно вже зайшло. Ці напівроботи не бачили в світі нічого, окрім машин й височезних труб, окрім лікарень, схожих на в’язниці, і в’язниць, схожих на ратуші. Керують ними двоє переконаних позитивістів й нігілістів – фабрикант Баундербі й попечитель школи, “видатний педагог”, містер Гредграйнд. Томас Гредграйнд проводить страхітливий експеримент. У школі, якій він керує, дітей виховують за принципами прагматизму і позитивізму. Вихованці повинні якнайможна більше знати, і якнайможна менше відчувати, Дисципліна у школі є залізною. Дітей називають не за власними іменами, а за номерами. Поступово ми розуміємо “сверхмету” цієї чудернацької школи. Діти виростуть і будуть працювати на містера Баундербі і містера Гредграйнда, також, як їхні батьки. Містер Гредграйнд вирощує нові придатки до машин, які повинні якнайможна більше походити на машини. Жорстоку систему Гредгранда нібито ніщо не може зламати. Роботи не знають протесту. Неочікувано до Кокстауна приїжджає трупа циркових акторів, дочка одного із них, маленька Сісі, попадає у “школу-холодільник” і починає чинити опір, тому що, на відміну від інших учнів Гредграйнда, психіку яких вже спаплюжено, Сісі є нормальною дитиною. Діккєнс показує не тільки нелюдськість прагматизму, який втілюють Гредгранд і найкращий учень школи Бітцер, а і нелюдскість тих плодів, які надає система утилітарного виховання ( не випадково окремі розділи книги мають назви “Сів” і “Жнива”, “Збір у житниці” ). Педагогічна система Гредграйнда обернулася проти нього ж самого: коли безпорадний старий вчитель звернувся за допомогою до вже дорослого Бітцера, якого він колись так вихваляв за те, що він сходу міг сказати, скільки зубів має кінь ( “двадцять чотири корінних, чотири бокових і дванадцять різців” ), утилітарно налаштована людина відмовила йому ( адже Гредграйнд більше не був потрібен Бітцеру, оцінок він більше не ставив ). “Чи є в тебе серце?” – запитує зраджений вчитель. “Без серця, сер, кров не могла б обертатися тілом”, - холоднокровно відповідає зрадник. Трагічно складається доля сина й дочки Гредграйнда, яких теж було виховано і вивчено з метою фактично-утилітарного підходу до світу. Луїза вийшла заміж за самого містера Баундербі ( він є казково багатим, такої пропозиції ніяк не можна було пропустити ). Про кохання, безперечно, у цьому шлюбі ніхто не думав. І тепер Луїза не живе, а існує. Том стає карним злочинцем. Тому що користолюбство перемагає моральні забобони. Любов, обов’язок, вдячність – взагалі є поняттями, не знайомими душі Тома. На дорікання зі збоку батька Том відповідає: “На кожну тисячу добрих людей завжди приходиться один нелюда. Такими є закони статистики. Ти втішав цим законом інших, а тепер спробуй втішитися ним сам”. Не дивлячись на те, що Кокстаун чинить враження музею воскових ляльок, де існують не люди, а манекени, яких виліпили містер Баундербі і містер Гредграйнд, поступово виявляється, що там іще залишилися живі люди. І вони готуються до страйку, тому що іншого виходу в них не має. Хоча і тут Діккєнс залишається вірним християнству і “різдвяній філософії”. Люди, які очолюють рух працівників, оцінюються письменником по-різному. Чартист Слекбрідж є небезпечним демагогом, людиною без моральної відповідальності. Він затягає робітників до насильницьких дій, не думаючи про те, що таким чином вони не доб’ються для себе нічого, а, скоріш за все, опиняться у в’язниці, як карні злочинці. Слекбріджу протистоїть прихильник “моральної сили”, чесний і спокійний робітник Стівен Блекпул. Блекпул йде шляхом християнина, і коли Слекбріджа та інших прихильників насильницьких дій заарештовують, і примара каторги починає маячити перед ними, Блекпул відважно захищає їх: “Не вони є причиною анархії, сер, - каже він фабриканту Баундербі, - не вони її затівають”.\n-… залишаючись противником класової боротьби, Діккєнс у 1855 р. займає непримириму позицію по відношенню парламенту, який, на його думку, займається антинародною діяльністю. У своїй промові, яку було спрямовано на захист Асоціації по проведенню реформи керування країною, письменник проголошує право народу на “своє слово”, вважає необхідним уведення до парламенту представників соціальних низів, які мають об’єднатися “натхнені патріотичними і лояльними ( тобто ненасильницькими, законними – С.Д.) почуттями, заради досягнення великих мирних конституційних змін”. Із періодом суспільної боротьби є пов’язаним час написання роману “Крихітка Дорріт” ( 1857 ), в якому ми бачимо трагічну долю пересічної англійської родини, яка вже давно мешкає у борговій тюрмі. Маленька Емі ( крихітка Дорріт ) прямо у тюрмі і народилася, тому що судова справа її батька, Уільяма Дорріта, загубилася десь у столах байдужих чиновників у Міністерстві Тяганини. Міністерство Тяганини, взагалі, набуває значення реалістичного символу, за яким стоїть проблема байдужого ставлення великої держави до маленької людини. Дві впливові родини практично повністю керують країною. Це Поліпи й Чванинги . Саме вони допомагають “жирним захищатися від виснажених”. Державу Діккєнс зображує у вигляді старого кораблю, обліпленого поліпами. Поліпи скоро відправлять корабель на дно, але їх це не турбує. Тому корабель повинен потурбуватися про себе сам, і якнайможна швидше відірвати поліпів від бортів.\n-… в романі “Великі сподівання” ( 1860 ) Діккєнс виступає проти віри англійців у власне верховенство над усіма іншими народами. Історія звичайного сільського хлопця, Філіпа Піріпа, який, несподівано для себе стає джентльменом на гроші, які хтось інкоґніто пересилає йому, вивертає навиворіт англійській менталітет. “Джентльменські гроші”, як пізніше виявляється, мають, хоча і зворушливе, але злочинне походження. Їх пересилає колишній каторжник, якого маленькій Піп колись врятував від голодної смерті під час переховування на болотах, і не видав владі. Тому Мегвіч вирішив витрати свої гроші ( а їх в нього чимало ) на те, щоб сільській хлопець став тим, ким не довелося стати Мегвічу, і прожив таке життя, яке не довелося прожити каторжнику-втікачу. Так розвіюються ілюзії Філіпа про власну обираність, про аристократичне походження таємничих грошей. Кохана Філіпа, блискуча і гордовита Естела теж вимушена буде розпрощатися із великими сподіваннями: вона є тільки вихованкою леді-аристократки, а походження у неймовірно красивої дівчини є досить сумним. Її батьки були карними злочинцями ( батько – каторжник Мегвіч, мати – вбивця ). Хоча заміна честолюбних сподівань на сурову правду життя змінює героїв на краще ( Діккєнс і тут залишається оптимістом ). Після нової зустрічі із Мегвічем колись занадто розважливий юнак стає більш співчутливим. Його поранена душа приходить до висновку: всі люди у цьому світі – і він, і Естела, і Мегвіч, і сільській коваль Джо Гарджері – є просто людьми, рівними перед Богом, а не “вищими” і “нижчими”. Моральним вчителем юнака стає Джо, який повертає його душу до спокою завдяки власній вірі у народну правду, яка, набувши тисячолітнього досвіду, давно вже дійшла до висновку “кривдою нічого не доб’єшся”.\n-… день похорону письменника ( 14.06.1870 ) став для британців Днем національного трауру. Вони ховали людину, яка все життя прослужила Добру, захищала “принижених й ображених”, одночасно прославила ясні і світлі сторони національного життя, зробили настільки реальний аналіз політичного й економічного життя своєї країни, що за її книгами можна писати наукові трактати, і проаналізувавши світ, зупинилась на таких не вмирущих цінностях, як християнське милосердя й тепло домашнього вогнища. Діккєнс навіки залишився національним англійським романістом, який для англійців уявляє не меншу цінність, ніж Шекспір у драмі і поезії.\n-… важко переоцінити стилістичні досягнення Діккєнса. Добрий знавець англійської мови, Л.Толстий, вважав, що мова діккєнсовських книжок взагалі є ідеальним прикладом живого англійського мовлення.\n-… Уільям Мейкпіс Теккерей був сином офіцера колоніальних військ Британської Імперії і належав до привілейованих верств англійського суспільства. Після закінчення Чартерхауса він поступив у Кембріджський університет, але ступеню не отримав, тому що кар’єра держслужбовця не приваблювала його. Він хотів займатися тільки мистецтвом, тому і вирушив до Франції, яка завжди вважалася Меккою художників, особливо живописців. Мандри Європою ( Франція, Німеччина, Італія ) закінчились виснаженням банківського рахунку, який залишився від батьків, і необхідністю заробляти гроші. Теккерей повертається до Лондону і починає займатися журналістикою, яка і стане основною справою його життя. Він обрав собі досить суворе естетичне кредо – “Правда не завжди є приємною, але краще за правду не має нічого”. Реалізм Теккерея, на відміну від реалізму Діккєнса, не має прихильності до романтичної естетики. За висловом Шарлотти Бронте, він є “не романтичним, як ранок понеділка”. Твори Теккерея менш всього схожі на казку. Це насмішлива, аналітична і сувора проза. Тому Теккерея вважають спадкоємцем англійських просвітників ХУІІІ ст. ( Свіфта, Філдінга, Стіла, Аддісона ), які демонстрували іронічний різкий, як скальпель хірурга, погляд на свою схильну до чванства батьківщину. Багато років Теккерей працював у сатиричному журналі “Панч” ( Punch ), де разом із ним висміювали недоліки Англії Томас Гуд і Дуглас Джерралд. Популярність йому принесли пародії, в яких він “знущався” над епігонами романтизму і протиставив їхній творчості свою неприємну, але корисну правду. Особливо діставалося від Теккерея авторам комерційних або “салонних романів”. Вельми популярними були тоді так звані “романи срібної ложки” ( про життя аристократів ) і романи “н’югетської школи” ( Н’югет – знаменита лондонська тюрма, якої зараз не існує ), в яких злочинний світ подавався нерідко у привабливому, лицарські-благородному вигляді. “Записки Жовтоплюша”, “У благородній родині” є насмішкою над тими читачами, які полюбляють світську інтимну хроніку. Жовтоплюш – лакей, який служить у аристократичному будинку. Він підглядає й підслухає, ховаючись за шторами, зазираючи у дверні шпари. А потім надсилає отриману “інформацію” до журналу, де остання і публікується. Паскудність Жовтоплюша контрастує із авторським сарказмом і навіки відбиває бажання коли-небудь читати “жовту пресу”. “Кетрін”, “Історія Семюеля Тітмарша і знаменитого діаманту Хоггарта” є пародіями на “ньюгетський роман”. Теккерей знімає із злочинного світу не тільки покривало благородства, а і покривало таємничості. Злочинний світ в романах Теккерея виступає таким, яким він є – користолюбним й аморальним. Теккерей-сатирик не жалкував не тільки бульварну літературу, а і британську монархію. У вірші “Георги” ( “Georgies” ) він створює сатиричну картину “букету Георгів” : Георга І, який “мистецтва ненавидів”, Георга ІІ, “жаднюги й спекулянта”, Георга ІІІ, що “розумом був слабкуват, але англієць – від голови до п’ят”, і Георга Останнього, тобто ІУ, що прославився кулінарними й кравецькими здібностями. Теккерей його інакше, як “поваром” не називав. Сатира Теккерея завжди була справедливою. Він іронізував не тільки над сучасною Англією, а і над собою. “Книга снобів, яку було написано одним із них” ( 1847 ) яскраво про це свідчить. Старовинне англійське слово “snob” колись мало значення “учень ремісника”, тобто "підмастерья". Коли Теккерей навчався у Кембриджі, слово “сноб” на студентському жарґоні означало “підлабузник”. Так презирливо називали тих студентів, які намагалися стати товаришами більш знатних і більш заможних студентів, принижуючись при цьому. Студент Теккерей “снобом” не був, але явище це запам’ятав і пізніше осмислив його як національну англійську рису. А так як від своєї нації відмовлятися він не збирався, то вимушений був назвати “снобом” і себе самого. Сучасне розуміння слова “сноб” ( той, хто із презирством ставиться до простих людей ) походить від книги Теккерея. “Книга снобів” уявляє собою низку нарисів, які показують типових представників англійського суспільства в їх національному, снобістському проявленні. “Книгу снобів” можна вважати прологом до найвідомішого твору Теккерея “Ярмарок суєти” (1847 ). Назва книги включає роман у традицію англійської релігійної літератури. Проповідник ХУІІ ст. Джон Беньян, учасник Великого Бунту 1648 р., перебуваючи у в’язниці після революційних подій написав знамениту книгу-проповідь “Шлях прочанина”, в якій у дусі середньовічного жанру “видіння” розповів про примарне місто ( в якому легко впізнати Лондон ), куди попадає благочесний прочанин по дорозі до Раю. У цьому місці земного Аду знаходиться Ярмарок Суєти, де чоловіки продають дружин, дружини – чоловіків, діти – батьків, а батьки – дітей. І все заради єдиної мети – отримати гроші. Причому людські душі і коштовні речі тут оцінюються приблизно однаково. Ярмарок Суєти Беньян назвав Vanity Fair. Таку саму назву має роман Теккерея, і перекласти цей англійський фразеологізм, який у сучасній мові означаю осередок гріху, можна по-різному: базар життєвої метушні”, “ярмарок гріху”, “вистава пороків”, тощо. “Виставою пороків” Теккерей називає сучасну йому Англію, де “ мазурики швендяють по кишенях, полісмени пильнують, шарлатани… бойко закликають публіку”. Роман має не тільки багато значущу назву. Він має не менш значущий підзаголовок: “роман без героя”. Персонажі роману, який має релігійну назву і дивує не релігійністю свого змісту, не варті не тільки визначення героя, вони не є вартими і визначення характеру. Сучасні англійці, згідно із розумінням письменника, - просто ляльки, маріонетки, яких він смикає за ниточки, а вони танцюють, кохають, їдять, п’ють, народжуються і вмирають. Себе самого автор ( до речі талановитий малювальник ) зобразив на обкладинці у вигляді балаганного клоуна, “жалюгідного перестарка”, який веселить не менш жалюгідну публіку. Герої роману, також, як і глядачі балаганної вистави, а за ними й читачі існують у цьому світі за принципом “суєти суєт”, за законами базару, де повага до людини визначається об’ємом її капіталу, де “дорогий виїзд означає більше, ніж щастя”. Таким чином Базар набуває значення реалістичного символу сучасного світу, який, за визначенням письменника, є “місцем суєтним, злим, біснуватим, повним усіляких шахрайств, фальші і удавань ”. Звідки ж у такому місці узятися герою? Хоча пошуки привели письменника, хоча і не героя, але до героїні. Ребекку Шарп ( від англ. sharp – швидкий, різкий, хитрий, гострий ) він обрав героїнею свого роману, скоріше через те, що вона , хоча і є закінченою снобкою, але все ж таки, виглядає живою поряд із напівсонною Емілією Седлі ( від англ. sadly – сумно ) та іншими представниками англійського суспільства. Ребекка є єдиною живою істотою цього роману, хоча при погляді на неї стає страшно: в неї є розум, але він служить тільки амбіційній спрямованості її особистості, в неї є енергія, але її спрямовано на те, щоб прорватися у верхи суспільства, в неї є чарівність, але чарівність продається ( правда, дорого ). В її зелених очах немає ані любові, ані доброти, там є тільки жагуче жадання стати врівень із тими, на кого бідна сирота приречена дивитися ізнизу наверх. Ребекка проходить через різні верстви суспільства, вона піднімається усе вище і вище сходами англійського суспільства, і ми проходимо разом із нею тим же шляхом, спостерігаючи звичаї спочатку буржуа, потім аристократів. Автор, здається є більш прихильним до бюрґерства ( буржуа ). Аристократи ( родина Кроулі ) виглядають у нього стадом монстрів. Долі окремих персонажів є пов’язаними з наслідками битви під Ватерлоо, яка відбулася 15 червня 1815 р., і в результаті якої армія Наполеону потерпіла поразку під тиском британського й прусського війська. Чоловік маленької Емілії загинув там, і це зруйнувало її маленьке щастя. Таким чином Теккерей показує історію, не з лицевої сторони, а з виворітної, він визначає своє місце “серед тих, хто не воює “ і показує, як видатна історична подія відображається на долях пересічних людей. Син Емілії залишився сиротою в результаті битви під Ватерлоо, батько, містер Седлі, розорився в результаті державного перевороту у Франції. Маленькі люди часто не розуміють сенсу великих історичних подій, їм не вистачає на це розуму, але історія, все одне, владно втручається в їх маленьке життя. “Ярмарок Суєти” не є останнім твором Теккерея. “Історія Пенденніса” ( 1850 ), “Ньюкоми” ( 1855 ), “Історія Генрі Есмонда” ( 1852 ), “Вірджінці, але повість із життя минулого століття” ( 1859 ) демонструють майстерність Теккерея-реаліста й сатирика. Роман “Ньюкоми” зближує Теккерея із реалізмом нової хвилі. Написаний у період соціальної стабільності, коли “голодні сорокові” вже надійшли у минуле, “Ньюкоми. Записки вельми респектабельного сімейства ” на автобіографічному матеріалі осмислюють різницю між окремими історичними епохами через зображення характерів представників різних поколінь. Батько Теккерея помер, коли сину було шість років. Уільям погано пам’ятав його. Але поважав пам’ять молодого офіцера колоніальних військ, який усе своє коротке життя присвятив Британській короні. Художник Клайв, головний герой “Ньюкомів” ( від англ. newcomers – новоприбулі ) відображає не тільки внутрішній світ Теккерея, він є віддзеркаленням внутрішнього світу художників нової хвилі, які вже не мають чіткої соціальної мети, а творять, скоріше за інстинктом, ніж за осмисленим бажанням перетворити світ на краще.


Відчуття за стіною | Вистава | Театр - сервіс рекомендацій, заснований на думці реальних людей\nВистава Трупа Театр\n« Відчуття за стіною »\nВистава містить нецензурну лексику або сцени насильства\nУсі ми живемо в одному будинку, одному під'їзді. Іноді здається, що мешкаємо в одній квартирі. Усі стежать один за одним, усі живуть не своїм життям, усі намагаються допомогти, але чи це дійсно допомога? Іра, Коля, Ваня, Сергій, Дід, Семенівна – ось герої цього життя, ті, хто, можливо, зараз спостерігає за вами, але не озирайтеся, не треба їх лякати, адже це дуже цікаво – підглядайте і ви... А сміятися чи плакати від усього, що відбувається, – вирішувати вам, усе ж не щодня дружина зраджує чоловікові з учителем біології свого сина, а син мовчить і тільки палицею бряжчить.\nЦе дещо нервова, гостра, але цілком життєва, як на сьогодні, історія про відчуження близьких людей.\nВистава буде особливо доречною, якщо ви бажаєте:\nПіти з дружиною/чоловіком\nВіталіна Біблів Відомий актор\nТеатр «Золоті ворота»\nЯк долучитися до проекту\nДля цікавих пропозицій:\n+38 095 908 92 01 info@theatre.love\nІдея та реалізація проекту:\nЯкщо у вас є ідеї щодо нашого проекту, обов'язково розкажіть нам про це! Ми відкриті до будь-яких побажань та пропозицій :)\nСпробуйте ще... При надсиланні повідомлення виникла помилка\nДо сторінки персони\nЗ вибором акторської професії Віталіні Біблів допомогла шкільна вчителька Інна Пушкарьова. На День вчителя у дев'ятому класі Віталіні доручили зробити пародію на Вєрку Сердючку. Хоч вона сумнівалася, вчителька вірила у її харизматичність.\nПісля школи Віталіна навчалася в училищі культури. В інтерв'ю театральному критику Олегу Вергелісу акторка зізнається, що завжди хотіла бути клоуном і працювати в цирку. На той час естрадно-циркову освіту можна було отримати тільки в училищі, а Віталіна прагнула здобути вищу освіту. У 2003 році вона закінчила Київський театральний інститут ім. Карпенка-Карого, майстерню Леся Танюка.\nУ 2003-2004 роках – акторка Київського театру «Вільна сцена». Дебют у кінематографі відбувся 2004 р. у маленькій ролі в серіалі Миколи Каптана "Любов сліпа". У 2003-2008 роках – працює акторкою Київського театру «Ательє 16». З 2008 р. грає у театрі «Золоті ворота». З 2009 року співпрацює з Київським академічним Молодим театром. У 2009 році була названою однією з 20 найкращий акторок України.\nВикладає в Київському коледжі культури і мистецтв.\nОсобливу увагу критики звертають на фільм «Пісня пісень» режисерки Єви Нейман, де Віталіна Біблів зіграла єврейську маму. Стрічка була визнана найкращим фільмом Європи (2012), найкращим фільмом міжнародного і внутрішнього конкурсу Одеського міжнародного кінофестивалю (2015). У 2015 р. Віталіна Біблів стала театральним відкриттям, зігравши роль Слави у виставі С. Жиркова «Сталкери».\nУ 2016 році була номінована на театральну премію «Київська пектораль» в категорії «Найкраще виконання жіночої ролі другого плану» за роль у виставі «Сталкери»\nУ 2019 році здобула перемогу в IV театральній премії «Дзеркало сцени» (газета «Дзеркало тижня. Україна») в номінації «Акторська харизма» за роль у виставі «Фрекен Юлія», театр «Золоті ворота».\nУ Театрі драми і комедії на лівому березі Дніпра працює з 2013 року.\nУ 2009 році став випускником майстерні Віталія Кашперських при Полтавському музичному училищі.\nУ 2015 році закінчив Київський національний університет театру кіно і телебачення ім. Карпенко-Карого, де вчився на курсі народного артиста України Дмитра Богомазова. Відразу ж отримав роботу в київському театрі «Золоті ворота». Незважаючи на юний вік, вже задіяний в декількох популярних постановках.\nУ 2014 році вперше знявся у фільмі «Особиста справа», роком пізніше отримав роль в «Офіцерських дружин».\nУ 2016 році зіграв одразу чотири ролі в чотирьох телевізійних проектах «Не зарікайся», «Центральна лікарня», «Лист надії», «Забудь і згадай».\nУ 2017 році отримав роль в «Танці метелика». Глядачі сприймають актора, як неймовірно талановитого представника сучасної артистичної молоді.\nВладислав веде непублічний спосіб життя, він невибагливий в побуті і не любить розповідати про особисті переживання.\nЗакінчив акторсько-режисерський курс Київського національного університету культури та мистецтва (майстерня Петра Ільченка, 2008 рік).\nУ 2008 році Стас Жирков разом із Ксенією Ромашенко заснували незалежний театр «Відкритий погляд».\nУ 2011 році Жирков став лауреатом театральної премії «Київська Пектораль» в номінації «За кращий режисерський дебют» – вистава «Наташина мрія» Ярослави Пулінович.\nЗ 2014 року – художній керівник театру «Золоті ворота».\nОкрім «Золотих воріт» співпрацює із різними театрами. Зокрема, на сцені Київського академічного Молодого театру поставив вистави: «Любов людей» Дмитра Богославського, «Потрібні брехуни!» за Івом Жаміаком та «Серпень: Графство Осейдж» Трейсі Леттса.\nУ 2016 році був запрошений до Магдебурзького театру, аби в рамках німецько-українського фестивалю «Дикий Схід. Подія Україна» випустити спектакль за п’єсою Павла Ар’є «На початку та наприкінці часів». У 2017 році разом із Павлом Ар’є та Магдебурзьким театром реалізував проект «Чому Михайло Гурман не вижив» – сучасна версія класичної п’єси Івана Франка «Украдене щастя».\nУ 2014-2017 рр. викладав режисуру у Київському національному університеті культури та мистецтв.\nЗ 2016 року очолює напрям молодіжної політики Національної спілки театральних діячів України.\nБагаторазовий лауреат театральних премій та міжнародних фестивалів. Зокрема, вистави «Сталкери» та «Слава героям» у 2016 та 2017 роках були відзначені преміями «Київська Пектораль» у номінаціях – відповідно «Краща вистава камерної сцени» та «Краща режисура».\nУ 2017 році був нагроджений почесним званням "Заслужений артист України".\n«Золоті ворота» – це театр, не музей.\n«Завжди відкриті для тебе!» наголошують у театрі, адже це театр єдиний у столиці, який радий бачити своїх глядачів вже з 18.00. За годину до початку вистави ви можете випити смачної кави або вина, послухати музику та просто відпочити у лаунж-зоні.\nПріорітет театру – підтримка молодих режисерів, акторів, композиторів, сценографів. Скромний за розмірами театр – 60 місць – має амбітні плани і не абиякі успіхи. Вдалі дебюти: Дмитро Олійник та його акторська робота у «Мітіне кохання. Щоденник» та режисер Іван Уривський з його «Олеся. Забута історія кохання».\n«Сталкери» за п'єсою сучасного українського драматурга Павла Ар'є стала однією з найрезонансніших вистав сезону 2017 року (копродукція з Київським академічним Молодим театром).\nКілька нових імен вдалося відкрити завдяки проекту «OPEN_MIND_СТУДЕНТ», що передбачає презентацію на професійній сцені кращих дипломних вистав творчих вузів.\nПрацює освітня програма «Золотих воріт»: відкриті лекції, кіноперегляди, сценічні читання та зустрічі глядачів з акторами.\nДо сторінки театру


Яке буде рішення фракції, таке – й Ради, – Стефанчук про відсторонення Третьякової - 24 Канал\nЯке буде рішення фракції, таке – й Ради, – Стефанчук про відсторонення Третьякової\nСтефанчук розповів про відсторонення Третьякової / "Слово і діло"\nНовий очільник Верховної Ради Руслан Стефанчук заявив, що вже отримав лист від фракцій і груп про відсторонення Третьякової на 5 пленарних днів. Однак на неї може чекати й більш жорстке покарання за висловлювання на адресу загиблого нардепа Антона Полякова.\nПро це Стефанчук сказав на своєму першому брифінгу на посаді глави парламенту.\nВажливо Найкраще, аби Третьякова склала мандат, – колеги Полякова налаштовані рішуче через образу\nГолова Ради переконаний, що Третьякова, написавши про смерть Полякова, не подумала про наслідки своїх дій. Стефанчуку вже передали лист від фракцій і груп про відсторонення скандальної нардепки на 5 пленарних днів.\nЗверніть увагу! Також Третьяковій загрожує зняття з посади голови комітету соцполітики й захисту прав ветеранів.\nСтефанчук вважає, що питання Третьякової на фракції "слуг народу" буде обговорюватися "гостро і гаряче". Яке рішення прийме фракція, таке і буде рішення Ради, уточнив Стефанчук.\nЩо сказала Третьякова про Полякова\nГалина Третьякова прокоментувала трагедію у чаті партії "Слуга народу", зазначивши, що "на одного ворога менше". Ці слова спровокували скандал. У групі "За майбутнє" вимагали від "слуг" вибачення. Сама Третьякова не вибачилась. Мовляв, має право на свободу слова.\nРаніше глава фракції "Слуга народу" Давид Арахамія сказав, що колеги з фракції не наполягатимуть, аби Третьякова покинула посаду голови комітету Верховної Ради з питань соціальної політики.\nЦікаво! Це вже не перший скандал, у який втрапила Третьякова. У липні 2020 року вона пропонувала легалізувати в Україні секс-індустрію і "все, що можливо". Також Третьякова заявляла, що діти, які народжуються "у сім'ях, що потребують матеріальної допомоги" – " дуже низької якості".\nСтаном на зараз поліція висунула кілька версій щодо смерті політика:\nотруєння невідомою речовиною самостійно;\nотруєння невідомою особою.


Адміністратор веб-сайту / контент-менеджер, работа Киев, вакансия Национальный банк Украины\nАдміністратор веб-сайту / контент-менеджер\nадміністрування інтернет-каналів через CMS або спеціалізоване ПЗ;\nрегулярний аудит контенту інтернет-каналів;\nрозміщення інформації та статистичних даних згідно з планом-графіком публікацій;\nоптимізація та автоматизація потоків контенту.\nповна вища освіта, бажано за напрямом «Інформатизація», «Маркетинг та реклама», «Журналістика», «Економіка», «Фінанси», «Банківська справа»»;\nпрактичний досвід роботи 3-5 років на аналогічних посадах в крупних компаніях, бажано в підрозділах маркетингу/реклами/PR;\nдосвід роботи у сфері інтернет-маркетингу;\nдосвід роботи контент-менеджером, редактором, копірайтером;\nзнання систем управління контентом (CMS);\nвикористання інструментів веб-аналітикизнання принципів побудови комунікацій в інтернеті;\nзнання принципів побудови комунікацій в інтернеті;\nзнання української мови- вільно, високий рівень грамотності;\nзнання англійської мови на рівні не нижче - Intermediate, B1.\nволодіння графічними редакторами та відео редакторами на рівні досвідченого користувача;\nначальник управления главный экономист кассир в банк начальник отдела андеррайтер менеджер по кредитованию начальник отделения главный бухгалтер заместитель начальника экономист специалист по кредитованию страховой агент экономист в бэк-офис касир кассир экономист отделения директор филиала операционист аналитик руководитель отдела главный специалист супервайзер специалист отделения ведущий специалист руководитель проекта эксперт по кредитованию юрист специалист отдела мобильный банкир кредитный инспектор юрисконсульт менеджер по страхованию заместитель начальника отдела старший кассир региональный менеджер оператор колл-центра менеджер по продажам начальник отделения киев кредитный эксперт маркетолог бухгалтер директор департамента начальник отделения банка специалист по страхованию кассир отделения ведущий экономист заместитель управляющего\nработа в рошен резюме финансиста отп банк работа в эльдорадо работа в пзу украина работа для страховщиков работа банк вакансии вакансии сбербанк вакансии банков работа новая почта вакансии банков украины начальник отделения киев работа в страховой компании вакансии банков работа в финансах фінстафф работа universal bank начальник отделения работа в банках киева фінстаф pzu украина кредитный эксперт работа в киеве работа в эпицентр райффайзен банк аваль работа в укрсиббанке работа в банке работа в кредобанк работа в ощадбанке работа в сильпо работа в банке финстаф работа в socar страховой агент банковские вакансии работа банк работа в softserves работа в wog вакансии в финансах работа для финансистов работа в приватбанке архив вакансий работа в страховании работа для банкиров резюме руководителей пиреус банк вакансии в банках работа в сбербанке otp bank работа otp bank работа в новой линии работа в таскомбанк работа в укрэксимбанке работа альфа банк киев универсал банк работа работа в comfy


На дорогах України з'являться патрульні автомобілі фантом | Life\n25 січня на українських дорогах з’являться патрульні автомобілі фантом — вони слідкуватимуть за правопорядком. З їхньою допомогою поліція непомітно фіксуватиме порушення ПДР на наших дорогах.\nЗа його словами, зараз патрулюватимуть автомобілі Skoda Kodiaq. Розпізнати їх на вулиці дуже складно – вони без розпізнавальних знаків.\n– Спецавтомобіль сертифікований за модулями “В” та “F” та нормований з усіма вимогами ДСТУ-8809:2018 Національного стандарту України та здатний до фіксації порушень правил дорожнього руху, – наголосив законність фантонів Білошицький.\nОлексій додав, що надалі марки та моделі авто не розголошуватимуться – це необхідно для скритності на дорозі.\nЗаступник начальника Департаменту патрульної поліції також розкрив принцип роботи таких патрульних авто.\nТак, автомобілі оснащені системами контролю руху транспортних засобів. Заміряти швидкість можна як у русі фантома, так і стоячи одному місці.\nСистема зчитує номери правопорушників та перевіряє транспорт у базі даних. Після цього вже перевірені дані надсилаються автоматичною системою фіксації для оформлення ухвали про правопорушення. Так, штраф прийде власнику чи водієві авто.\nБілошицький відзначив весь процес фіксації та створення ухвали відбувається в автоматичному режимі.\nВесь процес фіксації порушення може відбуватися і в ручному режимі – для цього Skoda Kodiaq оснастили двома камерами. Вони будуть знімати все, що відбувається спереду та позаду службового авто. Олексій зазначив, що такий спосіб використовуватиметься вкрай рідко — наприклад, якщо порушник проїде на червоний або перетне подвійну суцільну. У такому разі автомобіль порушника ПДР зупинятимуть і штрафуватимуть.\nНаразі таких авто у поліції 4, але до кінця року автопарк хочуть збільшити до 30 одиниць транспорту.\nавтодороги, Автомобілісти, Патрульна поліція, ПДР, Поліція


72 –й річниці Перемоги присвячено\nДень Пам’яті і примирення – особливий день. Подвиг, здійснений нашими дідами і прадідами, настільки великий, що його масштабність із часом стає лише яскравішою і помітнішою. Ці травневі дні викликають відчуття безмежної гордості за наш народ та водночас уособлюють героїзм і вічну скорботу за мільйонами нерозквітлих українських доль, нездійснених мрій і задумів. Ми у вічному боргу перед тими, хто в жорстокій битві отримав Славетну Перемогу, хто у післявоєнні роки відбудовував зруйновану країну.\nЦікавими і захоплюючими виявилися заходи, проведені в Ситковецькій громаді, які були присвячені Дню Пам’яті та примирення і 72 –й річниці Перемоги у Другій світовій війні. 5 травня на селищному стадіоні зібралися команди юних футболістів Юрковецької, Ометинецької, Райгородської , Вищекропивянської, Ситковецької загальноосвітніх шкіл та Ситковецької допоміжної школи –інтернат для участі у футбольному турнірі «Кубок Перемоги». Ці змагання вже стали традиційними, оскільки проводяться ще з 2009 року. Перед початком турніру селищний голова Михайленко В.М., директор Ситковецької ЗОШ І-ІІІ ст. Маринич О.І., директор Ситковецької допоміжної школи-інтернат Гуцаленко М.Д. привітали усіх учасників з початком змагань та побажали всім перемоги і зацікавили призами.\nЗмагання проводились у двох вікових групах – серед учнів 2 – 6 класів та серед старшокласників і видалися досить напруженими. За підсумками турніру серед молодших школярів І місце зайняла команда господарів, на другому – юні райгородські футболісти, а на третьому – юрківчани. Серед учнів 7 – 11 класів перемога також дісталась господарям, футболісти Ометинецької ЗОШ І – ІІІ ст. на другому місці, а третє посіли спортсмени Ситковецької допоміжної школи-інтернат.\nПо завершенні змагання переможцям було вручено перехідні Кубки від дирекції Ситковецької ЗОШ І – ІІІ ст., від селищного голови всім учасникам турніру дісталися солодкі призи.\nДень пам'яті і примирення – це особлива відповідальність, перед тими, хто не дожив до весни 45 –го, хто сьогодні разом з нами відзначає цей величний день, і хто ще буде відзначати і вшановувати його в майбутньому. Дуже приємно, що наше підростаюче покоління не стоїть осторонь, а пам’ятає і примножує славні традиції.\nТож не дай нам Бог забути минулого, і пошли нам мирне майбутнє!\nПедагог –організатор Романовська Г.А.


Види господарських договорів\nВиди господарських договорів\nДоговір з господарської діяльності — це службовий документ, в якому фіксують угоду між сторонами про встановлення ділових відносин, пов'язаних з господарською діяльністю, і який регулює ці відносини. Такі договори між підприємствами належать до найважливіших засобів міжвиробничих зв'язків у нових умовах господарювання й розвитку ринкових відносин.\nІснують різні види договорів з господарської діяльності: про постачання; про закупівлю; про оренду виробничих та службових приміщень; про розрахунково-касове обслуговування ; про купівлю-продаж; про спільну діяльність; про одержання позики; про оренду житлового приміщення; про майнову відповідальність та ін.\nДоговір постачання.За договором постачання постачальник, який є підприємцем, зобов'язується в обумовлені строки передавати у власність (повне господарське відання або оперативне управління) покупцеві товар, призначений для підприємницької діяльності або інших цілей, не пов'язаних з особистим (сімейним, домашнім) споживанням, а покупець зобов'язується приймати товар і платити за нього певну ціну.\nВ договорі обов'язково обумовлюються кількість, номенклатура (асортимент), якість, строки поставки, ціна товару, вивантажувальні та платіжні реквізити.\nКількістьналежних до поставки товарів визначається у договорі на основі замовлення покупця: визначається згідно з додатковими умовами до даного договору.\nНоменклатура (асортимент)продукції обумовлюється або в самому договорі, або в специфікації, яка додається до договору і є його невід'ємною частиною: визначається письмовою заявкою Покупця на кожну партію товару окремо.\nЯкість продукції— це сукупність властивостей і характеристик, які визначають рівень новизни, надійності, довговічність, економічність продукції.\nЗгідно з Положенням про поставки продукції (п. 39) та Положенням про поставки товарів (п. 32) продукція (товари) мають відповідати за якістю стандартам, технічним умовам, іншій документації, що встановлює вимоги до якості продукції, або зразкам (еталонам). Так, як продукція повинна бути якісною, процеси її виготовлення та якість визначається методами, державними стандартами та іншими нормативними актами по цьому питанню. Декретом КМУ від 10 травня 1993 р. "Про стандартизацію і сертифікацію" визначено, що нормативні вимоги щодо якості встановлюються такими видами нормативних документів із стандартизації:\nа) держстандартами України;\nб) галузевими стандартами;\nв) стандартами науково-технічних та інженерних товариств і спілок;\nг) технічними умовами;\nд) стандартами підприємств.\nУ договорі на поставку продукції потрібно зазначити посилання на\nнормативні документи, що пройшли державну реєстрацію, за якими буде поставлятися продукція.\nЗ метою запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров'я та майна громадян і навколишнього середовища проводиться обов'язкова щодо певних видів продукції, або добровільна сертифікація.\nПродукція, що імпортується та підлягає обов'язковій сертифікації на території України, повинна супроводжуватися сертифікатом відповідності.\nГарантійний строк— це передбачений стандартом, технічними умовами або договором більш тривалий, порівняно із загальними строками якісної перевірки, строк для виявлення покупцем недоліків поставленої\nСтроки поставкиподіляються на загальні та окремі (часткові). Загальний строк збігається по суті із строком дії договору. Окремі (часткові) — квартальні, місячні, декадні, або поставка комплектами, партіями і т. ін.\nІстотною умовою договору поставки є ціна.\nКрім того, в договорі обумовлюються: маркуванняпродукції, товарні знаки, зареєстровані в установленому порядку; тара (упаковка)та засоби пакетування; порядок відвантаження, доставки і здачіпродукції покупцеві, порядок розрахунків та ін.\nПрийманняпоставленої продукції здійснюється у відповідності з вимогами, зазначеними у Статутах залізниць та автомобільного транспорту; інструкціями про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю (від 15.06.65) та про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю (від 25.04.66).\nАкт про приховані недоліки має бути складений протягом п'яти днів після виявлення недоліків, але не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції до складу одержувача.\nПравові наслідки порушеннядоговору поставки настають у формі відшкодування збитків і неустойки (штрафу або пені). За Загальним правилом, неустойка у договорі є заліковою, бо збитки відшкодовуються лише в частині, не покритій неустойкою.\nДоговір підряду. За договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов'язується виконати на свій ризик певну роботу за завданням іншої сторони (замовника) з її або своїх матеріалів, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу.\nДоговір купівлі-продажу- це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (друга сторона), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Укладається між громадянами; між підприємствами (організаціями, установами); між організаціями і громадянами.\nПравове регулювання відносин купівлі-продажу здійснюється Цивільним кодексом України, законами України "Про захист прав споживачів", "Про цінні папери і фондову біржу", "Про приватизацію майна державних підприємств", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", численними підзаконними нормативними актами.\nДоговір мінипередбачає обмін одного майна на інше. При цьому кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке одержує. Договір міни спрямований на невідворотне відчуження кожної із сторін належного їй майна. У сторони, яка за договором міни набуває майно, відповідно виникає право власності (право повного господарського відання або право оперативного управління).\nВідрізняється від договору купівлі-продажу формою розрахунків (вартість в грошовому вираженні є лише доплатою при нерівноцінності обмінюваного майна), але правове регулювання здійснюється за правилами про договір купівлі-продажу.\nБартерні угоди на відміну від традиційного договору міни передбачають обмін не лише майна, ай робіт, послуг.\nДоговір про оренду.Особливістю договору є те, що на його підставі майно переходить до орендаря (наймача) у користування, а не у власність, повне господарське відання чи оперативне управління, як це має місце за договором купівлі-продажу, поставки, міни тощо. Слід визнати, що орендар (наймач) набуває також право володіння набутим майном і, крім того, в силу договору набуває деякі права по розпорядженню майном. Проте права орендаря (наймача) по володінню, користуванню і розпорядженню обмежені законом і договором.\nСторонами договору є наймодавець і наймач (орендодавець і орендар).\nНими можуть бути як громадяни, так і організації (в тому числі іноземні) в межах їхньої правосуб'єктності.\nОб'єктом договору можуть бути лише індивідуально визначені речі, споживна вартість яких передається поступово, тобто неспоживчі.\nНе може бути об'єктом договору майно, вилучене або обмежене у цивільному обороті, а також те, яке не може перебувати у власності того, чи іншого суб'єкта власності.\nУкладається як в усній, так і в письмовій формі. Але укладання договору оренди (найму) між громадянами на строк більше року, а також на будь-який строк між організаціями (підприємствами, установами) передбачається лише у письмовій формі.\nНайпоширенішими договорами між підприємствами, організаціями, установами, фірмами є договори про постачання, оренду, спільну діяльність, підряд. Договори з господарської діяльності оформляють на загальних, трафаретних (нечасто) бланках або на чистих аркушах паперу формату А4. Якщо договір складено на кількох сторінках (аркушах), то їх нумерують, і кількість сторінок (аркушів) зазначають у тексті документа.\nРеквізити договору з господарської діяльності:\n• назва виду документа (ДОГОВІР);\n• дата (проставляють дату підписання договору);\n• місце складання чи видання;\n• заголовок до тексту (про що договір);\n• текст (Текст договору поділяють на дві частини:\n- вступну, де зазначають назви сторін, між якими укладається договір, посади, прізвища, імена, по батькові осіб, які підписуватимуть договір; у разі потреби наводять посилання на документи, що засвідчують уповноваження особи, котра підписує договір (ТОВ “Креммегасервіс”, що далі називатиметься “Постачальник”, в особі генерального директора Клевжиця Володимира Михайловича, який діє на підставі Статуту, з одного боку, та ВАТ “Черкаський АБЗ”, що далі називатиметься “Покупець”, в особі директора Якимчука Сергія Петровича, що діє на підставі Статуту, з іншого боку, уклали цей договір про таке...);\n- основну, в якій є пункти “Предмет договору”, “Обов'язки сторін” , “Порядок розрахунків”, “Відповідальність сторін”, “Порядок розірвання договору”,“Форс-мажор”,“Загальнасумадоговору”,“Терміндії договору”, “Інші умови договору” і т. ін.);\n• позначка про наявність додатка (в разі потреби);\n• відбиток печатки (проставляють відбитки гербових (круглих, що прирівнюються до гербових) печаток усіх сторін, що підписали даний договір).\nНижче від реквізиту 22 оформляють пункт “Юридичні адреси та підписи сторін”.\n1. Призначення та місце претензійно-договірної документації в управлінській діяльності.\n2. Класифікація господарських договорів.\n3. Документування та порядок укладання господарського договору.\n4. Характеристика видів господарських договорів.\nvvn.deutsch-service.ru sxn.deutsch-service.ru husband.halmer.ru uev.deutsch-service.ru Главная Страница


Військові навчання на Рівненщині: знімати не можна! | ОГО\nПід час зустрічі військові запевнили чиновників, що бойові підрозділи оперативного командування «Захід», мають досвід, набутий під час виконання бойових завдань в зоні проведення АТО. І їх головне завдання навчань - за будь-яких обставин та завжди бути готовими протистояти загрозам та захистити населення.\nВійськові ОК «Захід» звернулися до керівництва Рокитнівського району з проханням провести інформаційно-роз’яснювальну роботу серед мешканців і повідомити їм, що фото та відео зйомка військової техніки заборонена. Спроби проникнути на територію місць розташування військових частин та підрозділів будуть жорстко присікатися, безпілотні літальні апарати над військовими частинами та полігонами збиватимуть. А тих, хто запускали "безпілотники" - покарають.\nПро це повідомляє Північ-інфо.\nАвтор: Підготував Олександр ШевчукПереглядів: 5863\nвійськові навчання, навчання, ОК Захід, Рівне, новини Рівного


Нацполіція: Посадовці ФДМ разом з депутатами розтратили 165 мільйонів - поліції, Фонду, держкомпанії\nНаціональна поліція підозрює колишніх чиновників Фонду державного майна, держкомпанії та деяких представників бізнесу в привласненні та розтраті 165-ти мільйонів грн. Про це сьогодні, 6-го вересня, розповідає прес-центр поліції, передає replyua.net.\nУ повідомленні зазначається, що підозрювані особи здійснювали незаконні фінансові дії впродовж 2012 – 2015 років, які в результаті спричинили банкрутство державної холдингової компанії. Після цього вони також незаконно переоформили об’єкти нерухомого майна у власність своїх компаній. Представники правоохоронних органів вже провели декілька десятків обшуків.\nГолова Департаминту по захисту економіки Національної поліції Купранець Ігор наголосив про те, що до корупційної діяльності входили і ліквідатори, члени великої промислової групи, яка знаходилася під впливом депутатів Верховної Ради. Також представники поліції розповідають, що деякі об’єкти нерухомості були перепродані не одразу, а згодом передана в оренду. Вчора Нацполіція проводила обшуки з кабінетах компаній та за місцями проживання екс-чиновників держкомпанії та Фонду держмайна в один і той самий час у трьох різних містах України (Луцьк, Київ та Львів). Наразі відкрито кримінальну справу, ведеться слідство.


Вокальні мікрофони - Купити Мікрофон для запису Вокалу в Intermuzika\nВокальний мікрофон - пристрій, який найбільш точно відтворює голос вокаліста, беручи до уваги всі особливості тембру голосу, а також звук музичних інструментів.\nКонструкція мікрофона складається з динаміка, який з'єднаний з провідником струму, поміщеним в поле, створюване магнітом. Головними властивостями цього приладу є діаграми вирівнювання і чутливості.\nВокальні мікрофони класифікуються на:\nКонденсаторні. Використовуються в студіях звукозапису, так як гарантують більш якісне зчитування звуку. Вони наділені певним пристроєм: замість діафрагми встановлена тонка плівка з пластика, покрита нікелем з одного боку. Її розташовують з нерухомої пластиною з провідника.\nДинамічні. Більш використовуваний і сучасний тип. Головною особливістю таких мікрофонів є те, що в них немає фантомного живлення. Ці пристрої міцні і витримують будь-які механічні навантаження. Вони можуть бути дротяними і бездротовими.\nДо особливостей динамічного мікрофона також відносять:\nЕлектродинамічний мікрофон не втрачає функціональних можливостей при невеликих ударах, трясці під час транспортування, ненавмисних падіннях. Пристрій може використовуватися як на виступах, так і в домашніх умовах. З ним легко працювати в будь-яку погоду - на відкритому просторі дощ і сніг не погіршать якість звучання. Стійкий до великих навантажень. В процесі запису звуку гітарного підсилювача, барабана пристрій зберігає робочі настройки - від вібрацій потужного звучання конструкція не пошкодиться. Функціонує при різних звукових частотах. Це дає можливість записувати будь-який звук - від шепоту до крику. Ця особливість робить динамічний мікрофон просто незамінним пристроєм на виступах, дискусіях.\nОсобливості конденсаторного мікрофона:\nпрозорість і чіткість звуків;\nгарний запис незалежно від місця розташування джерела звуку.\nМікрофони також поділяють за принципом прийому звуку на односпрямовані, двонаправлені і кругові.\nОднонаправлені пристосування мають кардіоїдну діаграму спрямованості і поділяються на три типи:\nкардіоїдну ━ використовують для запису вокалу, захоплюючи звук в частині однієї півсфери;\nсуперкардіоїдна ━ завдяки витягнутому полю чутливості можуть відкидати сторонні шуми і звуки;\nгіперкардіоїдний ━ мають перпендикулярну діаграму і зчитують звук з великої відстані.\nКардіоїдну мікрофони відрізняються від інших типів в першу чергу діаграмою спрямованості. В даному випадку вона являє собою звичайну кардиоиду: максимальна чутливість звукозапису досягається, коли джерело звуку знаходиться безпосередньо спереду, звуки ж позаду пристрою не відтворюються. Для вокального мікрофона це є великою перевагою, наприклад, на живих виступах - на звукознімач потрапляє мінімальна кількість сторонніх звуків, що дозволяє працювати з найбільш якісним сигналом.\nУ суперкардіоїдна пристрої поле оптимальної чутливості витягнуте. Це пристрій відноситься до вузькоспрямованому. У нього прийняття звуку походить від якогось одного джерела. При цьому сторонній шумовий звук не відтворюється. Велике значення при якісному сприйнятті звуку має чітке розміщення його відтворювача. Даного виду продукція ідеально підійде для репортерів, які працюють у відкритому просторі, на естраді - для вокалу і мови. Вони доступні за ціною, що не потребують фантомному харчуванні. Прилади поєднують в собі теплоту передачі звуку з низькими частотами і хорошу швидкість звуку на високих частотах. При роботі з вокалом можна відтворити діапазон від баса до високих частот, при цьому сторонній звук буде мінімальний. Такого роду мікрофони відрізняються чудовим озвучуванням і надійністю.\nГіперкардіоїдний мікрофони відрізняються від інших видів, в тому числі і кардіоїдних, найбільш вузькою діаграмою спрямованості. Вони практично не ловлять звук з боків від своєї осі напрямку. Їх робочий діапазон сконцентрований в 110-градусному сегменті спереду, але вони мають і невелику область чутливості ззаду. Подібні моделі найчастіше використовуються під час запису розмов, на кінозйомках або для сценічного виконання. В останньому варіанті їх спрямованість допомагає уникати ефекту зворотного зв'язку від моніторної лінії, дозволяючи більш вільно розпоряджатися її на сцені.\nДвонаправлені мікрофони сприймають звук за принципом вісімки, а кругові, використовувані для запису ансамблів, рідко застосовують для запису голосу або вокалу.\nВибираючи вокальний мікрофон, слід звернути увагу на чутливість, амплітудно-частотні та акустичні властивості, спрямованість, висоту власного шуму.\nОтримати консультацію професіоналів і зробити замовлення в інтернет-магазині Intermuzika можна кількома способами: в онлайн-чаті, заповнивши форму зворотного зв'язку або зателефонувавши за вказаними на сайті телефонами. Оплатити товар можна банківською картою або післяплатою. Сервісне обслуговування, обмін або повернення здійснюються згідно з чинним законодавством. Для зареєстрованих користувачів діє накопичувальна система знижок від 2 до 7 відсотків починаючи з першого замовлення. Доставка здійснюється кур'єрськими службами Нова Пошта, Інтайм. При покупці від 1000 гривень, доставка по Україні безкоштовна. Можливий також самовивіз з Ужгорода, Мукачева та Києва.\nВокальний мікрофон Proel DM800, динамічний, кардіоїдний\nВокальний мікрофон Proel DM800KIT, динамічний, кардіоїдний\nВокальний мікрофон Audio Technica MB3k, динамічний, гиперкардиоидный\nВокальний мікрофон Audio Technica PRO61, динамічний, гіперкадіоідний\nНабір вокальний Proel PSE3, динамічний, кардіоїдний\nВокальний мікрофон Audio Technica ATM710, конденсаторний, кардіоїдний\nВокальний мікрофон Audio Technica PRO31, динамічний, кардіоїдний\nВокальний мікрофон Audio Technica PRO41, динамічний, кардіоїдний\nВокальний мікрофон Audio Technica AE4100, динамічний, кардіоїдний\nВокальний мікрофон Audio Technica AE6100, динамічний, гіперкардіоїдний\nВокальний мікрофон Audio Technica ATM510, динамічний, кардіоїдний\nВокальний мікрофон Audio Technica ATM610a, динамічний, гіперкардіоїдний\nВокальний мікрофон Audio Technica MB4k, конденсаторний, кардіоїдний\nдля вокалу і інструментів3


Акції України рекордно впали у світі - Гроші - TCH.ua\nГроші 19 січня 2009, 11:51\nЕкономіка України знаходиться в стані колапсу.\nЧерез чотири роки після того, як Україна потрапила в обійми Заходу, а президент Віктор Ющенко прийшов до влади на хвилі "помаранчевої революції", економіка цієї республіки перебуває в стані колапсу, а інвестори чекають, коли країна оголосить дефолт, пише Bloomberg.\nНавіть отримані минулого року від Міжнародного валютного фонду 16,5 млрд. доларів виявилися поки що нездатні стабілізувати ситуацію в економіці країни, яка отримує удар за ударом через газові суперечки з Росією, а також через падіння цін на продукцію чорної металургії, яка становить основу експортного потенціалу України. Згідно інформації Metal Bulletin, європейські ціни на сталь впали з серпня минулого року на 56%. Промислове виробництво в Україні в листопаді скоротилося на 48,8%, що стало найзначнішим зниженням серед європейських країн.\nЦіна на номіновані в доларах облігації України і українських компаній впали, що привело до зростання їхньої прибутковості до найвищого в світі рівня, за винятком Еквадору, влада якого в грудні минулого року вимушена була оголосити дефолт. Різниця в прибутковості між українським боргом і американськими казначейськими облігаціями за останні чотири місяці потроїлася і досягла 23%.\nПрибутковість за українськими паперами перевищує на 11,5% навіть прибутковість по аргентинських боргових паперах, за якими в 2001 році був оголошений дефолт, і уряд Аргентини за яких досі повністю не розплатилося.\n"Ринок сигналізує про те, вірогідність дефолта за борговими зобов'язаннями України вельми велика, - цитує Bloomberg Тома Фаллона, голову підрозділу ринків, які розвиваються La Francaise des Placements. - Перевагою для республіки є підтримка МВФ, проте це не гарантія того, що Україна не оголосить про дефолт".\nЯкщо ситуація не виправиться, виділення чергового траншу МФВ може і не послідувати. За словами економіста лондонського відділення Citigroup Алі аль-Ейда, "без швидкої корекції виділення другого траншу кредиту МВФ виглядає проблематично. Остаточне рішення про виділення чергового траншу повинне бути ухвалене після раунду переговорів, який проведе в січні місія МВФ.\nКурс гривні до долара США за останній рік опустився на 40%. Український фондовий індекс за цей же час впав на 85%, що стало гіршим результатом після Ісландії. Проте дефолт за борговими зобов'язаннями України навряд чи "неминучий", вважає стратег по ринках emerging markets Dresdner в Лондоні Дмитро Сенчуков.\n"Сумніваюся, що Україна оголосить про дефолт, але такі високі спреди не дають інвесторам підстав так думати", - говорить керівник фондом облігацій emerging markets, включаючи українські, Augustas Asset Management в Лондоні Пол Макнамара.


Оксана Гайсинська розповіла, про що шкодує після смерті чоловіка - ЗНАЙ ЮА\nВдова Кернеса Гайсинська зворушливо згадала про покійного чоловіка: "Мало кохали..."\nОксана Гайсинська розповіла, про що шкодує найбільше\nВдова покійного мера Харкова Геннадія Кернеса має величезну аудиторію шанувальників у соцмережі Instagram з якими активно ділиться цікавими публікаціями. Цього разу, у розділі "сторіз" Оксана Гайсинська розповіла, про що найбільше шкодує.\nОксана Гайсинська опублікувала фотографію з філософською цитатою.\nНа знімку можна побачити руку, яка тримає чорно-біле фото. На фото зображена жінка в чорній сукні, яка стоїть на кладовищі біля могили.\nНа білому полі під фотографією можна побачити цитату в якій автор розмірковує про жаль після смерті.\n"Лише про дві речі ми будемо шкодувати на смертному одрі - що мало кохали і мало подорожували. Марк Твен" - написано під фотографією.\nВарто відзначити, що смерть Геннадія Кернеса стала сильним ударом для Оксани Гайсинської. Тому останні публікації на її сторінці присвячені покійному чоловікові. З їх допомогою вона ділиться своїми переживаннями з передплатниками.\nТеги: Харків Геннадій Кернес Оксана Гайсинська кохання Instagram


рейси компанії TACA\nПотрібні дешеві авіаквитки на рейс авіакомпанії TACA? Скористайтеся веб-сайтом Skyscanner, щоб переглянути відомості про авіаквитки компанії TACA та знайти найдешевші квитки TACA для своєї поїздки в найзручніший час. Перейдіть за посиланнями та забронюйте найдешевші квитки безпосередньо в авіакомпанії чи туристичному агентстві – Skyscanner не нараховує додаткових комісій.\nНа веб-сайті Skyscanner можна знайти найдешевші авіаквитки компанії TACA без указання конкретних дат і пунктів призначення. Саме тому це найзручніший веб-сайт для пошуку дешевих квитків для вашої подорожі.\nЩоб забронювати дешевий квиток TACA, виберіть потрібний рейс компанії TACA у списку нижче, або клацніть посилання збоку на сторінці, щоб переглянути додаткові відомості про рейс. Щоб почати новий пошук авіарейсів, скористайтесь елементами керування вище.


Оформлення візи в Грецію для громадян України\nГрецька шенген віза\nЛіто в Греції – майже на всій території – сухе і спекотне, зима – помірна. Клімат здебільшого залежить від місцевості, а вона досить різноманітна: безмежні рівнини змінюються стрімкими стінами гір.\nВартість грецької візи\nПодача без особистої присутності пів року / мульти\nГреція туризм 45/30 / одноразова\nпри наявності будь-Шенген візи\n90/45 / одноразова\nпри наявності будь-Шенген візи від 250€*\nпів року / мульти\nГреція – райський куточок\nГреція популярна по всьому світу своєю античним спадщиною, культурою, мислителями і філософами. Відвідавши цю державу, обов’язково погляньте на історичні пам’ятники: Акрополь, численні храми, що вражають уяву своїми розмірами і неперевершеною, індивідуальної архітектурою.\nЦе прекрасне місце для відпочинку:\nСонячні белопісчані пляжі;\nЛазурне прозоре море;\n«Море» фруктів і ягід;\nНеобхідність шенгенської візи\nЦе чудове місце є членом Євросоюзу і для його відвідин Вам буде потрібно відкрити спеціальну візу в Грецію. Отримавши грецьку мультивізу, ви зможете пересуватися і по інших країнах, що підписали шенгенський договір.\nЦя держава примітна тим, що, на відміну від інших країн, на неї не поширюється «правило першого в’їзду». Таке правило зобов’язує першим ділом в’їхати в ту країну, в посольстві якої віза видана.\nПроте не варто занадто розслаблятися. Окремі держави, при перетині їх межі, залишають за собою право проконтролювати мету вашого візиту в шенгенську зону. Переживати теж не варто. Звернувшись в наш еміграційний центр, ви отримаєте професійну консультацію з усіх нюансів. Ми підкажемо, як попередити виникнення проблем на прикордонному пункті і надамо всі необхідні супроводжуючі документи.\nЯк оформляється віза в Грецію\nОтримання візи в Грецію власними силами тривалий і складний процес, який вимагає багато зусиль і часу. До того ж не факт, що в результаті буде позитивний результат. Греція хоч і славиться своїм національним гостинністю, але вона все одно повинна ретельно перевіряти громадян, які бажають отримати дозвіл на в’їзд.\nЯк відомо, Греція є учасником Шенгенської угоди, тому отримання грецької візи набагато ускладнюється, адже на території країни діють суворі правила.\nПроцедура збору документів є величезною проблемою. Збираючи необхідні виписки і довідки, потрібно буде відвідати безліч закладів і оббити чимало порогів. Можливо, що в одне і теж місце доведеться з’їздити не один раз.\nЗдавалося б, що в тій же фотографії немає нічого проблематичного. Але навіть фото повинно відповідати жорстким вимогам, тому доцільніше звернутися до візового центру. Професіонали компанії зроблять все як треба, адже вони знають всі нюанси і мають чималий досвід.\nЯк не дивно, але і заповнення анкети буде не легким завданням, особливо якщо у вас туго з іноземними мовами. Про відвідування консульства можна навіть не думати. Швидше за все, ви витратите весь день і все одно не отримаєте візу в Грецію.\nЯкщо діяти розумно і звернутися до фахівців туристичного бізнесу, то позитивний результат гарантований. У компанії зберуть необхідний пакет документів, заповнять вашу анкету та доставлять вже готову візу. Тільки не забудьте вказати, яка саме віза вам потрібна: одно-, дво- або багаторазова.\nРозплутуючи бюрократичну павутину процесу оформлення візи самостійно, вам доведеться сплатити консульський збір у розмірі 35 євро. Чимала сума, але навіть вона нічого не гарантує, тим більше що відмовити вам можуть без роз’яснення причин. Це дуже прикро, адже всі зусилля і кошти сходять нанівець. Краще звернутися до професіоналів і заплатити трохи більше, але за то точно знати, що віза в Грецію буде в ваших руках.\nГрецька віза для українців\nЩоб уникнути значних проблем і гарантовано відкрити Грецьку візу вам однозначно потрібно зв’язатися з візовими менеджерами нашої компанії.\nОформлення Грецької візи, за роки нашої роботи, перетворилося в перевірений алгоритм дій з гарантованим результатом. Саме наша впевненість і знання дозволяють нашим клієнтам економити безцінний час і нервові клітини.\nНайбільш затребуваним типом візи для українських громадян є туристична віза в Грецію, а на другому місці бізнес віза в Грецію. Нам під силу відкрити обидва типи віз.\nТакож ви можете зажадати візу для гостьового візиту і для оформлення такого типу візи доведеться підготувати ідентичний список документів як і для інших типів але з деякими винятками. Замість замовлення номера готелю вимагаєте докласти запрошення від родича чи друга з Греції плюс копію посвідчення особи тієї людини і дозволу на проживання. Також потрібно надати контактні дані запрошувача і вказати в яких зв’язках ви перебуваєте.\nВизначтеся з потрібним вам типом візи\nПри вирішенні отримати візу в Грецію насамперед вам варто визначитися, який саме тип підійде особисто Вам, одноразова або мультивіза в Грецію, наше завдання, допомогти вам у цьому.\nДоступні для українців типи візи:\nГрецька мультивіза. Прекрасно підійде для тих, хто збирається здійснювати часті поїздки в це держава, із загальним часом перебуванням в шенгенській зоні не більше 3 місяців за півроку.\nНаціональна віза в Грецію (робоча). Ідеальний варіант для тих, хто планує затриматися в країні на термін більше 3 місяців. В’їзд до Греції – одноразовий.\nТуристична віза. Підійде для короткострокових поїздок.\nУвага!Будь-який з типів візи повинен бути використаний виключно за призначенням. Ви не можете, отримавши національну візу в Грецію, відправитися, минаючи основну держава, в будь-яку іншу країну шенгенської зони для проживання.\nДовіртеся професіоналам нашого центру\nОформлення візи – досить трудомісткий процес. Далеко не всім, оформити шенгенську візу самостійно, вдається з першого разу. Часто, перше оформлення супроводжується відмовою. Отримавши відмову одного разу – ваші шанси на відкриття візи надалі істотно скорочуються.\nДовіртеся фахівцям і будьте впевнені в результаті. Професіонали нашого еміграційного центру візьмуть всю роботу на себе. Щоб відкрити візу в Грецію, вам не доведеться стояти в чергах, вишукувати інформацію в інтернеті і тижнями чекати «вердикту» з приводу поданих документів.


Як розв’язати проблему створення системи зберігання та охорони місця зберігання боєприпасів | УНІАН\nНасправді, ця ситуація, як і попередні ситуації на наших складах боєприпасів, мають одну природу і походження. Після розвалу Радянського Союзу на території України накопичилося велика кількість боєприпасів (до двох мільйонів тонн). До війни з Росією, в принципі, однією з головних проблем, якою займалися силові відомства та уряд, була утилізація цих боєприпасів. Але процес був неефективним. Арсенали й місця зберігання боєприпасів фінансувалися за залишковим принципом. Система, яка б цілеспрямовано займалася ситуацією, створена не була. У 2014 році до накопичених проблем додалася ще одна - війна.\nЯкщо говорити про причини конкретно цього випадку, я б не виключав, в тому числі, і момент диверсії з боку країни агресора - Російської Федерації. Саме така версія приходить на думку перш за все, оскільки арсенал знаходиться недалеко від кордону з Росією, російські спецслужби постійно працюють в цьому напрямку, і створення таких ситуацій, звісно, відповідає їх інтересам. В тому числі, з точки зору передвиборчої ситуації, нагнітання, дестабілізації й таке інше.\nТакі випадки демонструють, що сьогодні система не є достатньо ефективною\nВтім, якби це було вперше, можна було сказати, мовляв, система просто була не готова до таких випадків. Але зараз система повинна була бути готова... Тому такі випадки демонструють, що сьогодні система не є достатньо ефективною. Хоча останнім часом і Міністерство оборони, і Уряд здійснювали конкретні кроки, щоб почати створювати ефективну систему зберігання боєприпасів. Коли й технічне оснащення системи охорони, і саме зберігання боєприпасів, і сучасна система протидії безпілотникам противника відповідали би передовому досвіду країн НАТО.\nЗвісно, бажано було б оперативніше, швидше здійснювати ці кроки. Разом з тим, це не можна зробити за одну ніч чи за один місяць, бо, повторюсь, проблема накопичувалася з розпаду СРСР, і в Україні дійсно залишилася величезна кількість боєприпасів. Відповідно, прорахувати, скільки потрібно часу для створення ефективної системи, думаю, не можливо. Все залежить від ефективності управлінських рішень, плюс, бюджетних інвестицій. Разом це дасть результат. Адже, якщо, наприклад, є гроші, але не буде системи ухвалення рішень та їх швидкої реалізації, результату не буде.\nСтворити відповідну систему зберігання та охорони місця зберігання боєприпасів – конкретне завдання\nПричому, важливо розуміти конкретні рішення не тільки саме в технологіях, але й в технологіях управління. Наприклад, як зробити таким чином, щоб арсенал був повністю захищений. Зокрема, від внутрішніх порушень зберігання (з 91-го року сотні тисяч тонн боєприпасів зберігалися в умовах, які не відповідають нормам).\nВ принципі, це не якась ефемерна задача. Створити відповідну систему зберігання та охорони місця зберігання боєприпасів – конкретне завдання.\nДля цього потрібні, по-перше, величезні інвестиції. І, по-друге, більш ефективна допомога з боку наших партнерів з НАТО, асистенція з точки зору менеджменту та управління процесом, підготовки інфраструктури створення системи.


Зірки Голлівуду є не тільки частими причинами виникнення різних пліток і чуток, а й справжніх міфів.\nІнформація про те, що можна застосовувати кінський шампунь для людей, шириться по інтернету і засобів масової інформації дуже давно, тут не обійшлося побічно без знаменитої Сари Джесіки Паркер.\nПам’ятаєте, які у актриси шикарні пишні довге волосся? Для багатьох жінок бажання мати подібні волосся було таємницею мрією, і коли в одній статті було озвучено, що улюблена актриса використовує кінський шампунь в догляді за власним волоссям, то для багатьох це стало як інструкція до дії.\nШампунь для коней — нав’язлива ідея\nВиникає питання: чому побічно? У своєму інтерв’ю Сара Джессіка розповідала, як доглядати за волоссям і згадала про хороше шампуні, до складу якого входить кінський кератин. Для незнайомих з терміном кератин — це білок, з якого складається волосся.\nПерекладачі не проявили педантичність, і в російській варіанті перекладу звучав вже як шампунь для коней.\nПросто вражає, яку силу має сарафанне радіо і як швидко для багатьох Украінанок бажання кінський шампунь купити для особистого застосування стало нав’язливою ідеєю.\nАле далі помилка перекладу стала обростати коментарями в соціальних мережах, ясна річ, що про кінський шампунь відгуки були схвальні. Цікаво все-таки дізнатися, а чи було достатньо такого гігієнічного засобу в потрібній кількості в зоомагазинах?\nАле коли про чудо-шампунь розповіли на центральному телебаченні, то не тільки підскочила на кінський шампунь ціна, але і косметичні компанії задумалися про масове виробництво цього кошти.\nВчені проти кінського шампуню\nЧи справді він має ті чудовими властивостями, якими кінський шампунь форуми жіночих сайтів нагородили вже давно і шум навколо нього не зменшується через багато років після жахливої ??помилки перекладача.\nА чи можна взагалі дізнатися ім’я людини, що сколихнуло людство? Може бути, він навіть не знає про свою популярність.\nСкептики зрадіють, дізнавшись, що офіційна медицина проти подібного застосування, так як шампунь розроблявся для тварин і як він діє на людей науці невідомо.\nДослідники з косметологічної сфери додають, що волосся всіх ссавців (людей, коней) мають однакову структуру, кінський шампунь склад має такий же, як і звичайний, так що шкоди для людей не повинно бути.\nКінський шампунь має негативні відгуки\nДля всіх любительок подібних засобів по догляду за волоссям є хороша новина: за ними не треба тепер звертатися в спеціалізовані магазини. У звичайних аптеках з’явився шампунь Кінська сила для людей.\nКосметична компанія розробила його спеціально для того, щоб полегшити для багатьох цю важливу покупку (або щоб заробити гроші — вчіться читати між рядків).\nЖінки, які продовжують експерименти зі своїм волоссям, кажуть, що це найефективніший засіб проти лупи.\nТак що про шампунь кінський відгуки могуть бути і правдивими, так як тіло цієї тварини піддається укусів комах, треться об збрую і тому в складі кошти є антисептичні, бактерицидні, протигрибкові речовини.\nДля всіх, хто має пошкоджене волосся від хімічного впливу або від частого застосування фена, подібні досліди можуть дати позитивний ефект. У деяких жінок волосся, що колись були дуже сухими, буквально через пару тижнів знайшли шовковистість і здоровий блиск.\nА у інших — шкіра рук стала дуже грубої, шкіра голови покрилася пухирями, а волосся стало випадати. Як бути? Вирішувати тільки вам, чи потрібен вам нелюдський шампунь або ж можна обійтися без нього. Можливо, що у багатьох це просто природна непереносимість якихось компонентів, що входять до складу.


Не роби з людей собі ні ворогів, ні друзів. Через поле смиренне прийдеш до тихої води. | Шепетівський вісник\nГОЛОВНА СТОРІНКА\tГОЛОВНІ НОВИНИ\tНе роби з людей собі ні ворогів, ні друзів. Через поле смиренне прийдеш до тихої води.\nНе роби з людей собі ні ворогів, ні друзів. Через поле смиренне прийдеш до тихої води.\n30.03.2021 9 переглядів\nСонце сходить і заходить — для тебе. Робота спориться після сходу сонця. Звикни до цього і буде міцним тіло і здоровим дух. А мозок найліпше відпочиває і яснішає у вечірньому сні. Так чинять монахи і вояки. І мають силу служити.\nЗдоровому і поважному в літах (коли не піст!) не зашкодить краплина вина чи ковток чистої горілки. Але не більше, ніж на палець-два в келишку. Так, щоб лише рот сполоснути. Краще настоянку на хріні, часникові, павутинні, на глоді, калгані. А не питимеш — нічого не втратиш. Багато питимеш — утратиш усе. Будь завжди в такому стані, щоб Богу не було мерзко навідатися до тебе.\nДослухайся свого серця і тобі відкриється, для чого тебе «покликано», в чому міра твого призначення. Може ти прислужишся одній людині, може — світові, а може — Богу.\nКоли прикро на душі, треба багато ходити. Краще полем, лісом, над водою. Вода понесе твою журу. Але пам’ятай: найкращий лік для тіла і душі — піст, молитва і робота для рук.\nНині я раджу тим, хто курить, п’є, гуляє, лихословить, вдається до грошових ігор, — не впадайте у відчай. Досить викорінити один порок, а інші десять зникнуть. Лише прислухайтесь до своєї душі. Усі добрі закони записані там.