Торт "Маковий" / Торти / Кукорама — смачні рецепти!\nЩо понесли Хрест і муку за Христову віру.\nНехай наша Україна своє і'мя носить.\nХочу поділитися з Вами сімейним рецептом дуже смачного торта з маковим кремом. Дуже раджу спробувати. Для приготування торта я використовувала половину вказаних інгредієнтів на роз'ємну форму для випічки діаметром 20 см.\nСпершу міксером збити яйця до піни, потім додати цукор і добре збити.\nДодати топлене масло, перемішати.\nУ чайній ложці соком лимона погасити амоній, додати в сметану. Перемішати.\nЯєчну суміш змішати зі сметаною.\nБорошно і какао просіяти до миски.\nПотім порціями додати суміш борошна і какао в яєчно-сметанної суміші, повинно вийти тісто негусте.\nВикласти порціями тісто в застелену пергаментом і змащену маслом форму. Випікати в розігрітій до 180-200 градусів духовці приблизно 12 хвилин (до проби на суху паличку). Спекти 4 коржі.\nСтерти мак з цукром або змолоти мак (я використовую кавомолку) і до змеленого маку додати цукрову пудру і перемішати.\nВершки підігріти, додати цівкою крохмаль, попередньо розведений в 50 мл вершків, варити, не перестаючи перемішувати, поки крем не загусне. Коли крем трохи охолоне (дві столові ложки залишити для глазурі), змішати з маком.\nМасло кімнатної температури збивати за допомогою міксера, додаючи по столовій ложці остигнула макової суміші.\nКоржі перемастити кремом.\nШоколад розтопити і перемішати з двома столовими ложками вершків. Покрити торт помадкою. Торт відправити в холодильник на кілька годин, а краще на ніч.\nПовернутись на початок рецепту "Торт "Маковий""\n07 січня 2015, 13:28\n07 січня 2015, 16:54\n07 січня 2015, 18:04\nДуже гарно! Справжня насолода дивитись Ваші фото!!! Тільки що Вконтакті натрапила на Ваш тортик зразу впізнала\n07 січня 2015, 18:17\nдякую, а в контакті у мене на сторінці? але я не додавала… Я в однокласниках фото виставляла.\n07 січня 2015, 18:29\nНі, в групі Great Food • Лучшие Рецепты — vk.com/wall-34451036?q=творожный%20торт&w=wall-34451036_329314%2Fall але то інший торт.\n07 січня 2015, 18:43\nтак точно це мій тортик і мої фото\n07 січня 2015, 22:57\nсмакота, а виглядає як аппетитно ну й фото як завжди чудове.\n07 січня 2015, 19:53\nЯкий апетитний торт. Чудовий склад і і шоколад так гарно по-домашньому стікає з боків торта\n07 січня 2015, 22:22\nдякую, це у мене залишились ще запаси німецького шоколаду, після росту долара до нас його просто перестали привозити, дуже за ним шкодуватиму він чудовий в роботі… торти печу часто, на всі свята, але тоді аж ніяк не вистачає часу відзняти процес та й цілий тортик не вдається відзняти (коли гості йдуть додому даю по шматочку до ранкової кави, та й мої хлопці обожнюють солоденьке), цей торт спекла просто не на свято — тільки таким чином змогла все детально описати.\n07 січня 2015, 22:55\nЦе настільки естетично, що шкода їсти! Дякую за рецепт\n07 січня 2015, 22:51\nтортик дуже смачний — рекомендую приготувати колись при нагоді\n07 січня 2015, 22:56\nтакий апетитний. Я дуже люблю все що з маком. Судячи з рецепту і фото він маю бути суперовий\n08 січня 2015, 00:44\nдякую, на смак торт особливий, дуже його любимо\n08 січня 2015, 11:26\nчудовий торт. а брати треба саме амоній? звичайний розпушувач не підійде?\n08 січня 2015, 11:22\nрецепт дуже давній, і завжди для нього купую амоній (у нас скрізь продається і наш і польського виробника) тому не можу сказати, як буде із содою\n08 січня 2015, 11:25\nу мене теж є амоній.але маю гіркий досвід, коли кухня ще два дні пахла аміаком після готування… певно то рецепт був не вдалий і його вийшло забагато. Ядучого запаху ж не має бути, правда?\n08 січня 2015, 11:31\nЗапах буде: коли відкривати баночку, коли гасити, легкий запах навіть буде при випіканні, але у готовому торті його абсолютно не чути.\n08 січня 2015, 11:38\nДякую) значить буду пробувати)\n08 січня 2015, 11:48\nгарний тортик, але мак не дуже полюбляю, Кать підкиньте ще якійсь тортики/пляцки, на другі свята спечу\n09 січня 2015, 13:54\nДуже цікавий тортик, при нагоді спробую\n18 січня 2015, 14:06\nЧудовий торт! Фото дійсно дуже красиве і торт певно дуууже смачний\nв мене вийшов ось такий, пекла на Водохреща, не люблю коли коржі грубі, а слої крему тоненькі, спочатку він був сухий, а потім коли він постояв, просяк повністю, він став дуже смачний.\n01 квітня 2015, 20:35\nТортик неймовірний!!! Фото чудесне!!! Насолода для очей!!\n11 травня 2015, 01:17\n11 травня 2015, 13:40\nвикористала інший крем і зробила(вперше) торт-машинку на день народження для свого малого племінника:\n14 листопада 2015, 21:28\nА мак до маси потрібно зварити чи змолоти і давати сирий?\nПеред тим, як терти мак з цукром, його промивають і заливають гарячою водою, накривають кришкою і лишають до охолодження. Далі мак потрібно процідити від води.\n17 листопада 2015, 20:38\nЯка чудесна макова смакота!!!!!!!!!\n17 листопада 2015, 16:02\nПідкажіть, будь ласка, вершки якої жирності брати?\nРецепти, Торти, Торт "Маковий"


Глава держави виступив на відкритті 11-го Київського безпекового форуму (фото, відео) - Тверезий погляд\nГлава держави виступив на відкритті 11-го Київського безпекового форуму (фото, відео)\n12.04.2018 12.04.2018 Тверезо 0 Comments--- агресія РФ, виступ, Договір про дружбу з РФ, Київський безпековий форум, Порошенко, Президент, СНГ, статутні органи СНГ\nна відкритті 11-го Київського Безпекового Форуму\n«Last but not least – «no business as usual» з Росією (Останнє, але не менш важливе – «жодного бізнесу як зазвичай» з Росією – ред.) . Саме час для переосмислення юридичних засад наших відносин з Москвою», – наголосив Глава держави на відкритті 11-го Київського безпекового форуму.\n«Вже ніхто не сперечається з тим, що через відмову Кремля припинити агресію проти України окремі статті базового договору з Росією стали одіозними анахронізмами. Йдеться, зокрема, про статті щодо стратегічного партнерства між Україною та РФ або про положення про двосторонню співпрацю в сфері військового та військово-технічного співробітництва, або співпраця з РФ для забезпечення державної безпеки України», – наголосив Глава держави.\n«З огляду на те, що Україна ніколи не була і не є зараз членом СНД (Співдружність Незалежних Держав – ред.) та відмову цієї структури – СНД, засудити російську агресію просив би, щоб ми спільно з Урядом підготували пропозиції щодо офіційного припинення нашої участі у статутних органах СНД. Рівно як і остаточного закриття українського представництва при відповідних інституціях у Мінську», – наголосив Президент Петро Порошенко на відкритті 11-го Київського безпекового форуму.\n«Користуючись нагодою, закликаю і наших іноземних партнерів переглянути договірні зобов’язання з РФ, передусім на предмет чутливих сфер співпраці», – додав Глава держави.\n«Зараз є час для стратегічних рішень щодо визначення східноєвропейських кордонів Європейського Союзу та НАТО. Наголошую, що кращої нагоди не буде. Україна, Молдова та Грузія належать до Західного альянсу, та мають бути його частиною», – заявив Глава Української держави під час виступу на 11-й Безпековій конференції у Києві.\n«Щодо НАТО – ми будемо наполягати на Програмі посилених можливостей для України та Плані дій щодо членства. Щодо ЄС – ми будемо поступово просувати всеохоплюючу секторальну інтеграцію паралельно з Угодою про асоціацію. Я маю на увазі Єдиний цифровий ринок, я маю на увазі Енергетичний союз, я маю на увазі асоціацію з Шенгенською зоною, так зване Східне партнерство +. Нові амбіційні цілі і завдання для тих країн, включаючи Україну, Молдову і Грузію, які визначили свій шлях», – наголосив Президент.\nГлава держави окремо подякував литовським друзям України «за вчасну ініціативу щодо Плану Маршала для України». «Тримайтеся. Нехай вас ніхто не зіб’є. Ми з вами. Ми вистоїмо. Ми переможемо», – сказав він.\nПрезидент: Україна має створити законодавчі запобіжники для протидії російським гібридним загрозам\nПрезидент Петро Порошенко наголошує, що Україна і світ мають зміцнювати стійкість до російських гібридних загроз. Про це Глава держави сказав на відкритті 11-го Київського Безпекового Форуму.\n«Зміцнення стійкості проти російських гібридних загроз. Ми повинні переосмислити наші підходи до гібридної безпеки, до фейкових новин і пропаганди», – підкреслив Петро Порошенко.\nГлава держави зазначив, що це ті сфери, в яких російський потенціал є надзвичайно значним, набагато більшим ніж в Україні, Сполучених Штатах Америки, у Канаді, Франції, Німеччині.\nВін зауважив, що свідчення засновника соціальної мережі Facebook Марка Цукерберга в Конгресі США виявили наскільки вразливими є наші суспільства перед обличчям тривалого потоку фейкових новин, які ще й підсилюються соціальними платформами.\n«Наголошую, що цифрова ера вимагає від нас взяти на озброєння нові і ефективні законодавчі запобіжники заради захисту досягнень вільного вибору наших суспільств, водночас забезпечивши делікатний баланс між демократичними свободами та вимогами кібербезпеки», – сказав Петро Порошенко.\nГлава держави підкреслив: «Недарма навіть у таких розвинутих демократіях, як Німеччина і Франція, або впроваджено, або зараз впроваджують зміни до законодавства такого типу. Це маємо зробити й ми».\nГлава держави серед низки заходів, які мають бути вжиті для протидії російським гібридним загрозам, назвав і запобігання втручанню у вибори. «Аналогічний рецепт світ має запропонувати для протидії російському втручанню у будь-які вибори. В тому числі, російському втручанню в українські вибори», – підкреслив Петро Порошенко.\n«У найближчі два роки у західних країнах відбудеться близько двадцяти виборчих кампаній. Наприклад, вибори до Європейського Парламенту, які матимуть вплив на майбутній склад Європейської Комісії. Або президентські та парламентські вибори в Молдові, Литві, в Україні», – додав він.\n«Тому очевидною є потреба у виробленні механізму взаємодії з метою забезпечення доброчесності виборів, запобігання сторонньому втручанню та захисту вільного демократичного вибору», – підкреслив Глава держави.\nГлава держави подякував США, Канаді, Великій Британії, Литві та іншим країнам за лідерство у питанні надання зброї. «До нас ще навіть не надійшла зброя, а російські танкісти відмовляються виводити свої танки, почувши, що ця зброя може бути у нас на озброєнні», – зауважив Президент, додавши, що це також рятує життя українських воїнів та цивільних.\n«Хоча Росія і виступає стороною цих (Мінських – ред.) домовленостей, вона постійно чинить опір цьому процесу. І пояснення є дуже просте: коли я вів переговори про мінський план, я стовідсотково мав на увазі план встановлення миру. Натомість, російська сторона не хоче миру і ніколи не вірила в нього. Не вірила в те, що Мінськ зможе спрацювати», – наголосив Глава держави.\n«Я не маю жодного сумніву, що щойно ми встановимо контроль над кордоном, мир негайно повернеться на цю землю за лічені тижні. І саме цього боїться Росія», – зауважив Президент.\nПрезидент про російську роль в Сирії: Поведінка Кремля – це серйозні злочини, які вимагають рішучої, широкої і добре скоординованої реакції\nНа відкритті 11-го Київського Безпекового Форуму Президент Петро Порошенко зазначив, що цього року захід відбувається в особливих умовах. «Цього року він відбувається в особливо тривожний час. Світ стоїть зараз на порозі прийняття ключовими гравцями глобальної політики дуже доленосних рішень, які мали б нарешті повернути відчуття реальності декому, хто це відчуття реальності втратив», – сказав Петро Порошенко.\nГлава держави окремо зупинився на темі драматичних подій навколо Сирії, які «розгортаються практично зараз на наших очах в режимі реального часу».\n«Всі ми сподіваємося, що вдасться уникнути найгіршого сценарію. Але, водночас, ми розуміємо, що терпіння цивілізованого світу не безмежне. І всі, хто стоїть за злочинами проти людяності у цій багатостраждальній країні, нарешті мають понести відповідальність. І хто за цим стоїть – весь світ, включаючи нас з вами, дуже добре знає», – сказав Президент.\nГлава держави окремо зупинився на агресивних діях Росії, які стосуються не лише України. «Росія не просто продовжує глумитися над міжнародним правом, загальноприйнятими принципами міжнародних відносин, демократичними цінностями і навіть Божими заповідями в ці святкові Великодневі дні. Росія підбурює, спрямовує і скеровує такий собі міжнародний клуб диктаторів, який, як клуб божевільних самогубців, вирішив кинути виклик цивілізованому світу», – сказав Петро Порошенко.\nПрезидент застеріг присутніх від недооцінки агресивної поведінки Росії: «І якщо раніше дехто волів сприймати поведінку Кремля просто як пустощі розбещеного підлітка, то зараз, нарешті, настав час ставитися до неї, як до серйозних злочинів, які вимагають рішучої, широкої і добре скоординованої реакції».\nГлава держави констатував, що «світ опинився на краю надзвичайно небезпечної прірви». «І наша з вами доля залежить від того, наскільки адекватними ситуації будуть наші дії», – додав він.\nПрезидент наголосив, що саме цьому була присвячена його зустріч з Канцлером Німеччини Ангелою Меркель у Берліні, яка відбулася позавчора та вчорашня телефонна розмова з Прем’єр-міністром Великої Британії Терезою Мей. Він також зазначив, що ця тема стане предметом переговорів у німецькому Аахені, де запланована зустріч з Канцлером Ангелою Меркель та Президентом Франці Еммануелем Макроном.\n«Я переконаний, що «Ахіллесовою п’ятою» Росії є саме її агресія проти України. Ні Кремль, ні Путін, безумовно, не очікували такого результату. Шлях до перемоги в цій війні проти московського агресора безумовно пролягає через нашу перемогу в Україні», – підкреслив Президент Петро Порошенко на відкритті 11-го Київського Безпекового Форуму.\n«Ми наблизилися до критичного моменту і здатні забезпечити дуже потужну мотивацію РФ до миру. Наша спільна і жорстка позиція щодо Росії вже приносить результати. Якщо ми і далі триматимемо цю лінію – ми повернемо і Донбас, і Крим, і при цьому збережемо життя українських військовослужбовців», – сказав Президент.\nГлава держави також зауважив, якщо ми вистоїмо, то вбережемо світ від кремлівської гібридної війни, яка, на жаль, будь-якого моменту може перетворитися на гарячу війну. Адже, на Сході України немає ніякого замороженого конфлікту. «У нас є військова агресія РФ проти суверенної, вільної і незалежної держави України, де Україна боронить не лише свою територіальну цілісність і свій суверенітет, вона боронить свободу і демократію всієї Європи і всього світу», – зазначив він.\n«Сьогодні часто доводиться читати пророцтва експертів про те, що ми нібито стоїмо на порозі нової холодної війни. Хотів би вас розчарувати. Вона уже триває. І досить давно. Холодна війна в її гібридній редакції кремлівського приготування. Ця війна вже перетнула наш з вами поріг. Ця війна увійшла до наших домівок – у наше життя, у наші мережі, у наші електронні скриньки», – підкреслив Петро Порошенко.\nПетро Порошенко підкреслив, що нарешті усі збагнули і зрозуміли – боротьба України за незалежність і територіальну цілісність стосується усіх. «Це боротьба всіх тих, хто хоче жити в світі, що ґрунтується на правилах і цінностях. Це боротьба для всіх, хто не вважає, що війна є одним із способів діалогу», – додав він.\nГлава держави висловив жаль з приводу того, що такий підхід продовжують сповідувати кремлівські стратеги. «В Москві не збираються приховувати, що хочуть перемогти в розв’язаній нею війні, і при цьому не будуть себе обмежувати ані методами, ані засобами. І черговим підтвердженням цьому є хімічна атака у Солсбері, яка стала для багатьох холодним душем», – сказав він, додавши, що вперше за багато десятиліть Росія цинічно і показово застосувала хімічну зброю в країні Західної Європи.\n«Так само цинічно і показово вона бреше про це з найвищих трибун міжнародних організацій. Так само як і брехали, ховаючись за гаслом «их там нет» під час російської військової агресії та присутності солдатів та офіцерів російської регулярної армії на Сході моєї держави», – зауважив він.\n← Генпрокуратурою спільно з СБУ проводиться обшук у приміщенні ПАТ «Укрзалізниця»\nСьогодні український “Пласт” святкує 106-ту річницю! →


Жіночі сайти або сайти для жінок? - Каталог новостей, обзоров и статей\nХороший сайт для жінок можна порівняти з приємним співрозмовником. Він чудово поінформований в цікавій для вас області, переконливий, чесний, розумний, мова його змістовна, і до того ж він добре виглядає. Ну і, звичайно, розбирається в особливостях жіночої психології. Таких приємних «в усіх відношеннях» співрозмовників у вигляді веб-сайтів в мережі багато.\nІ це чудово. Жінкам буває так само небезпечно заблукати в закутках мережі, як і в провулках незнайомого міста в реальності: темних особистостей всюди вистачає. Тому приємно зайти на сайт, цікавий жіночий портал, де відчуваєш себе як вдома.\nЖіночі сайти: для кого і для чого\n«Що зробив ти для людей?» — це з класики. «Що зробив ти для жінок?» — таке запитання поставили собі творці кращих жіночих порталів і блогів. Сайти для жінок …\nнадихають. Ці веб-сайти показують тверду прихильність ідеї розширення прав і можливостей жінок у світі. Їх місія — показати жінці, що вона вільна і незалежна у виборі свого шляху.\nпідтримують. Невипадково популярні блоги, створені жінками з цікавою, часто складною долею. Підтримка потрібна тим, кому здається, що залишився один на один зі своєю проблемою чи просто незнайомій життєвою ситуацією. У підтримці мають потребу і молоді мами, і жінки, які переїхали в іншу країну, і кинуті дружини. Представники будь-якої категорії знайдуть сайт, який протягне їм руку допомоги.\nмотивують. Чи стосується це створення іміджу, вдосконалення фізичних або психологічних умінь, кар’єрного зростання, прогресу у відносинах — ви завжди знайдете зразки для наслідування на жіночих веб-сайтах.\nрадять. Іноді сайт для жінок — це просто порадник. Як приготувати екзотичне блюдо або зварити звичайний борщ? Як вивести пляму? Вигулювати чи кота? І взагалі, як все встигнути?\nОдин з універсальних жіночих порталів – сайт hotshapershop.ru. Основна мета даного проекту можна описати як «бути кращою подругою для розумних жінок». Для реалізації місії сайт виконує перераховані вище функції: надихає, підтримує, мотивує, радить. А ще вчить, розважає, консультує.\nПредыдущая записьРемонт iPod, заміна запчастинСледующая записьСервисный центр MacBook


Страниця 4 із 19« Первая«...23456...10...»Последняя »\n“Благодійний Фонд України” дякує всім хто допомагає в лікуванні та реабілітації учасників АТО, хто своїм благодійним внеском приєднується до нашої місії, хто допомагає нам робити добро разом! Кожна гривня – це крок на шляху добра, людяності та ознака доброї, красивої … Continue reading →\nПротягом січня – листопада 2017 року чисельність населення України зменшилася до 42 403 000 чоловік. При цьому кількість померлих продовжує перевищувати кількість народжених. З січня по листопад 2017 року чисельність населення України скоротилася на 181 500 осіб. Про це повідомляється … Continue reading →\nНайбільше заборгувало населення. Борг столичних споживачів теплової енергії перед ПАТ Київенерго на 1 грудня збільшився на мільярд гривень і становить 3,9 млрд гривень. Про це повідомляє прес-служба ПАТ Київенерго. Зазначається, що найбільшу заборгованість за тепло, опалення і гарячу воду перед … Continue reading →\nСлужба підготувала бюлетень за результатами опитування українців, які були в полоні. Служба безпеки України (СБУ) підготувала 393 свідчення про збройну агресію російських військ проти України, а також фізичного насильства і знущань над українськими громадянами в катівнях ОРДЛО. Про це повідомляється … Continue reading →


Програма урбаністики «Теплого Міста» покликана сприяти налагодженню діалогу між мешканцями Івано-Франківська у процесі оновлення і трансформації міських просторів. Це процес постійної внутрішньоміської комунікації, що супроводжується діагностикою проблематики та пошуком або запозиченням глибоких і дієвих механізмів вирішення проблем міста.\n- підвищення рівня відповідальності за міжбудинкові простори, а відтак їх трансформація, облаштування й використання відповідно до потреб користувачів чи функціонального призначення\n- формування ефективних механізмів комунікації учасників урбаністичних процесів\n- поліпшення якості учасницьких практик містян у процесах перетворення міста\n- підтримка низових урбаністичних ініціатив у Івано-Франківську.\nПрограма рівноцінно направлена на залучення до діалогу і кооперації міської адміністрації, представників бізнесу та міської громади у проектах, спрямованих на поліпшення комунікації, комфортності іванофранківців у міському середовищі. В ініціативах і процесах також беруть участь фахівці (архітектори, урбаністи з України та за кордону), партнерські ГО, волонтери. Важливою є й активізація студентів, зокрема таких напрямів, як: архітектура, ІТ, журналістика, соціологія, економіка.\nЗалучення мешканців міста до обговорень на ранніх стадіях, урбаністична освіта шляхом воркшопів, дискусій, аналізу сприятиме адекватній оцінці проблематики місць. У майбутньому програма має спонукати іванофранківців до особистих ініціатив із розвитку міста. Природно, що це, крім зміни ставлення людей до міського середовища, якісно трансформуватиме спільні для усіх громадські простори — для більш зручного проведення часу.\nПроекти програми "Урбаністика":\nСквер перед друкарнею\nАрхітектурна резиденція "Павільйон 78"\nПублікації 04.05.2018 ТРК "Карпати"\nТема дня. Репортаж. У Франківську презентували проект MetaLab\nНовини 05.08.2017 Ціль — сконструювати сучасність заводу\nНімецько-український проект із дослідження потенціалу промзон\nНовини 26.07.2017 Друге життя заводу «Промприлад»\nІвано-Франківськ відвідала Зіґрід Німер із ufaFabrik у Берліні


ВШАНУВАННЯ ПАМ"ЯТІ ЖЕРТВ ГОЛОДОМОРІВ В УКРАЇНІ " charset="utf-8">\nHome ВШАНУВАННЯ ПАМ”ЯТІ ЖЕРТВ ГОЛОДОМОРІВ В УКРАЇНІ\nДуховні бесіди, випуск 4. До дня вшанування пам’яті жертв голодоморів в Україні\n25 листопада 2017 року Божого, ми будемо вшановувати пам’ять всіх жертв і невинно убієнних в Україні від голодоморів. Ця страшна сторінка в нашій історії ще раз показує, які страждання випадають на долю народу, коли його очолює безбожна влада.\nТому кожен з нас має добре думати, молитись та просити мудрості в Господа, коли обирає людей, які вершать долю країни.\nЗа переписами населення тих років в Україні проживало понад 80 млн чоловік. Ціла серія голодоморів, які були спеціально організовані безбожною, антилюдською радянською владою, нанесли величезну рану українському народу.\nЗапрошую всіх у суботу 25 листопада на 10 годину до нашого храму Святого Миколая в Бортничах на спільну молитву та поминальний молебен по всіх невинно убієнних і замучених під час голодоморів в Україні. Їх душі потребують наших молитов, щоб увійти в Царство Небесне. А ми потребуємо їх молитов та Божої милості, щоб подібний геноцид ніколи більше не повторився на нашій землі.\nНехай Божа милість перебуває повсякчас з усіма нами.\nСлава Ісусу Христу, дорогі брати і сестри! Служба Милосердя церкви Святого Миколая УПЦ КП в Бортничах під керівництвом настоятеля протоієрея Vitaliy...\nСлава Ісусу Христу, дорогі наші читачі. Зараз у християн продовжується Великий піст і дуже активуються біси та сатана.Тому давайте...\nБлагодійність та милосердя, боже милосердя, 0\nОпубликовано 30.12.2015 Служба Милосердя при храмі Св.Миколая в Бортничах відправила нужденним 54 кг продуктів Слава Ісусу Христу! Декілька днів...\nСлава Ісусу Христу, дорогі брати і сестри! З радісним серцем повідомляю, що з Божого Благословення та за допомоги наших...\nСлава Ісусу Христу, дорогі брати і сестри. Ми несказанно раді знову зустрітись з вами, дорогі наші читачі, на сторінках...\nБлагодійність та милосердя, подарунки святого миколая, 0\nОпубликовано 30.12.2015 19 грудня Українська Православна Церква відзначала день Святого Миколая Чудотворця. В цей день Служба Милосердя при храмі...\nЧИ МОЖЕ БУТИ У ЛЮДИНИ ДВА ІМЕНІ ?Для чого православні постують ?\n«Хто виконує заповідь, той не пізнає нічого лихого, серце ж мудрого знає час і право. ...» (Еккл.8:5)


Що таке дефолт » Корисні поради: Порадимо\nКорисні поради » Бізнес » Що таке дефолт\nБагато росіян, почувши слово «дефолт», відразу згадують 1998 рік - рік, коли Уряд нашої країни відмовилося виконувати свої зобов'язання за державними облігаціями. Світові кризи, які нам довелося пережити після цього, посилили негативне ставлення наших співгромадян до цього терміну. Але наскільки чітко ми знайомі з визначенням дефолту?\nВ англійській мові «дефолт» означає «невиконання зобов'язань». Це ситуація, при якій в силу деяких причин відсутня можливість виконання будь-яких зобов'язань за кредитним договором (частково або цілком). Тобто це невиплата боргу або відсотків. Дефолт може бути оголошений як державою або компанією, так і навіть приватною особою.\nДефолти бувають трьох видів: звичайні, технічні і суверенні.\nЗвичайним дефолтом, або дефолтом по обслуговуванню боргу називають повна відсутність можливості виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, невиплата боргу в призначений строк. Як правило, це відбувається з-за банкрутства позичальника. В його кредитної історії дефолт назавжди залишиться чорною плямою, скоротивши до мінімуму будь-яку можливість отримання ним позики.\nЗазвичай дефолт призводить до створення ситуації, в якій для погашення своїх боргів позичальникові доводиться чимось жертвувати, як правило, це майно - компанія, що стала банкрутом, продається цілком або розпродається частинами, а якщо ж біда спіткала приватна особа, то чи продажу підлягає його майно - квартира, машина, техніка і т.д.\nТехнічним дефолтом називають ситуацію, в якій порушуються певні умови кредитного договору, але у позичальника залишаються можливості його погашення, а значить банкрутом його визнати не можна. До порушень можна віднести ситуацію, коли позичальник відмовляється надати необхідні документи, а також коли спостерігається невідповідність капіталу реальним показникам тощо Технічний дефолт дозволяється залежно від його причин та кредитного законодавства даної країни.\nСуверенний дефолт - це коли свої зобов'язання не може виконати держава. Дефолтом держави називається зовнішній (перед іншими країнами) і внутрішній (перед своїми громадянами) борг, зобов'язання за яким їм не можуть бути виконані. Це наймасштабніший і небезпечний варіант дефолту, адже зачіпає максимально велике число людей, виплати яким стають неможливими, і при ньому немає можливості спиратися на державну юридичну допомогу, адже допомогти собі держава вже не в силах.\nОтже, ми розібралися з поняттям дефолт і з тим, наскільки масштабними і руйнівними можуть бути наслідки.\nЧи буде дефолт в Росії?\nЩоб точно і достовірно відповісти на це питання, треба, як мінімум, мати доступ до авторитетними джерелами інсайдерської інформації в Уряді або Центробанку. Дуже багато чого, якщо не все, залежить від їх політики, позиції, яку займуть сильні світу цього.\nНа даний момент у Росії є непогані золотовалютні резерви, завдяки яким можна утримати ситуацію під контролем навіть при дуже несприятливому розвитку подій, поглиблення світової економічної кризи. Однак ці резерви, хоч і великі, але не безмежні. І якщо, як мовиться, ситуація дійде до точки, то спрогнозувати розвиток ситуації навряд чи хтось зможе...


October 13, 2019, 11:07 AM 2019-10-13T14:20:39\nКабінет Міністрів звільнив державного секретаря Міністерства охорони здоров’я Артема Янчука, який був призначений при Уляні Супрун та призначив на посаду т.в.о. держсекретаря Інну Солодку, з команди Раїси Богатирьової.\nПро це Уляна Супрун заявила ввечері у суботу, 12 жовтня, у Facebook.\n«Щойно на закритому засіданні уряду Зоряна Скалецька з голосу подала питання про звільнення державного секретаря Міністерства охорони здоров’я України Артема Янчука, який від середи перебуває в декретній відпустці, і покладання його обов’язків на Інну Солодку. По суті уряд сьогодні звільнив чоловіка, який перебуває в декретній відпустці й доглядає за трьома дітьми і зробили це без будь-якого попередження, як боягузи», — йдеться у дописі.\nУляна Супрун написала, що звільнення Янчука було проведено «в супертаємному режимі з порушенням законодавства», і вона тепер не знає, як «цю сумну групу осіб» можна називати «урядом технократів».\n«Вашими руками сьогодні легітимізували рейдерське захоплення Міністерства охорони здоров’я України. Це те, чим запам’ятає ваш уряд уся пацієнтська спільнота та громадянське суспільство. І перестаньте всюди публічно комунікувати про продовження медичної реформи. Ваші дії абсолютно розходяться з деклараціями», — звернулася вона до прем’єр-міністра.


Вінницькі лісівники вирощують у вольєрах молодняк дикого кабана, муфлона та лані європейської — Вінницька обласна державна адміністрація\nВінницькі лісівники вирощують у вольєрах молодняк дикого кабана, муфлона та лані європейської\nЛісівники Вінниччини активно розводять тварин у середовищі, найбільш близькому до природного впроваджуючи у роботу методику вольєрного господарства. Сьогодні вольєрне господарство ведеться у 10 лісгоспах Вінницького ОУЛМГ. Загальна площа вольєрів - більше 800 га.\n«Лісівники Вінниччини активно борються з браконьєрством, виховують у мисливців культуру полювання. Тому сьогодні держпідприємства лісового господарства Вінницької області демонструють позитивну динаміку мисливського господарства. Керівники держлісгоспів добре розуміють, що мисливське господарство – невід’ємна ланка лісового господарства і шукають альтернативні шляхи розвитку цієї галузі. І саме завдяки системі вольєрів для напіввільного утримання мисливських тварин збільшується чисельність та видове різноманіття мисливської фауни», - наголошує начальник обласного управління лісового та мисливського господарства Анатолій Бондар.\nДП «Дашівське дослідне лісомисливське господарство» (директор - Валентин Кавуненко) є флагманом у всіх питаннях ведення мисливського господарства, в т. ч. створення вольєрів для напіввільного утримання мисливських тварин. Саме тут у 2011 році побудовано перший такий вольєр площею 200 га, на території якого утримують поголів’я кабана. Усього у господарстві є три вольєри. У 2014 році споруджено вольєр площею 56 га – у ньому на даний момент мешкають лані та муфлони. Цього року кількість лані європейської разом із молодняком становить 40 голів і стільки ж – муфлонів із малюками. І у 2016 році споруджено вольєр площею 140 га, де теж розволять кабана. За даними обліку тварин 2020 року, у лісових угіддях Дашівського ДЛМГ числиться 275 голів кабана. Для тварин створені комфортні умови, налагоджено професійний догляд і охорону, тому поголів’я тварин зростає.\nВольєри для напіввільного утримання диких тварин - це обгороджені ділянки природних угідь для перебування тварин у штучно створених умовах. Там звірі живляться переважно природними кормами. Однак у зв’язку з обмеженою територією у вольєрному господарстві упродовж усього року здійснюється підгодівля тварин. Регулярно поповнюють годівниці кукурудзою, зерновими відходами, для ланей та муфлонів, крім того, завозять сіно і гіллячковий корм (коли немає свіжої рослинності), розповів головний мисливствознавець ДП «Дашівське ДЛМГ» І.В.Сірук.


Отруйні гриби в лісі\nНижче описані найнебезпечніші з отруйних грибів, але існує ще й безліч інших. НЕ використовуйте ніякої гриб, якщо ви точно не впевнені в тому, що він їстівний. Деякі гриби роду мухоморів (Amanita) смертельно отруйні. У них ніжка росте як би з "мішечка" чашовидної плівкового освіти (Вольво).\n1 Amanita virosa (мухомор смердючий) повністю білий, з великим мішечком в основі ніжки, лускатої ніжкою і капелюшком до 12 см в поперечнику. Зростає влітку і восени в лісистих місцях. Солодкуватий і неприємний запах. СМЕРТЕЛЬНО отруйний. Молодий може бути схожий на молоді їстівні пластинчасті гриби.\n2 Amanita phalloides (бліда поганка) має зеленувато-оливкову капелюшок до 12 см в діаметрі, більш бліду ніжку, великий мішечок в основі і білі пластинки і м'якоть. Зростає зазвичай в лісовій місцевості, особливо в дубових і букових лісах. САМА СМЕРТЕЛЬНАЯ з усіх грибів.\n3 Amanita pantherina (мухомор пантерний) має коричнювату капелюшок до 8 см в діаметрі, з білими цятками, білі пластинки і 2-3 обручевідних кільця біля основи ніжки. Росте в лісовій місцевості, особливо з буками. Отруйний, часто СМЕРТЕЛЬНО.\n4 Amanita muscaria (мухомор червоний) має яскраву червону капелюшок до 22 см в поперечнику, з білими цятками. Зустрічається восени, зазвичай в соснових і березових лісах.\n5 Entoloma sinuatum (ентолома отруйна) має бляклу, сильно вигнуту капелюшок до 15 см в діаметрі, жовтуваті пластинки, які стають оранжево-рожевими, і тверду білу м'якоть, що пахне борошном, гірким мигдалем і редискою. Зростає групами в трав'янистих місцях і лісах, особливо з буком і дубом, влітку і восени. Отруйна, може бути СМЕРТЕЛЬНОЇ. Можна сплутати з шампіньйоном, але у неї немає кільця.\n6 Inocybe patouillardii (Волоконніца Патуйяра) спочатку білувата, потім жовтувато-коричнева, капелюшок до 7 см, часто розщеплена по краях, білуваті пластини стають оливково-коричневими. При пошкодженні червоніє. Росте в широколистяних лісах, особливо букових, влітку і восени. Кільця на стеблі немає, молоді гриби можна сплутати з печерицями. СМЕРТЕЛЬНО отруйний.\n7 Paxilus involutus (свинушка тонка) має тверду жовто-коричневу капелюшок до 12 см в поперечнику, з закрученим краєм, жовто-коричневі пластинки і пряму кремезну ніжку. Дуже поширений в лісовій місцевості, особливо в березових лісах. СМЕРТЕЛЬНО небезпечний, не плутайте з їстівними жовтуватими грибами, такими як лисички.\n8 CortinariiiS speciosissimus (павутинник красивий) буває від червонувато-до рудувато-коричневого кольору, з досить плоскою головкою 2-8 см в діаметрі і іржаво-коричневими пластинками. Зростає восени у хвойних лісах. Не дуже поширений, але дуже отруйний. Трохи більш світлий С. orelanus, також отруйний, росте в широколистяних лісах. У обох запах редиски. Не плутайте з ними лисички. Смертельно небезпечний.\nСИМПТОМИ ОТРУЄННЯ Отруєння грибами може мати багато різних симптомів, але найбільш типовими є наступні.\nБліда поганка / мухомор смердючий.\nСимптоми проявляються повільно, через 8-24 години після їжі: блювота, діарея, сильна спрага, піт і конвульсії. Видиме одужання через день, потім рецидив (повторення) і в 90% випадків смерть через відмову печінки через 2-10 днів. Протиотрути не відомо. Отруєння мускарином. Викликається кількома грибами. Дія може бути різним, токсини впливають на нервову систему.\nAmanita muscarine (мухомор червоний) викликає сильне шлунково-кишковий розлад, марення, сильні галюцинації, неконтрольовані посмикування і конвульсії, після чого настає схожий на кому сон. Жертва зазвичай одужує. Inocybe patouillardii (Волоконніца Патуйара) викликає запаморочення, сліпоту, виділення поту, зниження температури, сильне розширення зіниць, за чим, в найгірших випадках, слідують марення і смерть.\nЧитайте також: Дельфінотерапія: лікування або розвага?\nПуританин Олівер Кромвель оголосив відзначення Різдва і пов'язані з ним піснеспіви поза законом (1649-1660). Були дозволені тільки проповіді і молитви.


КЛІМАТИЧНІ ПОЯСИ Й ТИПИ КЛІМАТУ ЄВРАЗІЇ. ПРАКТИЧНА РОБОТА 11. ВИЗНАЧЕННЯ ТИПІВ КЛІМАТУ В МЕЖАХ ПОМІРНОГО ПОЯСУ ЗА ДОПОМОГОЮ КЛІМАТИЧНИХ ДІАГРАМ | Шкільний довідник\nГоловна ⇒ 📌Плани-конспекти уроків по географії ⇒ КЛІМАТИЧНІ ПОЯСИ Й ТИПИ КЛІМАТУ ЄВРАЗІЇ. ПРАКТИЧНА РОБОТА 11. ВИЗНАЧЕННЯ ТИПІВ КЛІМАТУ В МЕЖАХ ПОМІРНОГО ПОЯСУ ЗА ДОПОМОГОЮ КЛІМАТИЧНИХ ДІАГРАМ\nКЛІМАТИЧНІ ПОЯСИ Й ТИПИ КЛІМАТУ ЄВРАЗІЇ. ПРАКТИЧНА РОБОТА 11. ВИЗНАЧЕННЯ ТИПІВ КЛІМАТУ В МЕЖАХ ПОМІРНОГО ПОЯСУ ЗА ДОПОМОГОЮ КЛІМАТИЧНИХ ДІАГРАМ\nНавчальна: формувати уявлення про розташування кліматичних поясів та особливості їх утворення на материку Євразія, вдосконалювати вміння виявляти основні характеристики кліматичних поясів, пояснювати причини їх утворення, аналізувати кліматичні діаграми;\nРозвивальна: розвивати вміння складати опис компонента природи за запропонованим планом; формувати вміння аналізувати, виділяти істотні ознаки, порівнювати, узагальнювати, робити висновки;\nВиховна: формувати самостійність, уважність, старанність, наполегливість.\nОбладнання: кліматична карта Євразії, карта кліматичних поясів Євразії (світу), підручники, атласи, контурні карти, кліматичні діаграми різних типів клімату Євразії.\nОпорні та базові поняття: клімат, кліматичний пояс, кліматичні показники, тип клімату, кліматична область, кліматодіаграма.\nII. АКТУАЛІЗАЦІЯ ОПОРНИХ ЗНАНЬ, ВМІНЬ ТА НАВИЧОК УЧНІВ.\n1. Обмін зошитами з тестовими запитаннями, розв’язання, взаємоперевірка.\n– Що називають кліматичним поясом?\n– Які ви знаєте основні\nта перехідні кліматичні пояси?\n– У яких кліматичних поясах розташована Північна Америка?\n1. Аналіз карти кліматичних поясів, виявлення кліматичних поясів,\nОсобливостей їх розташування\nЄвразія розташована у всіх кліматичних поясах Північної півкулі, у межах яких виділяють всі типи кліматів Землі. Найбільш широка й масивна частина Євразії лежить у межах помірного кліматичного поясу.\nШиротне простягання кліматичних поясів спотворено завдяки впливу рельєфу, віддаленості від океанів, впливу океанічних течій.\n2. Характеристика кліматичних поясів Євразії\nАрктичний клімат характерний для північних островів Євразії та північного узбережжя материка в Азії. Тут цілий рік панує сухе й холодне арктичне повітря.\nСубарктичний пояс простягається вузькою смугою, захоплюючи острів Ісландія, північну частину Скандинавського півострова й поступово розширюючись на схід. Сувора тривала зима й відносно тепле, але коротке літо. Узимку панують арктичні повітряні маси, а влітку – помірні.\nНайширша й масивна частина Євразії лежить у межах помірного кліматичного поясу. Завдяки його великій протяжності із заходу на схід і розмаїтості рельєфу в його межах виділяють п’ять кліматичних областей.\nПрактична робота 11. “Визначення типів клімату в межах помірного поясу за допомогою кліматодіаграм\nОбласть морського клімату\nКрайній захід Євразії уздовж берегів Атлантичного океану\nНевелика річна амплітуда температур Прохолодна м’яка зима, прохолодне літо Опади протягом усього року\nЦентральна й східна частина Європи (в тому числі й Україна)\nЗначна різниця температур між сезонами Холодна зима, тепле літо Кількість опадів помірна, переважно влітку, зменшується з просуванням на схід\nОбласть континентального клімату\nВнутрішні райони Євразії в межах помірного поясу\nВелика сезонна амплітуда температур Холодна зима, тепле літо Опадів мало\nОбласть мусонної циркуляції\nСхід помірного поясу\nПанування мусонної циркуляції повітря Холодна суха зима; прохолодне вологе літо\nПівострів Камчатка розташований в області помірного морського клімату з нестійкою погодою, активною циклональною діяльністю.\nСубтропічний пояс пролягає через усю Євразію від Піренейського півострова на заході до Японських островів на сході. Тут виділяють області середземноморського, континентального й мусонного кліматів.\nТропічний пояс. Його розміщення в Євразії має певні особливості. Сухий пустельний тропічний клімат формується на Аравійському півострові, півдні Іранського нагір’я й на частині низовини уздовж річки Інд. Далі на схід тропічний пояс заміщується субекваторіальним поясом із мусонним кліматом.\nСубекваторіальний пояс охоплює півостров Індостан, Індокитай та прилеглі до них континентальні райони, Філіппінські острови. Літо жарке й дуже вологе завдяки літньому мусону з океанів, зима тепла й суха.\nВ екваторіальному поясі лежить півострів Малакка й більша частина Зондських островів. Для нього характерні перевага протягом усього року екваторіальних повітряних мас, рівномірні й високі температури й рясні опади.\n– Позначте на контурній карті Євразії межі помірного поясу та підпишіть кліматичні області.\n– Поясніть причини відмінностей кліматичних показників і зумовили відділення кліматичних областей у помірному кліматичному поясі.\n– Випереджальне: на фізичній карті Євразії знайдіть великі річки та з’ясуйте, до яких басейнів вони належать.\n– Випереджальне (окремим учням): підготувати повідомлення про найбільші річки Євразії (Янцзи, Волга, Дунай, Дніпро).\n– Творче завдання (за бажанням): спрогнозуйте, які зміни клімату відбулися б в окремих частинах Євразії, якби: а) гори Гімалаї були розташовані на півночі Західносибірської низовини; б) на сході Євразії розташовувалися великі низовини; в) гори Альпи мали не широтне, а меридіональне простягання; г) Африка була розташована на такому ж віддаленні від Європи, як Австралія від Азії.\nВи зараз читаєте: КЛІМАТИЧНІ ПОЯСИ Й ТИПИ КЛІМАТУ ЄВРАЗІЇ. ПРАКТИЧНА РОБОТА 11. ВИЗНАЧЕННЯ ТИПІВ КЛІМАТУ В МЕЖАХ ПОМІРНОГО ПОЯСУ ЗА ДОПОМОГОЮ КЛІМАТИЧНИХ ДІАГРАМ\n« Інтерференція світла\nОдносоставные предложения. Главный член односоставных предложений в форме сказуемого и в форме подлежащего. Речевая деятельность. Понятие об описании местности »


Порошенко прокоментував свою декларацію - Гроші - TCH.ua\nГроші 30 жовтня 2016, 22:58\nПрезидент зазначив, що принципово зберігає кошти у банках.\nПрезидент України Петро Порошенко, коментуючи свою оприлюднену електронну декларацію, зазначив, що усе його майно було куплено до президенства.\n"Усе коштовне рухоме і нерухоме майно: житло, земельні ділянки, авто, картини, жіночі прикраси – було куплено (не в оренді) до президентства. Більше того, здебільшого майно було набуто в той час, коли я не був на державній службі", - зазначив Порошенко.\nВ декларації президента вказані понад 100 компаній в Україні, Росії, Польщі, Іспанії, на Кіпрі, Британських Віргінських островах та у Нідерландах. Порошенко зазначив, що усі вони створені в той час, коли він займався бізнесом.\n"У 2014 була створена лише одна нова компанія, якою я володію напряму, – для продажу Roshen", - написав він.\nЧитайте також: Майже мільярдер Порошенко та незмінний Ахметов: рейтинг найбагатших українців. Інфографіка\nПрезидент зазначив, що принципово зберігає кошти у банках і "з кожного цента яких сплачено податки до бюджету України", хоча і має деякі готівкові кошти (800 тисяч гривень і 60 тисяч доларів). Порошенко вважає, що політики повинні демонструвати приклад і довіряти банківській системі.\n"Як на мене, мета електронного декларування не тільки і не стільки показати, хто чим володіє, а продемонструвати відношення видатків до задекларованих доходів. За останні десять років у моїх деклараціях задекларовано доходи на суму понад 820 мільйонів гривень (за різним співвідношенням гривні до долара протягом всього часу)", - зазначив президент.\nПорошенко також наголосив, що на благодійність і підтримку армії у 2014-2016 роках він та його підприємства перерахували близько 400 мільйонів гривень.


Опільський Ю. Танечниця з Пібасту – 3. Герзет\nПошук по розділу сайта 3. Герзет\nСвітало. Десь з-над синіх Сінайських гір виходив на небо Гор, молодий, лискучий побідник Сета, викормлений груддю Ізіди, давець усіх благ світа, батько плодючої сили, надія усього та найвищий розцвіт життя. Його прихід попереджував розсвіт. Рожеве сяєво золотило перш усього вершки обелісків та пілонів, вієри пальм та різнобарвні прапори, а під ним лежали білим серпанком опарів прислонені святині, городи, доми й ріка.\nБлискучі мечі сонячних лучів шматували білу мряку, пробивали її, бажаючи дістатися до землі… аж досягли її, а перші рефлекси заграли на дрожачій верхні Нілу. З пілонів загули труби, а хор жреців заспівав стародавній гімн у честь бога Ра.\nТуман, який укривав собою землю, заворушився, наче товпа хеттійців під ударом пеласгійських колесниць, і нагло розпався на пасмуги, клаптики, клубки, які щезали безслідно перед лицем бога. Наче корабель, що з багнистих проток дельти випливає на сині хвилі Фінікійського моря, виринув із-за овиду золотий круг і, наче яструб, поплив по небозводі у свій щоденний шлях. Враз відчинилися назустріч світлу білі а сині головки лотоса, незгідним хором озвалася болотяна тиця, а й ліниві крокодили вилізли на берег, щоби якмога найшвидше нагріти свою холодну кров у благодатних лучах.\nУ храмі Гатори всю ніч курилися жертівники, а довкола у святих городах, подвір’ях та підсіннях розверталася оргія п’яних вином та похіттю тіл. Аж над раном остання з танечниць уснула кам’яним сном у раменах жертводавця, який на її тілі складав найлюбішу жертву Гаторі. Фараон від’їхав до табору, а останній жрець склонив запиту голову на простиглу кадильну ложку. Шумом та гамом наполохані коти вертали на свої звичайні місця і з криш та галуззя дерев із острахом чи цікавістю приглядалися лежачим тілам. Здавалося, що серед святого шалу, яким богиня попутала слабі глузди усього живучого, тільки вони одні заховали тямку.\nАле ось у задній частині храму, де були житла жрекинь і танечниць, тихо відсунулася багряна занавіса, а з-за неї вийшли дві жінки.\nУ одної з них поклав уже на лиці свою всемогучу руку найважчий ворог жіночої краси – час. В кутиках очей та уст видніли вже дрібненькі брижечки, які будьто збігалися разом, наче ниточки павутиння, будьто творили по боках уст дві заглибини. Се ієратичне письмо, якого зміст кличе на людину зі сталевої гладкої верхні зеркала: пора жнив Шему минула, – минула недаром! Висохла земля чорніє та репається під подувом Тіфона – пора спочити й оставити зелень надії та любощів молодшим…\nТемні тіні лежали вже на висках прив’ялого лиця, шийні м’язи виступали з-під жовтавої, ненагрітої рум’янцем молодості шкіри, а півкулі грудей охляли вже й опали понижче первісної висоти. Не диво, отже, що непрозорий калязір ослонював усю стать жінки та закривав недостачі своїми складками. Зате дивним був вираз справді матерньої ніжності, з яким лице старшої жінки похилялося до молоденької товаришки, що йшла поруч із нею.\nНіяка заслона не скривала чудових форм тіла п’ятнадцятьлітньої красавиці. Воно всею верхнею шовкової шкіри пило раннє повітря і благодатне проміння сонця. Свіжість молодої крові заступала всі дари бога одівальні Беза і красила прегарну доню Нілу блеском самоцвіту та пахощами лотоса.\n– Уостаннє поглянь, дитинко, на світ очима дівчини! – говорила старша. – Ти посвятила себе великій богині, і вона вправді прийняла, але ще не взяла тебе. Вона не пірвала ще тебе у круговорот своїх намірів, цілей та способів, не вказала у яркому світлі жертовних огнів тайни створіння, тобто плодження всього живучого серед найвищої, найпалкішої розкоші, у шалі… Аж сьогодні вечором увійдеш між нас, а я, провідниця святих танечниць Гатори, просвічу тебе. Та перш усього нині ніччю зложиш богині в жертву твою невинність…\nДівча здригнуло всім тілом.\n– Богині? – спитала протяжно.\n– Так, богині, яка зішле когось, хто возьме від тебе твою жертву, і на сей раз… радій, дитино!.. на сей раз сим вибраним буде не хто другий, як сам вічно жиючий фараон, мер Амон-Ремессу!\n– Не розумію тебе, Ата, – відповіла дівчина.\n– Богиня, – пояснювала Ата, – приймає жертву дівочої невинності через свого архієрея або котрогось із пророків. Але часами відступає її вибраному свойого серця жертводавцеві, яким ось нині є фараон.\nПовільною ходою ішли обі товаришки стежкою городу. Крислаті сикомори отінювали її, а крикливі малпочки гралися у галуззі, викривляючи на прохожих забавні мордочки. Обі жінки дійшли до малої, у рожевому кущі укритої кам’яної лавочки. Кам’яна плита була застелена білим одіялом, а тіло та голена голова жерця з опухлим від запою лицем покоїлася на ньому. Біля нього на піску спала нага танечниця.\nЇї прозорий калязір був подертий, на грудях та бедрах видніли сліди укушень та поцілунків розшалілого любовника. Усе тіло здригалося раз у раз у мимовільних істеричних дроганнях.\nЗ легким окликом переляку подалася дівчина взад. У Ати не знать чому поглибилася брижка болю довкола уст.\n– Не лякайся, дитинко, ти не знаєш, яку безодню розкоші випило сих двоє, заки обняв їх сон…\nАле дівчини не могло успокоїти незвісне.\n– Я боюся, Ата, боюся незвісного! Воно може бути гарне, розкішне, святе, але я боюся його, бо я не так…\n– Що не так? – спитала живо Ата.\nДівчина спаленіла, а рум’янець поширювався на шию та грудь, наче генна, накладана умілою рукою служебниці. Добру хвилю мовчала дівчина, заки стала розказувати ось що:\n– Ти знаєш, Ата, що мій батько – голярем на Абарійському передмісті. До нас заходили не раз свої та чужинці. Вони приносили вино, цвіти, м’ясо та хліб, давали гроші, а все за мене. Не один бажав і обіцював вчинити мене «пальмою любові для свойого чоловіка», тобто взяти мене як першу жінку – небтемпа у свій дім. Але батько зволікав, бо гадав, що дістане більше від якого достойника або писаря. Ти знаєш, Ата, як погонич осла, так писар поганяє усі прочі стани і буває деколи більшим паном, ніж генерал або купець…\n– Найбільшими панами, хто знає чи й не більшими від самого вічно жиючого фараона, були, є і будуть жреці! – замітила поважно Ата.\n– Ох, збагнула я се… на собі! – зітхнула дівчина. – Одної днини прийшов святий отець Птаххотеп і сейчас, побачивши мене, забажав узяти зі собою. Обіцював золото, вино, часть приносу з кождого Теху, найбільшого свята Пібасту. Батько падав на черево, цілував його руки й ноги, але мене дати не хотів. Птаххотеп відійшов, червоний, мов ніс п’яного азійця, а другої днини узяли мене сюди сторожі святині як належну богові жертву. Дармо просив батько помилування, роздирав одежу, а я плакала. Мене взяли-таки, кажучи, що у ложе його святості ніхто не йде з плачем, воно правда! Се велика, се божеська честь для бідної дочки голяра, але не такого надіялася я від життя. У забутті королівського пагімту зів’яне моя краса, ніби маків цвіт під час Шему, коли з піль збирають колосся, а солому жидівські раби перемішують з глиною на цеглу…\nНе раз, дивлячися на бідні жінки мужиків, як поралися біля товчення пшениці та ячменю на камені, прохала я богів не покарати мене такою тяжкою працею у життю. Лиця поорані морщинами, рамена висохлі, ноги чорні від нілового болота, грудь обвисла, віддих вонючий від часнику, волосся поруділе від сірки, щоби не чіпалася нужда… брр! «Ізідо, – молилася я. – спаси мене від тричі проклятої нужди мужика!»\nАле ось вечором прибігали з-над ріки діти. Одні приносили зловлену рибу, другі несли цвіти або оберемок спілого лотоса чи молодого папірусу, а наймолодші, одно- й дворічні, з плачем та голосінням бігли до матерей і прохали поживи. Тоді матері подавали їм свої обвислі груди, а їх старі лиця наче осяяв луч променистого Гори. Надходив і вонючий, брудний мужик у подертому стені з заскорузлими руками, гладив по голові жінку й дитину, а там, хотяй втомлений сам, розводив огонь до вечері, щоби не перебивати мамі та дитині їх заняття. О, тоді завидувала я сим поганим, нечистим поманам і прохала богів дати мені лишень тільки щастя, кільки дає його вечір у мужицькій хаті.\nУ голосі дівчини зазвучали сльози. Наче шукаючи відповіді та потіхи у досвідної товаришки, підняла вона очі до неї, але, о диво! Ні слова не сказала їй Ата, а і в її очах блестіли наче краплини роси…\n– Не кождому писане сімейне життя! – відповіла вкінці. – Ось не весь лотос дає солодкі зерна. Згадай, скільки білих та синіх цвіток в’яне у дівочих косах, при дівочих грудях, довкола кам’яних стовпів святині!..\n– Так, вони в’януть! – проказала дівчина.\n– В’януть! – повторила Ата, а по хвилі додала м’яким, ніжним голосом: – Не ховай гніву в серці до Птаххотепа! З його пророчих рук спливе на тебе щастя! Хто знає, може, око його святості спічне на тобі ласкаво, і він вчинить тебе своєю небтемпа на весь Єгипет та весь світ? З одної тканини і стен мужика, і прапор на щоглі, але котрому з них більша честь?\n– Ах! Ата, ти не розумієш мене, ти вже не в силі відчути сього, що накипіло в мойому серці. При усій славі та блеску святої ложниці царя, хай Сет випоре кишки Птаххотепа, а тіло потопить у череві крокодила, щоби йому не було ні гробу, ні спокою, ні життя, ні смерті! Най викине його Нутпар – царство блаженних на жовту пустиню між шакалів, гієн та стерваків і не буде йому милосердя, як мені нема і не буде щастя! – Потемніло лице дівчини, рученята затиснулися судорожно, блиснули зуби з-під коралових губ, засвітили очі.\nАта не відповіла нічого. Вона руками закрила лице і звільна відійшла до святині. Хто знає, може, й вона відчула печаль дівчини та поняла стійність щастя, яке приносить вечір у хату мужика-хлібороба?..\nТим часом щезли рештки сутіні, сонячне світло залило всі закутини города та святині і побудило потомлені та приспані оргією пари. На подвір’ї почався також рух, а хриплі голоси сардинців доходили аж у глибину святих огородів. Здригнулася дівчина і побігла геть над ріку, де не надіялася стрітити нікого. Подув повітря розвіяв її блискучий волос, а легкий піт виступив на оксамитну верхню її тіла.\nШвидкий біг заставив її забути на хвилю про її горе. Відраза до всього, що діялося там, у святині, перемогла біль. Коли угледіла під сикоморами укриту бесідку, аж підскочила з радості і подалася туди. Вбігла між сповиті виноградом стовпці, але ось нагло закричала, наче там, у сутіні альтани, лежав крокодил або піскова змія.\nІ їй настрічу піднявся з лавочки високий, білявий красавець – Евмахос. Він піддержав охлялу та поблідлу від переляку дівчину і посадив її на лавочці, а опісля подав їй чарку вина. Коли його рука доторкнулася теплого, вогкого від поту тіла чудової дівчини, потемніло і йому в очах. Здавалося, він пірве її сейчас зі собою та погасить спрагу любові, яку тільки довели до крайності безсонність та близькість оргії. Він затрусився увесь, жижки задрожали, зціпилися зуби, кров хвилею хлинула до мізку… Але Ксант здержався, відвернувшись від цвітки, – ще ніколи в життю не зводив він так важкої боротьби, – наче смертний відвертається від чари, повної божеського нектару, і погамувався.\n– Що тобі, дитино? – спитав якимсь дивним, просто не своїм голосом. – Відкіля ти, як тобі на ім’я?\nА дівчина прийшла тим часом до себе, випила дещо вина й успокоїлася. Вона з цікавістю гляділа на високу, геройську стать Евмаха у блискучому шоломі та дзостері-чересі.\n– Я Герзет, – сказала, – мене жреці взяли до храму Гатори, щоб віддати фараонові, а я боюся сього, бо воно погане.\nВажко піднялася грудь полковника. Ось безсмертні боги встерегли його від найстрашніших злочинів, які тільки знав Єгипет. Слава їм за те й подяка!\n– Я так і гадав, що се з неба зійшла богиня Пібасту в розцвіті молодечої краси, щоб ущасливити найбільшого між смертними, тому й не користав я з твоєї слабості, самоцвіте! Не мені зацвіло твоє личко, не мене обіймуть твої з лучів Еосу уткані члени, не огріє віддих палкої груди, не оп’янять пахощі лона. О Папай! Горе мені!\nЛице Евмаха стягнув біль, а в очах блиснули сльози. Йому нагло захотілося плакати та кричати зі злості і невтишеного бажання, яке з живловою силою вмить опанувало його єство. А вона?.. Чимраз цікавіше приглядалися її великі чорні очі незнайомому мужеві.\n– Ти гарний, чужинце! Я ще не бачила такого гарного мужа, хотяй у мого батька бували і фінікійці, і шардани, й шакалюші, і гебри, і лівійці. Ти якийсь інший. Інший навіть, як наш вічно жиючий фараон.\nНагло зірвалася й плеснула в долоні.\n– Гаторо! – скрикнула голосом розпещеної дитини. – Чому сей чужинець не фараон? Я б тоді не боялася вечора…\nОдним скоком був Евмах при ній, та заки зміг обняти раменами Герзет, почулися на стежці кроки. Був се Лязіос, який приносив приказ вертати у табір.\n– Прощай, чужинче! – закликала. – Ти один на всьому світі подобався мені, тебе одного не боюся. Ах, рятуй мене, як можеш! Мій батько живе на Абарійському передмісті, а називається Нана. Прощай!\nПобігла. Довго глядів за нею Лязіос, а далі замітив зміну в вигляді товариша.\n– Що се за дівчина? – спитав. – Що з тобою, Ксанте? Певно, ковтнув лишню чарку, й вино розібрало тебе. Але се пусте! Підемо у табір, виспимося. Ходи!\nЕвмах не відповів ні слова. Він глядів безвиводно туди, де щезла за кущами ріцінусу Герзет. Його руки раз у раз підіймалися до висоти лиця, наче у сього, кого осліпить сонце або хто заглядиться у хрустальну кулю жерця-магнетизера. Коли ж Лязіос став його тягнути за собою силою, звільна звернув на нього сонний погляд очей, а по хвилі дав себе повести до виходу з городів Гатори.\n– Лязію! – прошептав. – Якщо се правда, що усякому вже зроду записана доля, то я кленуся богами дня і ночі, сього і того світа, що або Герзет увійде у моє ложе та займе перше місце у мойому шатрі, або стерваки порозтягають мої кості по пісках сих богами проклятих пустинь!..\n– Ось куди воно! – закликав остовпілий Лязіос і з подивом глянув на полковника. Годі було, одначе, дещо більше сказати, бо саме підійшов до них той сам жрець, який минувшого вечора прохав їх не доторкуватися до танечниць богині.\n– Сехмет, львиця пустині, рада, що чужинці не забрали з леговища діток великої богині, не покаляли нечистим своїм тілом, а за послух та покору дарує тобі ось се! – сказав і вручив Евмахові темно крашену скриньочку із символом богині Гатори наверху.\n– Ар геш тек! Я на твої прикази, святий отче! – відповів полковник байдужно, не звертаючи уваги на приязність поведення жерця.\n– Бачиш, святий отче, – докинув Лязій поспішно, який боявся, що в Евмаха вирветься згаку яке необережне слово або запит, – бачиш, що і чужинець уміє як слід пошанувати святощі Єгипту, і то не зі страху, а з прихильності до ваших богів.\n– Благо вам; якщо так є, і се знайте, що устами Єгипту – ми, жреці!\n– Чи тільки устами? – спитав їдко Лязій, одначе жрець не чув уже сих слів. Швидким кроком віддалився давати прикази до вечірнього свята, у якому мали брати уділ фараон і Герзет.\nПодається за виданням: Опільський Ю. Твори в 4 томах. – Льв.: Каменяр, 2005 р., т. 4, с. 103 – 109.\nЮліан Опільський – Опільський Ю. Танечниця з Пібасту – 3. Герзет\nМодифіковано : 21.01.2021


Визначення конкуруючих »концепція в визначенні від агенції Ольга - olga-medium.ru\nТермін «конкурувати» - це дієслово, яке використовується для позначення типу дії, в якому люди, які беруть участь, борються за досягнення мети. Ця боротьба, що має місце в більшості випадків стикається з іншою особою або індивідуумом, однак у деяких випадках вона може представляти компетенцію, яку людина встановлює з собою, щоб подолати і поліпшити свої попередні результати в певній діяльності .\nАкт змагання - це загальний акт серед усіх живих істот, оскільки в найпростішому і первинному сенсі це стосується виживання . Тварини, люди і навіть рослини змагаються, щоб отримати їжу, бути більш захищеними або безпосередньо дістатися до Сонця. Ця конкуренція завжди проти іншого, рівного або різного, що може мати ту ж саму мету, а це може означати загибель.\nУ більш загальному і звичайному розумінні, ідея конкурувати пов'язана з діяльністю, яку розвиває людина, що не обов'язково пов'язане з їх негайним виживанням. Таким чином, загальноприйнято говорити про акт змагання по відношенню до спортивної діяльності, в якому за перемогу стикаються два чи більше противників. Також звичайно говорити про конкурс або акт змагання, коли робиться посилання на роботу або професійні приміщення, в яких люди змагаються за роботу, роботу і т.д. У кожному з цих випадків конкуренція здійснюється за допомогою таких цілей, як підняття соціальної шкали , слава, престиж, визнання і створення більш високого рівня самооцінки .\nІншим типом конкуренції, як згадувалося на початку , є те, що людина може розвивати з собою, зі своїм внутрішнім его. Таким чином, людина може розвивати цілу низку спільних або не дуже спільних дій і прагнути подолати свої попередні досягнення завдяки зусиллям та відданістю.


Хресна Дорога із роздумами про діла милосердя – БАЖАЄМО УСІМ ДОБРА!\nГоловна / Аудіо / Хресна Дорога із роздумами про діла милосердя\n10/03/2017\tАудіо, Відео on-line, Молитви\n3,074 перегляди В ім’я Отця, і Сина, і Святого Духа. Амінь!\nТи послав Свого Сина,\nЩоби кожний, хто вірує в Нього,\nПізнав Твою Любов.\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, у цій хвилині ми згадуємо про суд над Тобою. Водночас згадуємо про ув’язнених та про всіх позбавлених волі.\nТоді в Єрусалимі це був вирок, винесений людьми над Сином Божим. Спочатку це були лише лихі думки в серцях, котрі з часом переросли у наклепи. Потім вирок став судом кількох. А далі спокушений, засліплений натовп зажадав смерті.\nСкільки подібних вироків відбувається тепер? Подивляє те, що люди, засуджуючи інших, твердо переконані, що таким чином роблять добро. Зауважмо, що через осудження і вироки, світ добрішим не став! Правда є та, що через наші щоденні осудження ближніх, виключення їх із кола друзів, знайомих, відкинені нами люди добрішими від цього не стали!\nОсуджені, засуджені, вони потрапляють під кару ізольованості, стають приречені на самотність. Це все веде до знищення у них людського образу і подоби. На кожного з них ми накладаємо клеймо: Ти небезпечний!\nНебезпечний? Це тому, що хтось так сказав? Через те, що хтось так вирішив?\nВиявити милосердя – це найперше допомогти відновити образ Божий і Його подобу тим, хто добровільно чи недобровільно втратив синівство, втратив достойність називатися дитиною Божою.\nВиявляючи милосердя ув’язненим, ми нагадуємо їм про свободу душі, яку вони можуть повернути через розкаяння і навернення до Бога. Виявляючи милосердя осудженим, ми повертаємо їм достойність бути любленими, бути учасниками Христової сім’ї – Церкви.\nІсус нас просить, щоб ми були милосердними, як Отець.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя. І тепер багато осуджених, відчувши любов до них, відновили на собі образ і подобу Отця. Більше того, вони самі стали милосердними до інших ув’язнених. Багато засуджених у місцях позбавлення волі вступили на дорогу святості. Любов породжує любов!\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові. Хочемо виявити милосердя найперше до тих, кого ми вже самі осудили. І також до тих, хто був засуджений іншими.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер йдемо з Тобою, засуджені з Тобою. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nСерце милосердне сотвори в мені, Боже,\nі помилуй мене.(знак хреста і поклін)\nКривду терпеливо зносити\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, у цій хвилині ми згадуємо про початок хресної дороги. Водночас згадуємо про покривджених та духовно зранених.\nПісля кожного осуду відразу відчуваються його наслідки. Кожен, хто живе на землі несе якийсь хрест у житті. На прикладі Ісуса бачимо, що можемо нести не тільки свій, ще й накинутий, незаслужений хрест. Ісус тихо і спокійно терпить приниження. Коли Йому накладають незаслужений хрест, проявляє терпеливість. Тепер Він відчуває не тільки моральний, а ще й фізичний тягар приниження і покривдження.\nУ нашому житті, повному стресів, все більше відчувається напруження у відносинах між людьми, у сім’ях, між народами. Із малого непорозуміння може спалахнути великий конфлікт. На кожну агресію нас закликають відповісти справедливою жорстокістю. Бажання помсти так може оволодіти серцем, що можемо відважитися на найбільш грішні кроки… Куди веде нас ця дорога нетерпимості?\nВиявити милосердя – найперше повірити, що добро може перемінити зло. Це не пустити зло у своє серце і не передати його іншим. Це продовжувати приймати ближнього із його людськими вадами, особливим характером, помилками минулого. Вірити, що все зміниться і настане мир та злагода. Ісус нас запрошує, щоб ми були милосердними, як Отець.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і вдалось врятувати чимало дружніх відносин. Скільки сімей залишилось в нерозривному союзі любові! Скільки було зупинено різних форм агресії і гніву!\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові. Хочемо виявити милосердя найперше до тих, до кого ми не були терпеливі. Також до тих, хто втратив терпеливість і став роздратованим.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер йдемо з Тобою, терпеливо зносимо кривди з Тобою. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nПісня: Серце милосердне сотвори в мені, Боже, і помилуй мене.\n(знак хреста і поклін)\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, у цій хвилині ми згадуємо про твоє перше падіння. Водночас згадуємо про голодних і позбавлених найнеобхідніших умов життя.\nПісля виснажливих років служіння людям, після знущань і тортур, після перших кроків хресної дороги Ісуса покидають фізичні сили. Він падає знесилений, знаючи, що це тільки початок. Треба йти далі, а сил уже, здавалось би, нема. Але цього ніхто зі спостерігачів не хоче зрозуміти. Він має виконати Свій вирок. Значить це його така доля! Доля? А хто вирішує цю долю?\nКоли Бог створив цей світ Він наповнив його всім необхідним для життя усіх людей. З часом люди зробили між собою поділ на насичених і голодних, на тих, хто має з надлишком і тих, хто вмирає з голоду. Як одні, так і другі далі продовжують просити “хліб наш насущний дай нам сьогодні”. Хіба ця молитва не була вже вислухана? Хіба Боже милосердя не виявилося вже? Хіба дарів землі не вистачає вдосталь? А можливо дехто не замислюється над цим і не хоче ділитися із потребуючими?\nКоли ми все привласнюємо лише для себе, то хіба не крадемо в Бога і в Його дітей? Хіба Він не створив цей світ для всіх?\nЗнеможена голодна людина у розпачі може спокуситися до найжахливіших гріхів супроти себе і супроти інших. Хто відмовляє бідному у їжі, той штовхає його на гріх, той стає співучасником його падіння.\nВиявити милосердя – це змилосердитися над людською неміччю. Це виявити людяність і допомогти у перших елементарних потребах, що можливо не позбавлять людини її хреста, але додадуть сили нести важкий тягар щоденності і продовжити шлях життя. Це дозволити Богові через тебе виявити любов до Свого створіння!\nІсус нас запрошує, щоб ми були милосердними, як Отець.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і скільки тепер людей отримують необхідну допомогу через благодійні акції. А могли бути на грані падіння у відчай і зубожіння! Скільки людей доброї волі розділили із убогими свої статки і ті, відчувши ласку милосердних, віднайшли надію.\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові! Хочемо виявити милосердя найперше до тих, хто потребує матеріальної підтримки, хто не може забезпечити собі прожитковий мінімум, хто перебуває у великих боргах.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер йдемо з Тобою, Тобою натхненні і відкриті на потребуючих. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nПісня: Серце милосердне сотвори в мені, Боже, і помилуй мене. (знак хреста і поклін)\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, у цій хвилині ми згадуємо про зустріч із Твоєю Матір’ю. Водночас згадуємо про недужих і про тих, хто почувається самотнім, особливо у наших сім’ях, родинах.\nПісля першого падіння Ісуса матір не може бути на віддалі він Нього, і попри всі заборони прагне зустрічі. Вона довіряла раніше і далі довіряє Сину, поважає Його вибір і волю Отця. Марія спішить підтримати, хоче бути поруч і, хоч не може змінити трагічну долю, далі виявляє свою підтримку: “Ти не сам! Я була і є поруч з Тобою.”\nРодинний зв’язок – зв’язок, який пояснює без слів чому не можеш стояти осторонь і бути байдужим до болю, до сліз, до терпіння. Та все ж у цьому розвиненому, але вкрай зайнятому світі, все менше з’являється часу на увагу до слабших. У цьому забезпеченому світі гроші все більше стають центральним питанням у лікуванні. У цьому комфортному до дрібниць світі, страждучі рідні стають перешкодою до щастя, бо створюють незручності. Здавалось би рідні і близькі, але в одну мить можуть стати чужими і далекими. Старші за віком, хворі, немічні мають страх бути тягарем для інших, насправді – бояться змін у відношенні до себе, бояться бути відкинутими. Твої проблеми – твої турботи. Це хоч і справедливо, але чи по-людяному?\nСім’я, родина, група друзів є під постійною атакою різних спокус, що знищують єдність і взаємну підтримку. Хворі, недужі, неповносправні часто бувають покинуті, хоч про них турбуються наймані працівникию Часто їх переслідує почуття вини перед своїми рідними. Інколи вони чуються зайвими, забутими і навіть викресленими. Це таким має бути сучасний розвинутий світ?\nВиявити милосердя – це пам’ятати про зустріч поглядів, коли доглядаєш за недужим. Твій погляд має бути поглядом Марії, в якому можна було віднайти все, щоб відчути, що ти не сам, що з тобою є той, хто тебе любить таким, яким ти зараз є.\nІсус нас запрошує, щоб ми були милосердними як Отець.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і скільки недужих людей в цьому світі тепер оточені поглядами любові! Скільки відповідають радістю на усмішку добродіїв! Скільки таких, що вирішили радіти життю, хоч перебувають в обмежених умовах, тільки через те, що відчули себе улюбленими!\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові! Хочемо виявити милосердя до тих, хто потребує нашого ласкавого погляду, хто прикутий до ліжка самотності, хто відчув себе непотрібним, забутим, покинутим.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер йдемо з Тобою, за прикладом Марії відкриті для хворих і немічних. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nПодорожнього в дім прийняти\nПізнав Твою Любов\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, ми згадуємо про Твою зустріч із Симоном і згадуємо про скитальців та подорожуючих.\nНа свято Пасхи з Киринеї (Лівії) прибув Симеон, ставши невільним свідком страждання Якогось незнайомця. Та за якусь мить від глядача він змінився на співучасника долі того Незнайомця. Обоє скитальці, обоє в чужому місті, обоє тепер не зі своєї волі об’єднані, щоб нести чужий незаслужений хрест.\nДоля неосілих, скитальців, емігрантів – це часто вимушений вибір через критичну ситуацію на рідній землі. Інколи причиною є те, що ти хочеш відійти від гіршого на зустріч кращому. Віра у краще майбутнє надихає йти у незнаний світ. І де б ти не був все ж трапляються непередбачені ситуації, які випробовують твою людяність ким би ти не був.\nПриміром, зустріч з людиною, яка потребує твоєї гостинності. Є багато причин залишитися байдужим споглядачем над долею чужих, просто відвернути голову, мовляв “у кожного є доля” і залишитися в зоні егоїстичного комфорту. Що буде зі світом, коли кожен закриється у власному комфорті?\nВиявити милосердя – це інколи потреба крівлі над головою, інколи – затишок сімейного тепла. Інколи – це запросити до свого кола друзів незнайомця, щоб зробити його учасником твоєї опіки і підтримки.\nЦе повірити в Боже провидіння, що випадкових людей не буває.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і скільки подорожніх в цьому світі пережили обійми гостинності! А скільки самотніх людей в цьому світі відчули дотик любові! А скільки незнайомих і чужих, на нашу відкритість стали близькими і навіть рідними!\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові! Хочемо виявити милосердя до незнайомих, чужинців, скитальців і разом з ними пройти частину їхнього хресного шляху.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер йдемо з Тобою. За прикладом Симеона-іноземця будемо відкриті на тих, хто в скруті, незалежно він його національності і походження. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя!\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, ми згадуємо про милосердний вчинок Вероніки і згадуємо про всіх засмучених і тих, хто перебуває в темряві журби.\nНа цій хресній дорозі дехто важко зітхав, бачивши жалюгідний вигляд Христа. Спітніле, закривавлене обличчя показувало образ знищеної людини. Тепер немає сумніву чим все закінчиться. Лише потрібно дочекатися завершення цього сумного дійства. Важко було дивитися на страждання, але найважче було добровільно підійти до Нього. Що скажуть інші ? Як це буде виглядати зі сторони?\nАтмосферу панічного страху і безнадійного смутку перериває тихий і ніжний голос дівчини Вероніки. Те, що зробила вона більше, ніж простягнута хустина, щоб витерти обличчя. Це жест утіхи і підтримки: “Ти не сам!” Вона не звертала увагу на висновки інших: що про неї скажуть, подумають. Вона не звертала увагу на осуд, дорікання і, можливо, насміхання. Вона звернула увагу на недужу, зранену, немічну людину. Зробила добрий жест і отримала погляд Любові, що відбився на її хустині.\nСкільки сумних облич ми бачимо щодня? Як часто ми бачимо одні і ті ж обличчя, сповнені турботою, журбою і смутком?\nКоли пізнаємо життя таких людей, то розуміємо, що інколи засмучені вводять самі себе у цей стан, а інколи їх підштовхують обставини. Найгірше те, що такі люди мають схильність закритися самі в собі у безнадійних думках, у темноті журби, у відчаю. Як важливо, щоб у такому стані був той, котрий хоча би на мить освітив цю темінь. Щоб пригадати, що маленький промінчик просвічує найгустішу темряву!\nВиявити милосердя – це наважитися увійти у світ зажурених і сумних, щоб показати їм шлях до радості і надії. Це відновити хоч на мить лик дитини Божої, котра покликана жити духом Радісної Звістки – тобто Євангелії.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і багато людей змилосердилось над засмученими і розділили їхній смуток, який зменшився. А скільки людей розділили радість і вона збільшилась. А скільки тих, котрі повернули справжнє обличчя і життя тим, котрі його мали вже знівеченим!\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові. Хочемо виявити милосердя до засмучених ціною того, що приймемо і розділимо їхній стан та запросимо жити в надії на краще, обіймах Милосердного Отця!\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер йдемо з Тобою, за прикладом Вероніки несемо промінь радості тим, хто спокусився і повірив в темряву. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nВ сумніві порадити\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, у цій хвилині ми згадуємо про Твоє друге падіння під тягарем хреста і згадуємо про тих, котрі потрапили в кризу сумніву.\nІсус знову пробує нести хрест, але невдовзі знову падає і знеможений на мить залишається під тягарем хреста. Відчуваючи стільки підтримки, можна наважитися продовжити хресний шлях, але друге падіння повертає до думки: ти ж немічний, ти не дійдеш! І тоді відразу приходить ще багато інших думок … Для чого, чому, навіщо, що з цього буде …?\nТак, тебе підтримують, але страждаєш ти! Окрім немочі тіла, приходить неміч духа. Матеріальні труднощі часто вводять у духовну кризу: як тепер бути? Фізичні болі тіла, викликають біль душі: чому, за що, хто винен? Багато знаків запитань, а мало відповідей. Так є … через крик запитань, тихий голос відповідей не чути. Стан багатьох запитань – ми прирівнюємо до стану сумнівів.\nСумніви зупиняють людину перед невидимою стіною, яку будує людина у своєму серці. Чим більше часу проходить, тим більшою виростає ця стіна, яка навіює панічний страх – все, що не зробиш, все є помилкою. А є ті, що в пориві порятунку шукають якоїсь відповіді. У сучасному світі, де все можна пізнати завдяки пошуковим серверам, де багато хто відчуває себе обізнаним і “компетентним у всіх питаннях”, де постійно перебуваєш під тиском рекламних порад, далі залишаєшся в пошуках “чистої води”, яка втамує спрагу пізнання Істини.\nВиявити милосердя – це стати свідком Істини Христа, це запросити звернути погляд сумніву на пізнання Світла Євангелії Христа і поділитися досвідом пошуку Божої волі.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і багато людей у цьому світі наповнились дарами Святого Духа і, наділені Його силою з висоти, стали світичами для дітей, молоді, для тих, котрі потрапили в духовну кризу. А скільки духівників і Богом натхненних простих людей допомогли віднайти і пізнати Христову Істину!\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові! Хочемо виявити милосердя до тих, хто страждає у сумнівах і з терпеливістю показати їм шлях до пізнання Божої Істини.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя, тепер йдемо з Тобою, і попри всі крики сумнівів намагаємося почути Твій голос, голос Мудрості. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, у цій хвилині ми згадуємо твою зустріч із жінками, яким ти сказав звернути увагу на справжніх грішників. Водночас згадуємо тих, хто потребує навернення на шлях істинний.\nЖінки плачуть над стражданнями Ісуса. Христос не приймає їхнього плачу над Ним, безвинним, натомість спонукає звернути увагу на їхній спосіб життя, на їхні гріхи, на гріхи їхніх дітей.\nПлач за гріхи – це дар Божий, який показує сокрушення розкаяного серця і бажання вже більше не робити гріхів. А що, коли цей плач не є плачем за власні гріхи? Тоді це виглядає немов театралізоване дійство. Спектакль, який награно показує трагізм, зворушує почуття людини і на цьому все зупиняється? Що змінюється від такого плачу “за чужі гріхи”?\nНа жаль, сучасне життя перетворюється у театралізоване дійство. Ми не зауважуємо, як копіюємо поведінку відомих осіб, як ми цікавимося життям інших, як ми переймаємося проблемами часто видуманих персонажів. Все це нас привчає віддалятись від думок про себе, про своє духовне і моральне життя.\nНавернення грішника має завжди починатися з особистого прикладу навернення. Приклад відкинути власну “колоду” допоможе ближньому побачити, як витягнути свою “тріску”. Приклад відкинення грішного життя додасть мужності виправити недоліки тому, хто кається.\nВиявити милосердя – це показати смиренний приклад особистого навернення, це підтримати найменші зусилля у наверненні ближнього свого, це молитва заступництва за грішника у спокусах, терпляче очікування радісної миті, щоб разом йти дорогою спасіння.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і багато показало правдивий приклад навернення, тим самим спонукали окутаних гріхом розірвати їхні кайдани. А скільки праведних не посоромилося публічно визнати свій гріх і покаятися! Скільки добрих прикладів є між нами!\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові! Хочемо виявити милосердя до тих, хто живе у грісі, молячись за їхнє навернення, даруючи слова надії на святе життя, підтримуючи найменші зусилля на шляху покаяння.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер йдемо з Тобою, наслідуючи Тебе, проявляємо турботу над грішниками. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nі помилуй мене.\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, у цій хвилині ми згадуємо про твоє третє падіння під тягарем чужого і незаслуженого хреста. Також пригадуємо про неосвічених і засліплених хибними знаннями.\nРоздум: Ісус падає знову. У цьому третьому падінні Він далі не соромиться Свого безсилля, не приховує своєї немочі. Він знеможений і втомлений. Показуючи свою неміч, немов просить про допомогу. А чи знайдеться той, хто зрозуміє Його, хто допоможе Йому, хто виявить милосердя?\nЩе недавно Його називали “Учителем” і дивувалися Його мудрості, а тепер Він принижений і погорджений перед усіма. Ще кілька днів тому у Нього просили поради і слухали Його, а тепер всі, немов глухі і сліпі, переконані у своїй правоті. У тому натовпі були ті, що йшли до Нього за втіхою, щоб Він зрозумів їхнє життя і заспокоїв, а тепер ніхто не хоче зрозуміти Його болю.Чому і звідки така жорстокість? А може – засліпленість?\nЯкщо би тоді запитали когось із натовпу “Чому Ісус покараний? Для чого так терпить? У чому винен?”, відповіді би не було. Була б страшенна злість від незручних запитань.\nЗасліпленість, зарозумілість, неуцтво веде до фанатичного бажання, щоб було так, як хтось хоче і в цьому нема пояснення. Гордість веде до засліпленості у неповних висновках, егоїзм – до обмежених і помилкових знань, лінивство – до поверховості.\nНе секрет, що комусь вигідно мати неосвічених людей, які сліпо повторюють думки інших, які не задумуються над правильністю вчинків, які стають сірою масою людей. Комусь вигідно, щоб люди жили з хибними поглядами на життя, що ведуть до знищення людства.\nТепер зрозуміло, що нам хочуть нав’язати хибні погляди на цей світ і життя, нам навіюють думку про неможливість бути святими, про необов’язкову вірність у подружжі, про якусь приховану всемогутність людини, про наше право над життям іншого …\nДехто, на жаль, прийняв хибну науку, відкидаючи поучення Біблії, поучення Церкви. Найгірше те, що, відчуваючи заплутаність думок, дивлячись на хаос у суспільстві, сучасні невіжі не визнають своєї помилки і далі відкидають пізнання Божої Істини. Будьмо уважні до того, якими знаннями нас наповнюють! Чи часом ці сучасні знання, винаходи не ведуть до гріховного упадку суспільства і знищення землі?\nВиявити милосердя – це стати простим у висловлюваннях і доступним у виясненні невідомого, уникати пустих розмов і суперечок із гордовитими всезнайками, не насміхатися і не глузувати над неосвіченими. Це захистити інших перед фальшивою інформацією і показати приклад у здобутті правдивих знань.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і багато невтомно здобувають знання для служіння людству, перебувають у пізнанні Божої мудрості, у чистоті розуму і серця. Завдяки таким правдивим учителям поруч із знаннями приходить мудрість життя.\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові! Хочемо виявити милосердя до тих, хто не мав можливості чи бажання здобути науку, потрібну для доброго спільного життя на цій землі.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер йдемо з Тобою, піднімаємось з ями неуцтва та невідання, здобуваємо знання, щоб краще пізнати цей світ і краще наслідувати Тебе. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, у цій хвилині ми згадуємо про те, як з тебе здирали одяг і висміювали нагого. Також згадуємо про всіх обділених мінімальним людським достатком.\nКоли здирали з Ісуса одяг, окрім фізичних болів, завдали ще й морального приниження. Людина без одягу нагадує людину, позбавлену гідності і мінімуму особистої власності.\nВони кидали жереб, ділили між собою останнє, що Він мав. Все робили згідно якихось своїх правил, згідно якогось свого закону. Все робили на очах у Нього і на очах німих і засліплених глядачів. Все виглядало справедливо.\nГонитва за достатками, за повним забезпеченням, за вишуканістю часто спонукає багатіти за рахунок інших, які від цього бідніють. Інколи забирають останнє, щоб на цьому збагатитися. Такі безсоромні вчинки доводять бідну людину до зубожіння, позбавляють гідності, що у свою чергу можуть поступово опустити до рівня тваринного мислення. Найгірше, що часто це робиться навіть в рамках закону, якихось потайних домовленостей. А хіба закон не має бути на захист людини? Хіба той, хто має владу, має право забирати в людини останнє?\nА що наповнює наші думки, наші розмови, наші мрії? Гонитва за достатками, за повним забезпеченням, за вишуканістю?\nСпочатку виникає бажання- щоб не було гірше від інших, а з часом поступово переходить у дике прагнення, щоб було краще, ніж в інших.\nМи часто стоїмо перед вибором: багатіти за рахунок інших чи поділитись з біднішими? Мінімум матеріального забезпечення повертає людині почуття гідності. Це не складно. З кожного по-нитці і бідному буде сорочка. Так каже людська мудрість. А що кажуть твої вчинки?\nВиявити милосердя – це відважитися поділитися матеріальним добром, зробити таємний дарунок, який поверне людині почуття власної гідності. Це зректися марнотратства і захланності. Це радіти від виявленої солідарності і підтримки тих, хто потрапив у скруту.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і багато вирішило жити в скромності і стриманості. А скільки отримало в дарунок одяг. А скільки тих, які були у великій скруті і отримали мінімум матеріальної допомоги. Скільки стало тих, котрі, зворушені такими вчинками самі вирішили допомогти іншим?\nТепер і ми хочемо повірити в силу Божої Любові. Хочемо відвернути свою увагу від комфортного і забезпеченого життя, а подивитися на бідніших від нас, щоб виявити їм підтримку і підвищити їхній матеріальний стан.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер згадуємо Тебе, пам’ятаємо про те, як Ти не соромився бідних, а повертав їм їхню гідність. З Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, у цій хвилині ми згадуємо про те, як тебе прибивали до хресного дерева. Також згадуємо усіх спраглих тілесно і душевно.\nСпаситель прибитий до хреста, на якому повисло скатоване немічне тіло. Син Божий і Чоловічий висить між небом і землею. Чути насміхання затверділих серцем і чути голос грішника, котрий заступився за Невинного. Благаючи милосердя, Ісус мовить: “Я спраглий!”\nЛюдина відчуває спрагу двояку: спрагу тілесну і душевну. Без їжі ще можна вижити, але будучи спраглим, кончина наступає дуже швидко. Відчуваючи кінець, Ісус потребує води для тіла і також потребує втамування спраги любові. Ісусові подали оцет.\nНа жаль, цей світ пропонує різні замінники тамування спраги, які спричиняють ще більший біль.\nСпраглим людського щастя подають різні форми залежності, що у свою чергу прибивають до хреста і ведуть до цілковитого знищення. У такому стані знищена людина в муках відчуває ще більшу спрагу. Найгірше, коли напоєна фальшивим отруйним питвом, вона, зранена нещасна, отримує ще й дорікання, приниження, насміхання. Все це спричиняє спочатку духовну смерть, а потім втрачається бажання продовжувати життя. Знищити морально чи фізично людей, котрі попали в залежність допоможе вирішити проблему?\nВиявити милосердя – це продовжувати любити тих, хто не може тебе любити такою жертовною любов’ю. Це давати надію, співчувати і служити тим, котрі прибиті до хреста своїх залежностей.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і багато хто змилосердився над знедоленими людьми, спраглими людської опіки. Таким чином, до життя повернулись напів-мертві, до сім’ї повернулись заблудлі діти, а до дітей вернулись люблячі батьки.\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові! Хочемо виявити милосердя до обманутих світовими утіхами, щоб віднайшли надію і зросили краплями Божої благодаті зранену душу.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер пам’ятаємо Тебе, пам’ятаємо тих, за кого ти молився на хресті. Хочемо Тебе наслідувати, з Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, ми згадуємо про Твої страждання і згадуємо про зранених образою.\nПрости їм, бо не знають, що роблять… Отче, у Твої руки віддаю дух мій…\nВін вмер. Вмер, щоб ми жили. Ні, краще сказати: Він віддав Своє життя, віддав за нас, щоб ми його мали в повноті.\nВін знав. Знав усе. Прийняв усе з любові і задля любові. На хресті в останніх хвилинах життя було виразно видно Його милосердя до нас, грішних і твердих серцем, заляканих і самолюбивих.\nВін залишив цей світ, але не залишив нас. У серці кожного, хто йшов з Ним цей шлях, Він залишив вічний відбиток Своєї Милосердної Любові.\nВін відійшов до Отця без жодної злості, жодного гніву. Простив усім і з любов’ю сповнив волю Отця. В Його обійми віддав свого Духа.\nСвіт хоче нас зробити носіями смерті. Смерті фізичної і смерті духовної. Бажання смерті для інших відбувається у спосіб явний і прихований. Це ми говоримо в словах-проклинаннях, це показують нам у фільмах, переживаємо це у комп’ютерних іграх. Дух війни став темою щоденності. Ми поступово звикаємо до того, що саме жорстокістю можна вирішити складні питання в сім’ї, родині, на роботі, між державами.\nБагато покривджених людей носять із собою затаєну злобу, затримують гнів у пам’яті, наповнюють свої почуття ненавистю і бажанням помсти. При цьому всьому озлоблені люди часто забуваються про те, що вони в цей час стають носіями зла. Негативні думки, негативні почуття породжують темряву у душі. Зло породжує зло! Лише Боже милосердя може заповнити порожнечу, спричинену злом.\nВиявити милосердя – це захистити себе перед темрявою злоби, гніву, образи. Це зберегти серце чистим і добрим, щоб змогти любити ближнього свого і навіть ворогів.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і багато стало носіями Божого миру, подателями Божого прощення, свідками Божого милосердя. І скільки стало менше у світі злоби, відновились зв’язки подружньої любові, зупинилась братовбивча помста, зміцніли дружні відносини …\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові. Хочемо берегти своє серце і розум від усякого зла. Хочемо, щоб Твоя жертовна Любов надихала нас на діла милосердя особливо до тих, хто перебуває в темряві гріха.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер пам’ятаємо Тебе, пам’ятаємо як Ти терпеливо зносив образи і молився про прощення кривдникам. Хочемо Тебе наслідувати, з Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nЗа живих і вмерлих молитися\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, ми згадуємо про Твої страждання і згадуємо про потребуючих духовної підтримки як присутніх між нами, так і тих, хто відійшов від нас до вічності.\nНа Голгофі все звершилось. Землетрус, темрява, вітер – вся природа здригнулась від болю, від жахливого немилосердного вчинку людей. Хто втік, хто в шоковому стані пішов понурений, хто просто закрився в собі, у своєму страху. Лише декілька осіб залишилось при хресті до кінця, щоб сповнити простий обов’язок людяності – вшанувати тіло Ісуса. Все відбулось майже в таємничий спосіб.\nТаємні діла милосердя мають велику вартість в очах Божих. До них відноситься молитва. Це піднесення нашої душі до Бога, це єднання нашого духа із Божим Духом, це невидима зустріч у серці людини Між Творцем і творінням.\nМолитва – вияв нашої віри. Як ми молимося, так ми віримо. Як віримо, так і молимося.\nМолитися після подій на Голгофі не було так просто. Але необхідно. У нашому житті у безвихідних ситуаціях інколи єдиним, що залишається – це молитися. Але молитися з виявом віри, віддаючись на волю Божу, довіряючи усю свою турботу і журбу Небесному Отцеві.\nНайперше маємо молитися за себе, за своє спасіння. У нашій молитві обов’язково має бути місце на поминання живих і померлих:\nпом’яни Боже слуг Твоїх (тиша і пригадуємо поіменно), подай їм здоров’я і спасіння душі та тіла,\nа також пом’яни тих, хто пішов від нас ( тиша і пригадуємо поіменно) і подай їм вічний упокій.\nУ нашій східній традиції часто молимо про Боже змилування: Господи, помилуй; Господи, змилосердися.\nТворімо цю молитву щодня, творімо її тоді, коли не знаємо що і як сказати Богові.\nВін – Милосердний і приймає кожну молитву, що виходить від серця людського та взиває про Його милосердя.\nВсі: Господи, помилуй (12 раз)\nВиявити милосердя – це смиренно довіритися Отцеві в молитві і покласти на Нього всі свої переживання і турботи, це засвідчити мир і спокій перед тими, хто став на межу відчаю і безсилля.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і багато стали свідками живої віри, багато священиків, монахів і простих людей вимолюють Боже милосердя. Завдяки їхній вірі і їхній молитві багато Божої благодаті зійшло на цю Землю, незважаючи на нашу грішність і недостойність.\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові. Хочемо виявити милосердя до тих, хто не молиться, або не в силі молитися, хочемо поминати і взивати про Боже милосердя над терплячими душами.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя. Тепер пам’ятаємо Тебе, згадуємо як Ти молився над живими і як Ти спішив до Адама, щоб визволити його з Аду. Хочемо Тебе наслідувати, з Тобою і задля Тебе робимо діла милосердя.\nМолитва: Ісусе, Сину Милосердного Отця, ми згадуємо про покладення Твого Божественного тіла до гробу. І згадуємо усіх, хто завершив свій земний шлях.\nПохоронна процесія тихо і зажурено залишала місце страти. Для Йосифа з Ариматеї та інших вірних друзів похорон був сумним. Вшанування тіла Учителя робили із думкою про завершення Його земного шляху. Якби ж вони пам’ятали слова про Його воскресіння, тоді цей похорон був би процесією повною надії і очікування на радісну подію, на воскресіння.\nНа третій день Ісус воскрес!\nТепер ми це знаємо. Знаємо, що як Він воскрес, так і ми воскреснемо. Це означає, що наші похоронні вшанування мають бути наповнені надією і очікуванням Господнього приходу, з яким буде воскресіння і Останній суд для одних на вічну кару, а праведникам – на життя вічне.\nВиявити милосердя – взяти участь у похороні, щоб вшанувати і провести на місце спочинку тіло новопредставленого, щоб помолитися за упокій душі, а також, щоб підтримати родину і близьких. Це також призупинитися і хоч на коротко взяти участь у похоронному ході. Це дбати за належне утримання цвинтарів та інших місць захоронень. Це стати свідком віри у воскресіння, у вічне життя в Домі Отця.\nБагато прислухалось до заклику Спасителя і багато виявило свою близькість тим, котрі втратили дорогих людей. Завдяки їхній підтримці та словам утіхи вони відновили надію на Боже милосердя, на зустріч у воскресінні, яка принесе вічну радість.\nТепер хочемо повірити в силу Божої Любові. Хочемо виявити милосердя до знайомих і незнайомих нам людей, тих, котрих Господь покличе до вічності. Хочемо підтримати тих, хто переживає делікатний час розлуки.\nМолитва: Ісусе, прости нам, що не завжди зуміли виявити милосердя, тепер пам’ятаємо Тебе, згадуємо як Ти плакав перед гробом Лазаря і як жадав його воскресіння. Хочемо Тебе наслідувати, з Тобою робимо діла милосердя.\nГосподи, ми, грішні раби Твої, яким Ти дав безцінний дар милості, благодаримо Тебе за Твоє велике Милосердя, яке Ти показав нам у Сині Твоєму, і в нашому Господі, Ісусі Христі.\nТи одягнув нашу людськість, щоб дати життя Твоєю божественністю;\nТи возніс нашу низькість і підняв з упадку;\nТи дав життя нашій смертності і приніс виправдання нашій грішності;\nТи простив гріхи наші, просвітив розум наш, осоромив ворогів наших і прославив смирення наше.\nТи закликав нас, щоб ми прийняли Твоє Милосердя, що більш бажане, ніж всі жертви і всепалення. Ти закликав нас, щоб ми свідчили Твоє милосердя перед всіма струдженими і зневіреними.\nТож благослови нас, Милосердний Отче, щоб сподобились ми бути учасниками Твого Великого Діла Спасіння, щоб творячи діла милосердя, сподобилися Твого Царства тут, на Землі, і там, на Небі.\nЄвангеліє від Матея 25,31–46\n31 Якже прийде Син Чоловічий у своїй славі, й ангели всі з ним, тоді він сяде на престолі своєї слави. 32 І зберуться перед ним усі народи, і він відлучить їх одних від одних, як пастух відлучує овець від козлів; 33 і поставить овець праворуч себе, а козлів ліворуч. 34 Тоді цар скаже тим, що праворуч нього: Прийдіть, благословенні Отця мого, візьміть у спадщину Царство, що було приготоване вам від створення світу. 35 Бо я голодував, і ви дали мені їсти; мав спрагу, і ви мене напоїли; чужинцем був, і ви мене прийняли; 36 нагий, і ви мене одягли; хворий, і ви навідались до мене; у тюрмі був, і ви прийшли до мене. 37 Тоді озвуться праведні до нього: Господи, коли ми бачили тебе голодним і нагодували, спрагненим і напоїли?38 Коли ми бачили тебе чужинцем і прийняли, або нагим і одягнули? 39 Коли ми бачили тебе недужим чи в тюрмі й прийшли до тебе? 40 А цар, відповідаючи їм, скаже: Істинно кажу вам: усе, що ви зробили одному з моїх братів найменших – ви мені зробили. 41 Тоді скаже й тим, що ліворуч: Ідіть від мене геть, прокляті, в вогонь вічний, приготований дияволові й ангелам його; 42 бо голодував я, і ви не дали мені їсти; мав спрагу, і ви мене не напоїли; 43 був чужинцем, і ви мене не прийняли; нагим, і ви мене не одягнули; недужим і в тюрмі, і не навідались до мене. 44 Тоді озвуться і ті, кажучи: Господи, коли ми бачили тебе голодним або спраглим, чужинцем або нагим, недужим або в тюрмі, і тобі не послужили? 45 А він відповість їм: Істинно кажу вам: те, чого ви не зробили одному з моїх братів найменших – мені також ви того не зробили. 46 І підуть ті на вічну кару, а праведники – на життя вічне.\nНаписано на Славу Божу і для добра вірних\nу рік Божого Милосердя,\nна початок Великого Посту,\nОсобливої пори Діл Милосердя.\nУклінно прошу про молитву за спасіння душі рабів Божих священика Віталія і Люби, а також всіх, хто долучився до творення цієї молитви\nDownload Милосердя Хресна дорога\t2017-03-10\nТегиМилосердя Хресна дорога\nПопередня 20 фактів, які варто знати про Фатіму\nНаступна Це правда, що ми можемо бути бездоганними у вчинках, але недосконалими в любові?


Міжнародні резерви України за рік зросли до 18,8 мільярда доларів - НБУ | УНІАН\nМіжнародні резерви України за рік зросли до 18,8 мільярда доларів - НБУ\n19:53, 05 січня 2018\nСтаном на 1 січня 2018 року обсяг міжнародних резервів покриває 3,6 місяця майбутнього імпорту.\nМіжнародні резерви України на 1 січня 2018 року становили 18,808 млрд дол., що на 21% вище від показника на 1 січня 2017 року.\nЯк повідомляється на сайті НБУ з посиланням на попередні дані, в грудні резерви скоротилися на 0,5%.\n«Таким чином, рівень міжнародних резервів України до кінця 2017 року перевищив прогноз Національного банку (18,6 млрд дол. в еквіваленті, згідно з інфляційним звітом за жовтень-2017), незважаючи на незначне скорочення в грудні на 0,5%», - йдеться в повідомленні.\nЗгідно з повідомленням, зміна рівня міжнародних резервів упродовж грудня була зумовлена надходженнями на користь уряду в сумі 588,8 млн дол., а також виплатами за зовнішнім боргом. Міжнародному валютному фонду було здійснено платежі на суму 161,8 млн дол., на обслуговування і погашення державного боргу в іноземній валюті було спрямовано 423,6 млн дол.\nУ повідомленні наголошується, що станом на 1 січня 2018 року обсяг міжнародних резервів покриває 3,6 місяця майбутнього імпорту, і є достатнім для виконання зобов'язань України і поточних операцій уряду і Національного банку.\nЯк повідомляв УНІАН, у 2016 році міжнародні резерви України зросли на 17% - до 15,539 млрд дол.\nТеги: #міжнародні резерви України