Рак яєчників: симптоми, діагностика та лікування - МОЄ ЗДОРОВ'Я\nРак яєчників — новоутворення злоякісного характеру, що виникають всередині яєчників. Захворювання частіше схильні жінки перед або після менопаузи, а також пізно народили першу дитину і безплідні.\nВчені пов’язують появу раку зі спадковими, гормональними і екологічними факторами. Безпліддя або усвідомлена відмова від дітонародження також підвищують ризик розвитку онкологічних захворювань. До ризику схильні і жінки, що мали меншу кількість вагітностей. При цьому випадки, коли карцинома починала свій розвиток після пологів, теж не є рідкістю. Захворювання частіше зустрічається у пацієнток після 40-45 років. Згідно зі статистикою, злоякісна пухлина рідше розвивається у жінок, що використовують оральні контрацептиви.\nВиявити перші ознаки хвороби складно через те, що симптоми онкологічного процесу яєчників часто схожі на симптоми захворювань сечового міхура і травного тракту:\nнеприємні відчуття і дискомфорт в області таза;\nздуття живота і відчуття його переповнення;\nЯк розпізнати онкологічне захворювання:\nрізкий набір або втрата ваги при збереженні колишнього раціону і режиму харчування;\nболю в нижній частині живота і в поперековому відділі;\nдискомфорт або болі під час статевого акту.\nЯк визначити рак на більш пізніх стадіях:\nознаки серцево-судинної недостатності;\nНа третій і четвертій стадіях хвороби виявити пухлину можна вже при пальпації живота. При наявності симптомів онкологічного захворювання лікар призначає:\nГінекологічне дослідження. Метод дозволяє виявити наявність новоутворень. Однак встановити, чи є пухлина злоякісною, за допомогою гінекологічного дослідження важко.\nТрансвагинальную ехографію (КТ, МРТ). Розшифровка знімків допомагає визначити контури, структуру і ступінь поширеності пухлини.\nДіагностичну лапароскопію. Пацієнтці роблять невеликий розріз черевної порожнини, через який вводять ендоскоп. Прилад показує уражені карциномою лімфатичні вузли.\nДослідження рідини. Якщо в черевній порожнині була виявлена рідина, її використовують для проведення дослідження. Наявність ракових клітин підтверджує небезпечний діагноз. У ряді випадків для отримання рідини застосовується пункція заднього склепіння піхви.\nЯкщо у пацієнтки діагностовано наявність новоутворення, але його характер не визначений, жінці показана лапаротомія — хірургічне видалення пухлини. Після операції проводиться дослідження тканин витягнутого новоутворення.\nАнапластичний. Новоутворення при анапластіческом раку може бути дрібно- або крупноклеточной. Даний різновид діагностують лише в 2-3% випадків.\nВторинний. Відноситься до найпоширеніших видів і діагностується більш ніж в 80% випадків. Вторинний рак являє собою доброякісне новоутворення, що переродилося в злоякісну пухлину.\nГранулезоклеточного. Головною причиною розвитку карциноми є збої в роботі деяких органів і систем.\nПлоскоклітинний. Зустрічається в 1-2% випадків у пацієнток після настання менопаузи. Плоскоклітинний рак розвивається з кіст, спочатку мають доброякісний характер. Однак під впливом ряду факторів кісти перероджуються в злоякісні новоутворення.\nСосочковий. Рак частіше діагностують у жінок похилого віку. Захворювання в більшості випадків розвивається на обох яєчниках.\nГерміногенних. Новоутворення може мати як доброякісний, так і злоякісний характер. Герміногенних рак діагностують лише в 5% випадків.\nПапілярний. Цей різновид належить до найбільш небезпечних. При папілярному раку високий рівень смертності.\nСвітлоклітинний. Карцинома являє собою кісту, що вражає тільки один яєчник. Кіста швидко дає метастази, через що захворювання має несприятливий прогноз.\nПрикордонний. Новоутворення часто має доброякісний характер. Однак пухлина може поширюватися на інші органи.\nНедиференційований. Карциному складно діагностувати через відсутність або слабкої вираженості симптомів. Недиференційований рак відноситься до рідкісних видів.\nМетастатичний. Новоутворення формується з пухлин, що знаходяться на інших органах, що є сусідами з яєчниками.\nЗалозистий. Новоутворення цього виду діагностується в 40% випадків. Карцинома часто має великі розміри і переходить на інші органи.\nПерша. Може бути трьох типів: 1А, 1В і 1С. У першому випадку новоутворення розташовується в межах одного яєчника, що не поширюючись на його поверхню. Оваріальна капсула залишається неушкодженою. На стадії 1В в зоні ураження виявляються обидва яєчники. На стадії 1С вражені можуть бути один або обидва яєчники. Оваріальна капсула пошкоджена.\nДруга. Наступна стадія теж включає 3 типи: 2А, 2В і 2С. При типі 2А новоутворення поширюється на матку, проте в рідини черевної порожнини ракових клітин не спостерігається. На стадії 2В пухлина поширюється на область тазу. При типі 2С рак впроваджується в органи малого тазу. Спостерігається поява ракових клітин в рідини черевної порожнини.\nТретя. Виділяють 3 типи — 3А, 3В, 3С. На стадії 3А ракові клітини можна зафіксувати вже поза області тазу. При типі 3В розмір новоутворення не перевищує 2 см. При цьому в зону ураження потрапляють перитонеальні абдомінальні поверхні. На стадії 3С починається метастазування новоутворення в локальні лімфатичні вузли. Розмір пухлини перевищує 2 см.\nЧетверта. У зоні ураження виявляються лімфатичні вузли, матка і прилеглі до неї органи і тканини.\nДо головних методів лікування відносяться:\nХірургічне втручання. Пацієнтці видаляють фаллопієві труби, жирову тканину черевної порожнини і матку. Під час операції хірург також досліджує черевну порожнину на наявність злоякісних тканин. Ознаки раку можуть бути виявлені в сусідніх з маткою органах, наприклад в кишечнику. У разі виявлення злоякісна тканина підлягає видаленню. До побічних ефектів оперативного втручання відносяться раннє настання менопаузи, сухість піхви, депресії.\nХіміотерапія. Метод застосовується при рецидивах і на більш пізніх стадіях хвороби. Після операції рекомендовано проведення 2-4 курсу хіміотерапії з метою ліквідації можливих вогнищ злоякісних новоутворень.\nРадіотерапія. У сучасній медицині цей метод застосовується нечасто, оскільки є менш ефективним в порівнянні з хіміотерапією. Метод дає побічні ефекти у вигляді нудоти, блювоти, діареї і т. Д.\nІмунотерапія. Імунотерапевтичні засоби спрямовані на активізацію захисних сил організму, ослаблених хворобою і лікуванням. За допомогою імунотерапії можна мінімізувати побічні ефекти хірургічного втручання і хіміотерапії.\nУ сучасній медицині перевагу віддають цільової (таргетной) терапії. Це означає, що фахівці підбирають методи лікування і лікарські засоби, що впливають тільки на ракові клітини. Здорові тканини не піддаються якому-небудь впливу. Користуватися народними засобами при лікуванні раку яєчників не слід.\nРецепти нетрадиційної медицини допустимо застосовувати в якості додаткової терапії з дозволу лікаря.\nУ раціоні пацієнтки повинні бути присутніми вуглеводи і білки. Рекомендовані страви, які не подразнюють травний тракт. Слід виключити гострі, копчені, солоні, смажені і мариновані страви. Продукти можна готувати на пару, запікати або відварювати. Якщо пацієнтка ослаблена хворобою, їжа повинна бути м’якою, подрібненої блендером або теркою. Приймати їжу потрібно невеликими порціями 4-6 разів на день. Неприпустимо вживання спиртних напоїв. Дієта пацієнтки включає:\nзлаки (вівсяну і гречану кашу, цільнозерновий хліб);\nпродукти з підвищеним вмістом білка (яйця, горіхи, м’ясо і рибу нежирних сортів);\nНебажано вживання промислових солодощів. Такі продукти містять велику кількість синтетичних компонентів (ароматизаторів, барвників). Солодощі може замінити мед при відсутності у пацієнтки алергії на продукти бджільництва.\nСкільки живуть при виявленні пухлини яєчників:\nПри виявленні захворювання на першій стадії виживає від 75% до 100% жінок.\nЯкщо хвороба виявлена на другій стадії, врятувати вдається лише 50-70% пацієнток.\nНа третій стадії вилікувати можна не більше 35% хворих.\nПри виявленні раку на четвертій стадії виживає менше 20% жінок.\nПри своєчасному лікуванні новоутворень після закінчення лікувального курсу пацієнтки живуть більше 5 років. Ризик рецидиву найбільш високий (до 70%), якщо пухлина була виявлена на третій і четвертій стадіях хвороби. Як виявити високу ймовірність рецидиву:\nОсередок хвороби розташовується на зовнішній поверхні яєчників.\nУ біопсійного матеріалі очеревини виявлені ракові клітини.\nУ патологічний процес втягнута капсула яєчників.\nЗ метою профілактики виникнення пухлин необхідно своєчасно лікувати гінекологічні захворювання та хвороби, пов’язані зі зміною гормонального фону, безпліддя. Якщо жінка не страждає безпліддям і не має дітей, не варто відмовлятися від дітонародження.\nРизик захворіти знижує відсутність шкідливих звичок і правильне харчування. Не слід повністю виключати з раціону м’ясо. Однак м’ясні страви не повинні складати основу раціону. Щоденне меню повинно включати свіжі фрукти і овочі. Вживання алкоголю, гострих і жирних страв повинно бути зведене до мінімуму. Не рекомендується часте використання продуктів, що містять штучні інгредієнти і канцерогени.\nПри наявності спадкової схильності до онкологічних захворювань, особливо до раку яєчників, необхідно проходити медичне обстеження не менше 1-2 разів на рік. Якщо у жінки на рак органів сечостатевої сфери страждала хоча б одна близька родичка (мати, бабуся, сестра), вона знаходиться в групі ризику. Регулярний медогляд рекомендований і жінкам після 45 років. При цьому необхідно врахувати, що скринінгові дослідження (наприклад, визначення онкомаркерів) в даному випадку мають низьку ефективність.\nНі правильне харчування, ні відсутність шкідливих звичок і спадкової схильності не гарантують захист від раку яєчників. Поява карциноми можливо не тільки у безплідною або родили, але і у жінки, неодноразово що стала матір’ю. Своєчасно виявити проблему допоможуть регулярне медичне обстеження і уважне ставлення до свого самопочуття.


Поїзд Київ-Ужгород охопила пожежа на вокзалі у Львові - фото - Телеграф\nНа вокзалі у Львові загорівся пасажирський поїзд: що відомо\n26 грудня 2021, 11:07\nНовина оновлена 26 грудня 2021, 11:10\nПожежу у поїзді "Київ-Ужгород" гасили 22 рятувальника\nНа щастя, пожежа у пасажирському вагоні обійшлася без постраждалих\nНа залізничному вокзалі у Львові загорівся пасажирський поїзд сполученням "Київ-Ужгород". До ліквідації пожежі залучили два десятки рятувальників.\nЯк повідомили у Державній службі з надзвичайних ситуацій, пожежа виникла близько 3:57 ранку 26 грудня у пасажирському вагоні поїзда.\nДо моменту приїзду рятувальників вагон, що палав, відчепили від поїзда. Крім того, провідник вивів з місця пожежі пасажира, тому обійшлося без жертв та постраждалих.\nЗ вагона вибивався сильний дим, тому рятувальники гасили пожежу в апаратах захисту органів дихання. На це пішло кілька хвилин. Внаслідок пожежі вогонь знищив електрощитову та службове приміщення провідників на площі 4 кв.м.\nДо ліквідації пожежі залучалися 22 рятувальники та 3 одиниці спецтехніки.\nЯк повідомляє видання zaxid.net, пожежа у вагоні пасажирського поїзда розпочалася з приміщення, де перебували провідники. У цей момент, крім провідника, у вагоні їхав ще один пасажир, якого вчасно вивели на перон. Сам же вагон відчепили від складу та відігнали за межі вокзалу.\nНад вагоном нависла хмара густого диму\nДо гасіння пожежі залучили 22 рятувальників\nРаніше "Телеграф" повідомляв, що під Києвом неподалік залізничної станції "Київ-Волинський" поїзд на смерть збив чоловіка, який йшов по коліях. Загиблий ніяк не реагував на сигнали машиніста електропоїзда і загинув від отриманих травм на місці.\n#Пожежа #Укрзалізниця #Львів #Поїзд #Вокзал #ГСЧС


Зарядний пристрій iSDT Q6 Nano 200W 8A (білий) | Купити. Хобіманія\nЗарядний пристрій iSDT Q6 Nano 200W 8A (білий)\nКод товару: HM-5320\nЦіна: 1203.00 грн.\nАкційна ціна: 1108.00 грн.\niSDT Q6 Nano - це оновлена версія універсальних зарядних пристроїв серії Q від виробника iSDT.\nQ6 Nano у порівнянні з Q6 Pro має менші розміри, а також має функцію лабораторного блоку живлення та функцію знищення акумулятора. Також виробник замінив порт для оновлення прошивки. Тепер Вам не потрібно купувати додатковий програматор, достатньо лише під'єднати зарядний пристій до комп'ютера за допомогою microUSB кабелю.\nКерування здійснюється за допомогою однієї багатофункціональної кнопки. Вона виконує три функції: "вверх", "вниз" та "вибір". При натисканні верхньої частини спрацьовує функція "вверх", нижньої - "вниз", центральної - "вибір". Також "вибір" спрацьовує якщо затиснути "вверх" або "вниз" довше ніж на 1 секунду.\nДля зручності виробник в меню вибору струму додав функцію запам'ятовування трьох останніх обраних параметрів.\nВстановлено кольоровий IPS дисплей з діагоналлю 1.5 дюйма та з кутом огляду 178°, що забезпечує чітке та якісне зображення, навіть у яскраву сонячну погоду.\nIPS екран на 1.5 дюйми;\nВимірювання опору під час заряду/розряду акумуляторів;\nПідтримка технології "BattGO";\nМожливість використовувати як блок живлення;\nМожливість оновлення прошивки;\nНапруга живлення: 10-30В;\nВихідна напруга живлення: 1-30В;\nМаксимальна потужність заряду: 200Вт;\nМаксимальна потужність розряду: 10Вт;\nДіапазон струму заряду: 0.1-8A;\nДіапазон струму розряду: 0.1-1A;\nКількість LiHV елементів: 1-6;\nДисплей: 1.5-дюйми (240x240мм) IPS екран;\nЗарядний пристрій iSDT Q6 Nano *1шт;\nДоброго дня. Дякую за Ваше звернення. Найближче надходження планується десь під кінець літа.\nДякую, це сумно, що аж під кінець літа, сподівався, що з'явиться сьогодні, як було раніше вказано на сторінці товару.\nНажаль повинні були бути на днях, але постачальник переплутав і прислав не ті.\nКакой источник питания у этой зарядки\nДякую за Ваше звернення. Даний зарядний пристій йде без блоку живлення. Якщо Ви хочете під'єднувати його до 220В, то Вам необхідно докупити блок живлення, який перетворює вхідні 220 вольт змінної напруги на вихідні 12-30 вольт постійної напруги. Для прикладу можете докупити до цієї зарядки Блок живлення OEM 12В 20А/240Вт код товару "HM-4610".\nАдаптер JST-XH 83.00 грн.\nРоз’єм нейлоновий XT60 (папа) 8.00 грн.\nРоз’єм нейлоновий XT60 (мама) 7.25 грн.\nКабель USB-microUSB (210мм) 23.00 грн.


Скільки отримують найбільш затребувані робочі фахівці в Україні: ЦИФРИ - Новини Maanimo\nСкільки отримують найбільш затребувані робочі фахівці в Україні: ЦИФРИ\nНайбільш затребуваними на ринку праці України сьогодні є продавці.\nНайбажаніші зарплати в 2021 році у таких представників робочих спеціальностей, як фасадник (44 250 гривень на місяць), штукатур (40 000 гривень на місяць) і лицювальник (35 000 гривен на місяць), пише Finance.ua.\nЗгідно з даними, оприлюдненими порталом OLX Робота, найбільшим попитом на ринку праці України сьогодні користуються продавці. З початку року кількість вакансій в даній категорії зросла на 16%, тоді як середньомісячна зарплата реалізатора товарів в країні сьогодні становить 10 700 гривень.\nТакож роботодавці активно шукають водіїв, яким готові платити щомісяця 20 000 гривень. Кількість таких вакансій на OLX за 9 з гаком місяців зросла на 8%.\nДо трійки найбільш затребуваних входить і вакансія «вантажник»: число запитів з боку роботодавців з січня 2021-го зросло на 25%. Працюючи вантажником в Україні сьогодні можна отримувати 12 450 гривень на місяць.\nРізноробочим сьогодні можна влаштуватися на зарплату в 12 500 гривень (приріст числа вакансій з початку року склав 14%), тоді як кухарям в Україні платять в середньому по 13 500 гривень (з початку року затребуваність професії зросла на 11%).\nПри цьому найбільш бажані зарплати в 2021 році у фасадників (44 250 гривень на місяць), штукатурів (40 000 гривень на місяць), лицювальників (35 000 гривен на місяць), мулярів (35 000 гривен на місяць) і плиточників (32 500 гривень на місяць).


Депутат облради Кірюхін зробив світло на центральній вулиці Ромнів | Соціальне Телебачення Сумщини\nДепутат облради Кірюхін зробив світло на центральній вулиці Ромнів\n18:12 / 31 Березня\nДепутат фракції «Відродження» у Сумській обласній раді Дмитро Кірюхін вирішив давню проблему міста Ромни. Він повернув мешканцям вулиці Коржівська можливість почувати себе безпечно у темний час доби, пишуть на офіційній сторінці політсили у Фейсбуці.\nДепутат замінив 15 старих ліхтарів, які не працювали більше року на одній із центральних вулиць міста. «Зовсім недавно тут без ліхтарика і палиці не можна було пройти. Ліхтариком світили, палицею – оборонялись від злодіїв. Бо темінь така була – хоч око виколи», – згадують роменчани.\nДмитро Кірюхін, повідомляють у Фейсбуці, уже більше 10 років бере активну участь у житті міста Ромни – допомагає його відбудовувати і розвивати. За це отримує подяки не лише від пересічних городян, а й від керівників комунальних підприємств.


Будівництво доріг за рахунок COVID-фонду є вдалою реалізацією для стимулу економіки, - Марченко\nУ Мінфіні пояснили, навіщо з COVID-фонду знадобилося виділяти гроші на дороги\nср, 09/16/2020 - 15:29\nГолова Мінфіну Сергій Марченко повідомив, що гроші, виділені на боротьбу з пандемічним коронавірусом, допомагають підтримувати економіку країни, яку зачепила коронакриза. Будівництво доріг за "коронавірусні" гроші також дає стимулюючий економіку ефект, оскільки для цього виділяються робочі місця.\nПро це міністр розповів в інтерв'ю "Економічній правді". "Ефект є, тому що ми створюємо інфраструктуру. Ефект є, тому що ми забезпечили робочі місця. Ефект у тому, що працює економіка, здійснюється економічна активність в певній сфері, що призводить до мультиплікатора в інших сферах. Тому ефект однозначно є", - зазначив Марченко.\nТакож він пояснив, чому гроші виділялися саме з COVID-фонду. Марченко зазначив, що був такий механізм, і він не бачить в цьому жодної проблеми, тому що використання фонду на цю сферу було ефективним.\n"Якщо зв'язати ремонт доріг з COVID, то це, зокрема, можливість оперативного проїзду машин швидкої допомоги. Але я не хотів би про це говорити, ми забезпечуємо потреби медичної галузі в достатній мірі для боротьби з COVID", повідомив Марченко.\nРаніше в "Слузі народу" заявили, що гроші на будівництво доріг, взяті з фонду боротьби з коронавірусом - це "інвестиції в самих себе". Про це в ефірі каналу "Україна 24" заявив голова парламентської фракції "Слуга народу" Давид Арахамія.\nРаніше міністр охорони здоров'я Максим Степанов розповів, що частина коштів з фонду для боротьби з COVID-19 була виділена на програму "Велике будівництво". Голова МОЗ заявив, що гроші відправили на закупівлю медичного обладнання.\n22 вересня 2020, 13:13\nГолова Мінфіну анонсував наступну індексацію пенсій та назвав терміни\nВ Україні очікується підвищення акцизів на тютюнові та алкогольні вироби на 11%, - Марченко\n22 вересня, 08:30


Міністерство енергетики та захисту довкілля відкриває портал Ініціативи прозорості видобувних галузей (ІПВГ). Про це повідомляє пресслужба проекту.\nРесурс розроблений для Міністерства за підтримки уряду Німеччини та фонду німецького співробітництва Deutsche Gesellschaftfür Internationale Zusammenarbeit (GIZ).\n«Відтепер збір, аналіз, звірка та публікація інформації, яка стосується господарської діяльності у видобувних галузях, будуть виконуватися в електронному вигляді, в перспективі, у реальному часі», - йдеться у повідомленні.\nІПВГ надає відкритий доступ для отримання інформації, щодо видобування природних ресурсів, ліцензій на використання надр, сплати податків тощо.\nЗазначається, що 53 країни світу приєдналися до EITI (Ініціативи прозорості видобувних галузей), яка визначає міжнародні стандарти управління природними ресурсами.\n«Щоб мінімізувати взаємодію бізнесу із чиновницьким апаратом, та гарантувати чесні і рівні умови для всіх гравців ринку, ми запроваджуємо диджиталізацію усіх етапів комунікації із надрокористувачем: працюємо над створенням електронного кабінету надрокористувача, data-room геологічної інформації, розробляємо підходи до створення національного репозитарію геологічних даних. Усі ліцензії на нові ділянки повинні надаватися шляхом відкритих електронних торгів, аби повністю виключити можливість будь-яких махінацій у процесі отримання дозволів на користування надрами. Згодом плануємо, що спецдозвіл також набуде електронної форми» - розповів Голова Державної служби геології і надр, Роман Опімах.\nІПВГ – це міжнародний стандарт належного та прозорого управління нафтовими, газовими та іншими природними ресурсами. Він пропонує чітку і одночасно гнучку методологію для розкриття та вивірки платежів компаній та державних доходів у країнах, які впроваджують ІПВГ. Метою впровадження стандарту в Україні є забезпечення прозорості в управлінні природними ресурсами країни і розкриття інформації про державні доходи від видобувного сектору.\nТеги: Кабмін, газ, контракти, нафта, видобуток вуглеводнів, тарифи, Євросоюз, мінекоенерго, ТОПменеджмент, енергоринок, видобуток газу, видобуток нафти, податки, Ринок газу, інвестиції, договір, свердловина, родовище, асоціація, аукціони


Віхи поступу і розвитку медичної біології\n1500 Використання збільшувальних скелець.\n1609-1610 Виготовлення першого мікроскопа (Галілео Галілей).\n1625 Запроваджено термін “мікроскоп” (Й. Фабер).\n1628 Відкриття великого кола кровообігу (В. Гарвей).\n1647 Вперше проведено спостереження бактерій, яйцеклітин, еритроцитів (А. Левенгук).\n1651 Сформульовано положення “Все живе – з яйця” (В. Гарвей).\n1661 Відкрито кровоносні капіляри, описано альвеоли, ниркові трубочки і клубочки, камбіальний шар шкіри (М. Мальпігі).\n1665 Відкрито клітинну будову організмів (Р. Гук).\n1668 Експериментально доведено розвиток личинок мух з відкладених яєць (Ф. Реді).\n1674 Відкрито бактерії і найпростіші (А. Левенгук).\n1677 Вперше спостережено сперматозоїд людини (А. Левенгук).\n1688 Введено поняття про вид як систематичну категорію (Д. Рей).\n1694 Експериментально доведено наявність статі у рослин (Р. Камераріус).\n1727 Обгрунтовано кореневе живлення у рослин (С. Гейлс).\n1735 “Систематика природи” К. Ліннея. Розроблено\nпринцип штучної систематики рослин.\n1753 У праці “Види рослин” запроваджено бінарну номенклатуру у рослин (К. Лінней).\n1759 Сформовано концепцію епігенезу в ембріональному розвитку (К. Ф. Вольф).\n1756-1760 Перші досліди з гібридизації рослин (І. Кельрейтер)\n1774 Відкрито виділення кисню рослинами (Дж. Прістлі).\n1779 Встановлено зв’язок між світлом і зеленим забарвленням рослин. Відкрито явище фотосинтезу (Я. Інгенхауз).\n1783 Описано усі складові нефрона (О. Шумлянський).\n1801 Запроваджено першу класифікацію тканин (М. Ф. Біша).\n1804 Доведено наявність оболонок навколо клітин (Г. Лінк, К. Рудольф).\n1809 Створено першу еволюційну теорію. Визначено вплив середовища на мінливість організмів (Ж. Б. Ламарк).\n1817 Вперше описано зародкові листки (X. Пандер).\n1823 Відмічено домінантність і рецесивність ознак у рослин (Т. Е. Найт).\n1828 Описано яйцеклітину ссавців і людини, сформульовано вчення про зародкові листки, встановлено основні закони історичного розвитку організмів (К. Бер).\n1830 Запроваджено термін “протоплазма” (Я. Пуркіньє).\n1831 Відкрито клітинне ядро (Р. Броун).\n1838 Висловлено припущення про спільність будови клітин рослин і тварин (Т. Шванн).\n1839 Сформовано основні положення клітинної теорії (Т. Шванн).\n1841 Описано мітоз. Доведено, що процес поділу – єдиний шлях розмноження клітин (Р. Ремак).\n1842 Виявлено існування ядерець в ядрі клітин (М. Шлейден).\n1845 Вперше синтезовано органічну сполуку (оцтову кислоту) з неорганічних попередників (Ю. Лібіх).\n1858 Клітинна теорія доповнена положенням “Кожна клітина – від клітини” (Р. Вірхов).\n1859 Опубліковано працю “Походження видів”. Закладено наукові основи сучасної теорії еволюції (Ч. Дарвін).\n1862 Відкинуто твердження мимовільного зародження (Л. Пастер).\n1865 “Досліди над рослинними гібридами”. Сформульовані основні закони спадковості (Г. Мендель).\n1866 Сформульовано біогенетичний закон (Е. Геккель).\n1871 Відкрито нуклеїнові кислоти (Ф. Мішер).\n1874 Описано фази мітозу у спорах плавунів (І. Д. Чистяков).\n1875 Зроблено опис хромосом (Е. Страсбургер).\n1875 Запроваджено термін “біосфера” (Е. Зюсс).\n1876 Вперше введено поняття “біологія клітини”, започаткована цитологія як наука (Ж. Карнуа).\n1877 Вперше застосовано метод прижиттєвого забарвлення клітин (К. фон Купфер).\n1878 Запропоновано термін “ензим” для позначення ферментів (Ф. В. Кюне).\n1878 Описано клітинний центр (Е. ван Бенеден).\n1879 Описано послідовні фази мітозу (П. Перемежко).\n1879 Зроблено повний опис мітозу в рослин (Е. Страсбургер).\n1879 Запроваджено терміни “хроматин”, “мітоз”, “амітоз”, “каріокінез” (В. Флемінг).\n1882 Сформульовано біологічну (фагоцитарну) теорію імунітету (І. І. Мечников).\n1883 Запроваджено термін “хромосома” (В. Вальдеєр).\n1884 Сформульовано гіпотезу про значення ядра як носія спадкових ознак (О. Гертвіг, Е. Страсбургер).\n1884 Запропоновано терміни “профаза”, “метафаза”, “анафаза”, “гаплоїдне і диплоїдне число хромосом” (Е. Страсбургер).\n1889 Запропоновано термін “нуклеїнові кислоти” (Р. Альтман).\n1892 Сформульовано концепцію ембріональної регуляції (Г. Дріш).\n1892 Відкриті віруси (Д. І. Івановський).\n1893 Обгрунтовано положення про незворотність біологічної еволюції, правило Долло (Л. Долло).\n1894 Запропоновано термін “телофаза” (М. Гейденгайн).\n1897 Доведено можливість бродіння поза межами живих клітин (Г. і Е. Бухнери).\n1898 Відкрито подвійне запліднення у квіткових рослин (С. Г. Навашин).\n1898 Описано пластинчастий комплекс клітини (К. Гольджі).\n1900 Повторне відкриття законів спадковості Г. Менделя (К. Корренс, Е. Чермак, Г. де Фріз).\n1900 Відкрито групи крові у людини (К. Ландштейнер).\n1901 Запропонована теорія мутацій (Г. де Фріз).\n1903 Сформульовано правило сталості ядерно-цитоплазматичного співвідношення (Р. Гертвіг).\n1905 Запропоновано термін “мейоз” (Дж. Фармер).\n1906 Розпочато використання дрозофіли в якості експериментальної генетичної моделі (Т. Морган).\n1909 Описано тромбоцити (Г Детьєн).\n1910 Доведено зчеплення генів у хромосомах (Т. Морган).\n1910 Обгрунтовано теорію філембріогенезу (О. М. Сєверцов).\n1915 Описано віруси бактерій (бактеріофаги) (Ф. Творт, Ф. Герель).\n1916 Опублікована праця “Еволюція шляхом гібридизації” (Я. Лотсі).\n1920 Відкрито нейросекрецію (О. Леві).\n1920 Сформульовано закон гомологічних рядів спадковості (М. 1. Вавілов).\n1921 Відкрито вплив однієї частини зародка на іншу і встановлена роль цього явища в детермінації частин зародка, що розвивається (Г Шпеман).\n1922 Відкрито лізоцим (А. Флемінг).\n1925 Встановлено відмінності між прокаріотичною й еукаріотичною клітинами (Е. Шаттон).\n1926 Доведено роль мутацій у природному доборі. Закладено основи мікроеволюції (С. С. Четвериков).\n1926 Опубліковано працю “Біосфера” (В. 1. Вернадський).\n1931 Сконструйовано електронний мікроскоп (Е. Руска).\n1933 Винайдено фазово-контрастний мікроскоп (Ф. Зернікс).\n1934 Обгрунтовано центрову теорію гена (М. П. Дубінін, О. С. Серебровський та ін.)\n1939 Висунуто теорію природної осередковості трансмісійних хвороб (Є. Н. Павловський).\n1940 Отримано пеніцилін (Г. Флорі, Е. Чейн).\n1940 Сформульовано теорію біогеоценозів (В. М. Сукачов).\n1942 У праці “Еволюція. Сучасний синтез” закладено основи синтетичної теорії еволюції (Дж. Хакслі).\n1943 Доведено існування спонтанних мутацій (С. Лурія, М. Дельбрюк).\n1944 Доведено генетичну роль ДНК (О. Евері, К. Мак-Леод, М. Мак-Карті).\n1944 Сформульовано вчення про девастацію гельмінтів (К. І. Скрябін).\n1946 Відкрито систему рекомбінації у бактерій (Д. Ледерберг, Е. Тейтем).\n1947 Відкрито ендоплазматичну сітку (К. Портер).\n1950 Вперше ідентифіковано зародок людини на стадії двох бластомерів (А. Гертвін, Дж. Рок).\n1952 Відкрито мігруючі (транспозовані) генетичні елементи (Б. Мак-Клінток).\n1953 Сформульовано уявлення про структуру та створено модель ДНК (Дж. Уотсон, Ф. Крік, М Вілкінс).\n1953 Здійснено вперше абіогенний синтез амінокислот (С. Міллер).\n1955 Відкрито лізосоми (Кр. де Дюв).\n1955 Відкрито рибосоми (Дж. Паладе).\n1960 Описано процес запліднення людської яйцеклітини (Шеттлз).\n1961 Визначено тип, загальну природу і універсальність генетичного коду (Ф. Крік, Л. Барнет, С. Бреннер, Р. Уотс-Тобін).\n1961 Розпочато клонування тварин (Дж. Гордон).\n1962 Сформульовано уявлення про регуляцію активності генів (Ф. Жакоб, Ж. Моно).\n1964 Відкрито транспозовані (як такі, що переміщуються) генетичні елементи мікроорганізмів (Е. Кондо, С. Мітоухаші).\n1966 Розшифровано генетичний код (М. Ніренберг, М. Очоа, X. Корана).\n1968 Здійснено хімічний синтез гена (X. Корана).\n1968 Відкрито рестрикційні ендонуклеази (М. Месельсон, Р. Юан, С. Ланн, В. Арєр).\n1969 Створено нову концепцію царства живих організмів (Р. Уіттейкер).\n1970 Відкрито зворотну транскрипцію (X. Темін, Д. Балтимор).\n1972 Охарактеризовано ультраструктурні зміни при апоптозі (Дж. Кер, А. Віллі, А. Корі).\n1973 Проведено перші експерименти з молекулярного клонування (С. Коен, А. Чанг) та використання методів генної інженерії (С. Коен, Г. Бойєр).\n1975 Відкрито гібридоми і спосіб отримання моноклональних антитіл (Ц. Мільштейн).\n1975 Проведено успішне запліднення яйцеклітини людини у пробірці, яке закінчилося народженням здорової дитини (Л. Браун).\n1982 Доведено можливість зміни фенотипу ссавців за допомогою рекомбінантних молекул ДНК (Р. Полмітер, Р. Бринстер).\n1982 Відкрито каталітичну активність РНК (Т. Чек).\n1993 Вперше проведено індукцію монозиготних близнюків людини (П. Стілман, Д. Холл).\n1994 Запроваджено термін “протеом”. Розпочато новий напрямок (протеоміка) у вивченні функціонування геному (М. Вілкінс).\n1997 Здійснено клонування ссавця (вівця Доллі) з диференційованої соматичної клітини (Я. Вільмут).\n1999-2000 Повне розшифрування геному бактерій і дріжджів.\n2002 Здійснено перше успішне клонування людини (С. Антінорі).\n2003 Міжнародний консорціум із секвенування геному людини 14.04.2003 року сповістив про завершення проекту “Геном людини”.\nPrevious Post: Чекові бланки\nNext Post: ЦАРСТВО ГРИБИ


Сотні квітів, запалених свічок і дитячих іграшок, - Львів провів дворічного Дмитрика в останню путь (ФОТО, ВІДЕО) | Новини\n12:09, 15 жовтня 2013 р.\nТрагічний випадок, який трапився з дворічним хлопчиком на вулиці Широкій 10 жовтня, не залишив місто байдужим. До місця, де малюк провалився у каналізаційний колектор прийшли сотні львів'ян. Вони запалили свічки, принесли шоколадки, дитячі іграшки і живі квіти. Так, Львів прощався із Дмитриком.\n11 жовтня, оголошено про підозру та затримано посадовця ЛМКП «Львівводоканал». Зокрема, оголошено про підозру в службовій недбалості, що спричинило тяжкі наслідки (ч. 2 ст. 367 КК України), начальнику дільниці каналізаційних мереж західного району ЛМКП «Львівводоканал». Наразі його затримано в порядку ст. 208 КПК України. Окрім того, готується клопотання до слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою.


«Кризові комунікації» — новий онлайн курс на EUProstir\nМета курсу — допомогти громадським організаціям у комунікаціях для попередження поширення коронавірусу, а також у налагодженні ефективних комунікацій в кризових ситуаціях. >>>>\nВлог Innovations Together. Що кажуть учасники про PlatForum\nPlatForum став першою масштабною зустріччю громадянського суспільства з представниками нової влади. Загалом тут зібралося понад 400 учасників з усіх куточків України. >>>>\n#InnovationsTogether: як громадським організаціям отримати фінансування?\nНа прикладі культурного сектору розбираємось з різними типами фінансування, яке можуть отримати громадські організації >>>>


Алиссум: посадка, вирощування, догляд, фото, вибираємо посадковий | Наші поради\nВирощування алиссума в саду: як використовувати і з чим поєднувати рослина\nСорти багаторічного алиссума (фото)\nСорти скельного алиссума (фото)\nПідготовка ґрунту і висадка рослини\nДогляд за аліссума після посадки\nРозмноження багаторічного алиссума\nСорти однорічного алиссума\nАлиссум — це надзвичайно красиве чагарник, який відноситься до сімейства Капустяні. На сьогоднішній день налічується більше 170 видів, які вирощують в Європі. Серед них зустрічаються як багаторічні, так і однорічні сорти алиссума.\nНезвичайний чагарник є прикрасою будь-якого саду. Пагони рослини добре гілкуються, щільно вкриваючи грунт. Листя невеликі, довгасті, сизого відтінку, опушені. Прості четирехлепестним квітки зібрані в суцвіття. Алиссум є хорошим медоносом, своїм ароматом приваблює комах-запилювачів. Забарвлення квітів може бути білою, жовтою, рожевою або лілового. Рослина підкорило садівників своїм тривалим цвітінням, яке починається з ранньої весни і триває до осені. При належному догляді квіткові кисті стають більшими.\nКвіти алиссума добре поєднуються з іншими багатолітниками. Їх розташовують в групі з турецькими гвоздиками, карликовими ірисами і тюльпанами, чорнобривцями, флоксами. Для досягнення контрасту алиссуми висаджують з іншими рослинами, які цвітуть синіми і червоними квітами.\nМедовий аромат можна підкреслити, розташувавши поруч з чагарником декоративно-листяні рослини. Дизайнери часто використовують цю квітку при створенні альпінарію, рокария, всіляких клумб.\nБагаторічна декоративна культура ділиться на три види:\n— Алиссум скельний;\n— Морський аліссум;\nСкельний аліссум — це багаторічна рослина з добре розгалуженим пагонами, висота яких досягає близько 30 см. Відмінною його рисою є те, що цвітіння цього виду триває більше місяця. З віком рослина потребує омолоджуючих процедурах, так як пагони оголюються. Розетки складаються з листя сизого кольору. Кущ густо вкритий жовтими суцвіттями, які зібрані в кисті. Якщо розташувати два рослини поруч, то в період цвітіння кущі виглядають суцільним яскравим килимом.\nПеріод цвітіння цього різновиду доводиться на ранню весну. При гарному догляді повторна поява квітконосів можливо восени. Як правило, воно настає у сортів з білим забарвленням квітів.\n— Золота хвиля — цей різновид зацвітає на другий рік після посадки. Рослина невисока, утворює щільний килим жовтого кольору. Добре виглядає в самостійної посадці і в групі з іншими багатолітниками. Сорт дуже ароматний.\n— Пленум — сорт з махровими золотистими квітами.\n— Цітрінум — використовують для оформлення бордюр. Цвіте рослина лимонним кольором.\n— Компактум — сорт дає дрібні запашні суцвіття. Висота рослини досягає всього 18 см.\nМорський аліссум відрізняється своїм терпким ароматом. Багаторічний чагарник росте в теплому кліматі, досягає висоти близько 40 см. Широко поширений в приморських регіонах. Кущі пишні, з пагонами гілками. Морські різновиди рослини виділяють аромат меду. Трав’янистий чагарник невимогливий у догляді, однак, регулярна обрізка старих пагонів стимулює пишне цвітіння. Гібридні форми добре ростуть на удобрених грунтах.\nНайбільш декоративним є ампельний аліссум, який широко використовують для вирощування в підвісних кашпо, озеленення терас і альтанок. Найпоширенішим став сорт Естер Боннет, який вирощують в кошиках. Рослина виглядає як пишний біла куля, яка рясніла безліччю дрібних квітів. Для створення ефектної композиції знадобиться кілька рослин в одному вазоні.\nВирощування багаторічного алиссума: посадка, догляд, розмноження (фото)\nАлиссум — невибаглива рослина, яке добре росте на відкритих сонячних ділянках. У тіні він теж відчуває себе добре, але цвітіння не таке запам’ятовується.\nМісце для посадки потрібно підібрати сухе, добре дреноване на сонячній ділянці. До грунту декоративний чагарник не примхливий, але кислі грунти і заболочені ділянки не підходять для його вирощування. Віддати перевагу потрібно нейтральним субстратів.\nАлиссум добре переносить спеку, не страждає від нестачі поливу. Здатний цвісти навіть в посушливі роки, але тривалість цвітіння знижується. Надмірна полив згубно діє на чагарник. Однак молоді рослини потребують підвищеної вологості.\nМісце для вирощування алиссума має бути просторим, так як молоді пагони швидко розростаються. Уже через місяць після посадки, при гарному догляді, рослина покриває досить велику площу. Досвідчені квітникарі рекомендують висаджувати кущі на відстані до 30 см.\nБагаторічні сорти чагарнику вирощують через посів насіння на розсаду, що дозволяє домогтися більш раннього цвітіння. Для цього грунт готують заздалегідь, додаючи в неї вапно. Насіння рівномірно розподіляються по поверхні грунту. Присипати їх землею немає необхідності. Для проростання їм потрібне світло. Ємності накривають склом або пакетом, поміщають в тепле світле місце. При появі перших сходів скло потрібно зняти. Сіянці досить дрібні, догляд за ними повинен проводитися акуратно. Пікіровку в окремі стаканчики проводять у фазі чотирьох справжніх листочків.\nЩоб кущик добре гілок потрібно робити прищіпку саджанця, коли він досягне висоти близько 10 см. Через якийсь час такі рослини покриваються суцвіттями. Саджанці добре переносять висадку у відкритий грунт.\nДосвідчені садівники висівають насіння безпосередньо в грунт. Робити це потрібно восени або ранньою весною. Подзимний посів проводять, коли земля ще не охолола. Але якщо погода стоїть тепла, то можуть з’явитися сходи, які мають потребу в гарному укритті на зиму.\nВажливо! Посів насіння під зиму дозволяє отримати рослини, які зацвітуть раніше за інших. При цьому цвітіння їх пишніше.\nВесняний посів насіння проводять, коли встановиться температура повітря не нижче +15 градусів. Молоді сходи мають потребу в гарному догляді: поливі, прополюванні. Проріджування саджанців проводять після того, як вони досить зміцніли. Після процедури між рослинами повинно залишитися не менше 15 см. Такі рослини зацвітають не раніше липня.\nРослина не вимагає якогось особливого догляду. Весь процес зводиться до стрижки і обрізку. Після зими прибирають всі поламані пагони і засохле листя. В кінці літа потрібно прибрати квітконоси і слабкі гілки, що стимулює повторне цвітіння в кінці сезону.\nРегулярні підгодівлі алиссума добре позначаються на стані рослини. Проводити підживлення потрібно два рази в сезон. Удобрювати рослина потрібно мінеральними комплексами або органікою. Це надає йому сили для росту і рясного тривалого цвітіння.\nПри неправильному догляді і недотриманні режиму поливу аліссум піддається захворювань: сіра гниль, борошниста роса, іржа і плямистість. Всі вони утворюються в умовах підвищеної вологості грунту. Хворі рослини знищують. В якості профілактики потрібно знижувати рівень вологості повітря і грунту, проводити обприскування спеціальними препаратами.\nДосвідчені садівники з успіхом розмножують багаторічні сорти рослини діленням старого куща і живцюванням. Живцювання потрібно проводити влітку. Відокремлені пагони висаджують в легкий живильний ґрунт добре поливають.\nРозподіл куща проводять навесні, в період висадки насіння, десь на початку травня. Для цього старі кущі викопують, поділяють гострим ножем так, щоб на кожному з них було досить пагонів. На новому місці за рослиною добре доглядають: добре поливають, притеняют, прополюють.\nБагато садівники воліють вирощувати однорічний аліссум — Лобулярія. Ця рослина досить привабливо, утворює пишні кущики. Сьогодні відомо багато сортів Лобулярія:\n— Снігова королева;\n— Ванільне хмара.\nВ ландшафтному дизайні дуже часто застосовують поєднання однорічних і багаторічних сортів алиссума, які доповнюють один одного.\nРозмножуються однорічні види тільки насінням, яке висівають відразу на грядки. Кращий час для посіву: кінець квітня або початок травня. Якщо ночі ще холодні, тоді грядку потрібно накривати нетканим покривним матеріалом. Після того як сіянці зміцніють їх можна пересадити на постійне місце. Догляд за однорічним аліссума включає в себе полив, прополювання і внесення добрив. Збір насіння проводять після їх дозрівання.\nПопередня стаття Новорічна ніч: залишайтеся сексуальної\nНаступна стаття Чи можна вагітним кататися на велосипеді, чи не зашкодить це\nРецепти розсольнику на курячому бульйоні: секрети вибору інгредієнтів і\nЯк посадити чорну смородину восени, переваги осінньої посадки


В церкві в той час хрестили хлопчика. В одну мить він дзвінко заплакав, а в Орисі враз виступили сльози. – Старі люди казали, якщо дитина при хрещенні плаче, то дяком буде, – сказала вона до чоловіка, який заметушився біля маляти. – Дай Бог, головне, щоб здоровенький ріс. В храмі священик раз у раз молився і повторював його ім’я – Святослав. – Цікаво, а хто ж б’ється під моїм серцем? – думала в той час дівчина — NEXT INFO


Вiдео: що таке гашене і негашене вапно\nГашене вапно. основний компонент різних покриттів, сумішей і розчинів, що надає їм високі експлуатаційні характеристики. Унікальний матеріал, відомий з давніх часів, доступний в приготуванні, довго зберігається, має дезінфікуючі властивості, широко використовується в промисловості, домашньому господарстві, цінний для саду та городу.\nВеликий спектр застосування вапна обумовлений і її низькою собівартістю.\nВапно. промисловий продукт, який використовується в металургії, будіндустрії, целюлозно-паперової та хімічної промисловості і для сільськогосподарських потреб. В чималих обсягах і з істотною користю вона застосовується у вирішенні екологічних завдань (обробка стічних вод і шкідливих газів).\nВ європейських державах її споживання досягає 80 кг на одну людину в рік. Сумарне виробництво продукту в світі досягає 300 мільйонів тонн на рік. щороку виробляють до 10 мільйонів тонн вапна, з них 4 мільйони тонн. для будівництва. Отримують її способом випалу до максимально виділення вуглекислоти кальцієвих і магнієвих порід. В якості сировини йдуть карбонати: вапнякові породи, крейда, черепашник та інші матеріали.\nГашене вапно (пушонка) або кальцію гідроксид (Ca (OH) 2). хімсоедіненіе порошкоподібної структури білуватого кольору, мало розчиняється у воді, з характерними в’яжучими і пластичними якостями. Будучи результатом гідрогашенія, активно взаємодіє з кислотами в реакціях нейтралізації.\nЧастинки кальцію в складі речовини добре утримують воду, тому ці суміші застигають не так швидко, як цементні. Саме в цьому і полягає основна перевага вапняних розчинів. час застигання дає можливість якісно рівняти поверхню гладким і тонким шаром. Крім того, продукт відмінно зчіплюється з цегляної і бетонної фактурами, що забезпечує необхідну міцність після застигання.\nЯкщо гідроксид тривалий період часу не використовується, то зворотний процес, що відбувається з поглинанням СО2, призводить складу в твердий стан. У продажу найчастіше зустрічається пушонка або шматками вапно.\nДо основного гідності продукту, мабуть, можна віднести величезну сферу його використання і малу собівартість виготовлення. Крім того, в процесі виробництва безлічі робіт з ним практично відсутні будь-які відходи, що приносить безсумнівну економічну вигоду.\nПродукт прекрасно поглинає вологу, що дозволяє ефективно використовувати його в якості повноцінного компонента при приготуванні розчинів і сумішей з посиленими міцності. Процес гидрации відбувається бурхливо, з виділенням тепла (екзотермічна реакція), що забезпечує рівномірний затвердіння складу і додаткове зміцнення його поверхні.\nБільш широко переваги і недоліки розглянемо на прикладі широко використовується вапняної штукатурки з гашеним вапном в складі:\nбезсумнівні теплоізоляційні якості. штукатурка дозволяє зберігати в приміщеннях тепло, а значить, економити на опаленні;\nпожежна безпека. не горить і не підтримує горіння;\nзручна в роботі, оскільки пластична і не швидко застигає, тобто спрощує робочий процес;\nгігієнічність. лужна основа протидіє появі цвілі і грибків;\nпаропроникність. перешкоджає скупченню вологи;\nмеханічна міцність. поверхню штукатурки не дає тріщин навіть в ході вбивання в неї цвяхів.\nТривалість застигання. При пошаровому нанесенні на стіну (необхідно почекати, коли висохне попередній шар) значно збільшуються терміни ремонту.\nЧас самостійного гасіння вапна становить близько двох тижнів і більше.\nВапняну штукатурку не рекомендують застосовувати в місцях з підвищеною вологістю. Наприклад, у ванній кімнаті краще використовувати цементно-вапняний розчин.\nПриготування вапна детально регламентовано державними стандартами. Структурно продукт складається з карбонатових речовин, мінералізованих добавок (доменних або електротер шлаків, кварцових пісків та інших включень). Для кожної добавки існують свої нормативні регламенти. Будь-компонент складу відомим способом впливає на фізичні якості продукту, відповідно, змінюється і його витрата на 1 кв. м.\nПовітряна негашене вапно випускається трьох сортів (1, 2, 3); негашене порошкоподібна. двох сортів; гидратная, без добавок і з ними, ділиться на перший і другий сорти.\nДисперсність першого і третього видів повинна задовольняти спеціальним умовам. в ході просіювання проб матеріалу через сито (сітки № 02, №008, ГОСТ 6613) повинно проходити, відповідно, не менше 98 і 85% всієї взятої проби.\nШвидкість і повне закінчення реакції гасіння, величина відходів і рівень кінцевого якості матеріалу залежать від численних факторів, серед яких. якість сортності, рівень здатності до хімреакцій, фракційні параметри сировини, швидкість і якість замісу компонентів суміші, які використовуються обсяги води, температурний стан реагентів, методи гасіння, елементи обробки і час витримки продукту. Сертифікат відповідності продукту включає відомості про його сорт, кількість домішок і стані.\nВапно з точки зору екології. екологічно чистий матеріал, добре дезінфікуючий приміщення, що протистоїть розвитку грибків і негативно впливає на шкідливі бактерії. Побілка приміщень сприяє проникненню в них повітря (поверхня «дихає»). Вапно не є небезпечною для алергіків.\nРезультати випалу багато в чому залежать від застосовуваних технологій, що дозволяє виділяти ряд видів вапна:\nНегашене комове. «кипелка».\nНегашене мелене (мука). суха порошкоподібна суміш, що отримується в ході помелу першої.\nГашене вапно (гідроксид), або пушонка. тонкодисперсний порошкоподібний продукт, вироблений в ході гасіння комовой вапна ( «кипелки») фіксованим обсягом води. Основний склад. Са (ОН) 2. Проти негашеного матеріалу відсоток вологи в гидроксиде повинен складати від 60 до 70%. Зазвичай пушонку продають в фасованому вигляді.\nВапняне тісто (паста). похідне від гасіння вихідної сировини ( «кипелки») великими обсягами води. За консистенцією аналогічно тесту. Витрата води приблизно в 3,5 рази більше, ніж для приготування вапна.\nВапняне молочко. густувата консистенція світлих відтінків, що отримується перемішуванням з водою у співвідношенні 1: 10. Використовується в обробці приміщень, фасадів, госпбудівель, в садівництві.\nЧим вище рівень якості вихідної сировини, тим вище в продукті відсоток CaO, а значить, і виходу Ca (OH) 2 в процесі гасіння. Низька якість сировини пов’язано зі збільшенням у ній кількості CO2, що відбувається з причини її недожога і утворенням карбонату кальцію (СаСОз), шматки якого легко виявити за вагою. вони важче повністю обпалених шматків. З ростом карбонату кальцію відходи збільшуються. Найменші обсяги відходів має продукт першого сорту і помірні. другого.\nЗ вапнякових гідратів часто використовується так звана вапно свежегашёная, що застосовується не пізніше шести годин з моменту гасіння. Застосовується для приготування вапняного молочка.\nЯк в’язка неорганіка в сукупності з азбестовими волокнами, вапно знаходить специфічні якості, утворюючи ряд цінних похідних матеріалів (азбестовий картон, азбестова папір). Виходячи з цільового її застосування до складу додаються різні компоненти.


Газова компанія придбала 1000 електрофургонів Opel Vivaro-e | E-move\nКомпанія British Gas – один з найбільших у Великій Британії постачальників електроенергії, природного газу та побутових послуг – придбає відразу 1000 електричною фургонів Vauxhall Vivaro-e (у континентальній Європі модель продається під брендом Opel). Це найбільше корпоративне замовлення на комерційний електротранспорт в історії Сполученого Королівства.\nМашини будуть поставлені протягом наступних 12 місяців. В першу чергу їх отримають:\nводії, чиї машини потребують заміни;\nводії, що працюють в районах, в яких питання зниження обсягу шкідливих викидів стоїть дуже гостро.\nДля розуміння, British Gas обслуговує близько 12 млн будинків по всій країні. Робітникам, які мають працювати на електромобілях, обладнають домівки зарядні термінали – для цього компанія зараз займається підвищенням кваліфікації власних інженерів.\nАле і це ще не все. Компанія Centrica, якій належить British Gas, зобов’язалася перевести на електротягу весь свій автопарк – а це 12 тисяч машин – до 2030 року. До нього можуть увійти й інші моделі, зокрема – Vauxhall Combo-e, який дебютує у 2021 році.\nНагадаємо, світова прем’єра Opel/Vauxhall Vivaro-e відбулася цієї весни. Для Opel, який тепер є частиною групи PSA, це перша комерційна модель без ДВЗ. Вона побудована на французькій модульній платформі EMP2 і оснащена електромотором на 136 к.с. і 260 Нм. Передбачено два варіанти батарей: на 50 і 75 кіловат-годин. Вони забезпечують запас ходу у 230 і 330 км за циклом WLTP відповідно. Серед моделей PSA таку саму силову установку має, наприклад, пасажирський Peugeot e-Traveller.


У Данії до салату додають живих мурах\nVideo: У Данії до салату додають живих мурах\nВи чули коли-небудь про «живі страви», наприклад салат з мурахами? Або про п’яні креветки, які замочують в алкоголі і їдять живими? А це все насправді реальні страви.\nСтрава: «Річчі ді маре»\nОсобливий інгредієнт: Морські їжаки\n«Річчі ді Маре» – це традиційна страва іспанської та італійської кухні. І за такою ефектною назвою ховається простий наїдок – нутрощі морського їжака. Так, звучить бридко, але всі, хто спробував, кажуть, що це неймовірно смачно. Готувати їжака не потрібно, йому просто обрізають колючки та розрізають його, а потім ложкою їдять нутрощі або ж вмочують туди хліб. Таку страву можна побачити як і в ресторанах, так і на обідньому столі звичайної сім’ї.\nСтрава: П’яні креветки\nОсобливий інгредієнт: Живі креветки, замочені у алкоголі\nЦей делікатес обожнюють у Китаї. Свіжі креветки заливають спеціальним алкоголем – китайською горілкою Байцзю – і чекають, поки вони оп’яніють, та подають до столу. Поки охмелілі креветки борсаються у тарілці, люди їх спокійнісінько їдять. Однак кілька останніх років більшість китайських ресторанів стали більш лояльними до креветок і варять їх перед подачею на стіл.\nСтрава: Салат «Нома»\nОсобливий інгредієнт: Живі мурахи\nЗдавалося б, мурахи в салаті – жах кожного шеф-кухаря, тільки не в салаті «Нома». Там це – особливий інгредієнт. Вигадали цей салат, як не дивно, у Данії. Мурахи в ньому йдуть як приправа. Перед додаванням у страву мурах ставлять у холодильник, аби охолодити їх, і щоб вони лазили повільніше. Справжні гурмани запевняють, що мурахи додають у салат кислинку.\nДивіться також: Чорний та зелений чай – це листя однієї рослини\nICTV / Ранок / У Данії до салату додають живих мурах / 12.02.2018 19:00


Все про Херсоніссос\nХерсоніссос, розташований в 26 км від Іракліона і його аеропорту Nikos Kazantzakis, витягнувся вздовж набережної затоки Малья. По сусідству з ним, трохи на захід, притулився ще один симпатичний курорт Агіос Ніколаос.\nХерсоніссос - неофіційна столиця острівного туризму, одне з найвеселіших і галасливих курортних місць Криту. Тут працюють дорогі ресторани і традиційні таверни, бутіки і сувенірні лавки, дискотеки і клуби. У районі порту вздовж узбережжя проходить довга «смужка барів», здебільшого ірландських і голландських. Так що не дивно, що самі часті гості на курорті - голландці, ірландці, англійці і німці.\nТуристам з дітьми галасливий Херсоніссос навряд чи сподобається.\nХерсоніссос - одне з найдавніших селищ на Криті, розташований у мальовничому регіоні, де бірюзові води зустрічаються з чарівними скелями Ласіті. Назва «Херсоніссос» походить від грецького «півострів», який височить із заходу над Мальською протокою.\nВперше ця місцевість була заселена ще в мінойський період, близько 1500 до н. е.. На пляжі, в містечку Anisaras на захід від порту Херсоніссос, знаходилося мінойське поселення. Тут були зроблені унікальні знахідки того часу.\nСтаровинне мальовниче селище Херсоніссос знаходиться в 2 км на південь від порту, на височині, звідки відкривається приголомшливі види на море. Тут традиційні будиночки сусідять із зеленими вулицями, майстернями і кафе, церківками і тавернами, де гості курорту можуть скуштувати національні страви та напої.\nСучасний порт Херсоніссос - друга частина курорту, навколо нього вишикувалися і розкішні курортні комплекси, і невеликі затишні апартаменти.\nЄдине «але» Херсоніссос - в самому місті пляж, зрозуміло, міський та, як наслідок, не найохайніший. Однак в 0,5-1 км від центру знаходяться справжні райські куточки. Наприклад, розташований на сході піщаний пляж Drepanos, який знаходиться біля готелю Nana Beach 4 * і може похвастатись блакитним прапором.\nТрохи далі на захід, неподалік від музею Lychnostatis, знаходяться інші симпатичні пляжі, слідом за якими йде Star Beach з аквапарком. Поряд з готелем Silva Beach 4 * знаходиться ще кілька ділянок, які отримали блакитний прапор за чистоту своїх вод.\nСамий великий і центрально розташований пляж Херсоніссос тягнеться від готелю Creta Maris 5 * і пропонує широкий вибір водних видів спорту.\nНа заході окремої згадки заслуговують пляжі, які удостоїлися блакитних прапорів: поблизу готелю Annabelle Village 5 *, Aldemar Knossos Royal 5 *, Aldemar Royal Mare 5 * і Aldemar Cretan Village 4 *.\nІнші примітні пляжі: навпроти бару New York, піщані пляжі limanakia на сході і нудистський пляж.\nРозваги, екскурсії та визначні пам'ятки Херсоніссоса\nЗалишки стародавніх театрів, мозаїки, палео-християнська базиліка, римський порт і старовинні рибний резервуар - одні з головних визначних пам'яток сучасного Херсоніссоса. Наприклад, північніше готелю Eri Beach 4 * знаходиться старовинна базиліка, а ще трохи далі на захід - сарацинський фонтан з дивовижною мозаїкою.\nНа курорті є поле для міні-гольфу, картинг і невеликий аквапарк Aqua Splash, музей національного побуту під відкритим небом і кінно-спортивна база, два медичних комплекси і центр таласотерапії, дайвінг-клуб і декілька центрів водного спорту на пляжах.\nМагазини працюють до опівночі, а таверни і диско-бари (до речі, з безкоштовним входом) - до самого ранку. При цьому самі популярні нічні клуби: Amnezia і Matrix.


психологічне забезпечення допрофільного навчання учнів\nДля реалізації цих завдань використовуються різні види робіт:\nКонсультативна, яка полягає у професійному вирішенні тих проблем, з якими приходять до психолога та соціального педагога.\nПсиходіагностична включає організацію комплексного соціально-психологічного дослідження, яке потребує ґрунтовного аналізу та інтерпретації отриманих результатів. На підставі результатів психодіагностичних досліджень робиться висновок про подальшу корекцію або консультаційну роботу.\nПсихокорекційна робота направлена на розвиток здібностей, формування особистості учня, подолання негативних явищ у навчальному закладі, в сім’ї, соціальному оточенні.\nПрофілактична робота направлена на попередження, запобігання правопорушенням, насиллю серед неповнолітніх, навчання конструктивного розв’язання конфліктів, орієнтацію на здоровий спосіб життя, психологічну просвіту батьків.\nУ цьому напрямку проводяться різні заходи, ми співпрацюємо з центром соціальних служб для сім’ї, дітей і молоді, службами у справах дітей, центром зайнятості, закладами охорони здоров’я тощо


У якийсь момент Марина бере одного кота на руки і дає доїсти зі своєї тарілки і вилизати її. Ми з чоловіком на це дійство, звичайно, витріщилися. Я в цю мить зрозуміла, що у квартирі взагалі немає місця для годування котів! Питаю Марину, чи вона щось не переплутала, а Марина на мій здивований погляд: вони у нас чисті, їдять з нами, з нашого посуду, що тут такого? А мої діти весь час до них ходять! – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / У якийсь момент Марина бере одного кота на руки і дає доїсти зі своєї тарілки і вилизати її. Ми з чоловіком на це дійство, звичайно, витріщилися. Я в цю мить зрозуміла, що у квартирі взагалі немає місця для годування котів! Питаю Марину, чи вона щось не переплутала, а Марина на мій здивований погляд: вони у нас чисті, їдять з нами, з нашого посуду, що тут такого? А мої діти весь час до них ходять!\nУ якийсь момент Марина бере одного кота на руки і дає доїсти зі своєї тарілки і вилизати її. Ми з чоловіком на це дійство, звичайно, витріщилися. Я в цю мить зрозуміла, що у квартирі взагалі немає місця для годування котів! Питаю Марину, чи вона щось не переплутала, а Марина на мій здивований погляд: вони у нас чисті, їдять з нами, з нашого посуду, що тут такого? А мої діти весь час до них ходять!\nПівроку тому ми переїхали у свою новеньку квартиру в новобудові і одразу здружилися з сусідами з нашого поверху, Мариною і Тарасом. У них дочка – ровесниця нашої старшої донечки, дівчатка здружилися також.\nДіти постійно бігають одне до одного в гості, дівчата часто уроки вчать разом або у нас, або в них. Ну і молодший наш, чотирирічний Назарчик, часто з дівчатами разом час проводить, він взагалі всюди за сестричкою Софійкою любить ходити.\nПозавчора у Марини був день народження, і вони вперше запросили нас до себе всім складом. Ми купили подарунок, квіти і пішли. Крім нас більше нікого і не було, тому що батьки і Марини, і Тараса в іншому місті живуть, далеченько від нашого. Та і, як вони сказали, зараз часи не такі, щоб «весілля» збирати.\nПосиділи добре, по-сусідськи. Діти гралися, дорослі собі розмовляли, жартували, сміялися.\nУ сусідів двоє великих гарних пухнастих котів, і ось у якийсь момент Марина бере одного з них на руки і дає доїсти зі своєї тарілки і вилизати її. Ми з чоловіком на це дійство, звичайно, витріщилися.\nЯ в цю мить зрозуміла, що у квартирі взагалі немає місця для годування котів! Питаю Марину, чи вона щось не переплутала, а Марина на мій здивований погляд:\n– Вони у нас чисті, їдять з нами, з нашого посуду, що тут такого?\nТа ні, нічого. Просто мої діти весь час до них ходять! Чай там п’ють, млинці їдять чи ще щось з того самого посуду, що вилизують її коти! А так то ні, зовсім нічого.\nУ нас собака є, улюбленець родини, але ми не годуємо його з наших тарілок! Віку, дочку Тараса й Марини, ми також чимось постійно пригощаємо. Але не з собачої миски!\nОдним словом, я в прострації досі. Зі своїм уставом в чужу ж хату не полізеш, але я такого не розумію! От що робити? Заборонити дітям дружити чи їсти у них? Давати з собою свій посуд і делікатно спробувати пояснити Марині свою точку зору на це все? Так образиться ж все одно.\nЧоловік говорить: нехай до них більше не ходять, у нас спілкуються чи на прогулянках, і крапка. Але якось це теж не зовсім вихід… А якщо вони знову нас в гості всіх покличуть?\nЯ розумію, що то їх котики і все там у них спільне, але ж це ненормально, чи я не права і можна їсти з домашніми тваринами зі спільного посуду?…


Смертельна пожежа в Одеській області - загинула дворічна дівчинка - фото | СЬОГОДНІ\nВ Одеській області на пожежі загинула маленька дитина\nКопи взялися за розслідування\nВ Одеській області рятувальники під час гасіння пожежі в приватному будинку багатодітній сім'ї виявили тіло дівчинки.\nЯк розповіли в пресслужбі ГУНП, в момент загоряння у будинку перебувала 23-річна господиня з чотирма маленькими дітьми. Всі вони міцно спали. 28-річний господар сімейства в той час допомагав по господарству своєму родичу.\nЖінка прокинулася від задухи, коли в хаты було повно диму. Вона схопила на руки п'ятимісячне немовля, розбудила синів, шести і чотирьох років, і вибігла з ними на вулицю, не знайшовши лише дворічної дочки.\nДо хати за дитиною побіг батько, але через сильне полум'я і чадний дим його зусилля врятувати дитину були марними.\nЗа попередньою інформацією фахівців ДСНС, загоряння в будинку сталося через несправне пічне опалення. Пожежа почалася з горища.\nВідомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України з позначкою "нещасний випадок". Тіло дівчинки направлено на судово-медичну експертизу для встановлення остаточної причини смерті.\nРаніше ми повідомляли, що в Одеській області горів приватний будинок. Загинули двоє малолітніх дітей.\nТакож нагадаємо, у Дніпрі при масштабній пожежі загинули три людини.\nтрагедія загинула дівчинка Одеська область бататодітна родина пожежа


«Після смерті сина для мене час зупинився»: 29-річний боєць з Тернопільщини помер на руках у батька - 0352.ua\n«Після смерті сина для мене час зупинився»: 29-річний боєць з Тернопільщини помер на руках у батька\n14:30, 17 серпня 2016 р.\n10 серпня перестало битися серце 29-річного бійця-добровольця Максима Качалуби із Романового Села, що на Збаражчині. Напередодні у хлопця раптово погіршився стан здоров’я: боліла голова, мучила нудота, а вже наступного дня вранці його не стало…\nТато і молодший брат ще до приїзду швидкої намагалися надати йому першу домедичну допомогу, але, на жаль, врятувати Максима не вдалося. За висновками медичної експертизи, він помер від набряку головного мозку…\nЖиття молодого й активного Максима Качалуби було сповнене надзвичайних миттєвостей. У нього було дуже багато друзів і доброзичливців, адже хлопець був не просто душею будь-якої компанії, людиною-святом, а чесним, справедливим, добрим і безкорисливим. Максим ніколи спочатку не відстоював своїх інтересів, а перш за все думав про рідних і близьких. І коли ще до Майдану працював на київському підприємстві «БРВ Київ» експедитором, і коли пройшов Революцію Гідності, і коли пішов добровольцем у батальйон спеціального призначення «Золоті ворота», - пише НОВА Тернопільська газета.\nмаксим качалуба2– Незважаючи на відважність і хоробрість сина, у мене постійно була за нього тривога, – каже батько Максима Роман Васильович. – І коли вперше поїхав на Майдан зі своїми друзями та місцевими хлопцями, і коли вирішив іти на фронт. Не спали з дружиною ночами, бо Максим служив у батальйоні спеціального призначення й не завжди міг зателефонувати додому. Переважно його батальйон дислокувався у Щасті та Новоайдарі Луганської області, а там часто було неспокійно. Не менша тривога була й за молодшого сина, 21-річного Тараса. Він також був на Майдані. Навчався тоді на першому курсі в політехнічному університеті в Тернополі, але покинув навчання й пішов до армії. Служив у військовій частині в Криму. Коли там почалися заворушення, українські військові частини заблокували, а після анексії військова частина, де служив Тарас, виходила з півострова останньою. Ми найбільше боялися, щоб син не потрапив у полон, але, Богу дякувати, обійшлося…\nПісля буремних подій у Криму та після закінчення строкової служби в армії Тарас поновився на навчанні і перевівся на заочне, а Максим не зміг залишити побратимів і лише час від часу приїжджав додому у відпустку. Після двох років служби на східному фронті Максима перевели до полку поліції особливого призначення «Київ», до складу якого входили бійці із кількох батальйонів. Служба у полку дозволяла вже більше не їздити на передову, а залишатися у столиці, однак Максим не міг сидіти, склавши руки, його тягнуло на фронт, до побратимів, тому поки розглядали його рапорт, приїхав на кілька днів додому.\n– Навіть коли Максим був удома, у мене серце було не на місці, – зізнається Роман Васильович. – Наш син завжди був трохи фатальним. Не те, щоб він свідомо ризикував своїм життям, але ніколи не турбувався про своє здоров’я. Може, йому ще швидше була потрібна допомога, може, ми могли б його врятувати… Максим часто прокидався вночі, виходив палити – все-таки постійні стреси, служба, нічні чергування та рейди наклали свій відбиток на психіку. А останнім часом його турбував головний біль. Ще 9 серпня ми просили його поїхати до лікарні на обстеження, але… Вранці наступного дня Максима вже не стало… Не знаємо, як жити далі, де брати сили… Після смерті сина для мене час неначе зупинився…\nПоховали Максима Качалубу 12 серпня у рідному селі. «Господь забирає найкращих, – сказав на похороні священик. – Я довго шукав слова, якими можна було б втішити згорьованих батьків, але, на жаль, таких слів немає, бо жодні слова не зможуть затамувати болю від того, що доводиться ховати свою дитину. Все, що ми можемо зробити для Максима, – це молитися за упокій його душі і пам’ятати, що у Небесній Сотні тепер стало на одного Янгола більше…»\nБоєць Тернопільщина смерть


З поляками проти червоних\nЗ Радомишля круто повернули на Іванків, Горностайпіль. Тут, за три дні до великодніх свят 1920 року, вдалося нав’язати контакти з авангардом україно-польської армії. Взявши з собою кінний відділ, Струк поїхав назустріч війську і у Малині зустрівся з польською частиною, якою командував полк.Рибак. Отамана прийняли привітно. З Малина Струк — через польське командування — послав вітання урядові УНР.\nРазом з україно-польським військом Ілько Струк взяв участь у визвольному поході на Київ. Це вже був п’ятий виступ отамана на столицю. Як переможець, 6 травня 1920 р. вступив на бруківку Золотоверхого.\nПотім повернувся на Чорнобильщину, де отримав розпорядження від військового командування зайняти позицію вздовж Дніпра від Чорнобиля до Києва, “що й мною, — зазначав отаман, — було зроблено”.\nІлько Струк скликав повітовий з’їзд, на якому закликав провести мобілізацію і “цим передати Українському урядові велику народню силу, щоби показати і полякам, і иншим державам, що сам народ іде на допомогу урядові для звільнення України від ворога”.\nЗ’їзд прийняв пропозицію і оголосив мобілізацію від 20 до 25 років.\n14 червня 1920 р. Струк взяв участь у нараді отаманів, що відбулася в Коростишеві. На нараді прийняте рішення створити фронт — під єдиним командуванням — проти більшовиків.\nЧерез чотири дні від полк.Безручка — “єдиного тут представника УНР” — надійшов незрозумілий для Струка наказ припинити набір, а отаману зі своїм загоном прибути до Києва.\nНедалеко від Києва, в с.Лютіж, Струк зустрівся зі своїм старшиною, що тепер був зв’язковим при полк.Безручкові. Від старшини довідався, що струківцям заборонено входити до Києва і наказано зосередити сили в районі ст.Жуляни та с.Крюківщина. Це ще більше здивувало отамана.\nКоли ж він отримав наказ передати своїх бійців до складу 6-ї стрілецької дивізії та 6-ї запасної бригади, здивування переросло у внутрішній спротив. “Відпускати своїх людей, з якими я пережив в походах скільки горя при поразках і скільки радощів при перемогах?!”,— вигукнув отаман.\nВідіславши лише двісті козаків з трьома кулеметами, Струк фактично наказу не виконав. Довідавшись, що через ст.Жуляни проїжджатиме Симон Петлюра, Ілько Струк вирішив скористатися цим, урочисто привітати його і просити скасувати розпорядження полк.Безручка.\n“У відповідний час на станції вишикувалися козаки з прапором. Потяг з Головним Отаманом, під’їхавши до ст.Жуляни, зупинився. Головний Отаман у супроводі старшин Генерального Штабу та представників польського командування, виступив з потягу і під гучні окрики “Слава!” здоровався з козаками і цілувався із зібраними там представниками від частин мого загону та дякував за працю. Вислухавши прохання представників мого загону, обіцяв одкликати розпорядження Полковника Безручка. Представники піднесли Головному Отаманові китицю квітів, у якій було багато національних стрічок, а також прапор від повстанців. Головний Отаман, попрощавшись, з квітами, вступив до потягу і під радісні крики козаків, од’їхав. На переїздах скрізь од ст.Жуляни стояла почесна варта з моїх козаків”.38)\nЦікаво, що сам Ілько Струк не вийшов зустрічати Головного Отамана.\nЩо стримало його?!\nЧерез тиждень Струк одержав наказ — безпосередньо від шефа 2-ї Польської армії капітана Гладики — прибути до Києва і взяти участь в обороні міста.\n“Я брав, — стверджує Струк, — діяльну участь у великих боях за Київ. Займав позицію від Цепного мосту до Стратегічного. Відходив з Києва зі своїм загоном останнім...\nУ Проскурові мене й отамана Шепеля закликав до себе Головний Отаман Симон Петлюра і призначив мене Командуючим Київською Повстанською Округою”.39)\nАле повернутися на Київщину, залиту Красною армією, було не так просто.\nУ Проскурові отаман Струк спільно з польськими частинами вів тяжкі оборонні бої. Мав великі втрати у людях. Звідти рушив на Волочиськ і через Збруч на Тернопіль. Тут загін Струка взяв участь у похоронах полковника Генштабу Мішковського, вбитого під Чорним Островом.\nЗ Тернополя вирушив на Дубно, де спільно з 18-ю Польською дивізією бився проти Красної армії. “Про ці бої, — говорив отаман, — знає кожен старшина і козак польської армії”.\nПотім струківці вели особливо жорстокі бої під ст.Рожище, а згодом під Ковелем. Разом з польськими військами відійшов до Західного Бугу. Так Командуючий Київською Повстанською Округою опинився на найзахіднішій околиці українських земель.\nВід Західного Бугу на Київщину\n“Звідти, по наказу Головного Отамана Симона Петлюри, рішив іти в район Київа, — продовжував оповідь Струк. — В липні 1920 р. я, прорвавши лави 12-ї більшовицької армії, перейшов р.Тур’ю, але при переправі через Стохід мене оточила Башкирська більшовицька дивізія. Це був тяжкий для нас бій, бо ми були оточені ворогом зо всіх боків. Я мав при собі лише сто двадцять чоловік кінноти і шістдесят чоловік піхоти — при шести кулеметах... Ми були загнані в болота Стоходу біля Нового Хотова, де просиділи у воді з боєм цілі сутки.\nО годині одинадцятій ночі ми вилізли із води і, прорвавши смугу Башкирської дивізії, пролізли через старі окопи.., й напали на ст.Рожище, яку взяли з боєм.\nДалі перепливли через р.Стир і тільки добрались до Нового Сокаля, як були зустрінуті ворогом, відбивши якого, поховалися в лісі.\nОдпочивши сутки в лісі, ми вирушили на м.Колки, яке взяли з боєм і захопили частину обозу 12-ї більшовицької армії. Із захопленим обозом рушили до річки Горинь, де, захопивши переправу, переправилися на другий бік.\nЦі події були в липні 1920 року.\nДалі пішли до річки Случ, а переправившись через неї, напали на м.Великоселище, де розбили місцеву охорону і направилися на Мельчин. У Мельчині мали бій з карним відділом, який, при першій сутичці з нами, розбігся. Звідти попрямували на ст.Чаповичі, минаючи ст.Лугини. Захопили ст.Чаповичі, розібрали залізничні тори і попрямували на м.Базар. І так вступили до свого району.\nБільшовики, зачувши, що прибула велика сила, повтікали з міст Хабного, Мартиновичів, Максимовичів, Іванкова, Горностайполя, попрямувавши на Чорнобиль і залишивши величезний район без бою... В с.Стещині я зустрівся з людьми мого загону, які залишилися на місцях під час одходу україно-польських військ. Мій загін одразу поповнився старшинами і козаками і доходив до трьох тисяч осіб.\nМаючи таку силу, я повів наступ на Чорнобиль і після упертого бою захопив (його). Так розпочалося загальне повстання згідно одержаного мною наказу від Головного Отамана Симона Петлюри у Проскурові.\nУ повстанні брали участь селяни ось цих повітів: Чорнобильського, Київського, Радомишльського, Овруцького, Мозирського і Козелецького. Ці повіти були зовсім визволені від більшовиків. Більшовицькі частини, які відходили від Варшави, приміром 25 дивізія ім. тов.Чапаєва, 9 совстрілкова дивізія, 47 дивізія Котовського і 57 дивізія, що були розтрощені під Варшавою, тепер були вщент докінчені нами. Їх військове майно попало до наших рук.\nНа місцях, звільнених від більшовиків, було настановлено горожанську владу...”.40)\nВ цей час більшовики оголосили мобілізацію, яка не дала бажаного для них результату. Начальники тилу Київської губернії та Київського повіту 14 вересня 1920 р. повідомляли, що “из Дымерского района поступило донесение, что призванные по мобилизации вместо явки на Сборный Пункт прячутся по лесам, распуская слухи, что присоединятся к банде Струка”.\nБільшовики хвалилися, що восени 1920 р. в Чорнобильському повіті об’єднані загони Струка і Шепеля були розсіяні частинами 9-ї дивізії ВОХР. Про це 16 листопада 1920 р. начальник групи совєтських військ Роберт Ейдеман доповідав Лєніну і Камєнєву. Як бачимо, відгомін повстання, яке розпочав Ілько Струк, докотився до Москви.\n“Советская военная энциклопедия” зазначала, що на кінець 1920 р. загін Струка нараховував близько 500 бійців.41)\nХоч наступила зима — несприятливий для повстанців час — козаки Струка продовжували активні і успішні бойові дії проти окупантів. “Как характерный пример деятельности банды Струка, можно указать на сообщение с 28/12\n(1920 р.— Р.К.) о налете на Горностайполь. Банда под предводительством Струка и Бредихина заняла мес.Горностайполь, после чего принялась за поголовное истребление попадавшихся на улице евреев. Таким образом было убито\n50 ч. мужчин и женщин, ранено 13”...42)\nДо подібного роду інформацій більшовицьких діячів та “істориків” слід підходити з певною резервою, оскільки значна частина представників нової окупаційної влади була євреями. Не дивно, що саме їх і винищували повстанці в першу чергу. Що ж до рядових “мирних” євреїв, то і їх не минала повстанська куля чи шабля, бо вони виказували тих, хто допомагав партизанам, хто дезертирував з Красної армії, повідомляли ЧК, хто де переховується. Після розстрілів та катувань, з підказки оцих “мирних, ні в чому не винних євреїв” інколи відбувались справедливі самосуди. Але масштаби розплат, на жаль, не були адекватними нещастям, які несла “соввласть” чужинців.\n“Геть жидів і кацапів! Хай живе повстання!”\nДо самого Нового Року Ілько Струк контролював ситуацію у своїх повітах.\n“22 грудня ми розпочали похід на Київ, а 23 грудня по ст.ст. (тобто, на початку січня 1921 р. — Р.К.) ми були вже в Київі... Пробули біля шести суток і під напором більшовиків змушені були відступити, прямуючи на Васильків...\nПід Ходоркою більшовики, скупчивши великі свіжі сили, перегородили нам шлях, і ми після впертих боїв примушені були круто повернути на Чорнобиль, куди прийшли в кінці січня 1921 р. До останніх чисел лютого робили переходи з місця на місце, займаючи такі пункти: Наровлю Мозирського повіту, Мозир, Овруч, Васильків, Сквиру, Чигирин, Макарів, Брусилів, Остер, Козелець, Комарин Мінської губернії.\nЦе був час, коли у більшовиків не було фронту і їх сили були кинуті на внутрішній фронт, якого вони боялися більше як зовнішнього.\nЗиму 1920-1921 років міг на повстанні витримати, ведучи безперервні уперті бої з ворогом, тільки той, хто розпочав боротьбу з більшовиками з 1917 р. і для кого ідея була дорожчою від життя.\nМи своїм повстанням доказали всьому світові, що більшовики не є виказниками волі українського народу, а є окупантами, яким повстанці поставили фронт внутрішній, більший чим вони коли мали взагалі.\nДля того, щоби було легше вести боротьбу, мною була зорганізована цілком конспіративна організація під назвою ”Чорна маска” для винищення більшовицьких провідників і треба признатися, що ця організація зробила великі послуги і була дуже популярною. Вона мала свої авта, підроблені документи і гроші в ріжній валюті. Не одну сотню більшовицьких провідників вона ”перетранспортувала” з Київа і инших міст до нас у ліси, де вони знайшли належній суд і заслужену кару”.43)\nЗгідно з даними Особливого відділу Київського військового округу на березень 1921 року, основою загону Струка, що продовжував діяти у Чорнобильському повіті, було 200 вершників.\nЗ початком весни 1921 р. отаман Струк все частіше нападає на регулярні частини Красної армії та населені пункти. Так, у першій половині березня струківці зробили наліт на Святошин і визволили, за визнанням отамана, “4800 українців, заарештованих Чекою”. Більшість звільнених пристала до загону.\nПроти Струка з квітня оперувала 44 Київська стрілецька дивізія і Перша Київська бригада. Попри чималі збройні сили окупантів та їхні широкі каральні операції проти повстанців Ільку Струку вдалося зберегти свій загін. Дмитро Лапичак стверджує, що загін отамана налічував в цей час до 1000 осіб.\n“Продолжительное существование Струка, — писав ”замначособотдела” Київського військового округу Іванов, — объясняется тем, что агентурное освещение банды изнутри посредством секретного сотрудника до сих пор не удавалось, ибо Струк весьма осторожный и умный бандит, принимает к себе в банду только тех лиц, которых великолепно знает... Зная через своих осведомителей, что для его уничтожения приняты самые решительные меры, Струк окружил себя только пятью преданнейшими бандитами, через которых он отдает свои распоряжения остальным бандитам, разбитым на отдельные мелкие отряды... Шпионаж — при помощи крестьян — поставлен Струком великолепно”...44)\nІванов свідчить, що Струк суворо карав кримінальні елементи, що потрапляли в загін; водночас переагітовував червоні частини. Так, у лави Струка влився продзагін, який прибув для проведення “продразверстки”.45)\nПолітична платформа Ілька Струка — за свідченнями Іванова — була такою: “Геть жидів і кацапів! Хай живе повстання!”.46)\nОсь ще один цікавий документ тієї епохи — телеграма Струка Виконавчому комітету Горностайполя: “Дивуюсь, що вовки поодевались в овечу шкуру, були жидівські прихвостні, а тепер українцями. Скінте шкуру, одінте напрямок селянина, і тоді скажіт йому, що Ви є борці, а не баламутчики наріду. Коли скінете і пріступіте до праці, тоді дайте мені знати. Партізан Струк”.47)\nНа думку заступника начальника особливого відділу КВО, зносини Струка з Симоном Петлюрою видаються малоймовірними, оскільки Струк співпрацював з людьми протилежного політичного забарвлення, такими як, Заєць та Бродихин (в Доповідній записці зустрічається також “Бредихін” і “Бридихін”).\n“Сподвижник Струка — Бридихин Федот Терентьевич, крестьянин 50 л., великоросс, крупный кулак Горностайпольской волости. До революции Бридихин был членом Союза Русского Народа... Второй сподвижник — Заяц, который во время ранения Струка командовал его бандой и орудовал в Волынской губернии, поддерживал деятельную связь с Савинковым. Как видно, эти обстоятельства дали повод к тому, что Главный Повстанческий Украинский комитет относится к Струку с некоторым недоверием, считая его приверженцем Савинкова, и при назначении командующим Северным Повстанческим фронтом Мордалевича, советует последнему обратить внимание на политическую окраску Струка и прибрать его к своим рукам. Как видно, для этой цели в банду вливается целый ряд агитаторов для выправления политической линии банды”.48)\nВ 1921 р. до його загону перейшли начальник кулеметної команди загону Орлика Хвостенко та сотник кінної сотні Жорж де-Грес.\nВ дискусії щодо своєї політичної лінії крапку поставив сам Ілько Струк. В листі до уенерівського генерала Галкіна в червні 1921 р. отаман Струк писав:\n“Мій висновок: я партизан і повстанець своєї неньки України й оборонець її від грабіжників, жидів і кацапів. З якого часу працюю знають усі. Не був, не буду й на думці не маю бути на боці ворогів своєї Батьківщини. Знищу всіх, хто хоч у душі на їх боці. Для мене Україна під жовто-блакитним прапором та під керовництвом С.В.Петлюри. Визнаю свій уряд в повному його складі, перед ним буду відповідати... Я сам лишився зі своїм корпусом, старшинами й козаками на Україні, вони не відступлять од своєї ідеї за УНР...”.49)\nОстанній похід на Київ\nСлова з ділом у отамана не розходилися.\nОтаман Струк чи не найбільше з-посеред інших отаманів розумів стратегічне значення Києва і весь час мріяв опанувати його. І не просто мріяв, а намагався здійснити мрію свого життя. Це не раз вдавалося, але визволення Києва було хвилевим.\nІ ось розпочався останній його, восьмий, похід на Київ.\n“В квітні було розпочато загальне повстання, коли повстанці Київщини сполучилися з повстанцями Чернигівщини і Полтавщини і стали великою загрозою проти Київа. — оповідав отаман. — Властиво Київ був оточений повстанцями майже зі всіх боків”.50)\n“В цій акції, — зазначав Ілько Струк, — брали участь, крім мене: 1) з боку Чернигівщини повстанці під проводом Генерала-хор. Сокири-Яхонтова, який заступив небіжчика повстанського отамана Ромашку, забитого більшовиками в селі Ярославка, Бобринецької волости, Козелецького повіту, на Чернигівщини, 10 грудня 1920 р.; 2) повстанці Полтавщини під проводом Отамана Шуби, що йшов з Кременчука; 3) повстанці Поділля під проводом Отамана Лиха, який наступав з боку Білої Церкви; 4) повстанці Отам.Марусі, що наступали з боку Єлисаветграда.\nОточивши Київ зі всіх боків, ми вже заняли Деміївку, Поділ і Печерськ.\nКиїв, властиво, майже був нами захоплений.\nАле з боку Бахмача підійшли величезні сили більшовицьких військ, що були перекинуті з Москви у складі дев’яти дивізій, і ми примушені були залишити зайняті пункти і розійтися по своїх районах, а Повстанчі Округи перетворили в повстанчі відділи.\nСила, яка прийшла, не могла зліквідувати нас і Раковський попрохав од Троцького більшої сили. До приходу більшої сили, більшовики оголосили для повстанців амнестію, при чому зазначили, що вони миряться з нами і запрошують до спільної праці по утворенню Держави Совітів... Власне амнестія очистила, як мій, так і инші загони, що боролися з 1917 р. від непевного і шкідливого елементу.51)\nСтруківська Січ на Дніпрі\n“Щоби показати більшовикам і всьому світові, що перехід був до більшовиків лише бандітів і провокаторів, яких попідсилали більшовики до нас, щоби вносити розклад у повстання, що справжні повстанці ще живуть і продовжують боротьбу, я в травні 1921 р. пішов із своїм загоном до Дніпра і погуляв так, як колись гуляли Запорожці.\n2-го травня ми зупинили дев’ять пароплавів між Межигір’ям і Пічками, біля села Толокунь, із яких п’ять затопили, забравши майно, а решту з мирними ”пасажирами” відпустили на Київ, Чорнобиль, Мозирь і Ковель. Тим людям ми видали свої перепустки і коли пароплави відпливали, то вони кричали: ”Слава Україні!”.\nЗупиняли ми більшовицькі пароплави так: я наказував піхоті скритно залягти, а сам з кіннотою стояв на березі і звертався до пароплавів, що пливли повз нас, щоби під’їхали до берега і спішно перевезли нас на той бік для переслідування Струка, який напав на м.Остер. Коли пароплав под’їздив до берега і більшовики виступали з пароплава, щоби дати місце для кінноти, тоді оточувала їх на березі моя піхота. Крім дев’яти пароплавів, ми затопили ще багато барж, чим перегородили Дніпро... Більшовиків ми потопили біля 1500 чоловік, про це знав лише старий Дніпро. Пам’ятні будуть ті дні тим, що їхали на пароплавах...\nПісля нашої гулянки на Дніпрі підійшла величезна сила більшовиків — з Києва курсанти, з Чернигова багато піхоти і кінноти, також появилися на Дніпрі пароплави-броневики і почали обстрілювати те місце берега, де ми зупиняли пароплави. Але ми в цей час були вже далеко від Дніпра...\nЗа такий похід до Дніпра на Раді старшин і козаків ухвалили виробити на своєму прапорі такий напис: ”Молоде Запоріжжя на Дніпрі не посоромить чести старих запорожців”.\nДесятого травня ми затопили на річці Прип’яті ще два пароплави біля с.Шаполичі, забрали з пароплавів багато хліба і цукру і роздали селянам околишніх сіл. Ми знову надали клопоту Раковському, який місяць тому писав до Москви, що вже зліквідував повстанців, а тепер знову прохає у Троцького допомоги, покликуючись на те: українські повстанці загрожують і Росії”.52)\n10 червня 1921 р. в Київському повіті 12 струківців зупинили пароплав “Вега”, з якого був знятий весь вантаж, призначений для Чорнобильського упродкома. Заарештовано 16 червоноармійців, трьох з яких зарубано.\n18 червня в Чорнобильський повіт прибули “летотряд” 394 полку та Перша Київська бригада. Почалися пошуки “банды” Струка. Тим часом, 20 червня 1921 р. струківці за участю хлопців от.Галаки атакували пароплави “Тенишев” і “Заря” та буксир “Планета”. На пароплаві “Тенишев” було знищено 80 “пасажирів”, очевидно, червоноармійців та чекістів. Лише трьом вдалося врятуватись.\n“На ограбленные Струком пароходы, — зазначає ворог, — отаманом 5-го загону видаються перепустки”. Пароплав “Зоря” повстанці залишили собі, доля інших невідома.\nУ відповідь на звернення Раковского 5 серпня до Києва приїхав сам Троцкій “з великою силою”. І знову оголосив амністію та видав декілька відозв до повстанців, але цим надав лише більшого духу повстанцям і допоміг Струкові вести активніше боротьбу.\nЗнаючи про заплановану поїздку Троцкого до польського кордону, струківці в середині серпня зірвали залізничні мости на річках Ірпінь та Тетерів, чим змінили йому маршрут — Троцкій змушений був їхати в бік Румунії, “при чому їхав з великою обережністю, роблячи лише по кілька верств на годину”. Попереду та позаду нього їхали бронепотяги.\nВід’їжджаючи з України, Троцкій сказав: “Будь проклята ета Украіна, сжєчь ее до основанія і пєрєбіть всєх, а на іх мєстє посєліть русскіх. Ето должєн помніть каждий русскій чєловєк”.53)\n“Одержавши ряд перемог над більшовиками, повстанці урядили 20 серпня свято повстанців свого загону, при цьому гукнули славу поляглим героям і сказали: ”Перша армія повстанців” цю назву за чотири роки таки заслужила собі. Далі вирішили робити таємно великі приготування до загального повстання”.54)\n30 вересня 1921 р. о 9 год. 05 хв. коло ст.Трубецької “залізничники” Струка зупинили потяг, зняли “поездную и паровозные бригады” і повним ходом пустили поїзд у бік Бородянки.\nВосени 1921 р. загін Струка нараховував 550 козаків.\nНаприкінці жовтня от.Струк перебував у штабі Юрка Тютюнника в м.Тарнові. Напередодні Листопадового рейду, 27-31 жовтня, він дав свідчення, які записав сотник Армії УНР Михайло Обідний (На титульному листі біографії написано: “Друкувати і взагалі публікувати можна лише за згодою от.Струка”).\nМихайло Обідний сфотографував отамана. Цю та інші фотографії (штаб от.Струка, ад’ютант отамана та світлину двох сестер) сотник передав до українського Національного Музею-Архіву у Празі. У своїх записах Михайло Обідний зазначив: “Показуючи мені фотографію двох своїх сестер, От.Струк сказав: ”Оце фотографія моїх сестер, з якої видно, що вони селянки, отже, даремно вороги поширюють чутки, що я з великих панів, що я поміщик””.55)\nЦей епізод та інший, з 1919 року, коли з наказу Винниченка Ілько Струк був заарештований, а потім виправданий Директорією, дає підстави думати, що брехні проти нього пускали в хід уенерівські урядовці-соціалісти. Як колись проти Миколи Міхновського пускав Володимир Винниченко, обвинувачуючи українського героя в тому, що він поміщик.\nІлько Струк врешті вертає в Україну, і, як виглядає, у складі Другого Зимового походу — під керівництвом генерала-хорунжого Юрка Тютюнника.\nОстанній рік визвольної епопеї отамана Струка\nНаступив 1922 рік. Ось згадка про нього з бюлетеня таємно-інформаційного відділу Совнаркома УССР “О разгоне совещания главарей банд на ст. Тетерев” від 13 січня 1922 року: “По сведениям Радомысльского политбюро, в районе с.Тетерев железнодорожной линии Киев-Коростень в ночь на 7/1 состоялось совещание главарей банд: Струка, Хвостенко, пом. атамана Струка — Жоржа, агента для связи при главном штабе повстанческих войск Киевщины — Лаута, двух неизвестных, прибывших из Польщи, и др. Отрядом Радомысльского политбюро была устроена засада, в результате которой совещание было разогнано, причем был убит Лаута”.56)\n4 жовтня 1922 р. в Іванківський район для боротьби проти Струка вислано 40 червоноармійців. Таку ж кількість червоноармійців вислано і в Мартинівський район (під керівництвом Сергеєва). Тим часом — якщо вірити оператив-\nному зведенню штабу 22 бригади ВНУС від 10 жовтня\n1922 р. — в ніч на 5 жовтня в Мартинівській волості “бандой Струка вырезано 80 евреев”.\nЯкими тільки епітетами не змальовувала совєтська преса Струка! “Ярый националист... Один из наиболее крупных организаторов кулацких банд... Гидкий шкуродер... Один из наиболее выдающихся главарей банд... Ярый украинец”.\nЯк не намагався ворог, але йому так і не вдалося змалювати видатного українського отамана грабіжником та гвалтівником. Навпаки, в більшовицьких оцінках відчувається страх перед величчю українського звитяжця. Не вдалося ворогові й дістати у свої руки отамана. Струк був невловимим.\nКоли визвольні змагання завершилися поразкою, йому (орієнтовно взимку 1922-23 р.) вдалося емігрувати до Польщі.\nРозповідає Євдокія Шутько, подруга наймолодшої сестри Ілька Струка — Параски, яка померла 1993 року:\n“Я питала Параску про Ілька. Вона казала, що чула про те, що він (Ілько) дійшов з двома чоловіками (родом з с.Губіна) до польської границі. Потім сказав: ”Хлопці! Ви посидьте, а я піду подивлюсь” (це було в лісі). Пішов і не вернувся. То люди кажуть, що вони (ці два чоловіки) його вбили.\nПотім чула, що в Польщі хтось був у його імєніі, імєніі Струка...\nВ 30-х роках з міліції (чи ЧК) матір Струка покликали в якусь управу, показали мертву людину і сказали, щоб вона (мати) сказала: Ілько це чи ні?\nМати вже мені, коли розказувала, то плакала і казала: ”Ні, то не був він”...\nОдним словом, ніхто не знає, де й що з ним (Ільком).\nБув він жонатий. Дружина — Марина. Мали дочку. Дочка померла. Марина, коли не стало чути про Ілька, що і де він, вдруге вийшла заміж. Але вона вже вмерла.\nВ селі про Ілька боялися говорити вслух. А ті, хто говорив, говорили по-різному: одні так, другі — так. Ну, як в селі, самі знаєте”.57)\nЄ інформація, що Ілько Струк помер 1969 р. в Чехо-Словаччині. Якщо це так, то, значить, він став свідком вторгнення совєтської армії...\n31 жовтня 1921 р. наприкінці розмови сотник Обідний запитав у отамана: якої влади він хотів би в Україні. Ілько Струк відповів: “Я цілком приєднуюся до волі і бажань, виявлених Українським народом, а особливо моїми славними лицарями, які були з народу, із селян, а вони хотіли і хочуть ”щоби Україна була лише самостійною, народньою республікою, де б на чолі стояв президент, який брав би участь в управі краєм””.58)\n1,2,5-8,14,15,20-23,26-28,32-34,37-40,43,44,51-55,58) “Отаман Повстанців Ілько Струк” (зі слів от.Струка записав Михайло Юр. Обідний). ЦДАВО України, ф.3504, оп.1, спр.2-2а, стор.31-66. За сприяння майора Келеберди відшукав Григорій Гребенюк. Публікується вперше.\n3,4,48) ЦДАВО України, ф.1845, оп.1, спр.1. Документ знайшов О.Маслак.\n9,42,45-47,49) ЦДАВО України, ф.3204, оп.1, спр.17, арк.1зв.-2. “Докладная записка о бандитизме на Правобережье Украине за время с ноября 1920 г. по апрель 1921 г.”, яку склав заст. начальника особливого відділу КВО Іванов. Документ знайшов О.Маслак.\n10) Л.Маймескулов, А.Рогожин, В.Сташис, “Всеукраинская Чрезвычайная Комиссия (1918-1922)”. В-во Харківського університету, 1971.\n11,24) “С.Гусев-Оренбургский, ”Книга о еврейских погромах на Украине в 1919 г.”, Петроград, Главлит”.\n12) В.Верстюк, “Махновщина. Селянський повстанський рух на Україні (1918-1921)”. Київ, 1991.\n13,50) Б.Козельський, “Шлях зрадництва й авантюр” (Петлюрівське повстанство), Державне видавництво України, 1927.\n16) М.Карасьов, “”Бандит” Зелений”, Київ, 1992.\n17) “Известия ВУЦИК”, №70 (97), 20.06.1919. Надав Володимир Мельник.\n18) Г.Величко, “Географічні умови розвитку міст на Україні”. В Збірнику “Записки українського НДІ географії та картографії. Рік 1928-29. Випуск 2. Харків, 1930. Надав Володимир Мельник.\n19,25) Д.Кін, “Повстанческое движение против деникинцев на Украине”. “Летопись революции”, №4, 1925.\n29-31,36) О.Доценко, “Зимовий похід”. Варшава, 1932.\n35) В.Шульгін, “1920”. Москва, 1989.\n41) “Советская военная энциклопедия”. т.2. М., 1933. С.182-183.\n56) ЦДАВО України, ф.3204, оп. 2. д.11, л.19. Машинопись. Копия”.\n57) Свідчення Євдокії Шутько, 1927 р. нар., жительки с.Горностайполе, про от.Струка. Зібрав Григорій Гребенюк.