В Одесі та Софії 12-та година. Ч.2 | Newssky.com.ua\n16.11.2019\t1 Редакция Shadowdancerrr\n(Продовження. Початок у Ч.1)\nВолодимир: Він переслав нам чотири тисячі. Ми полетіли до нього і півтора місяці у Ванкувері (Британська Колумбія, Канада) знімали цей фільм. Фільм вийшов, називається «Acts of Imagination». Дії виобразні. Чому Україна? Цей Майкл, простий канадський хлопець, який теж працював на півночі, бурив льоди, міряв льодову обстановку, мерз. А потім у полярні ночі, там, написав три п’єси, і став відомим канадським драматургом. Він весь час у Канаді чув, що українці — це такі хулігани, грубіяни, вони можуть і вкрасти, вони можуть тебе й зарізати, і від них постійно пахне часником. Він каже, коли я був маленьким хлочиком, я думав, а чого сусіди так про українців говорять? Ну не може ж бути, здалеку видно, іде така біла людина, сумирний, з дітьми, з жінками. І коли почав учитися в школі він познайомився з українцем на ім’я Славко. Він весь час його розпитував про Україну, там, у Канаді і Славко йому тааак про це розповів, хоча сам був дитиною, 10-13 років, що Майкл, канадець, англійський, англійських батьків дитина, полюбив ту Україну і перейнявся проблемою Голодомору. Бо це було шокуюче для нього. Славко йому розповів про Голодомор. Так от, ця п’єса «Каріна» про нащадків емігрантів з Радянської України вже, там навіть фігурує партійний функціонер. І про травму, яку залишає голодомор на психіці людей, що вони не можуть нормально просто так жити далі. Вмерли їхні діди, мучилися їхні батьки, і вони, потрапивши до вільного світу, все одно, не можуть бути вільними. І там стаються трагедії за трагедіями. Отаке.\nВедучий: Ти там виконав роль якогось українця?\nВолодимир: Цього партійного функціонера.\nВедучий: Партійного функціонера, а, то ти от навіть так. Що, бороду поголив? Бо в нас же ж не було бородатих партійців.\nВолодимир: Так, там така щетинка, але в мене білий костюм, білі мешти, краватка, я такий строгий, що. Ми працювали вже півмісяці і звиклися із знімальною групою, і раптом хлопці почали сахатися мене, не п’ють зі мною кави.\nЯ кажу: — Що з вами?\nВони кажуть: — Ми вас боїмося, пане Володимире.\nЯ: — Який пан Володимир, що це таке?\nВони: — Ви би бачили себе з боку.\nВедучий: Ввійшов у роль (сміється). Ну це, бач, це ознака таланту. Це чудово. Друже, час іде, я нагадую, у нас Володимир Сердюк. Людина – письменник широкого діапазону. А все-таки, кілька слів про спільну роботу з Василем Кожелянком. Це, все ж таки, ви, як брати Капранови, як Анн і Серж Голон, як брати. Вам довелося працювати вкупі, робити удвох.\nВолодимир: Мені не хочеться знову про сумне, але дуже багато фактів з життя є сумними. Життя саме не дуже весела штука. Василь Кожелянко, коли працював кореспондентом у чернівецькій газеті, він відкрив мене, бо був знайомий з Ларисою Лаврук, яка працювала редактором у сторожинецькій газеті. Вони вчилися в одній школі, спілкувалися.\nВедучий: А ти, власне, у Сторожинці жив.\nВолодимир: Так. І він про мене так дізнався, про мої твори, і він мене підтримував морально декілька років. І в нас були нормальні стосунки. Він включав мої твори до антології. Пам’ятаєш, був «Літеракт» («LITerakt»).\nВедучий: «Літеракт» — це наш з ним був спільний проєкт, який по суті ми придумали, ми втілили. Я найшов гроші під те. Василь розробив концепцію.\nВолодимир: Я хочу таких! Там була проза, п’єси, гумор, карикатури, поезія, що там, ще політичне якесь було есе. Крутєйша книжка. Я бережу її просто…\nВедучий: А є? В мене не збереглася, на жаль. Зробим копії?\nВолодимир: І от така біда, приїздить Василь Кожелянко до мене, а я працював у Комарівцях у школі, не кожен день, три чи чотири дні на тиждень. Мав вільний час, сидів пописував, уже не пив. І він приїздить , убитий просто горем.\nЯ кажу: — Василю, що трапилося, чого ти сюди приїхав? Міг би зателефонувати, я би в Чернівці приїхав.\nВін: — Нє. Я ні з ким не спілкуюся. У мене чорна полоса.\nВасиль каже: «Я вмер, як поет, моя поезія закінчилася.» Хоча він вже мав чотири книжки. Перемагав на конкурсі.\nВедучий: Ну так, одну видавав ти.\nВолодимир: Так, дякую. («Білий і рудий», Видавець В. Сердюк, Сторожинець, 1994.) Перемагав на літературному конкурсі. Усі знали ці його рими «Сині джинси», улюблена його тема. «Ні. Я помер , як поет, я не можу написати ні одного рядка, римованого. Що робити далі? Моє життя закінчилося». Я кажу: «Василю, поезія може закінчитися, але життя ж не закінчиться». «Як, я не буду поетом?» Кажу: «Ну ось я не поет, і ти ж прийшов до мене». Він так більш почав уважніше до мене придивлятися, «А шо»? І раптом мене така думка осяває і я кажу: «Ну от драматургія. Чим я займаюся, там теж рядок, рядок, рядок. Дуже схоже на вірші. Може б ти спробував, якщо не вірші, то п’єси пописати?». Він каже: «Ух ти, ніколи не пробував. Але я не знаю з чого почати?». Я кажу: «Навчатися, то таке.»\nА він каже: «А може ти даси мені щось не дописане? У тебе є?». А в мене було недописаного, я лінивий, страшенно, напишу п’ятнадцять сторінок, кидаю, мені нецікаво. Він узяв одну мою недописану п’єсу, приїхав рівно за тиждень. Він дописав до тих п’ятнадцяти сторінок – ще сорок сторінок! І йому це сподобалося. І так ми написали п’ять п’єс. Він взагалі, Василь Кожелянко, писав багато, я не знаю, чи він інтуїтивно відчував, що його життя буде коротким.\nВолодимир: На день чотирнадцять сторінок він писав. Це був його план. Неможливо собі уявити.\nВедучий: Він, колись ми говорили, і він каже: «Старий, я не можу писати на комп’ютері, я сідаю, беру стос паперу, пишу, пишу, поки спина не заболить, відчуваю, спина болить – я припиняю». Тобто це було дивно. І він дівчатам платив кошти, дівчата йому перенабирали з його сторінок, у нього, до речі, почерк був гарний, це я запам’ятав, що в нього був такий своєрідний, рівненький почерк.\nВолодимир: І дівчата його любили.\nВедучий: І дівчата підтримували. Потім уже. Це цікаво. І з них щось було поставлено, правильно, ваші п’єси, так чи ні?\nВолодимир: Ні. Ярослав Верещак, драматург київський, просував нашу п’єсу «Солдатське щастя».\nВедучий: «Солдатське щастя».\nВолодимир: І воно дійшло до рівня читки у Будинку офіцерів, там театр є свій. Але, коли вже все було «на мазі», раптом хтось зібрав збори акторів і поставили запитання: «Що це ви тут намагаєтеся ставити «Солдатське щастя», вона ж антирадянська», у 1993-97 були функціонери, які сприймали це як образу. І її зарубали.\nВедучий: Шкода. Але, в принципі, п’єса, вона нікуди не дівається, вона, як міцне вино, настоюється і з часом під іншим кутом її можна…\nВолодимир: Так. До речі, всі ці п’ять п’єс були надруковані у «Буковинському журналі». Один раз – одна п’єса.\nДебют В.Кожелянка і В.Сердюка — «Пластиліновий метал» (1996)\nВедучий: Я просто тут внесу деяку точність, насправді у Василя була, у тому ж «Літеракті», була опублікована, якщо ти пам’ятаєш, «Мильна булька і реактивне шило» така гумористично-іронічно-пародійно-гротескова коротенька, невелика, але дуже цікава.\nВолодимир: До речі теж це була п’єса. Вона смілива, з багатьма підтекстами.\nВедучий: Так, вона дуже глибока, тобто, той твір не дуже сценічний, можливо, хоча можна було б, щось і з нього придумати. Але, наприклад, для фільму абсурду то прекрасна була б основа сценарію. Там деякі речі на сцені важко втілити було б, а от візуальне мистецтво воно було.\nВолодимир: Ми тоді починали. Моя п’єса «М», теж так написана, тоді було враження, що нічого не відбудеться, що ніякої перспективи немає і це давало додаткову волю для творчих фантазій. Я писав не задумуючись, ту п’єсу «М», не задумуючись щоб її ставили. Хто читав, кажуть, о, проблема. А я кажу, я не думав, це був абсолютно чистий акт творчости, якогось звільнення енергії. І один із функціонерів міністерства культури, відніс на вихідні матеріали, щоб почитати дома, а його син прочитав мою п’єсу «М». І він каже: «Хочеш я тобі скажу, що сказав мій син про твою п’єсу?» Я кажу: «Зараз все, уб’є, молодь, таке шось». А він каже: «Тату, ну ніфіга собі! Та цей Сердюк – панк»\nСміються в студії\nВедучий: Ну так, це неабияка похвала. Друже, наш час спливає. У нас залишилося буквально три хвилини. Я піднімаю це нове видання роману «Мистецтво вмирання» показую нашим глядачам, слухачам. Це у нас Володимир Сердюк, як тут написано, літератор, перекладач, сценарист, кіноактор, журналіст. Я усе це згадав, автор трьох романів, п’ятнадцяти п’єс і понад сотні оповідань. Те ж і підручника «Журналістська етика», переможець « Коронації слова», кількаразовий. Розкажи трішки. Просто, буквально п’ятьма реченнями, про що цей роман? Можливо ж сказати про що, якусь ідею його.\nВолодимир: Основна промальовується канва, що це роман про дорослішання, як хлопчик іде життям, перетворюється на чоловіка, з усіма проблемами чоловічими, і логічно його життя завершується з коханою разом.\nВедучий: Де можна придбати?\nВолодимир: На сайті, у магазині «Смолоскип», на сайті видавництва «Фіоль». Є сайт («Мистецтво вмирання». Володимир Сердюк). І там багато цікавих книжок. Вони, до речі, на тому видавництві видаються за допомогою читачів. Читачі спільнокоштом підтримують видання, яке б вони хотіли, і його видають.\nВолодимир: І вони можуть собі отримати.\nВедучий: Це чудово. Я вітаю тебе. Я думаю, що наступні романи ми теж скоро побачимо, а я хочу також збірку новел побачити, бо в мене таке враження, що Володимир Сердюк лінивий письменник. Ні. Письменник він не лінивий, а просувати свої твори він, літагента не має. Друзі, а наш час невблаганно сплив. Я нагадую, що в нас у студії був Володимир Сердюк, письменник широкого профілю. Я, Сергій Пантюк, ми прощаємося до наступної п’ятниці, і кажемо, як завжди: СЛАВА УКРАЇНІ.\nВолодимир: Героям слава.\nЗаписала Тетяна Макарова\nВсі адреси «Емігрантського радіо»: Дивитись ефір\nДолучайся до розмови:\n— в коментарях під Facebook-стрімом на сторінці Емігрантське радіо;\n— в Telegram-чаті #ЕмЧат: t.me/emchatua;\n— у відеотрансляції ефіру на сайті: www.emradio.com.ua.\nПрограми «АртОтчизна» з Сергієм Пантюком\nМеткиFacebook АртОтчизна Василь Кожолянко Василь Цвіркунов Володимир Сердюк Емігрантське радіо Канада Каріна Карпенко-Карий Майкл Спрінгейт мистецтво Мистецтво вмирання Олесь Ульяненко Сергій Пантюк солдатське щастя Сторожинець сучасна лтература Україна Чернівці Ярослав Верещак Ярослав Стельмах\nЩиро дякую пані Тетяні Макаровій за титанічну працю! Успіхів Вам, Максиме Михайленко, та Newssky.com.ua!


Володимир Балух про анексію Криму: «Це було абсолютне зло»\n26 Лютий 2020, 14:45\nУ річницю російської окупації півострова Крим.Реалії публікують спогади очевидців. Колишній політв'язень Володимир Балух народився і виріс у Серебрянці Роздольненського району. Що відбувалося в його рідному селі під час захоплення Криму та які почуття мав Балух у ті дні, читайте в матеріалі Крим.Реалії.\nЗ кінця 2013 року думки жителів Серебрянки розділилися через події на Майдані в Києві, згадує Володимир Балух. У селі були люди, які підтримували політику Партії регіонів, але більшість людей у Серебрянці, за його словами, були налаштовані нейтрально.\n«Я називаю їх «флюгерами». Таким людям однаково, що відбувається навколо, вони готові жити за будь-якої влади і знаходять для себе виправдання», ‒ говорить він.\nВолодимир Балух у селі Серебрянка, липень 2016 року\nНа запитання, чи був Балух добре знайомий з односельцями, він відповідає: знав більшу частину жителів Серебрянки, але не всіх. Після 2010 року деякі почали виїжджати з села, одночасно з цим стали з'являтися нові жителі.\n«Їхали через об'єктивні причини: колгосп розвалився, люди, які там працювали, не знайшли собі місця в нових реаліях і почали повертатися туди, де жили їхні батьки, рідня. Переважно це була материкова Україна», ‒ розповідає він.\nБільшість жителів Серебрянки ‒ а їх у селі тоді налічувалося приблизно тисяча ‒ були вихідцями з материкової частини України, згадує Балух. Його батьки приїхали до Криму в середині минулого століття: батько родом із Хмельницької області, мама ‒ з Івано-Франківщини.\nУсе, що стосується будівництва колгоспу, підйому цих земель, було зроблене руками вихідців з континентальної України\n«Більшою мірою в Серебрянці все, що стосується будівництва колгоспу, підйому цих земель, було зроблене руками вихідців із континентальної України. Наприклад, мої батьки приїхали до Криму у 1958-1959 роках. Тоді будувати інфраструктуру їхали багато: Україна вкладала дуже багато грошей (у Крим ‒ КР). Мій батько поїхав, тому що у них тоді були трудодні, грошей не видавали, люди жили без паспортів. А тут ‒ одразу, коли вербуєшся, видавали паспорт, і ти, як повноцінний громадянин, їхав на нові землі. Таких людей з України було багато, відсотків вісімдесят. Не скажу, що у нас не було росіян, але більшість були українці», ‒ згадує Балух.\n«Зрада ‒ один із найгірших гріхів»\nЗа словами Балуха, на початку 2014 року події в Серебрянці розвивалися так, що спочатку було важко зрозуміти, що відбувається насправді. Він згадує, як у середині лютого з сільської школи зник прапор України. Пізніше в селі почали з'являтися російські прапори.\nПісля захоплення будівлі кримського парламенту російським спецназом Володимир Балух зателефонував у прямий ефір одного з українських телеканалів. За його словами, він хотів почути бачення ситуації з Києва.\n«Був телемарафон, де показували номери телефонів, серед інших і Романа Скрипіна. Можу помилятися, але, здається, це було на «Громадському». Додзвонився не з першого разу. Розповів, що відбувається в Криму, хотів почути його особисту думку. Він сказав: «Я б звернувся до НАТО за допомогою», ‒ згадує він.\nУкраїнський прапор і табличка «Вулиця героїв Небесної Сотні» на будинку Володимира Балуха в селі Серебрянка, листопад 2016 року\nБув абсолютний відчай на межі нервового зриву\nНа запитання, що він відчував у той момент, Балух відповідає: був «абсолютний відчай на межі нервового зриву». При цьому він був далекий від думок про те, що в Києві не розуміють, що відбувається в Криму.\n«Головна думка, яка гризла мене тоді ‒ усвідомлення того, що жив я до цього своїм життям, якось боровся за Україну та її майбутнє, але в той момент було каяття, що, мабуть, раз таке відбувається, то робив я занадто мало», ‒ ділиться спогадами Володимир Балух.\nУ ті дні, за словами Балуха, у нього відбулася розмова з сільським головою Віталієм Степанюком, який підтримував проросійську риторику.\n«Коли почалися розмови про референдум, він намагався проводити зі мною пояснювальну бесіду. Я нагадав йому, що за всі гріхи батьків будуть відповідати наступні покоління, і що зрада ‒ один із найгірших гріхів. Він тричі присягав народу України: коли служив в армії, коли пішов працювати в міліцію і коли влаштувався на держслужбу. Я припустив, що усвідомлення зробленого прийде до нього тільки на смертному одрі, але буде пізно», ‒ розповів він.\n«Настав період повного ступору»\nДень, коли в населених пунктах Криму організували референдум, визнаний незаконним Україною та низкою країн світу, Володимир Балух провів біля воріт свого будинку, який розташований неподалік від школи, де обладнали виборчу дільницю. За його словами, він стояв і дивився на тих односельців, які йшли голосувати.\nБуло відчуття того, що відбувається щось, але цьому не було ні пояснення, ні виправдання\nВін говорить, що вже не хотів ні з ким спілкуватися: «Настав період повного ступору. Вже не було ні сил, ні бажання з кимось вітатися, щось пояснювати. Було відчуття того, що відбувається щось, але цьому не було ні пояснення, ні виправдання».\nБалух зазначає: тоді в Серебрянці були зареєстровані приблизно 760 виборців. Місцева влада стверджувала, що явка склала приблизно 60%, приблизно дві третини тих, хто голосував, обрали пункт про «возз'єднання з Росією».\nЗа словами Володимира Балуха, напередодні референдуму він спілкувався з односельцями, які сумнівалися, намагався їх переконати, що не потрібно брати участь у голосуванні.\nБули люди, яких змусили піти на референдум. Були випадки, коли змушували на роботі\n«Це були люди, яких змусили піти на референдум. Були випадки, коли змушували на роботі. Знаєте, є такі слова: «Чи можливий у житті подвиг, кожен вирішує сам». Ось і вони пішли на цей референдум, тому що від них вимагали як від бюджетників. Я говорив, що там немає варіанту, за який можна дійсно проголосувати... Але вони шукали для себе вихід: прийти на вибори, але начебто не голосувати за те, чого від них вимагали», ‒ згадує Володимир Балух.\nНескорений Балух (відео)\n«Люди не хотіли розлучатися з гривнями»\nБалух згадує події «перехідного періоду» в Криму. Одним із маркерів, які визначали, як люди сприймали те, що відбувається, за його словами, було їхнє ставлення до українських грошей.\nДеякі просили взяти рублі, тому що не хотіли розлучатися з гривнями. Вони говорили: шкода розлучатися, гривень же більше не дадуть\n«Я зарізав свиню і вирішив продати частину м'яса. В обігу вже були і гривні, і рублі. Я продавав м'ясо тільки за гривні. Було цікаво спостерігати за людьми, як вони ставилися до гривень. Деякі просили взяти рублі, тому що не хотіли розлучатися з гривнями. Вони говорили: шкода розлучатися, гривень же більше не дадуть. Люди були різні, але у деяких в словах відчувався душевний біль через те, що відбувається», ‒ сказав він.\nЩе однією подією тих днів стало вимкнення українських операторів мобільного зв'язку. Балух згадує, що, дізнавшись про це, він поїхав до Євпаторії і купив там сім-карти «Лайф», оскільки в новинах не повідомляли про їхнє можливе вимкнення. Однак через два дні у Криму вимкнули і «Лайф». Сім-карти російських мобільних операторів Балух не купував, і тільки в 2016 році кримчани-переселенці та українські правозахисники переконали його в необхідності бути на зв'язку.\nВолодимир Балух з матір'ю в аеропорту «Бориспіль» після звільнення в результаті обміну, Київ, 7 вересня 2019 року\nЗгадуючи російську анексію Криму, Володимир Балух зазначає: було відчуття нереальності того, що відбувається.\nНіби все українське, що було навколо, завантажили в кислоту, і вона роз'їдала це\n«Здавалося, що все, що ми знали, розчиняється на очах. Ніби все українське, що було навколо, завантажили в кислоту, і вона роз'їдала це. Це було абсолютне зло. Інших слів навряд чи можна підібрати. Це було щось, діаметрально протилежне добру», ‒ говорить він.\nУ 2014 році Балух хотів виїхати з Криму. За його словами, намагався вступити в один із добровольчих батальйонів, які воювали на Донбасі, але обставини змусили його повернутися: «Я бачив, як із Криму їхали люди, і вирішив, що залишуся. Вирішив, якщо не зможу боротися, то стану каменем на їхньому шляху, через який вони постійно спотикатимуться».\nНа запитання, чи можна було щось змінити в 2014 році, Балух відповідає: у ті дні виникало бажання щось зробити, але великого результату це б не дало.\n«Крутилися в голові різні думки, щоб якось протистояти цьому. Але потім, коли аналізував (події, що відбулися ‒ КР), коли стало більше інформації, то прийшло розуміння, що це був би навіть не комариний укус. Нічого б це не дало. Був би акт самоспалення або самознищення. Можливо, він був би важливий, але нічого б не змінив», ‒ зазначає Балух.


Заказать Кондиціонер Mitsubishi Heavy Industries SRK20ZMX-S в "интернет-магазин техники и аксессуаров" - 495817945\nКондиціонер Mitsubishi Heavy Industries SRK20ZMX-S\nНет в наличииКод: 06-07053\nMitsubishi SRK20ZMX-S – це кондиціонер інверторного типу. Він передбачений для встановлення в приватних квартирах і здатен задовольнити потреби навіть найвимогливіших користувачів. В цій моделі використовується інвертор Hyher Inverter останнього покоління. Його показники енергоефективності і надійності можуть дати фору будь якому інвертору, що застосовуються на стандартних системах кондиціонування повітря. Кондиціонер SRK20ZMX-S від компанії Mitsubishi Heavy Ind є досить функціональним пристроєм і володіє великою кількістю переваг.\nФункції кондиціонера Mitsubishi SRK20ZMX-S\nОхолодження без протягів. Кондиціонер Mitsubishi SRK20ZMX-S може працювати в режимі 3D-AUTO. При його активації жалюзі починають рухатись в двох площинах. Таким чином, повітря в приміщенні добре перемішується. Також даний режим дозволяє забезпечити прохолодним повітрям віддалені ділянки приміщення.\nТиха робота. Рівень шуму SRK20ZMX-S не перевищує 21 дБ, що можна порівняти з людським шепітом. При активації супернизької швидкості (ULo) рівень шуму знижується до 19 дБ. Зовнішній блок працює дуже тихо (3 дБ). Це стало можливим завдяки впровадженню функції Silent Mode. В цьому режимі швидкість обертів вентилятора значно знижується. Така функція сподобається людям з чутким сном.\nТижневий таймер. В порівнянні з попередніми моделями пульт ДК SRK20ZMX-S має розширений функціонал. У користувача є можливість вручну налаштовувати необхідний рівень температури, час вмикання і вимикання, міняти режим роботи. Всього присутні 28 програм тижневого таймеру.\nФункція самоочищення. В процесі експлуатації до внутрішнього блоку спліт-системи неминуче потрапляє бруд і пил. Коли кондиціонер вимкнено, виникає грибок і пліснява. Це відбувається через накопичення конденсату. При вмиканні пристрою вся ця гидота летить в приміщення. Mitsubishi SRK20ZMX-S має функцію самоочищення, яка автоматично активується одразу після відключення живлення. Процес очищення відбувається протягом двох годин. Дана функція може бути вимкнена вручну.\nЗнищення алергенів. Конструкцією кліматичної системи Mitsubishi SRK20ZMX-S передбачена високопродуктивна система очищення, що не дозволяє побутовим алергенам проникати всередину приміщення.\nЭнергоэффективность EER/COP 5,71/5,56


35 ПОЗАЧЕРГОВА СЕСІЯ БЕРЕЗАНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ » Березань | Офіційний сайт міської ради м. Березань\n20 червня 2017 року відбулося засідання 35 позачергової сесії Березанської міської ради VІІ скликання. На порядок денний були винесені питання:\n1. Про вступ Березанської міської ради до Добровільного об’єднання органів місцевого самоврядування Асоціації «Енергоефективні міста України».\nДоповідає: Кирда Р.А. – завідувач сектору з питань житлово–комунального господарства відділу містобудування, архітектури та житлово–комунального господарства виконавчого комітету Березанської міської ради.\nСпівдоповідач: Яхно К.Г. – голова постійної комісії міської ради з питань бюджету та фінансів, соціально – економічного розвитку, підприємництва, регуляторної політики, торгівлі, захисту прав споживачів\n2. Про внесення змін до Програми фінансової підтримки комунальних підприємств м. Березань на 2017-2020 роки.\nСпівдоповідач: Яхно К.Г. – голова постійної комісії міської ради з питань бюджету та фінансів, соціально – економічного розвитку, підприємництва, регуляторної політики, торгівлі, захисту прав споживачів.\n3. Про внесення змін до рішення міської ради від 22.12.2016 р. № 233-26-VII «Про місцевий бюджет м. Березань на 2017рік».\nДоповідає: Матвієнко В.М. – начальник фінансового управління виконавчого комітету Березанської міської ради.\nСпівдоповідач: Яхно К.Г. – голова постійної комісії міської ради з питань бюджету та фінансів, соціально–економічного розвитку, підприємництва,регуляторної політики, торгівлі, захисту прав споживачів.\n4. Про затвердження штатних розписів.\nДоповідає: Матюха О.М. – начальник відділу організаційно–кадрової роботи та з питань внутрішньої політики апарату Березанської міської ради та її виконавчого комітету.\nСпівдоповідач: Яхно К.Г. – голова постійної комісії міської ради з питань бюджету та фінансів, соціально – економічного розвитку, підприємництва,регуляторної політики, торгівлі, захисту прав споживачів.\n5.1. Про затвердження Програми соціального захисту учасників антитерористичної операції та членів їх сімей у м. Березань на 2017- 2020 роки в новій редакції.\nДоповідає: Божок Т.В. – начальник управління соціального захисту виконавчого комітету Березанської міської ради.\n5.2. Про оренду комунального майна.\nДоповідає: Яхно К.Г. – начальник відділу з питань економіки, власності, торгівлі та приватизації житла виконавчого комітету Березанської міської ради.\nОбговорення Правил благоустрою міста Березань\nДошка оголошень / Оперативна інформація / Cтрічка новин / Політична арена / Всі новини


У Дрогобичі демонтують будинок, через обвал якого загинуло 8 людей - СТРОИМ\nСТРОИМ > Новости > У Дрогобичі демонтують будинок, через обвал якого загинуло 8 людей\nУ Дрогобичі демонтують будинок, через обвал якого загинуло 8 людей 0 31\nНа розселення будинку необхідно 44,5 млн. грн\nУ Дрогобичі вирішено знести житловий будинок, у результаті обвалу частини якого 28 серпня цього року загинуло 8 його мешканців. Експерти, провівши всі необхідні перевірки, визнали будинок на вулиці Грушевського аварійним і таким, що підлягає демонтажу. Про це повідомляє прес-служба Дрогобицької міської ради.\n«Стан будівлі не відповідає вимогам будівництва і чинним нормативним документам, що свідчить про недоцільність її реконструкції», — йдеться у висновках експертів.\nУ зв’язку з цим міська влада Дрогобича звернулась до голови Львівської обласної державної адміністрації та до прем’єр-міністра України з проханням виділити кошти для компенсації і придбання житла постраждалим власникам квартир у будинку.\nДо переліку відшкодування включені власники 64-х приміщень — 59 квартир і 5 комерційних приміщень. На відшкодування необхідно 44,5 млн грн.\nНагадаємо, що у зв’язку з цією трагедією президент Зеленський пообіцяв провести «аудит будинків усієї країни».\nФото: пресслужба Дрогобицької міськради\nПредыдущая статьяАНОНС: первая архитектурная конференция ArchArt: "Ты. Контекст. Среда" от компании MANEZHСледующая статьяНа склонах новой работающей на отходах электростанции в Дании будут кататься на лыжах (ФОТО, ВИДЕО)


Захар Беркут фiльм 2020 торрент b1\nРозлючений хан готовий стерти з лиця землі усі карпатські поселення. Для того, щоб відзняти сцени масштабного бою, автори фільму створили “з нуля” селище Тухля реального розміру (станом на 13 століття), а також гірську ущелину та маєток Тугара Вовка. Режисерами проекту стали Ахтем Сейтаблаєв і Джон Вінн. «Захара Беркута» знімали неподалік Синевирської поляни. «Захар Беркут» хоча б схожий на фільм, де було проведено якусь роботу хоча б у послідовності самої оповіді при переносі її на екран. Чудовий склад акторів, надзвичайна атмосфера, метафоричний фільм з чітким громадянським меседжем.\nЗахар Беркут: дивитись тизер онлайн: Над проектом працювали до 40 майстрів, які досліджували історичний одяг та створювали костюми, їм допомагали ремісники з цілої України. Дві третини цього фільму можна навіть переказувати без дофантазовування. Боронь Боже! Він не настільки поганий, яким міг би бути – це вже точно. 30 год в кінотеатрі Multiplex Spartak. Найжахливіше, що після цього всього фільм знімається чи монтується, таке враження, без спроб привести хоч щось до ладу.\nУ фільмі взяло участь понад 250 акторів масових сцен, а також дві команди каскадерів – з України та Казахстану. Ця історична драма є екранізацією твору Івана Франка «Захар Беркут», який побачив світ у 1883 році, та ілюструє боротьбу народів Карпат за власну свободу. У проекті також узяли участь голлівудські колеги. Він переходить на бік монголів. «Захар Беркут» – повнометражний художній фільм української студії Kinorob, знятий за мотивами однойменної повісті Івана Франка. У ролях: Алекс МакНіколл Роберт Патрік Поппі Дрейтон Томмі Фленаґан Андрій Ісаєнко Цегмід Церенболд Олег Волощенко Рокі Майєрс Ержан Нуримбет Аліна Коваленко Продюсер: Єгор Олесов, Юрій Карновський, Джефф Райс, Раджа Коллінз\nТеги: Захар Беркут скачати Захар Беркут трейлер фiльм Захар Беркут 2020 дивитися онлайн hd Захар Беркут гугл Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн hd Захар Беркут дивитися онлайн 2020 трейлер Захар Беркут 2020 дивитися онлайн фiльм без реєстрації Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн кино Захар Беркут Захар Беркут яндекс Захар Беркут смотреть онлайн Захар Беркут торрент Захар Беркут 2020 смотреть онлайн без регистрации фильм Захар Беркут смотреть онлайн смотреть фильмы онлайн в хорошем качестве Захар Беркут 2020 фильм онлайн Захар Беркут Захар Беркут смотреть фильм Захар Беркут трейлер Захар Беркут фильм 2020 смотреть онлайн посмотреть фильм Захар Беркут Захар Беркут кинопоиск\nХіти: @doenckdc243 #kpbjta 6179 CEA820I9 @kfyhncj349 #ftafwuhk 6562 9TL14TY1GS @oyuayau405 #sktijjfi 8636 SQ4OE9M @wepdjei974 #qiizstl 1644 J71Q0R25 @roowzdzc622 #ivpyhkp 8556 1NRR1NL2FJM @uhhclhdn407 #dtcdjw 2178 05IHWKL @xeracjf532 #fwxokvy 7819 VT7TZX7SE @swohgtk427 #ovqyf 674 IOWIDOOE9 @xsojbemy360 #vxkdsuc 784 N1ZUG2OJHCK @yaudito448 #sbqyohqh 1759 Q28IYQ7UO6\nПродюсер: Єгор Олесов, Юрій Карновський, Джефф Райс, Раджа Коллінз Режисер — Ахтем Сеітаблаєв, який до цього зняв «Кіборгів». Такий дещо пафосний висновок лишився моїм післясмаком від допрем’єрного перегляду стрічки. 30 год — передпрем’єрний показ історичного екшену «Захар Беркут». Генеральний медіа-партнер і бродкастер проекту – ТРК «Україна». Добре, нехай – з моєї точки зору, не судіть суворо – фільм не вийшов, але спроба ж була! Тобто, ми, виявляється, можемо. Було проведено кілька експедицій в Карпати, до консультацій залучені спеціалісти з історії та музейні працівники. Понад три тисячі костюмів шили кілька місяців.\n13 Янв 2022 в 2:37 | Ссылка на комментарий


Нафтогаз проти Газпрому - Англійський суд заморозив 145 млн доларів Nord Stream при виплаті Газпрому - 112 Україна\nАнглійський суд заморозив 145 млн доларів Nord Stream при їх виплаті "Газпрому"\nОкрім того, суд зобов'язав "Газпром" при ухваленні нових рішень акціонерами Nord Stream про виплату дивідендів отримувати згоду "Нафтогазу" або погодження суду для отримання таких коштів\nКомерційний суд Високого суду Англії та Уельсу зобов’язав "Газпром" у разі отримання дивідендів від Nord Stream внести 145 млн доларів з належної йому суми на рахунок суду як гарантію виконання вимог суду.\nСуд ухвалив це рішення 11 червня 2019 року у межах позову "Нафтогазу", врахувавши подовження термінів розгляду апеляції на рішення Стокгольмського арбітражу у Швеції та ймовірні додаткові відсотки за боргом, які "Газпрому" доведеться сплатити "Нафтогазу".\nОкрім того, Англійський суд зобов’язав "Газпром" при ухваленні нових рішень акціонерами Nord Stream про виплату дивідендів отримувати згоду "Нафтогазу" або погодження суду для отримання таких коштів.\nНагадаємо, у березні поточного року цей же суд зобов'язав "Газпром" не приховувати та не виводити свої активи з юрисдикцій Англії та Нідерландів. Крім того, суд зобов’язав "Газпром" надати грошове забезпечення обсягом 200 млн доларів на рахунок суду чи ескроу-рахунок одного з лондонських банків як гарантію виконання вимог суду.\nЗгідно рішення Англійського комерційного суду, примусове виконання рішення Стокгольмського арбітражу в транзитній справі між "Нафтогазом" і "Газпромом" на території Англії та Уельсу стане можливим після ухвалення рішення Апеляційним судом округу Свеа.\n#Нафтогаз #"Нафтогаз України" #"Газпром" #Газпром vs Нафтогаз #"Нафтогаз" І "Газпром" #суд #заморожені активи


Краса 30 листопада -0001\t Перегляди: 21\nОсь і наближається пляжний сезон. Залишилося зовсім небагато, але чи готові ви до нього? А як, власне, потрібно готуватися?\nДругий етап - глибоке очищення\nТретій етап - зволоження і харчування\nПотрібно запам 'ятати одне - саме доглянута шкіра робить дівчат привабливими і вартими гідної уваги. Існують визнані красуні, які не доглядали б за своєю шкірою? Ні! Саме тому потрібно берегти своє тіло і доглядати за ним щодня.\nСпочатку тіло кожної дівчини абсолютно, але з кожним роком потрібні певні зусилля, щоб підтримувати його в потрібному тонусі. Те, що потрібно регулярно виконувати різні фізичні вправи і не харчуватися шкідливою їжею, відомо всім, але як правильно доглядати за нашою шкірою? Відповідь тільки одна - правильний догляд корисними для цього засобами. Загалом можна виділити три етапи відходу:\nЗ чого кожна дівчина, та й взагалі будь-яка людина, повинні починати свій день? Звичайно, з прийому душа. Що стосується температури води, то оптимальною можна вважати ту, яка найбільш комфортна саме вам. Але також в оздоровчих цілях рекомендується іноді застосовувати контрастний душ, який підбадьорить і заспокоїть ваше тіло.\nКористуйтеся жорсткою сечалкою, яка гарантовано видалить "мертві" частинки шкіри і зробить її осліпливо-чистою. Застосовуватися можуть і різні скраби, ефірні масла або солі, які чудово очистять ваші пори від накопиченого бруду. Не приймайте гарячі ванни без необхідності, оскільки вони дуже шкідливі для шкіри.\nСлідування цим простим правилам призведе до поліпшення стану не тільки шкіри, але і всього організму: покращиться обмін речовин, кровообіг і робота нервової системи. Наприкінці цієї процедури не забудьте облитися по можливості холодною водою - це підбадьорить ваше тіло і додасть енергії на весь день.\nНа цьому етапі у вашому вжитку обов 'язково повинен знаходитися згаданий вище скраб. Як вже говорилося, він чудово очищає пори, робить шкіру гладкою і шовковистою і видаляє старі вимерлі клітини, які тільки старять вашу шкіру. Скраб обов 'язково потрібно наносити на попередньо зволожену шкіру і робити це так, ніби ви масажуєте тіло.\nПісля пілінгу шкірі необхідне негайне відновлення. У цьому вам допоможуть різні креми, лосьйони і бальзами, здатні зволожити шкіру будь-якого типу. Велика кількість мастил у складі хорошого крему не повинна заважати швидкому її вбранню шкірою. Але все ж не слід завдавати їх занадто часто і у величезних кількостях. Все має бути в міру.\nЧасте змащування шкіри різними кремами може послабити її природну упругість і красу, здатність виробляти власні кислоти і жири. Змішувати крему також не рекомендується, так як вони можуть мати абсолютно різний склад і компоненти, які входять в засоби, будуть тільки заважати один одному і не приносити абсолютно ніякої користі.\nЧи шкідливі для комп 'ютера часті вмикання вимикання\nЯк приготувати меренговий торт\nОмлет з капустою і зеленню в мультиварку


Прибиральник знайшов вкрадений пістолет Елвіса Преслі - Korrespondent.net\nПрибиральник знайшов вкрадений пістолет Елвіса Преслі\nКорреспондент.net, 22 серпня 2007, 10:33\nПістолет Елвіса Преслі, про викрадення якого повідомлялося кілька днів тому знайдено в подвір’ї будинку, в якому знаходиться музей співака. Чорний дев’ятиміліметровий Smith & Wesson був серед експонатів експозицію музею Elvis After Dark, розташованого поруч із садибою Елвіса Преслі Graceland.\nУ понеділок повідомили, що в ніч на 16 серпня злодій прокрався у музей, відкрив вітрину і викрав зброю. У приміщенні музею знаходяться камери відеоспостереження, і сцену викрадення було показано в ефірі місцевого телеканала.\nПісля того, як сюжет про пограбування вийшов в ефір, до поліції подзвонив прибиральник музею Elvis After Dark Тревіс Брукинс і повідомив, що пістолет знаходиться в нього.\nЗа словами Брукинса, він знайшов зброю 16 серпня на подвір’ї музею біля туалетних кабінок. Вирішивши, що пістолет іграшковий, чоловік забрав його додому, почистив від бруду, і забув про свою знахідку. Прибиральник згадав про пістолет лише після того, як побачив сюжет про пограбування музею.\nПредставники поліції Мемфіса, де знаходиться музей Elvis After Dark, припускають, що злодій розхвилювався і йому терміново знадобилося скористатися туалетом. Загубивши пістолет біля кабінок, злочинець побоявся його шукати і сховався.\nПоліцейські вважають, що злодій був одним із шанувальників Елвіса Преслі, котрі приїхіла в Graceland відзначити 30-у річницю смерті відомого співака. За попередніми підрахунками, 16 серпня - у день смерті Преслі - до Мемфісу приїхало близько 14 000 осіб.


Запах з пральної машини автомат: як позбутися | Поради\nзберігання брудної білизни в барабані;\nзасмічення зливного бачка;\nнадмірне використання пральних засобів;\nзастояна бруд в «складках» люка пральної машини;\nбрудний лоток для прального порошку;\nвода, що залишається в машині після прання;\nзабитий сміттям зливний фільтр;\nзакінчився термін придатності зливного шланга;\nналипання бруду, нальоту до деталей машинки;\nпроблеми з каналізацією, неправильне розташування пральної машинки;\nнеякісний пральний порошок, що гниє на стінках побутової техніки;\nзабруднення каналу для подачі пральної суміші.\nЩо таке грибки, як вони з’являються? Як відомо, активізуються грибки і мікроби в мокрій середовищі, це сприяє їх розмноженню. Грибки самі по собі не є небезпечними для здоров’я людини, але вони видають запах, особливо у не провітреному і затхлих приміщеннях, ще виробляють микротоксины, які при попаданні в організм погано впливають на нього.\nНаприклад, у вашої дитини з’явилися алергічні реакції, задухи, кашель не проходить довгий час. Це може бути вплив грибків. Одним із поширених факторів появи грибкових неприємних запахів є вологість. Тому краще буде поставити пральну машину не в мокрому приміщенні — ванні, а в сухому – на кухні.\nЩе одним фактором виникнення неприємного аромату» є неправильне підключення пральної машинки. Може бути, що вода з каналізації потрапляє всередину техніки, і таким чином, сприяє процесу розмноження грибків. Якщо в пральній машині з’явилися грибки, після прання одяг не буде пахнути свіжо.\nСпособи видалення неприємного запаху\nПростіше дотримувати гігієну та профілактику для машини автомат, ніж потім усілякими способами намагатися видалити грибкові нальоти в ній. Ці мікроби дуже стійкі до впливу на них, розмножуються не тільки в тих місцях, де ми можемо побачити, а й всередині по всіх деталях. Ці способи можна застосовувати як для профілактики, так і для видалення неприємного запаху.\nОдин раз в місяць включайте режим на 90 градусів. При високих температурах грибковий мікроб зникає, це дія не дозволить йому розмножуватися.\nСкоротіть використання рідких пральних порошків або розведіть в меншої концентрації. Велика кількість пральної суміші осідає на стінках побутової техніки і стає джерелом появи цвілі.\nОбробляйте один раз у півроку пральну машинку лимонною кислотою на високій температурі. В наш час є великий асортимент хімічних засобів для видалення грибка. Проконсультуйтеся у магазині побутової техніки і дізнайтеся все про деталі вашої машинки, який очищувач підійде під марку пральної машинки.\nМожна нанести на резинную манжетку суміш мідного купоросу (50%), а через добу вимити її. Якщо після кожного прання ретельно витирати центрифугу рушником, то навряд чи цвіль там заведеться.\nНародний рецепт: оцет розведіть водою наполовину в одному літрі і залийте через лоток. Увімкніть режим кип’ятіння». Лоток ретельно почистити.\nПеревірте режим прання, правильно виставили. Сучасні пральні машинки призначені для прання при низьких температурах, а це сприяє розмноженню бактерій і появі нальоту на стінках машини автомат. Якщо ви вибрали режим 60 градусів, немає впевненості, що всі бактерії загинуть і пральна машинка може нагріти воду до цієї температури. Деякі виробники створюють побутову техніку преміум класу, використовуючи мінімальні витрати для підігріву води.\nЯкщо перераховані вище способи не виправдали себе, то викличте техніка, розберіть машинку і обробіть всі деталі содою, розчиненої у воді, або купіть спеціальний засіб для очищення. Деталі, крім того, просушують ультрафіолетовою лампою. Не забудьте проконсультуватися щодо чищення машини автомат бо від якості та марки її може залежати виключно підбір очисника. Використовуйте тільки сертифікований і якісний продукт!\nДесять заповідей профілактики гігієни пральної машинки автомат\nНайпростіше правило, після прання не закривати дверцята, залишаємо її відкритою для того, щоб висушити вологість. Це дія треба повторити і з лотком для прального порошку. Висуньте його назовні.\nВсі гумові деталі корпусу машинки витираємо рушником. Не забудьте ретельно подивитися всередину: не утворилася бруд в «складках» люка, або чистий лоток і сухий, в якому стані канал для подачі прального порошку.\nПровітрюємо приміщення, робимо вентиляцію, ставимо витяжку. Якщо є, поставте у ванній радіатор для сушіння повітря.\nНіколи не кладіть брудну білизну в барабан машини, для цього є кошик для одягу.\nНе завжди причина криється в техніці. Змініть використовуваний пральний порошок або кондиціонер-ополіскувач. Якщо ви налили велика кількість рідкого прального порошку, може з’явитися неприємний запах з машинки автомат. Надмірне використання пральних засобів не гарантує якісного прання, машинка не справляється з великою кількістю піни. Відбувається налипання на деталі. Увімкніть режим додаткового інтенсивного ополіскування.\nЯкщо побутова техніка служить вам давно, то обов’язково змініть зливний шланг, якої і буде джерелом неприємного запаху і розмноження бактерій.\nПереконайтеся, не залишається вода в бачку після процесу прання. Можливо, причина неприємного запаху криється в неправильному підключенні зливу.\nПоширеним фактором неприємного запаху може бути нечищений фільтр. Це деталь, яка знаходиться на передній панелі в нижній частині корпусу пральної машинки, в діаметрі 5-7 сантиметрів. Засмічена середовище в фільтрі також може бути «ласим шматочком» для розмноження бактерій, створюючи сморід. Якщо самостійно викрутити деталь, то може политися вода (близько 500 грам). Викличте техніка для чищення фільтра бо самостійно займатися цим брудно і клопітно.\nІноді джерелом неприємного запаху є нагрівач води, тен, точніше, волосся і частини сміття, які гниють і виділяють неприємний запах. Рекомендується засипати в лоток для порошку три столових ложок лимонної кислоти і включити режим з високою температурою. Відомі випадки, що неприємний запах з’являється після очищення пральної машини. Це частини, що відстали від барабана або тена. У цьому випадки зробіть профілактичну чистку знову.\nПоставте всередину барабана харчову соду. Цей метод дає можливість прибирати поганий запах з машинки.\nЯк запекти горбушу в духовці - рецепт запеченої горбуші у фользі\nТаким чином, треба перевірити технічні і експлуатаційні фактори виникнення неприємного запаху у пральній машинці автомат.\nЯкщо виникли проблеми з технічної сторони, то обов’язково треба звернутися до спеціаліста по ремонту техніки. Можливо, він допоможе замінити непридатну деталь, манжетку завантажувального люка, старий зливний шланг або лоток, поставить новий насос, поміняє нагрівач, усуне проблеми з фільтром і каналізацією.


Девід МакКаллум - талановитий актор, який до 83років встиг зіграти понад сто ролей у кіно і серіалах. «Секс у великому місті», «Вавилон 5», «Команда« А »,« Морська поліція: Спецвідділ »,« Підводна Одіссея »- відомі телепроекти з його участю. Що ж ще можна розповісти про цю людину?\nДевід МакКаллум: дитячі роки\nАктор з'явився на світло в Шотландії, сталося цеу вересні 1933 року. Девід МакКаллум - людина, якій пощастило народитися у творчій родині. Його мати грала на віолончелі, батько був альтистом. Хлопчикові виповнилося десять, коли сім'я перебралася до Лондона.\nУ дитинстві у актора було безліч захоплень.Він всерйоз займався музикою, освоїв гру на віолончелі. Також йому подобалася англійська класична література, серед улюблених авторів були Діккенс, Кіплінг, Шекспір. Завдяки цим авторам юний Девід і зацікавився світом драматичного мистецтва. Йому було 17, коли він дебютував в аматорському спектаклі «Сон в літню ніч», втіливши образ Оберона.\nПісля закінчення школи Девід МакКаллум відучився вприватному навчальному закладі в Хамстеде. Потім перед ним відчинила свої двері Королівська академія драматичного мистецтва, причому талановитому юнакові була запропонована стипендія. Також він деякий час прослужив у прикордонних військах.\nРішення присвятити себе акторській майстерностіДевід МакКаллум прийняв далеко не відразу. Деякий час молодий чоловік розривався між кіно та музикою. Уже в кінці 60-х йому вдалося випустити кілька альбомів, які швидко знайшли своїх слухачів. У них були включені не тільки його власні твори, а й інтерпретації хітів знаменитих музичних колективів, наприклад, "Бітлз". Однак все ж головною справою життя Девіда стало драматичне мистецтво.\nЗніматися в кіно Девід МакКаллум почав в 60-х.Спочатку йому діставалися в основному епізодичні ролі. Він зіграв у картинах «Секретна місце», «Пекельні водії», «Несамовиті гри», «Загибель« Титаніка »,« Довгий і короткий, і високий »,« Кароліна Ріекская ». Також Девід взяв участь в серіалах «Сер Френсіс Дрейк», «Емма», «Мандрівний лицар», «Перрі Мейсон», «За межею можливого». Його персонажі в основному не запам'ятовувалися глядачам, проте МакКаллум не впадайте у відчай. Поступово акторові, відточити свою майстерність, почали довіряти все більш відповідальні задачі.\nЯкі серіали і фільми Девіда Маккаллума малинайбільший успіх? Мабуть, найвідомішу свою роль актор з Шотландії виконав в телепроекті «Агенти А. Н. К. Л.», перший сезон якого був представлений на глядацький суд в 1964 році. У цьому серіалі він блискуче втілив образ Іллі Курякіна. Його герой - секретний агент, який бореться з представниками конкуруючої організації. Справитися з цією роллю актора, якщо вірити його словам, допоміг досвід армійської служби.\nТакож Девід зіграв Дональда в серіалі «Морськаполіція: Спецвідділ », перевтілився в Дункана в телепроекті« Секс у великому місті », запам'ятався за ролями в« Сапфір і Сталі »,« Команді «А», «Вавилоні 5», «За межею можливого». МакКаллум в першу чергу серіальний актор. З фільмів з його участю можна відзначити «Велика втеча», «Останній вибір».\nЗвичайно ж, шанувальникам цікаво і те, чи одруженийДевід МакКаллум. Біографія актора свідчить про те, що він двічі вступав в законний шлюб. Першою його обраницею стала актриса Джилл Айрленд, на цій жінці він одружився в 1956 році. Дружина народила Девіду двох синів, Валентина і Пауля. Також у них був прийомний син Джейсон, який помер в 1989 році, причиною чого стало передозування наркотиків.\nДжилл і Девід розлучилися в 1967 році.Дружина пішла від актора до іншого чоловіка, яким став Чарльз Бронсон. З цією людиною її познайомив сам МакКаллум під час роботи над картиною "Велика втеча", вона вийшла за нього заміж відразу після розлучення. Незабаром після розставання з першою дружиною він знову зважився зв'язати себе шлюбними узами. Другий його дружиною стала Кетрін Карпентер. Незабаром після весілля Девід знову став батьком, спочатку у подружжя з'явився син Пітер, потім дочка Софія.\nДругий шлюб актора виявився щасливішим першого.Чоловік і дружина прожили душа в душу багато років, їх будинок знаходиться в Нью-Йорку. Діти вже встигли неодноразово зробити кінозірку дідусем, чому він дуже радий. У вільний час подружжя займається благодійністю.\nФото Девіда Маккаллума можна побачити в статті.\nДевід Спейд: біографія, кращі фільми, ролі, особисте життя\nДевід Конрад: биография\nАктор Девід Трелфолл: біографія, фільмографія


Поліція Праги затримала п’яного іноземця-нелегала: відео – Голос українською – Україна|ЄС|NATO\nПоліція Праги затримала п’яного іноземця-нелегала: відео\nОпубліковано: Андрій Петренко в Діаспора 09.03.2019\nСпівробітники одного з ресторанів в міській частині Прага 9 (вулиця Kovářská) були змушені викликати поліцію через шалену відвідувача. Чоловік випив зайвого і почав вести себе агресивно по відношенню до персоналу.\nПрибулі на місце патрульні з’єднання ясували, що порушником порядку був 38-річний уродженець Кавказу, який перебуває у Чехії нелегально. Іноземця попросили «подихати в трубочку». Алкотестер показав 3,5 проміле, що є важким ступенем сп’яніння.\nБешкетник не хотів їхати з поліцейськими і спробував втекти. Правоохоронці одягли на нього наручники і доставили у витверезник. Справу передано Поліції у справах іноземців. Тепер на чоловіка чекає депортація. Його громадянство не уточнюється.\nПопередня: Рейтинг найбільш швидкодіючих смартфонів\nНаступна: Кому належала ідея Попільної середи?


Рюкзак Grays GR-8158WH: купити в Україні за 1 680 грн.\nМодний жіночий рюкзак Grays виконаний з гладкої натуральної шкіри насиченого червоного кольору. Аксесуар підійде до будь-якого стилю одягу і на будь-який випадок. Просторий основний відділ прихований під відкидним клапаном на кнопках з декоративними ремінцями. На тильній стінці розташована кишеня на змійці. Виріб забезпечений ручкою і наплічними шлейками, які можна відрегулювати по довжині.\nКупити Рюкзак Grays GR-8158WH в інтернет магазині MirValiz можна за 1 680 грн.. Ця ціна на інших сайтах не може бути нижчою за нашу, знайдете нижче - повернемо різницю. При покупці Рюкзак Grays GR-8158WH на нашому сайті, Ви гарантовано отримуєте на бонусний рахунок 168 грн., які можете витратити при наступній покупці.\nМодель виробника: GR-8158WH.\nРозмір: 28 х 33 х 13.\nРозмір 28 х 33 х 13


Как пишется коллективная жалоба, образец – колективна заява зразок\nКолективна скарга на сусідів\nЯк правильно написати колективну скаргу на сусідів дільничного? зразок\nТерміни подачі та розгляду колективної скарги\nмешканців вулиці Карла Маркса, селища Володарськ-Волинський, що у Житомирській області\nСправа в тому, що поруч з нашими будинками розташоване кафе-бар “Море”, на даний час без відповідного дозвілу працює цілодобово, власником якого є ПП Іванова І.І. На звернення до якої та прохання припинити протиправні дії, чути відголоси. Що в районі як працювала, так і буде працювати і ніхто нічого їй не зробить. В результаті чого щодено та внічний час порушуеться наш спокій внаслідок постійного шуму, бійок, гучномовної музики, вибухів піротехнічних виробів та подібного, про що передбачена відповідальність згідно ст.182 КУпАП “Порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях”. А в кожній сім’ї є неповнолітні діти, хворі пенсіонери.\nСлід звернути увагу на порушення антисанітарії, внаслідок сміття у вигляді порожніх та розбитих пляшок, недопалків, що кидаються на наші подвір’я, відвідувачі справляють природні потреби під огорожу наших будинків, що порушуються вимоги ст. 24 “Закону України Про забеспечення санітарного та епідемічного благополуччя населення”.\nЯкі проблеми з сусідами найбільше псують нам життя? Їх не так багато, але будь-яка з них може нашкодити грунтовно. наприклад:\nКапітальний ремонт — серйозний стрес длясусідів, особливо в ще радянських будинках. І справа не тільки в будівельних електроприладах, які працюють без перерви. При ремонті квартири майже завжди під’їзна майданчик зайнята великими мішками сміття (вивернуті з підлоги дошки, піноблоки, плитки, коробки, лінолеум, ламінат).\nінший випадок — коли сусіди просто-напросто лінуються виносити побутове сміття, особливо в будинку, де Відсутнє сміттєпровід. Тримати зайві мішки в своїй квартирі їм не хочеться, і тоді такі сусіди накопичують сміття біля сходової клітки між поверхами. Трапляється, що сусіди і зовсім не збираються прибирати складений мотлох в під’їзді.\nБувають і інші ситуації, коли дорослі люди несправляються з утриманням домашніх вихованців, і від їх квартири виходить неприємний запах. В основному таке трапляється з самотніми людьми, які обзаводяться великою кількістю кішок і собак. А також буває, що випущені без повідка вихованці можуть покусати кого-то з перехожих. Або голосний гавкіт собаки може викликати бурю обурення з боку сусідів.\nколективна боротьба завжди була найбільш ефективним методом в «війні» з порушниками громадського порядку. Єдиного зразка для написання колективної скарги, що в поліцію, що в адміністрацію не існує. Зате є кілька стандартних правил. Вони ніде не зареєстровані, але є досить дієвими за багато років існування «беззаконня» і шукачів правди. При написанні заяви необхідно спиратися на наступні нюанси, які вказані в зразку колективної скарги на сусідів:\nПравильно адресована. Немає необхідності писати відразу в усі інспекції, де дадуть. Необхідно звертатися тільки в певні органи, які кваліфікуються за даним типом проблем. У разі якщо є сумніви в правильності вибору адресата, варто написати на додаток: «Просимо переадресувати наше звернення, в разі якщо даний орган не уповноважений вирішувати подібні питання».\nУ зразку скарги на сусідів дільничного сказано, що звернення повинно бути написано по суті, без зайвих фарб і перебільшень. У колективній скарзі на сусідів повинні бути описані тільки факти.\nЗгідно зразком, заяви до дільничного має бути коротким і чітким. Пропозиції повинні бути короткі і ясні.\nапеляція повинна бути аргументованою. один випадок — коли ви відчуваєте просто неприязнь до людини, інша справа — коли він порушує ваші права.\nписьмове звернення повинно бути складено грамотно. Заява не повинно містити помилок.\nПо можливості докласти аудіо- і відео-матеріали. Якщо чийсь автомобіль паркується на дитячому майданчику, наприклад.\nЗ конкретними проханнями. наприклад: «Просимо зобов’язати сусідів усунути зазначені порушення в термін до …».\nІндивідуальна скарга складається за тими ж правилами, що описані вище.\nЗгідно ст. 144 Кримінально-процесуального кодексу Російської Федерації, полицеских повинен прийняти рішення за колективним зверненням (дільничному на це дається близько трьох днів).\nПри наявності офіційного прохання від дільничного начальник поліції має право збільшити даний період до 10 днів, згідно з ч. 3 статті 144 КПК Російської Федерації.\nРозгляд колективної скарги прокуратурою становить до тридцяти днів з моменту отримання звернення.


19 Квітень, 2018 | Волинське Агентство Розслідувань\nГоловна / Квітень 2018 / 19 Квітень, 2018\nАрхів за: 19 Квітень, 2018\nПогода в Луцьку 20 квітня\n19 Квітень, 2018, 20:23 •Новини\nНезважаючи на хмарний ранок та похмурий день, вечір у Луцьку обіцяє бути ясним.\nПоради дерматолога щодо засмаги\n19 Квітень, 2018, 19:29 •медицина, Новини, поради\nВесняне сонце за інтенсивністю випромінювання активніше, ніж літнє. Однак перша весняна засмага є запорукою однотонного золотистого кольору шкіри після літньої відпустки.\nУ рішенні саміту Альянсу точно буде йтися про Україну – заступниця генсека НАТО\n19 Квітень, 2018, 18:21 •Вибір редакції, Новини, політика\nЗаступниця генерального секретаря НАТО, американський дипломат Роуз Геттемюллер є одним із ключових контактів України в Альянсі. Лише в березні вона двічі зустрічалася з профільним українським віце-прем’єром Іванною Климпуш-Цинцадзе, а на минулому тижні – приїхала в Україну.\nПовідомили, на базі якого банку запроваджуватимуть картку лучанина\n19 Квітень, 2018, 17:24 •Новини\nУряд відновив фінансування “теплих кредитів”\n19 Квітень, 2018, 16:33 •Економіка, Новини\n19 Квітень, 2018, 15:43 •Новини\nЗалізничні вокзали хочуть передати в концесію\n19 Квітень, 2018, 14:51 •Новини\nУ 2019 році стартують конкурси на передачу залізничних вокзалів в концесію.\nУ травні в луцьких маршрутках проїзд може коштувати 5 грн\n19 Квітень, 2018, 13:21 •Новини\nУ Луцьку вартість проїзду у маршрутних таксі влада може підвищити до 5 гривень вже з 16 травня.\n19 Квітень, 2018, 12:19 •Новини\nУ МОН пропонують новий порядок створення груп провженого дня\n19 Квітень, 2018, 11:46 •Новини\nМОН підготував новий порядок формування груп подовженого дня у школах – він уже розміщений на сайті МОН для ознайомлення та надання пропозицій.\nУкраїнці зможуть розраховуватися картками на Укрпошті\n19 Квітень, 2018, 10:29 •Новини\nНаціональний банк України (НБУ) надав "Укрпошті" ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Нацбанк також зареєстрував договори про участь "Укрпошти" в міжнародних платіжних системах VISA і MasterCard.\n19 Квітень, 2018, 09:41 •Новини\nКабінет міністр України виділить на розвиток вітчизняного кіновиробництва у 2018 році один мільярд гривень.\nПовідомили, чи є у Луцькому ЦНАПі черги за паспортами\n19 Квітень, 2018, 08:31 •Новини\nУ Луцькому Центрі надання адміністративних послуг щоденно збільшуються черги за закордонними паспортами.


Скандал навколо перепоховання спецагента НКВС: Росія хоче викупити в України останки Кузнєцова - Новини Львів - 24 Канал\nСкандал навколо перепоховання спецагента НКВС: Росія хоче викупити в України останки Кузнєцова\n18:47, 10 лютого - Читать новость на русском\nМогила Миколи Кузнєцова у Львові / Zaxid.net\nРосійські пропагандисти розпалюють скандал довкола останків спецагента НКВС Миколи Кузнєцова. Він похований у Львові на Пагорбі Слави, однак нещодавно його родичі вирішили: Кузнєцов має знайти вічний спокій у Єкатеринбурзі.\nЛьвівська міська рада відхилила прохання росіян, там вирішили зачекати на рішення МЗС України та СБУ.\nБільше деталей: Львів відмовився віддавати Росії останки спецагента НКВС Кузнєцова: деталі інциденту\n"Ми знаємо, як багато наших хлопців сьогодні перебувають у полоні, ми потерпаємо від російської агресії, тому дуже важливо, щоб у цьому питанні була чітка позиція Служби безпеки України, Міністерства закордонних справ, і якщо це допоможе визволити наших хлопців, то ми однозначно будемо рухатися в напрямку політики нашої держави", – заявив, зокрема, мер Львова Андрій Садовий.\nЦі слова російські пропагандисти у звичній для них манері перекрутили та вибухнули заявами про цинічних українців та "бізнес на історичній пам’яті".\nОкрім того, у Росії можуть організувати збір коштів, щоб викупити останки "героя Радянського Союзу". Про це заявив "єдинорос", депутат російської Держдуми Олександр Хінштейн.\nБагато разів сьогоднішня влада України заявляла, що Кузнєцов та інші співробітники НКВС – не герої, а вороги свого народу. Пам'ятник йому знесений, вулиці, які раніше мали його ім'я – перейменовані на честь нових героїв, в бою з якими і віддав своє життя відважний радянський розвідник. Україна краде не лише пам’ять про війну, але й останки героїв,\nВін додав: російська сторона готова організувати перевезення праху або у Єкатеринбург, або у місто, де народився Кузнєцов.\nЩо ще відомо про ситуацію з перепохованням Кузнєцова:\nНаразі його останки поховані на Пагорбі Слави у Львові.\nЛисти з проханням перепоховання Кузнєцова у Широкорєчєнському військово-меморіальному комплексі Єкатеринбурга почали надходити ще на початку 2000-их. Тоді прийшов лист від ветеранів Єкатеринбурга з відповідним проханням. Комісія з військових поховань їм відмовила.\nУ 2018 прохання знову почали надходити: щоправда, тепер від родини військового та російського губернатора.\nРозглянути питання про передачу останків радянського військового Львівську міську раду зобов’язав адміністративний суд.\nМісто неодноразово зверталося у Львівське відділення СБУ, були різні відповіді, та в останній написано, що вони теж вважають, – це питання держави.\nПозиція мера Львова Садового у цій ситуації така: "Поки наші хлопці у полоні, ми не маємо морального права це питання розглядати. Російська Федерація верне нам наших хлопців, які є в полоні, тоді ми будемо це питання розглядати".\nДовідка: Микола Кузнєцов – це радянський диверсант-розвідник, агент НКВС, який, за однією із версій, загинув 8 березня 1944 року у селі Боратин Бродівського району на Львівщині під час спецоперації. Він начебто був одягнений у німецьку форму, а після затримання упівцями підірвав себе гранатою. За іншою версією – загинув у бою.\nКрасиві чоловічі стрижки: добірка найкращих зачісок на будь-який вибір\nТеги: Новини України Новини політики Скандал Україна – Росія Новини Львова Історія\nсьогодні , 19:00 Як СБУ мститься тим, хто позбавив їх нелегального заробітку: подробиці\nСправа Насірова: чи платитимуть компенсацію та чи законно звільнили чиновника


Поштовий індекс Укрпошти за вашою адресою = 70111 індекс Дудникове, Новомиколаївський район, Запорізька область, Україна.\nПоштові індекси Києва, поштовий індекс Дудникове і поштові індекси більшості інших міст України можна знайти прямо для конкретного будинку. Тобто у нас представлені поштові індекси областей, поштові індекси районів, поштові індекси міст, поштові індекси вулиць, поштові індекси будинків.\nТут представлена найбільш повна і точна база поштових індексів України, в тому числі і індекс Дудникове. Інформація про поштові індекси України представлена на основі останніх версій бази поштових індексів Укрпошти та Класифікатора адрес по Україні. Ви можете скористатися як пошуком індексу за адресою або адреси за індексом, так і ієрархічним рубрикатором України, щоб знайти необхідний індекс поштової адреси.\nЗміни поштових індексів відбуваються регулярно. Хочемо зауважити, що на відміну від інших сайтів з базами поштових індексів у нас представлений тільки реально діючі індекси, немає застарілої інформації, і ви можете бути абсолютно впевнені, що знайдена на нашому сайті Дудникове індекс буде точно чинним і відповідати обраній адресі.\nІндекс Дудникове — це номер 70111 поштового відділення, яке відповідає за декілька вулиць або цілий район.


Як подолати цькування дітей у школах: інтерв'ю з психологом - Здоровʼя 24\nЯк подолати цькування дітей у школах: інтерв'ю з психологом\n14:00, 30 жовтня 2018 - Читать новость на русском\nЕксклюзивне інтерв'ю про те, як протистояти насильству в школах і чому потрібно боротися з сірістю, що залишилася після Радянського Союзу, з психологом Марією Фабричевою.\nМарія Фабричева – психолог і сімейний консультант-медіатор, кандидат в транзактні аналітики в галузі психотерапії, фахівець з казкотерапії.\nЩо робити, якщо дитину у школі цькують за її зовнішній вигляд? Що робити, якщо дитина стала жертвою булінгу? Чому нас поколіннями вчили не виділятись із сірої маси? Як навчити дитини бути щасливою вже, а не витрачати все життя на боротьбу за примарне щастя? На ці та інші питання Фабричева відповіла у другій частині свого інтерв'ю 24 каналу.\nЧитайте також першу частину інтерв'ю із Марією Фабричевою: Як вийти заміж за принца та не зіпсувати собі життя: інтерв'ю з психологом\nПро безликість і контроль\nСірість спальних районів, яка нам дісталася у спадок від Радянського Союзу…\nТак. Сіре на сірому, у сірому. Зараз поясню, навіщо це робилося.\nСірий колір дійсно пригнічує. Пригніченою людиною набагато легше управляти. Зараз ті ж дитячі садки виглядають не так, як в Радянському Союзі – там багато яскравого і барвистого. Але відгомони цієї сірості залишилися.\nЧитайте також: Топ-9 фраз для батьків, які зроблять дитину слухняною\nЧому до цих пір багато вчителів у школах продовжують культивувати цю сірість? Принижують дітей, які фарбують волосся в яскраві кольори, наприклад?\nТому що коли у людини всередині немає відповіді на якесь питання, коли вона бачить щось яскраве, що їй дуже хочеться або їй це не зрозуміло – вона провалюється. Всередині відбувається миттєва реакція, і внутрішня перелякана дитина починає цього бояться, або внутрішній суворий батько починає говорити, що це – жахіття.\nНе важливо, скільки людині років. Внутрішня психологічна регресія не має ніякого відношення до віку. Доросла людина може відповісти на щось реакцією трирічної дитини. Ти фарбуєш волосся, а дідусь раптом говорить "Ой, волоссячко пофарбувала! Гарненько!". А ти на нього дивишся, і намагаєшся зрозуміти: Семен Ізраїлевич, чи це ви? Коли людина хоче відреагувати реакцією дитини, але цю реакцію заглушає внутрішній токсичний батько, вся токсичність йде вже назовні на реальну дитину криком: "Що це за гидота?". Це складна система реакції его-станів. Це – як пінг-понг всередині людини.\nЧитайте також: Як правильно читати дітям казки: пояснює психолог\nПро цькування вчителями\nСкандали, які відбувалися в школах останні роки: коли то дівчаток-підлітків гноблять за яскраві кольори волосся, то молодих вчительок – за фотографії з літнього відпочинку або татуювання....\nЗ тієї ж серії. Це історія про те, що багатьом вчителям варто попрацювати над собою, щоб по-дорослому реагувати на події.\nУ транзактному аналізі є три компоненти в структурі особистості – Б (батько), Д (дорослий) і Д (дитина). Ці его-стани відображають емоційний досвід різних періодів життя.\nСтруктура особистості за транзактним аналізом\nОсь дорослий – це тут і зараз, він нероздільний, це усвідомленість в теперішньому часі. Батько буває або турботливим або контролюючим. Дитина буває вільною, бунтівною і адаптивною. Комбінуються ці стани – по-всякому.\nІ як воно працює в ситуації з вчителями?\nКоли дівчинка-підліток у віці прекрасного бунту приходить в школу з зеленими волоссям, вона проходить останню стадію психологічного розвитку – самоідентифікацію і сепарацію. В цьому віці вона має право фарбувати волосся в різні кольори. І колір волосся ніяк не може вплинути на її інтелект, доброту або правильність поведінки.\nЧитайте також: Які події найбільше спричиняють стрес\nОсь наше зеленоволосе диво приходить в школу. Перед нею стоїть педагог, всередині якого відбувається миттєва реакція его-станів. Від внутрішньої дитини надходить психологічний імпульс: "Ах, клас!". Зверху своїм імпульсом лупить контролюючий батько: "Ти очманіла? Я тобі дам красиво!". Й педагог, який пережив цю бурхливу реакцію всередині, видає нашій дівчинці: "Ти дурепа! Перефарбуйся негайно!".\nРеальна наша дівчинка, яка перед собою бачить дорослого педагога і не знає про битви его-станів всередині, починає плутатися. Якщо вдома дитині кажуть батьки, що "вчитель завжди правий", то можуть початися проблеми.\nПро батьківське втручання\nЯк правильно реагувати батькам на все, що відбувається?\nПо-перше, втручатися. Батьківське невтручання – це підтримка культури насильства. Коли ви не втручаєтеся в конфлікти між дітьми і дітьми, коли ігноруєте те, що роблять педагоги – ви віддаєте свою дитину на поталу. Так ви підтримуєте насильство.\nЯкщо вчитель не може нормально, по-дорослому, як це личить педагогу, розібратися з дитиною, отже цей вчитель вже зламав свій авторитет. Вам потрібно втрутитися.\nЯкщо педагог не розуміє, що такими подачами він знецінює дитину як особистість, переходить межі дозволеного – це поганий педагог. Прямий обов'язок дитини – самовиражатися в підлітковому віці! Самовираження дитини – однозначно не привід її принижувати!\nЦькування молодих вчительок за татуювання – з тієї ж опери?\nТак. Тому що конкуренція. Тому що починаються фантазії, які не мають відношення до реальності. Тому що спрацьовують стереотипи. Тому що дзижчить думка "Мені не можна було, так і я іншим не дозволю!". Це все – помилки, стереотипи і комплекси.\nЯ – одна з найбільш татуйованих психотерапевтів в нашому місті. І що? Ще жоден клієнт не постраждав від кількості татуювань на моєму тілі.\nЯк батькам підтримати дитину, коли всі навколо пояснюють, що з дитиною щось не так?\nДитина повинна знати, що вона – під захистом сім'ї. Прийняття сім'ї для людини важливіше, ніж прийняття суспільства. Завдяки прийняттю сім'ї дитина може знайти своїх, бути схожою на круті комікони, може знайти різні способи свого самовираження. Можна придумати варіанти поєднання самовираження дитини з обставинами. Головне, щоб був посил: "Я тебе бачу, я тебе розумію, давай разом подумаємо, що можемо зробити".\nПотрібно говорити з дитиною. Питати, що відбувається і чому так. Часто діти підсвідомо провокують таким чином вчителів, щоб показати, що це ж – зла відьма. Отже у відносинах з учителем проблеми були ще до зміни кольору волосся. Може дитину принижували ще до того, як вона перефарбувалася? Потрібно і важливо шукати причину. Батькам важливо говорити зі своїми дітьми і не забивати на них. Ні школа, ні бабуся не зможуть виховати вашу дитину. Тільки батьки.\nПро культ страждання\nЧому в школі нам показували тільки страждаючих і пригноблених українців? У казках, на уроках історії, на уроках літератури?\nТактика домінантної культури – показувати персонажів, що страждають. Моя суб'єктивна думка, що основний удар в цьому напрямку був зроблений за часів Радянського Союзу. Нам вселяли, що ми всі – радянські люди. Це поняття складалося з безлічі культур і їх традицій. Все це потрібно було привести до якогось спільного знаменника "ми". Тому важливо було зробити якусь безлику масу і переконати людей, що так було завжди.\nСуспільство готове жити як завгодно погано, якщо вийде його переконати, що так було завжди?\nТак. Головне, переконати, що ось так – це нормально. Людина адаптується до всього, навіть до трагічних подій. Одне покоління переживає трагедію, але наступне – вже вірить, що так було завжди. Якщо цьому поколінню давати певну літературу, підживлювати пропагандою, задати тільки один напрям історії, то людина, куди б вона не ткнулась, скрізь буде знаходити тільки страждання.\nТак всі приходять до висновку, що таке життя – біль і боротьба. Щастя в ньому не передбачено. Хоча насправді – це не так. Але з покоління в покоління передаються гасла "Борись за своє щастя!", "У нас не вийшло – але наші діти зможуть!". Ось і виходить, що персонажі, які з усім справлялися, які ставали сенсацією, які були стійкі та успішні, згадуються в шкільній програмі мимохідь. Неначе їх і не було зовсім.\nПроцес становлення суспільства та його культури не може бути швидким. Тут недостатньо лише психології. Добре б, щоб історики теж вчилися подавати історичні факти і різні варіанти інтерпретації подій.\nПро те, чому важлива історія\nДітям потрібно вчити історію?\nТак. Це – логічно. Історія допомагає отримувати гордість за свій народ. В цьому її сенс. Потужні держави вбудовують її в свою машину. Пропаганду структурувала страшна людина Геббельс. Він її використовував у страшний час для страшних цілей. Але його пропаганда була найпотужнішим інструментом. Страшно використовувати інструменти того, хто вів до поневолення світу. Але вивчити цей інструмент і знайти те, що викликає гордість за свій народ, гордість за приналежність до цього народу – важливо.\nМожна показувати різні факти. Історія людини, міста, країни, світу – вона складається з різних фактів. Ці факти можуть викликати різні емоції – і гордість, і сором, і упередження, і радість, і смуток. Це – нормально. Це – розвиток. Щоб вникати в історію, повинна бути першорядна мета. Має бути розуміння, що народу потрібні знання про свою історію, щоб ці знання допомагали вибудовувати націю. Знання історії потрібно, щоб зрозуміти які є повтори, що говорить про якусь невирішену задачу. Це все – велика і довга праця. Але вона важлива для розвитку країни.\nЩоб людина могла пишатися своєю країною, своїм народом, їй потрібна основа. Необхідний аналіз подій з минулого, який пояснює, що і як відбувалося, яка була ціна питання, і які були наслідки. Так само потрібно прищеплювати любов до своєї мови. Любов до мови не передбачає ж тотальне мочилово всіх, хто говорить іншими мовами. Вона припускає, що на цій мові буде створюватися класна і доступна література. Щоб люди могли отримувати знання рідною мовою.\nПро те, як можна стати щасливим\nВсупереч тому, що в школі постійно культивується ідея страждання і героїв, що вічно борються, дітей можна навчити, що життя – не біль? Що не обов'язково все життя боротися за своє щастя? Що можна ось просто відразу жити щасливо і що бути щасливим – це нормально?\nЗвичайно. Це все почалося не зі школи. Це почалося з того, що люди викривили Біблію своїм трактуванням і в якийсь момент заявили, що щастя не входило в плани при створенні світу. З чого раптом? Тому що так було комусь зручно? Тому що нещасливою людиною, яка не бачить ніяких світлих перспектив, легше керувати? Так говоріть про це прямо.\nЩастя – в дрібницях. Це – загальне поняття. Воно складається з детальок, які для кожного неповторні. Хтось випиває вранці чашечку улюбленої кави – і ходить весь день щасливий. Хтось – щасливий, якщо може подорожувати раз в рік. Щастя – коли ти можеш прокидатися вранці, будувати плани і не відчувати загрози. Першоджерело щастя – знання про те, як задовольнити свої базові потреби і можливість їх задовольняти. Якщо є складність із задоволенням базових потреб – безпеки, харчування, сексуальності, відпочинку – то зі щастям буде напряжно.\nЦе те, на що завжди били імперські держави. Якщо я весь час в остраху, якщо постійно озираюся на своїх сусідів, тому що боюся, що вони напишуть на мене донос, то про яку національну самоідентифікацію я можу думати? В таких умовах – кожен сам по собі.\nАле в умовах війни у нас з безпекою теж напряг. Але, все ж, питання національної самоідентифікації стоїть гостро. Чому?\nТому що зараз говорять про те, що коли ми отримуємо самоідентифікацію – ми отримуємо безпеку і можливість вирішувати усі свої проблеми. Але для самоідентифікації знову-таки потрібна основа. Потрібні знання і вільний доступ до цих знань. Потрібна можливість пояснювати ті чи інші історичні факти. Потрібна можливість самому знаходити в них сенс.\nПотрібно вчитися не ставати домінантною культурою. Потрібно визнати, що ми – українці. Ми живемо в одній країні, яка називається Україна. Але при цьому у мене може бути єврейська кров і я, в моєму сімейному колі, маю право любити свою культуру. Якщо у мене татарська кров – я маю право бути українським татарином. Екологічність країни – це прийняття і взаємоповага різних культур, які, об'єднавшись на одній території, складають один неповторний народ.\nКоли буде цей баланс – народ буде стійкішим?\nТеги: Новини України Історія Здоров'я Публікації Поради Психологія Діти Декомунізація Інтерв'ю Стрес


Біля берегів Франції затонуло італійське судно з 2,2 т палива. Оголошена загроза забруднення – Інформаційна Хвиля\nУ Біскайській затоці в результаті затоплення італіського судна Grande America утворилася паливна пляма, яка наближається до берегів Франції, пише Європейська правда.\nФранція направила в район плями спеціальний корабель і оголосила про загрозу забруднення. Повідомляється, що через західний напрям вітру пляма прямує до берегів Франції. Очікується, що до берега вона може дійти за кілька днів.\nНевідомо, за що YouTube заблокував канал Зеленського\nВласник команди “Лестер” розбився на власному вертольоті відразу після футбольного матчу.\nРезолюцію щодо звільнення українських політв’язнів у РФ підтримала ПАРЄ


1576.ua - Постаті - Бучма Амвросій\n1981\t— 1957\n(14 березня 1981 - 6 січня 1957)\nП'ятнадцятирічним юнаком ступив на професійну сцену талановитий син львівського залізничника і пралі Амвросій (Бронек) Бучма. Останній з дев'яти дітей бідної родини, де лишились в живих тільки він та старша сестра Ольга, Бронек з дитинства виявляв здібності до музики (самоук гри на скрипці), мав гарний вокальний голос (співав оперні партії) і виразно копіював перехожих, вчителів і друзів. Ольга, успішна актриса театру товариства "Руська бесіда" ("галицький соловейко") привела Бронека до режисера Йосипа Стадника і хлопець досить швидко з танцюриста й співака трупи став одним з провідних її акторів. Тут він здружився на все життя з Лесем Курбасом - реформатором українського театру, організатором Мистецького Об'єднання "Березіль".\nБучма унтер-офіцером австрійської армії потрапив у полон до росіян і після втечі з каторжних робіт у Середній Азії опинився на Україні. Був прийнятий до театру Миколи Садовського, виїхав з ним на Захід. Організував у Дрогобичі "Новий львівський театр", який мандрував теренами України. У Вінниці у 1920 році на базі цього театру був утворений театр ім.І.Франка і керівництво ним передано Гнату Юрі (нині Національний академічний театр, працює в Києві).\nНайбільш значною роллю цього періоду стала роль Барона ("На дні" М.Горького у постановці Г.Юри). Актор так писав про неї: "Я підходив до образу Барона з двох боків: перш за все шукав у ньому те, чим він живе сьогодні, - бруд, гіркота падіння, туга і безпросвітний туман "дна", а з другого боку намагався розкрити інші істотні риси образу - все в минулому, в мріях, в спогадах. Показати роздвоєність цього образу було моїм головним задумом при роботі над роллю Барона. Контраст між мрією і дійсністю в Бароні - це прірва між його вчорашнім і сьогоднішнім. Чим вона глибша, тим яскравіший, виразніший характер Барона, тим загостреніше постає перед глядачем соціальне єство образу..."\nЗ 1923 року Бучма є провідним актором "Березоля", опорою Леся Курбаса в його театральному новаторстві, пошуках нових засобів виразності українського театру ХХ століття. Принциповою і для актора, і для театру стала перша роль Бучми - образ Джіммі Хіггінса в однойменній виставі за Е.Сінклером. В ньому успішно і високохудожньо поєдналися два напрямки тогочасного українського театру, яким відповідно надавали перевагу режисер Лесь Курбас і актор А.Бучма: театр "перетворення" і театр внутрішньої правди життя людського духу на сцені. Створений Бучмою образ Джіммі став синтезом березолівської умовної театральності з безмежно глибокими людськими почуттями, підвладними тільки митцям школи переживання.\nСеред прийомів, застосованих актором в роботі над роллю, виділяються такі, що мають визначальне значення в його арсеналі. Перш за все це темпоритмічний малюнок образу і контрастність у застосуванні засобів сценічної виразності, що полягала в суперечності між комізмом зовнішності й трагічним пафосом думок. Один з провідних мотивів бучмівського Джіммі, американського робітника, - тема звичайної, "маленької", людини, гостроактуальна на той час. Очевидці-сучасники відзначали спорідненість гуманістичного підходу до цієї теми та її образного втілення Бучмою з пізнішими творами Чапліна в кіно. Позиції двох великих митців були дуже близькими, тільки шляхи вирішення різні: у Чапліна - комедія, у Бучми - трагедія. Однак у смішному Чарлі проглядала трагічна і велика душа, а в трагічній постаті Джіммі було дещо смішне.\nУ трактуванні образу Джіммі Хіггінса Бучма виявив ще один виконавський аспект - створення "безпафосного пафосу". До революційного пафосу актора підносила органічна природність і могутня сила почуттів героя, насиченість думки. В результаті подальших творчих експериментів Бучма знайшов прийом підкреслення моменту найвищого пафосу побутовою, але образною деталлю, застосованою з почуттям міри. Ця деталь підкреслює природність і масштабність людських почуттів.\nУ кожному образі актор-психолог був гранично достовірний і конкретний, кожний створений ним тип був насамперед особою, індивідуальністю, що було виявом розуміння актором типовості. Крім Джіммі кращі ролі Бучми цього періоду - брат Жан ("Жакерія" за П.Меріме), Каляєв ("Пролог"), Дудар ("Диктатура" І.Микитенка), Гайдай та Платон у п'єсах О.Корнійчука "Загибель ескадри" та "Платон Кречет" та ін. Він багато знімається в німому кіно - Микола ("Микола Джеря"), Ярощук ("Нічний візник"), німецький солдат ("Арсенал"), Лейзер та Йоселе ("П'ять наречених"), Еміль ("Проданий апетит"), Сашко-музикант ("Напередодні") та ін.\nА.Бучма вперше відтворив на екрані образ Тараса Шевченка від юності до кінця життя Кобзаря у двосерійному фільмі режисера П.Чардиніна (Одеська кінофабрика, 1926). В цьому образі вражала правда людського буття - фізичного і духовного, краси розуму і гіркоти серця. Бучма зумів у німому кіно передати процес виникнення поетичного образу, навіть народження конкретних віршів. Іронічний або гнівний погляд, постать, сповнена сарказму чи обурення, розкривали таємниці поетичної творчості Шевченка. В ролі Тараса Шевченка Бучма не просто відтворив історичний образ, а створив національний тип, характер. Бучма грав не стільки страждаючого, скільки перемагаючого героя, духовного переможця. Завдяки виконавській майстерності Бучми фільм "Тарас Шевченко" мав великий успіх.\nРобота в німому кіно була творчою лабораторією, в якій народжувалися, знаходилися нові засоби виразності (зокрема знамениті бучмівські паузи), нові думки.\nУ 1935 році, після компартійного розгрому театру "Березіль" і арешту Курбаса, Бучма, разом з Н.Ужвій та Д.Мілютенком, був переведений з Харкова до Києва у театр ім. І.Франка, де працював до кінця життя. Тут він зіграв видатні ролі: Іван Коломійцев ("Останні" М.Горького), Ленін ("Правда" О.Корнійчука, вперше в Україні), Микола Задорожний ("Украдене щастя" І.Франка, Державна премія за 1940 рік).\nПочаток сценічного життя п'єси І.Франка "Украдене щастя" поклав театр "Руської бесіди" (прем'єра у 1893 р.). В сезон 1913-1914 рр. А.Бучма брав участь у виставі як учасник масовок та виконавець епізодичної ролі Першого парубка. У тій постановці Миколу Задорожного грав перший безпосередній учитель молодого актора Василь Юрчак, Михайла Гурмана - Лесь Курбас, Анну - уславлена К.Рубчакова. Сам автор п'єси був задоволений тією постановкою й зокрема виконанням Юрчака - гранично простого у засобах зображення простого галицького селянина. А.Бучма наслідував учителя щодо правди сценічного життя образу, але підніс його до масштабів філософського змісту. У ролі Миколи його правда життя досягла надзвичайних висот, достовірність стала головною акторською барвою. Всі засоби були підпорядковані ідеї вистави. Так Бучма навмисно спотворив себе гримом: зробив великий ніс, рясні зморшки, ріденькі вуса й довге пасмами волосся, побоюючись, що боротьба за людську гідність може підмінитись на сцені любовним суперництвом двох чоловіків за жінку. Головним у трактовці Бучмою образу Миколи було те, що в некрасивому, затурканому гуцулові актор показав прекрасну душу, сповнену найкращих почуттів. Психологію свого героя актор розкривав через фізичну дію - саме фізична дія посилювала складність і глибину образу. Амвросій Бучма наділив Миколу Задорожного характерним власним жестом - знизуваням правим плечем. Цей рух з'являвся у Миколи в стані збентеження, коли він замикався в собі, захищаючись цим плечем від болю й горя.\nРоль Миколи Задорожного була для Амвросія Бучми програмною, як Гамлет для Мочалова, Іван Непокритий для Крушельницького, Ярослав Мудрий для Мар'яненка. В цій ролі найбільш повно виразився його талант, найяскравіше виявилися особливості акторської манери. Тріумф вистави "Украдене щастя" на сцені Театру ім. І.Франка зумовив поширення постановок творів Каменяра на сценах театрів України і Радянського Союзу.\n15 травня 1941 р. Україна урочисто відсвяткувала 50-річчя Амвросія Бучми, а 27 травня колектив театру виїхав на гастролі до Москви і Ленінграду. Майстерність А.Бучми викликала захоплення у широкого загалу російської публіки і здобула визнання колег. Віра Юренєва, заслужена артистка Росії, так писала про Бучму: "Він здійснює споконвічне "надзавдання" театру, - не тільки дивувати і захоплювати, ні, - потрясати уяву і серця глядачів, поширюючи їхнє уявлення про дійсність. За щедре акторське полум'я, за "довгочасні" враження,.... за ніжну любов до людини хочеться тепло подякувати нашому гостеві прекрасному артистові Бучмі."\nВійна не припинила роботи франківців. А.Бучма, на той час головний режисер театру, перебував разом з колективом в евакуації (Семипалатинськ, Ташкент), виїздив на чолі фронтової бригади франківців на Сталінградський та Донський фронти (1942-43). Під час перебування у Ташкенті А.Бучма поставив на сцені Узбецького театру ім. Мукімі "Наталку Полтавку". Вистава йшла багато років по війні з незмінним успіхом у глядачів.\nВ ці роки актор знімався і в кіно - Басманов ("Іван Грозний" реж. С.Ейзенштейн, 1944-45 рр.) [ФОТО], Яценко ("Нескорені" реж. М.Донськой, 1944 р.)\nПісля повернення до Києва сполучав роботу в театрі з роботою художнього керівника Київської кіностудії художніх фільмів. Знімався: підпільник Лещук ("Подвиг розвідника"), боцман Дзюба ("В далекому плаванні"). За роль Макара Діброви в однойменній виставі за п'єсою О.Корнійчука одержав другу Державну премію другого ступеня (1949).\nОдин з найвизначніших театральних режисерів О.Д.Попов, виступаючи на обговоренні вистав театру ім. І.Франка під час декади українського мистецтва і літератури в Москві (1951 р.) сказав: "Головне і найдорогоцінніше у творчості Бучми в Макарі Діброві - це багатство внутрішнього життя образу, "другий план", величезна внутрішня "завантаженість". Але все це реалізується у спілкуванні, у взаємодії з присутніми. І коли "другий план" ролі стає у Бучми першим, - це надзвичайно ясно і відчутно для зали глядачів. Бучма не робить нічого зайвого, він працює наче по формулі великого скульптора, який визначив своє мистецтво як мистецтво "відсікати зайве".\nБучма у простих фізичних діях, знайдених ним для ролі Макара, умів передати найглибші думки і переживання. Його знаменита сцена з ватянкою загиблого сина увійшла в історію мистецтва як справжній шедевр акторської творчості: погляд старого шахтаря Діброви впав на ватянку Петра, яка лежить на столі. І дрож горя пройняв його постать. Важкими кроками підійшов до столу, взяв ватянку. Ступив кілька кроків уперед, ноги ослабли, присів на пагорбок. Ніжними дотиками розгорнув фуфайку, склав клапоть до клаптя, зашкарублою рукою гладить тканину - здається, малий Петрусь заснув на колінах у батька. Голова Бучми низько нахилена, очі глибоко сховані. Та ось пальці спіткнулися об дірки від куль - ці кулі наче влучили в самого Макара. Очі його широко розкрилися. Вони повні скорботи, горя і жаху. Цей біль поривчасто зводить Макара-Бучму на ноги, штовхає до хати. А там те ж горе й сльози... Старий Діброва, не дійшовши до ганку, зупиняється на авансцені. На широких долонях піднімає простріляну одежину, з нелюдською силою горя і любові глухо вимовляє слова: "Сину мій, сину..." І заридав, зронивши голову на ватянку. Ця мовчазна сцена тривала близько чотирьох хвилин.\nРобота А.Бучми над образом Макара Діброви позначена ще й старанною працею над словом спільно з автором - О.Є.Корнійчуком , в результаті чого в текст були внесені відчутні зміни.\nВ цій ролі А.Бучмі випав небачений успіх. Робота над образом Макара Діброви стала підсумком його творчого шляху, вінцем прекрасної акторської симфонії про Людину.\nУ повоєнний період А.Бучма займався режисурою в театрі і кіно. Консультував фільми. Викладав у Київському театральному інституті ім.І.Карпенка-Карого, професор (1940?). Серед учнів - народні артисти Н.Копержинська, К.Степанков. Він автор статей з проблем театрального мистецтва - збірка "З глибин душі" (1959). Виступав на радіо і телебаченні. Обирався депутатом Київської міськради, членом першої Президії новоутвореного після війни Українського Театрального Товариства. Нагороджений багатьма урядовими орденами і медалями.\nА.М.Бучма помер у святвечір 6 січня 1957 року внаслідок довготривалої хвороби Паркінсона. Похований на Байковому кладовищі у Києві. Його іменем названо вулицю в столиці України, театральну премію, був пароплав в низах Дніпра, встановлений пам'ятник на території Одеської кіностудії, меморіальну дошку на будинку № 14 по вул. Володимирській, де А.Бучма прожив останні 13 років свого життя.\nДружина - Бучма-Бжеська Валентина Юхимівна, засл. арт. Уз. та УРСР, актриса театрів "Березіль" та ім.І.Франка. Син (від першого шлюбу дружини) Бжеський Ігор Юрійович, режисер театру, кіно і телебачення. Онука - Заболотна Валентина Ігорівна, театрознавець, кандидат мистецтвознавства, професор Національного Університету театру, кіно і телебачення ім.І.Карпенка-Карого.\nПро А.М.Бучму надруковані монографії І.Піскуна (1956), Б.Львова-Анохіна (1959), О.Бабишкіна (1966), В.Заболотної (1984).\nАмвросій Бучма і театр імені Франка\nАмвросій Бучма: творча доля «розумного Арлекіна»\nАмвросій Бучма (фільм у 4-ох частинах)\nУкраденное счастье (фильм-спектакль)\nНепокорённые / Семья Тараса/ 1945\nИван Грозный (Сергей Эйзенштейн), (1944-1945 г.), историко-биографическая драма\nВетер с востока(1940)\nЩорс (СССР, 1939г.)\nДовженко Олександр, Бучма Амвросій\nБучма Амвросій, Сергій Ейзенштейн


Газета «Громадський Ревізор»-Світло – значить безпечно\nСвітло – значить безпечно\n29 вересня 2016, 18:02, Четвер\nМіжбудинкові проїзди у Броварах продовжують не тільки асфальтувати, але й освітлювати. В останні дні вересня було закінчено роботи по капітальному ремонту мережі вуличного освітлення міжбудинкового проїзду від вул.Марії Лагунової, 5 до вул.Київської, 300-в.\n«Було проведено ряд запланованих заходів, закуплено та встановлено 6 нових ЛЕД-світильників на існуючих опорах, а також проведено заміну кабеля», - каже інженер-енергетик ТОВ «ТЕРА-ЕНЕРГО» Руслан Вульчин.\nОкрім того, фахівцями даної компанії розпочато роботи на вул.Олімпійській,7, де вже встановлено три нові додаткові опори, а загалом на 12ти електроопорах буде проведено заміну світильників та електрокабеля.\nТакож стараннями «ТЕРА-ЕНЕРГО» вже зовсім скоро буде освітлено проїзд від будинку за адресою Гагаріна,3 до вул.Київська,296.


Тверезі пробіжки та інші масові акції | ТДС.com\nТут розміщено відеозаписи з тверезими пробіжками, флеш-мобами, акціями на різні теми\nВідеоWorkout K-P CITY\nПн, 2013-10-28 17:05\nЧитати далі про Workout K-P CITY\nВідеоКІровоград: антиалкогольна акція "молоко на пиво"\nЧтв, 2013-10-24 22:36\nЧитати далі про КІровоград: антиалкогольна акція "молоко на пиво"\nВідеоТверезий пробіг до Дня Незалежності: Львів - Рудно 2013\nПтн, 2013-09-06 13:17\nЧитати далі про Тверезий пробіг до Дня Незалежності: Львів - Рудно 2013\nВідеоЗдоровий забіг в честь Кармалюка, Київ\n"Нація, Воля, Соціалізм!" -- під таким гаслом автономні націоналісти Києва провели здоровий забіг. Спортивний захід організували в пам'ять Устима Кармалюка, борця за національне та соціальне визволення, керівника повстанського руху 1813-1835 рр.\nЧтв, 2013-04-04 12:05\nЧитати далі про Здоровий забіг в честь Кармалюка, Київ\nВідеоНаш Вибір. Руські пробіжки по всій РУСІ\nЧтв, 2013-02-07 16:58\nЧитати далі про Наш Вибір. Руські пробіжки по всій РУСІ\nВідеоЗафарбовування пивного кіоску\nЧтв, 2013-02-07 16:56\nЧитати далі про Зафарбовування пивного кіоску\nВідеоТверезе весілля: нове чи добре забуте старе?\nЧтв, 2013-02-07 16:54\nЧитати далі про Тверезе весілля: нове чи добре забуте старе?\nВідеоТверезе весілля - тенденція?\nЩоб на весіллі співали й танцювали, пити не обов'язково. Це твердження все частіше доводять свідомі молодята. Мова, звичайно, не про чай. Тенденція сучасності - весілля без алкоголю. Причому, якщо раніше це була данина релігійним звичаям, то тепер - відображення способу життя молодят.\nЧтв, 2013-02-07 16:51\nЧитати далі про Тверезе весілля - тенденція?\nВідеоСИЛА, ДУХ,ЧЕСТЬ! ТАК БУЛО, БУДЕ І Є!\nЧтв, 2013-02-07 16:47\nЧитати далі про СИЛА, ДУХ,ЧЕСТЬ! ТАК БУЛО, БУДЕ І Є!\nВідеоФільм "Твереза молодь - майбутнє України!\n24 червня 2012 Громадський рух "Тверезий Житомир" біля літньої естради парку відпочинку імені Гагаріна провело інформаційну акцію "Твереза молодь - майбутнє України!". кожен перехожий міг ознайомитися з правдивою інформацією про алкоголь, розміщеної на стенді і плакатах. Також були роздані листівки, газети і буклети антиалкогольного характеру. Активістами руху було проведено ряд бесід з громадянами. які цікавилися акцією!\nЧтв, 2013-02-07 16:44\nЧитати далі про Фільм "Твереза молодь - майбутнє України!