Блогер заявив, що терористи використовують західні ЗМІ, щоб просувати свою ідею\nКлюч к стратегии исламских террористов в Европе\n24 марта 2016, 08:34 | Другие посты автора\nЯк Захід сприймає теракти на Сході і у себе вдома, і яку роль у цьому відіграють ЗМІ  у відеоблозі Олександра Михельсона для ONLINE.UA\nВітаю, це Олександр Михельсон на ONLINE.UA. З контексту терактів у Бельгії от що хотілося б сказати. Не будучи фахівцем у контртерористичній боротьбі, або висвітленні цієї боротьби (з приводу чого також існують спеціально навчені люди), я хотів би зазначити одну просту річ. У кінці 70-х років в Саудівській Аравії пролунала низка терактів, найгучніший був здійснений мусульманськими фанатиками у мусульманській країні. Це історичний факт, це був дуже гучний теракт: вони захопили штурмом священну для всіх мусульман світу святиню, Каабу, як той самий знаменитий камінь, так і вся численні приміщення, як підземні, так і надземні навколо неї. Їх вибивали звідти дуже довго і важко, їх вибивали арабські спецслужби з дуже величезними зусиллями і за масової підтримки західних спецслужб, хоча ті не афішували своєї діяльності на цьому напрямку. Знищити терористів вдалося, жертв була величезна кількість. Тих, хто бажає дізнатись детальніше, я відсилаю до Вікіпедії, або до прекрасної книги Роберта Лейсі «Inside the Kingdom».\nПро що це все говорить нам зараз? Найбільше потерпають від ісламістського терору саме ісламські країни, це історичний факт.\nВ 2014 році найбільші, наймасовіші, найкривавіші теракти були вчинені в арабських країнах, або, принаймні, в ісламських: Іран, наприклад, не є арабською країною. Так само було в 2015 році, так само воно триває і зараз. Але 500, 600, 800 жертв одного єдиного теракту таких терористичних організацій, як так звана «Ісламська держава», або «Боко Харам», не справляють такого враження на світ, як 1,2,3, 10, 50 жертв терактів у Європі, або в США.\nАбсолютно очевидно, чому це відбувається. По-перше, теракти в благополучних країнах набагато сильніше вражають нашу уяву, тому що ми якраз від благополучних країн очікуємо безпеки. Внутрішньо ми розуміємо, що там не може бути якихось масових вибухів, масових негараздів. І друге – тому що, якщо десь в Афганістані, чи в Іраку, чи в Лівії, чи, тим більше, в Нігерії, гинуть сотні і тисячі людей, це мало потрапляє у фокус уваги світових ЗМІ, оскільки вони зосереджені, в першу чергу, на тих місцях, де вони самі існують. Теракт в Брюсселі – це, знаєте, зовсім не те саме, що теракт в Карачі (Пакистан), або в Ісламабаді. Це зовсім інша річ з точки зору світової спільноти, і навіть ті ж самі люди в Ісламабаді чи в Карачі сприймають це зовсім інакше.\nЦя велика проблема свідчить про те, що дедалі більше ударів буде завдаватись по західному світу, дедалі більше буде таких ударів, які ми зараз бачили, на жаль, у Брюсселі, який є не просто столицею Бельгії, а столицею Європи, де, зокрема, розташовано штаб-квартиру НАТО, пропоную про це не забувати.\nІсламістські терористи не ризикують і навіть фізично не можуть штурмувати штаб-квартиру НАТО: я там свого часу бував, не дуже там поатакуєш, там достатньо оборони. А от знищити 10, 100, 1000 осіб, мирних мешканці, які просто там живуть – так, це в силах терористів, і ніякі системи запобігання терористичним актам тут, звичайно, не допоможуть.\nВодночас ми бачимо, що на Близькому Сході, в Середній Азії, Африці терористи з тих самих мереж, які стали наслідком «Аль-Каїди», нищать людей тисячами, десятками тисяч. Люди нищаться жорстоко, в стилі… ну, це можна порівняти хіба що з німецькими нацистами. І то, ще питання, хто гірший. Це не так цікавить ЗМІ.\nІ от про що я хотів би сказати: власне ЗМІ є ключем для розуміння стратегії терористів. А саме: там, де про це не говорять, або там, де про це не буде достатньо яскраво сказано – в Африці, на Близькому Сході – там терористи вбивають людей масово з однією єдиною метою: знищити супротивників, як вони їх розуміють. А от у Європі або в Штатах (до яких, правда, суттєво складніше дістатись), терористи діють з абсолютно іншим наміром. Знищити нехай невелику кількість жертв, але щоб цих жертв показали по телебаченню. Ніхто не бачив 600 жертв «Боко Харам», ніхто не бачив 560 і 570 жертв в Іраці. Ніхто не бачив їх по відео у Європі. Тобто, це не діє – так можна залякати місцевих мешканців, але не світ. Натомість, світ можна залякати 27-ма, якщо я не помиляюсь (останні цифри – 31 загиблий – ред.) жертвами вибухів у Брюсселі. Саме цього домагаються терористи  того, щоб показати картинку, і неважливо, 27 жертв, чи 2,7, вибачте за таку цифру, чи 127. 127, звісно, для них було б краще, але 27 їм теж годиться. 27 жертв у Брюсселі залякають 270 мільйонів мешканців Європи як мінімум, тоді, як 27 тисяч жертв в Іраку чи, припустимо, в Пакистані, насправді, не справлять ні на кого ніякого враження, це специфіка ЗМІ.\nТерористи користуються ЗМІ, які створив західний світ, для того, щоб просувати свою ідею. А ідея ця дуже проста – це залякування, це страх, це терор. Терор дослівно означає жах, вони жахають все цивілізоване людство.\nЯк це людство відповість на даний виклик, зараз, скажемо прямо, невідомо. І чи здатне воно відповісти на цей виклик – невідомо. Хотілося б загострити цю проблему і просто сформулювати її максимально прямо. Я вдячний ONLINE.UA за те, що маю можливість загострити її і сформулювати. Дякую.


Зеленський у небезпеці, новий президент України жінка чи молодий політик - передбачення мольфарів\nЗеленський піде достроково, Україну очолить молодий політик, а на Росію чекає розпад: про що говорять карпатські мольфари\nПрезидент Володимир Зеленський не зможе завершити термін своєї каденції і раніше залишить посаду глави держави – таке несподіване і навіть сенсаційне передбачення зробила карпатська мольфарка Марія Цвилінів. Ця новина викликала неабиякий інтерес серед українців – одні поставилися до пророцтва критично, інші ж згадали про попередження українських шаманів, що вже здійснилися.\nХто такі мольфари, що вони пророкували нашій країні в різні роки та які з прогнозів справдилися – розповідає OBOZREVATEL.\nХто такі мольфари та чому їм вірять?\nМольфари – маги, волхви, шамани та цілителі гуцульських земель Західної України, які працюють зі стихіями, світом духів, тварин та рослин. З давніх-давен вони селилися в лісах і на околицях віддалених сіл Карпатських гір. Тихе самотнє життя допомагало їм глибоко відчути навколишній світ.\nЗгідно з повір'ями, мольфари можуть впливати на погоду, займатися цілительством, передбачати майбутнє, тому в різні роки до них нерідко зверталися журналісти – щоб дізнатися про долю держави, політичні перспективи та розібратися в майбутньому України.\nНаразі мольфарство поступово вироджується – кажуть, що справжніх мольфарів майже не лишилося. Останнім був Михайло Нечай, який умів зупиняти дощ та лікувати людей. А ще кажуть, що коли 2011 року його вбили, багато карпатських шаманів пішло в підпілля, побоюючись за своє життя. Але в горах усе ж таки є ті, хто наважується назвати себе мольфаром.\nБагато з пророцтв уже збулося, включно зі втечею президента Януковича та війною на Донбасі. А багатьом, імовірно, ще доведеться здійснитися. Чи вірити українським провидцям, кожен вирішує сам. Але важливо пам'ятати: щоб вони не сказали, хід подій завжди можна змінити – саме так закінчуються всі прогнози мольфарів.\n"Зеленський піде сам, а до влади повернуться старі політики"\nНещодавнє пророцтво про долю президента прозвучало в ефірі програми "Світ навиворіт" Дмитра Комарова. Марія Цвилінів, повороживши на тарілці з теплим воском, розповіла, що Володимир Зеленський не зможе завершити термін своєї каденції і раніше покине свою посаду. Ба більше, за словами жінки, політику загрожує серйозна небезпека аж до фізичної розправи.\n"Хтось за Зеленським стежить і немає нікого, хто б міг його попередити, щоб він був уважний. Хтось може його побити, щось із його майна знищити. Він у небезпеці", – зауважила мольфарка.\nМарія зазначила, що президент – добра людина, але не може виконати все, що обіцяв до свого обрання. Саме це стане причиною, чому він не захоче "досиджувати" до кінця терміну.\n"Шкода його, я хотіла б Зеленського побачити тут, у себе в гостях. Я б усе йому про нього розповіла, повідала майбутнє і дала хорошу пораду", – підкреслила жінка.\nПро майбутні вибори до Верховної Ради мольфарка сказала однозначно – команда Зеленського програє. А на їхнє місце прийде "стара" на чолі з жінкою, яка принесе Україні мир, добробут та процвітання. Знахарка впевнена, що українцям залишилося недовго почекати, лише 3-4 роки.\nМолодий лідер та коронакриза\nУ лютому відома мольфарка Магдалена Мочіовські заявила, що Україну незабаром може очолити новий політик – молодий та не дуже відомий. Він стане саме тим лідером, який виведе країну з економічної та політичної кризи. Компанію лідеру також може скласти жінка – теж невідома та молода.\nПровидиця також вважає, що війна на сході України продовжуватиметься, проте ситуація покращиться – території потроху почнуть повертатися під контроль Києва.\nЗнахарка також передбачила, що коронавірус не відступить – мутуватиме, і в результаті чого помре багато людей. Тиск на суспільство у вигляді карантину викличе бунти в усьому світі, в Україні – також. А це призведе до світової економічної кризи. Власне, у багатьох країнах це і відбувається.\nВторгнення з Криму та розпад Росії\nЩодо сьогоднішньої ситуації на кордонах України тривожний прогноз ще в лютому дав майстер Стефан Овен: "Коли закінчиться війна? Дата не готова ще. Я думаю, ще 5 років, не менше, ми будемо з цим жити. Можуть бути спроби вторгнення з території Криму, це я не відкидаю".\nА ось країні-агресору, за словами мольфара, треба готуватися до великих змін. "Якщо Україна стане вільною, то, я думаю, що ми побачимо дуже скоро розвал нашого великого сусіда. Розпад на маленькі князівства та занепад".\nНелегку долю шамани пророкують і главі Кремля Володимиру Путіну: "Він не сам піде. Там будуть зміни. На політичній арені. Замінять його", – говорила Магдалена.\n"Убивство" Януковича та війна на Донбасі\nНайвідомішого українського мольфара звали Михайло Нечай. Влітку 2011 року його зарізав чоловік, який приїхав зі Львова. Згодом злочинця визнали шизофреником, хоча місцеві досі впевнені, що вбивство було замовне, можливо, навіть політичне.\n"У вас у Києві якогось пана сьогодні висвятили на царя. Його уб'ють через три роки", – сказав мольфар у день інавгурації Віктора Януковича. Ці слова провидець вимовив у 2010 році, а через три роки сталося повалення режиму президента.\nПророкував мольфар і дату своєї смерті – за рік у календарі обвів червоним 15 липня 2011 року. "За місяць до вбивства йому дзвонили люди, а він казав, що до 15 числа приймає. Це було при мені. Що має бути – того не уникнути", – казала його односельчанка.\nТакож Нечай передбачав, що генофонд України намагатимуться знищити, а території розтягуватимуть на шматки. Серед зон найбільшого ризику він називав і схід України, де зараз триває війна. Бачив загрозу і з боку Румунії та Польщі, які нібито націлилися на Галичину.\n"Нас на карті не буде, але це тимчасові явища. Упевнений, ще настане час, і Україна вже буде зовсім іншою країною. Україна вже була побудована, але розпалася на два табори, єдиний народ став ворогом сам собі, так зробила третя сторона", – говорив він багато років тому.\nА в посмертному пророцтві знаменитого карпатського мольфара говориться, що українці ще довго оговтуватимуться від Революції Гідності. Повинно пройти більше ніж п'ять років, щоб наша країна зміцніла в економічному плані.\n"Навіть після зміни корупційної влади українцям доведеться ще довго і важко працювати, щоб поставити на ноги дітей та не збідніти остаточно", – говорив мольфар.


Сесію проти драконівських тарифів за газ зініціювали фракції « Батьківщина», РП, УКРОП, Аграрна партія у Вінницькій облраді\nКоли БПП проголосував проти звернення – ці фракції заявили про небажання голосувати за інші питання. Назрівав бунт. Але після оголошеної перерви знайшли компроміс: створили групу із вивчення питання щодо захоплення облгазами труб, які прокладались за кошти людей.\nПозачергова 18 сесія обласної ради вже традиційно відбувалася з емоціями, пікетами, мегафонами і взаємними звинуваченнями. Поки під облрадою з'ясовували стосунки студенти аграрного університету та селяни з Агрономічного, сперечаючись, кому має належати земля, депутати зійшлися віч-на-віч у вирішенні першого питання порядку денного. Власне, це питання, котре зініціювала група депутатів чотирьох фракцій: «Батьківщини», Аграріїв Вінниччини, Радикальної партії та УКРОП, і стало приводом скликання позачергової сесії. 35 депутатів підготували звернення до Президента, Кабміну та Національної комісії, котра здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Генпрокуратури та інших поважних інстанцій, з проханням скасувати рішення НКРЕКП, яким введено щомісячну абонплату за підключення до системи газопостачання, переглянути тарифну політику та кадри, які її визначають.\nПопри незрозумілі репліки депутата облради від Опоблоку Тетяни Антонець, інших депутатів від БПП, що це політичне питання, депутати стояли на своєму:\n– Тарифна політика, постійне збільшення вартості газу, інших комунпослуг, неконтрольоване визначення ціни, олігархічні схеми, закладені у вартість для населення, та отримання надприбутків на власному народі — можуть призвести до нових революцій, демонструють соціальну несправедливість і викликають збурення у людей, — наголошували депутати.\n– Яке ж це політичне питання? — запитували в емоціях депутати у колег, які по чиїйсь команді зверху голосували проти. Жанна Дмитренко в емоціях підкреслила: «Ми ще за те не заплатили, що ходимо по цій землі!»\n– Згадайте, хто платив у селах за те, щоб підвести той газ до кожної хати! А потім ці мережі без жодної копійки передали облгазу. А тепер що — знову ми маємо платити? Невже це не нахабство вищої міри? — обурювався депутат Дмитро Рижмань. — Якщо це питання не буде розглядатися, то Аграрна партія встає і виходить із залу! Треба людям казати правду.\nТетяна Редько запропонувала переголосувати за це важливе питання порядку денного:\n«Немає в цьому залі жодного, кого б влаштовували такі тарифи на газ. Ми дожилися до того, що люди вже менше бояться війни, аніж того, що будуть зростати тарифи на комунпослуги. Може, ми забули, що, згідно зі ст. 14-15 Конституції, надра в цій країні належать народу?!\n– Ми мали б зробити повну інвентаризацію газових мереж, встановити їхніх власників і зробити так, щоб прибутки отримували не хтось там, а бюджет. Поки не працює ця постанова НКРЕ, у нас є час серйозно вивчити, які газові мережі державні, які комунальні, і вже на планову сесію на кінець червня вийдемо з серйозною заявою, — намагався вгамувати пристрасті голова обласної ради Анатолій Олійник.\n– Це звернення політичне і потребує доопрацювання, щоб потім запропонувати на рівні держави механізм щодо експлуатації газових мереж. А так ми влаштовуємо шоу, а не робимо те, для чого люди нас сюди обрали, тому ми й голосували проти, — пояснив пізніше дії переважної більшості депутатів від БПП голова цієї фракції Олександр Крученюк.\n– Зустрівши загальне невдоволення, влада призупинила дію скандальної постанови, — розповів голова бюджетної комісії депутат Геннадій Мазур. — Але у будь-який момент вона може повернутися до неї. Наше завдання — дбати про матеріальний рівень наших людей, а не про введення якоїсь абонплати.\nПісля того як єдності депутатів не вдалося досягнути і з другого разу, під крики балкону «Ганьба» депутати пішли на перерву, вести переговори у фракціях. Тільки з третьої спроби 49 голосами «за» позачергова сесія прийняла звернення про скасування рішення НКРЕКП стосовно скандальної абонплати, перегляду тарифів, здійснення контролю за комісією та звільнення її членів і продовжила роботу. Були прийняті важливі рішення по землі для того, щоб ввести в експлуатацію довгобуд – хірургічний центр у «Пироговці» та виділення коштів для ремонту доріг «Автодором» у Вінницькій області. В «Різному» виступили пікетувальники сесії - представники села Агрономічного та студенти аграрного університету – стосовно конфлікту із сотнями соток землі, яка зараз орендується університетом для дослідних ділянок. Їх їм виділив у користування Кабмін.\nПредставники університету переконували, що вони готові віддати ці землі атовцям й представникам громади, але не під хитрі схеми привласнення «для нужних людей»… А представники громади Агрономічного вважають, що це їхня земля і всю її потрібно приватизувати для власних потреб жителів села, в тому числі і атовців та будівництва на 40-га студмістечка Донецького університету. А частина конфліктуючих переконана, що в Агрономічному після цього всім заправлятимуть «донецькі», бо при виборах голови та депутатів у них буде переважна більшість голосів…. Для вивчення цього конфлікту депутати створили комісію, щоб вникнути в ситуацію й прийняти справедливе рішення.


Басейн з гірками або сон на вуликах: як можна відпочити на Полтавщині • Телеканал «Лтава»\n12 серпня 2017, 15:24\nБасейн з гірками або сон на вуликах: як можна відпочити на Полтавщині\nСТЕНДАП. Полтавський краєзнавчий музей – найбільш відвідуваний комунальний заклад області. Щодо туристичних цікавинок, які пропонують приватні власники, статистики немає. Ми спробували дізнатися, які об’єкти бувають найчастіше у планах екскурсій. Та що нового пропонують туристам на Полтавщині.\nВ області понад сотня туристичних маршрутів. Влітку популярність мають сезонні: велосипедні екскурсії, кінний та водний відпочинок. Керівниця туристичного клубу Ольга Влох каже: на Полтавщину приїжджають здебільшого подивитися кілька об’єктів, які найбільш відомі за межами області.В цей топ увійде музей гончарства в Опішні, музей Миколи Гоголя в Гоголево і музей весілля у Великих Будищах. Це такі найвідвідуваніші музеї. Звісно, заїжджають в Диканьку. Вона знаходиться територіально дуже зручно і дуже відомий населений пункт.\nЦього літа на Полтавщині з’явилося кілька туристичних новинок. А в гостинному дворі «Золота сота», який запрацював цієї весни, відвідувачів вкладають спати на вуликах. Тобто, пропонують і відпочити, і оздоровитися за допомогою апітерапії. (розповідає власник садиби Віталій Мостовий). За рахунок мікровібрації бджіл, за рахунок випарів, які йдуть із інгаляторів у людини відновлюється робота серця. Дуже корисно для дихальних шляхів, поліпшується нервова система. Це все рівно, що поїхати до моря.\nУ апібудиночку чотири вулики на два ліжка. Для поліпшення самопочуття бажано мінімум десять сеансів. Процедура триває близько години. Хвилин п'ятнадцять треба дихати через інгалятор. (продовжує Віталій Мостовий):Мед, маточне молоко, прополіс, перга. Як це робиться. По-перша, тут потрійний захист. Стоїть три сіточки і зверху кожному гостю ми віддаємо марлю і це служить додатковим захистом\nБільш активно полтавці відпочивають, приміром, у нещодавно відкритому аквапарку. Тут зони для дітей та дорослих із басейнами та гірками. Вдень відпочиває до сотні людей, на вихідні кількість зростає удвічі.ІРИНА: Раді, шо в нашому місті з’явився відпочинок, де ми можемо відпочити всією сім’єю. Раніше ми відпочивали на Ворсклі, їздили десь до річки.\nАНЯ:Весело. Але, коли спускаюся з гірок, мені трішечки страшно. Але коли вже спущуся, то не страшно.\nПАВЛО: Я дуже радий, що його побудували близько до Полтави. Бо я люблю аквапарки. Хоч горок не так і багато, але добре, що вони є.\nТематичні фестивалі залюбки відвідують місцеві жителі, для яких історичні місця краю не в новинку. Окрім «Пісень Бузкового гаю», «Решетилівської весни», в інших районах теж запроваджують подібні фестивалі. (розповідає керівниця туристичного клубу InGreen Ольга Влох). Другий рік поспіль у с. Березова Рудка буде проходити фестиваль Свіччине весілля. (1:38-1:45) Він символізує те, що польові роботи закінчилися і починався сезон вечорниць уже в хатах, а не на вулиці. І зовсім новий фестиваль уперше проходитиме цього року у селі Шилівка. Це маленьке село у Зіньківському районі. Звідти брати Григір і Григорій Тютюнники.\nЩе у краї більше сімдесяти зелених садиб. З’являються вони біля історичних місць. Там, куди прогнозовано їхатимуть туристи. Вартість за добу стартує з 50 грн. (каже заст. начальника управління інфраструктури та туризму Полтавської ОДА Лариса Оніщук). Диканька, я знаю, 150. Там п’ятнадцять садиб, в залежності від якості послуг, де зручності. (0:38-0:44) Харчування за окрему додаткову платню йде від 25 до 35 грн за сніданок.\nУ готелі найдешевше проживання обійдеться у 150 грн за добу. Нині у Полтаві відкрили три хостели. (продовжує Лариса Оніщук): Самий кращий турист – це який поночував і похарчувався. Бо він більше коштів залишить у місцевій громаді.\nОрганізовують відпочинок в області понад двісті двадцять турагентів. Але тільки п’ята частина з них займається внутрішнім туризмом.\nТеги: аквапарк, апітерапія, туризм


середа, 14 квітня 2021, 05:26\nЯк передає Укрінформ, про це повідомляється на сторінці фестивалю в Фейсбуці.\n- Тетяна Бакаленко - українська співачка, режисер естради.\nВолодарка Гран-прі Міжнародного фестивалю української культури «Берегиня» у Словенії. Лауреат І ступеня ІІ Міжнародного вокального конкурсу ім. Квітки Цісик із врученням ордену «Золота Квітка»;\n- Ірина Барилюк - українська естрадно-джазова співачка, автор пісень, лауреат всеукраїнських та міжнародних конкурсів.\nУчасниця вокальних телевізійних проєктів на телеканалах «Перший Національний» та «1+1»; викладач естрадно-джазового вокалу у вокальних студіях у м. Львів, учасниця джазових фестивалів;\n- Катажина Ігнатовіч - польська співачка.\nСтудіює класичний вокал у Музичній Академії ім. Кароля Шимановського у Катовіце. Концертує в усій Польщі, зокрема, з ретро-музикою. Наразі працює над дебютним альбомом.\n- Ladies'TRIO - вокальний жіночий гурт зі Львова, заснований в 2015 році. Співає в стилі джаз, поп, свінг, ретро-джаз, нео-фолк.\nУ складі тріо - сопрано, скрипалька, випускниця ЛНУ ім. І. Франка, солістка-вокалістка та артистка оркестру в ЗАКУ «Трембіта» Ольга Томків; меццо-сопрано, учасниця проєктів «Голос Діти», «Голос Країни 7» Христина Дутчак; альт, студентка ЛНМА ім. М. Лисенка (факультет хорове диригування), зараз викладачка вокалу (приватні уроки), авторка багатьох обробок і пісень тріо Іванка Савюк. Своїм співом та діяльністю тріо прагне популяризовувати українську пісню не лише в Україні, а й за кордоном;\n- Назарій Носенко & Єлизавета Чухліб - дует, що офіційно утворився 19 лютого 2020 року.\nНосенко - випускник Київського національного університету театру, кіно і телебачення імені І.К. Карпенка-Карого, викладач сценічної мови у Великоолександрійській школі мистецтв і ремесел. Чухліб - студентка ІІ курсу факультету мистецтв Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова;\n- Іванна Попович - українська співачка, автор і виконавиця власних пісень, яка працює в жанрі авторської пісні.\nУ 2015 заснувала гурт «Тобі Здалося», який згодом переформатувався в сольний проект солістки – "IWANNA" (Айвона), який існує досі. З 2017 року співачка працює вокалісткою у гурті «Jukrassic Pork»;\n- Fever Project - музичний проєкт, створений на початку літа 2020 у Львові.\nГала-концерт фестивалю відбудеться 8 листопада о 20:00 на Ютубі, в рамках якого назвуть володаря Гран-прі та лауреатів «РетроМузФест - 2020».\nДо складу міжнародного журі фестивалю увійшли провідні діячі культури і мистецтв України та зарубіжжя: Юрко Штик (Канада), Кристина Мачєєвська (Польща), Массімо Аббате (Італія), Зенон Коваль / Ігор Хохолюк (Бельгія), Ігор Осташ (Україна).\nЗасновники фестивалю – посол України в Лівані Ігор Осташ та відомий український співак і автор багатьох мистецьких проєктів Орест Цимбала.\nСвітовий конґрес українців раніше надіслав привітання організаторам та учасникам «РетроМузФест - 2020».\nЯк повідомляв Укрінформ, V Міжнародний фестивалю української ретро музики ім. Богдана Весоловського «РетроМузФест - 2020» стартував 15 липня і запросив до участі українську співочу молодь з усього світу.\nМетою фестивалю, заснованого в 2015 році, є відродження найкращих традицій українського ретро, збереження і популяризація творчої спадщини основоположників української естрадної пісні, а також підтримка талановитих виконавців.\nНа конкурс молодих співаків у рамках «РетроМузФест - 2020» було запрошено усіх охочих солістів-вокалістів та учасників малих вокальних форм (дуети, тріо, ансамблі). Конкурсанти обов’язково мали готувати один вокальний твір авторства Богдана Весоловського: цього року відзначається 105-та річниця від дня народження композитора.\nЧитайте також: У Бухаресті провели другий випуск Фестивалю української релігійної пісні та поезії\nФото: Орест Цимбала, Міжнародний Фестиваль імені Богдана Весоловського, Fever Project - в Фейсбуці\nВідео: Міжнародний Фестиваль імені Богдана Весоловського\nДіаспора Фестиваль Конкурс Музика


Мирна країна-щаслива дитина! - 7 Червня 2017 - Печенізький ЦДЮТ\nГоловна » 2017 » Червень » 7 » Мирна країна-щаслива дитина!\nМирна країна-щаслива дитина!\n1 червня 2017 року на центральній площі смт Печеніги відбулося свято до Дня захисту дітей. До загальнорайонного святкування приєдналися маленькі дітки з матусями та татусями, вихованці дошкільних навчальних закладів, пришкільних таборів Печенізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. ім. Г. Семирадського, Мартівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст., Артемівського та Новобурлуцького навчально-виховних комплексів.\nСвято проходило в кольорах веселки, яка прикрасила центральну площу. Діти пройшли святковою ходою, яку очолювала директор Печенізького центру дитячої та юнацької творчості Кохан Олеся Михайлівна. Вихованці пришкільних таборів Печенізького району були поділені на загони за кольорами веселки. Перший загін червоних супроводжувала заступник голови батьківського комітету ЦДЮТ Чепурна Л.А.,; загін помаранчевих- культорганізатор центру Грищун К.В.; загін жовтих- начальник табору Новобурлуцького НВК Чоломбитько О.І.; загін зелених- начальник сектору молоді та спорту Печенізької РДА Ромашина І.А.; загін блакитних- акомпаніатор Солоха М.М.; загін синіх- директор Дитячої юнацько-спортивної школи Киценко А.М. і загін фіолетових- керівник гуртка- Бубненко Н.М..\nСвяткову ходу було запрошено гучними оплесками на центральну площу смт Печеніги, де на них чекали батьки та гості свята. Урочисте дійство розпочалося підняттям прапору країни дитинства, після якого командири загонів отримали маршрутні листи та вирушили в квест- мандрівку. Відповідно до маршрутного листа діяли такі станції: «Ерудит», «Квітучий сад», «Аквагрим», «Старт», «Гамма», «Гол», «Ква-ква». Перепусткою до участі в дитячому флешмобі стали пройдені маршрутні зупинки. Переможцями флешмобу були визнані загін зелених(Артемівський НВК), які отримали диплом першого ступеня Печенізької районної державної адміністрації і Печенізької районної ради, диплом другого ступеня здобули загін жовтих (Новобурлуцький НВК). Кожен загін отримав подарунок та грамоту, які принесли у свої табори.\nЗ привітальним словом до всіх присутніх звернулася голова Печенізької районної ради Ярова Лариса Володимирівна, яка побажала всім присутнім добра, щастя,миру, злагоди та нагородила команди учасників цінними призами.\nПід час свята на площі також проходив конкурс малюнку на асфальті, який проводив керівник гуртка Хлапонін С.С., переможці конкурсу були нагороджені призами.\nПротягом всього свята функціонувала станція «Аквагрим», яку очолювала керівник гуртка Тимошенко Ю.В.. Всі бажаючі мали змогу відтворити казку на своїх обличчях.\nПо закінченню свята всіх дітлахів чекав приємний сюрприз- безкоштовне морозиво.\nДитячий захід відбувся за підтримки Печенізької районної ради та районної державної адміністрації.\nБажаємо всім приємних канікул та гарного літнього відпочинку!\nПереглядів: 163 | Додав: pech_cdut | Рейтинг: 0.0/0


У продажу машина закупорювальна - Оголошення - UB.UA\nУ продажу машина закупорювальна\nВінницька\tДодано: 05 липня 2019 в 08:58 publishПідняти\nМашина закупорювальна використовується для паровакуумного закупорювання банок та пляшок кришками виду Твіст-Офф. Перевагою такого закупорювання є те, що у тарі відсутній кисень, що продовжує термін придатності продукту. Це устаткування використовують на підприємствах із середнім рівнем виробничих потужностей.\nТермін гарантійного обслуговування становить 18 місяців. У разі виникнення додаткових запитань ми неодмінно проконсультуємо Вас.\nПрацює з UB.ua 3 роки 10 місяців 12 днів


Роман Сущенко, журналіст, колишній політв`язень Кремля: Хочу провести аукціон моїх робіт і зібрані кошти передати на підтримку полонених | Інтерв'ю з України\n← Віктор Терен, письменник: “Я слышал, у вас проблемы с сыном? Голосните, как мы скажем, и все уладим”\nКерсті Кальюлайд, президентка Естонії: Зеленський обрав швидкі реформи? Тоді ваша влада точно робитиме помилки →\n23.09.2019 · 5:31 pm\nРоман Сущенко, журналіст, колишній політв`язень Кремля: Хочу провести аукціон моїх робіт і зібрані кошти передати на підтримку полонених\nЧерез два дні після звільнення Роман Сущенко просто прийшов на планірку в Укрінформ. Він зайшов ненадовго – перед відвідуванням лікарні, де проходить медичне обстеження.\nРадість, усмішки, теплі обійми. Ми не бачили Романа без трьох тижнів три роки.\nГенеральний директор Укрінформу Олександр Харченко дістав пляшку шампанського «Крим», яку було сховано на День журналіста-2017 – спеціально для майбутньої зустрічі з Сущенком. То був його перший День журналіста в ув’язненні, яке тривало 1070 днів…\nУявіть собі кількість запитань, яку колегам хотілося задати Роману. Тому перше інтерв’ю вирішили проводити усі разом – кожен по запитанню.\n– Романе, можливо, це не те запитання, з якого починають інтерв`ю, але все ж після стількох років у російських тюрмах, чи можете ви сказати: що таке росіяни сьогодні, яким було їхнє ставлення до вас, що собою являє та система, з якою вам довелося зіткнутися?\n– Якщо говорити про тих людей, з ким я спілкувався, бачив у дії їх вчинки, то вони різні, бо представляють різні народи й національності, зі своїм менталітетом, своїми культурними традиціями. Хоча всі себе ідентифікують як громадяни Росії. Якщо ж вести мову про росіян як про національність, то їхній менталітет складався відповідно до місць проживання. На самому початку цього пекла і у «Лефортово» я зіткнувся з одними людьми, а пізніше, в колонії і по дорозі туди – зіткнувся з іншими, з іншою мовою, іншими акцентами.\nРізні були люди, і ставлення до них різне. Росіяни, з якими переписувався, і які підтримували мене, – це інше. Їм я вдячний за громадянську позицію і людську підтримку. Але листи теж були різні. І багато чого читалося між рядків. Хтось щиро вболівав, відкривав душі свої, підтримував, знаннями ділився, новинами, а хтось «із системи» мав конкретні завдання. Часом запитання в листах мали відверто знущальний характер.\nЗагалом великої, масивної відрази чи ненависті до всіх росіян не відчуваю, але згадувати їх неприємно.\nДо тих, хто в погонах – ставлення однозначно негативне. Разом з тим, незважаючи на брутальні речі, з яким довелося зіткнутися, вони не опустилися нижче настільки, щоб впливати фізично, знущатися. Про фізичні тортури у моїй історії не йдеться. Чув і на етапі, і потім у колонії, від ув`язнених, читав у пресі про жахливі речі, про те, як з ними поводиться адміністрація.\nАле в моральному і психологічному плані, безумовно, вплив, якого довелося зазнати, – це тортури. Їх так класифікує карний кодекс РФ.\nМіж іншим, серед наглядачів були окремі, які ставилися з розумінням до моєї позиції, інколи в очах читалася повага, розуміння, співчуття… Але таких були одиниці.\nБагато було таких, хто «нейтрально» себе поводив, як написано у статуті: «добрий день, добрий вечір», по-людському.\nУ колонії ж було зовсім інше – і хамство, і психологічний тиск десь місяць-півтора, поки консул не приїхав. Різниця між слідчим ізолятором і колонією відчутна. У колонії підтримується кастовість, свої т.з. «понятія» – специфічний кодекс поведінки. Там є звичайні випадкові люди, а є справжні вбивці, наркомани, злодії, розбійники. Більшість із них кажуть: ми не винні, так склалося і т.д. І ставлення у мене до них було таке, знаєте, як у потязі: сьогодні сів у вагоні, познайомився з тими, з ким їдемо в одному напрямку, побалакали, завтра я вийшов і забув. Так я заряджав себе психологічно, бо по-іншому було неможливо вижити.\n– Чи вдавалися там до провокацій?\n– Так. Були і підступні речі. У колонії трапилося кілька спроб провокацій, намагань підставити. От наприклад. Я перебував там в штрафному ізоляторі, хоча, згідно з їхніми нормативами, мене мали утримувати у безпечному місці на загальних підставах. Тобто, мав бути звичайний режим. Але адміністрація колонії (не знаю, чим керувалися), розмістила мене в ізоляторі, де відбувають покарання, по-перше, за найтяжчі злочини, а по-друге, ті, хто себе позиціонує як злодії і не визнає ні законів, ні правил, ні влади. І умови утримання там дуже суворі, обмеження – жахливі.\nМене розмістили із сусідом, який домовився з одним з «червоних» (ув’язнені, що працюють на адміністрацію колонії), щоб той дістав дріт для саморобного кип’ятильника. Сусід гуляв в іншому дворику і «червоний» попросив мене передати цей дріт. Я погодився, сховав в одежі. А після прогулянки інспектор зустрічає нас із металошукачем. Тобто, це конкретна «підстава» була! Я потім зрозумів, для чого: аби знизити мій статус, бо я не на загальних умовах живу, без обмежень різних, готуюся до майбутньої зустрічі з рідними. Я йшов другим, і обшук почали з того, що йшов попереду мене. Це дало час позбутися дроту. Але по очах тих, хто робив обшук, було видно – налаштовані щось знайти, тричі обшукали…\n– А чим би це загрожувало?\n– Санкціями, переведення до штрафного ізолятору, іншим покараннями.\n– Романе, ви потрапили в ситуацію, яку психологічно важко витримати. Чи вважаєте ви, що у вас просто вкрали три роки життя, чи ці три роки були не даремні, і ви щось відкрили для себе, якісь риси, яких раніше не очікували?\n– Відверто кажучи, я від себе не очікував, що так все витримаю. Для людини з гуманітарної сфери, тим більше, для журналіста, це був шалений шок. Коли відбулося захоплення і подальші дії, і лантух смердючий на голові… Коли скрутили кайданками так, що не можна було рухатися, розтягли сухожилля на руці, коли один тримав за кадик, а інші обшукували, комір сорочки обміряли: «Де у вас капсула з отрутою? Зброя у вас є чи немає?». Я був у шоці: яка отрута, яка зброя? Я іще там, у їхньому автобусі, запитував: це для залякування чи приниження? І відповіді не отримав.\nТоді все життя пробігло перед очима. До того ж знав, що триває війна, люди гинуть, знав, як поводяться з усіма, хто потрапляє в полон. Відповідно, налаштовував себе: зараз почнуться «підвали», катування, а потім «зізнання» під запис на камеру, електричні дроти і решта жахів… Почав усвідомлювати, що мене чекає, і страх, звичайно, з`явився, як у кожної нормальної людини. Але цей шок тривав десь години дві-три. Коли приїхали у слідче управління, лантух знімають і головний дістає серветочку – мені на обличчі родимку тим лантухом зірвали – і він тією серветкою кров мені промокнув. Отоді мене попустило, я зрозумів, що фізичних тортур не буде, і вони, напевно, готують мене до якоїсь іншої місії. Трішки опритомнів. Почалися розмови, і я зрозумів чого вони від мене чекають. Спочатку зайшов слідчий, майор із суціль поголеною головою. Виявився більш-менш освіченою людиною, ввічливо провів усі процедурні моменти. А потім, хвилин за 10-ть, заходить підполковник – очі сірі, лисина, світле волосся, обличчя безбарвне, як у книжках пишуть і в кіно знімають, такого не запам`ятаєш. «Добрий вечір, каже, ми тут чекали на вас. Мене звуть Михайло Володимирович Свинолуп, я заступник начальника слідчого відділу. Ми вам пропонуємо співпрацю з нами. Будете співпрацювати чи ні?». Потім прийшла призначена ними адвокатка, сказала: «Вам 20 років світить по вашій статті». Від цих слів у мене такий стрес був. А пізніше слідчий знову запитує: «Так що, ви будете з нами співпрацювати чи ні?». Я кажу: «Я вас почув, прощавайте». Далі поїхали в ізолятор МВС. О третій годині ночі ліг, заплющив очі, а о шостій ранку на усю гучність: «Союз нерушимый…!!!», тут і зрозумів: ось воно дно, приїхали. На ранок приїхали до Лефортовського суду і весь цей кошмар продовжився. Суддя ставить мені запитання. А я не розумію, що відбувається. Вона мені: «Ви згодні чи ні?». Я їй: «Так, ні»… Реакція була неусвідомлена.\nПотім у Лефортово привезли, там повністю перевдягли, всі речі забрали, як вони кажуть, на «прожарку», від різних там комах. Перевдягли у робу. І в карантині вже десь на другу ніч з’явилося якесь усвідомлення. А за два дні до мене прийшов адвокат Марк Фейгін і ми уклали угоду. І я зрозумів, що це початок боротьби.\n– Все ж таки: ці роки вкрадені з вашого життя чи це був, так би мовити, якийсь досвід?\n– Якщо говорити, чи вони вкрадені, то так, звичайно. З іншого боку, це безціннний досвід, якого нікому не побажаєш. Я не певен, що це мені колись якось допоможе. Але це було випробування, і здається, що мені вдалося пройти його так, як я і планував. А планувати починав в цьому ізоляторі. Потім організм на підсвідомому рівні ухопився за всі ці малюнки, книги, читання. Почав трохи фізично собою займатися. Там ізоляція повна була, і я лишався на самоті зі своїми думками: «Мені 47 плюс 20…Ого, це ж скільки Максимові (син Сущенка, якому на момент затримання було 9-ть років – ред.) буде, коли повернуся. Це ж я не буду бачити, як він росте». У цьому контексті, звісно, час втрачено, всі ці три роки.\n– Романе, я хочу поставити запитання, на яке у нас не було відповіді всі ці три роки: чому ви поїхали до Москви? З ким ви зустрічалися, коли відбулося затримання?\n– Я поїхав до Москви у сімейних справах. Виникла термінова потреба допомогти родичам. Після вирішення частини проблем зустрівся зі старим знайомим. Він військовий, служив у внутрішніх військах, якого я знаю багато років. Зустрічався за його проханням.\n– Це той, кого Марк (Фейгін – ред.) назвав вашим кумом?\n– Тобто, ви хрестили його дитину?\n– Так. Загалом ця історія нагадує біблейську – про зраду, з Каїном та Авелем. Але я ні про що не здогадувався. Насправді, як потім з’ясувалося, це була витончена, підступна і холоднокровна провокація під керівництвом спецслужб РФ. Під час зустрічі він підсунув мені диск під виглядом родинних фото, які у ході слідства «перетворилися» на якісь секретні дані про навчання внутрішніх військ та збройних сил РФ.\nПісля захоплення під час слідства на одному із записів знайомий запитує у спецслужбістів: «Ну що, гра вартувала свічок чи ні?». А відповідь лунає: «Все супер!». Тоді я зрозумів, що це було сплановано і планувалося тривалий час. Я не знаю, чому він так вчинив і яка мотивація його була, але підозрюю, що він, можливо, «на гачку сидів».\n– Чи можна думати, що причиною для «розробки» могли стати ваші антиросійські публікації?\n– Я не виключаю цього.\n– А ще ФСБ повідомляла, що ви начебто збирали інформацію про Збройні Сили Російської Федерації…\n– Це версія слідства. Вони навіть у якості доказів демонстрували частину повідомлень для Укрінформу про Францію, які є у відкритому доступі на нашому сайті. Це офіційні заяви Франсуа Олланда, МЗС Франції, французьких експертів тощо.\n– Отже, вся ця операція планувалася не за кілька днів вашого перебування у Москві, а задовго до поїздки. Так чи ні? І друге. Очевидно, на це запитання вам доведеться відповідати неодноразово: чи було у вас усвідомлення того, що Росія – країна, з якою ми у війні, і чи було варто попри всі проблеми туди їхати?\n– Щодо першої частини запитання, то так, було помітно, що ця операція планувалася і впроваджувалася мінімум рік, а то і більше. З приводу того, чи можна було їздити, чи не можна було їздити… Це було помилковим, легковажним рішенням. Але що тут вдієш, час назад повернути неможливо. Що сталося, те сталося, і, звісна річ, це велике горе для моєї родини і втрачений час. Але ж треба дивитися у майбутнє!\nДуже наполегливо раджу всім, хто має там (у Росії) зв’язки (чи не має), зважувати всі свої «за» і «проти» і дочекатися, коли все-таки зміниться ситуація і здоровий глузд переможе, влада, цей режим зміниться. Але ризикувати так не варто.\n– Тоді ще про майбутнє. Очевидно, що ви вийшли після цих років іншою людиною. І з огляду на цей дуже специфічний досвід, чи будете, його якось використовувати? Можливо, це буде якесь долучення до правозахисної діяльності щодо тих в’язнів, які залишилися? Можливо, публікації на тему полонених? Чи, може, громадська діяльність? Чи політична?\n– Я розумію ваш апетит з приводу цього. Однак поки що точно не визначився. Головне зараз – врегулювати всі питання з медичним обстеженням, підлікуватися, лампочки вдома поміняти, трошки десь там цвяшки позабивати, побутові якісь речі… А далі вже буде видно. Звісна річ, я планую повернутися в агенцію (Укрінформ – ред.). Є плани поділитися цим досвідом в рукописному та відео форматах. Поділитися навіть певними музейними експонатами, поповнити окремими цікавими родзинками спадщину київських музеїв. Залюбки поділюся цією інформацією.\nА ще там майже 100 людей сидить. Потрібно їх звільняти. Тому, будь ласка, я відкритий і готовий ділитися вимушено набутим досвідом. Маю своє бачення, воно вузьке, оскільки я перебував як в’язень. А як діяти на вищих рівнях – це вже не моя компетенція. Але якщо будуть якісь виникати запитання – з радістю поділюся.\nЯкщо говорити про громадську діяльність, такі наміри є. Є ідея створити фонд підтримки родин політв’язнів. Якісь системи підтримки вже налагоджені. Коли ми їхали з рештою братів по нещастю в автобусі, спілкувалися, всі сиділи по різних колоніях, специфіка різна, але всі казали, що їх підтримували. Хтось продукти харчування передавав, хтось писав, хтось просто приходив і повідомляв, що про вас не забули, про вас говорять, хвилюються за вас і вболівають. Але є й інші люди, до яких не така прискіплива увага, і випадок у кожного свій. Тож, я вважаю, що потрібно загострити цю увагу. Як варіант, я вже казав раніше в інтерв’ю нашому рідному агентству, це, наприклад, провести аукціон моїх робіт і зібрані кошти перерахувати на рахунок такої організації, яка буде опікуватися полоненими й політв`язнями. Маю кілька ідей, і надзвичайно сподіваюся, що за вашої допомоги ми також спробуємо реалізувати цей проект.\nЗ приводу політичного майбутнього… Я про це не думав, тому що це така архіскладна річ і царина…\n– Ви, коли говорили про своє затримання, сказали, що ви зрозуміли, що це початок пекла. Як це сьогодні – повернутися з пекла? Як ці кілька днів на волі? І чи бачилися ви вже з мамою?\n– Насправді, я ще до кінця не усвідомив, що відбулося. За інерцією прокидаюся о 5-й ранку – як в ізоляторі, як в Утробіно. Організм і біогодинник працюють, як там, шлунковий сік виділяється по конкретних годинах. Відповідно, о 9-й вже злипаються очі, ну і свідомість трошки запізнюється. Я сьогодні телефон дістав, взяв у родичів, і намагався згадати, як набирати смс, тому що три роки не тримав у руках жодного гаджета, крім слухавки з телефону, який діє на тиць-тиць.\nВідверто кажучи, намагався посміхатися, обніматися. Але я відчуваю, що це не настільки щиро, що є якась втома, наче перегорів на роботі. І ти дивишся на людей, знайомих, згадуєш прізвища й імена, але відчуваєш якийсь смуток, якусь порожнечу, і вона поки що не заповнена.\nЗвісна річ, що є плани – з сином, з донькою, з сім’єю поспілкуватися. Я телефонував мамі одразу як прилетів, але реакція була відмінна від усіх, реакція була жахлива! Знаю, що тиждень тому вже були якісь повідомлення (про повернення політв’язнів Кремля в Україну – ред.). Говорили: «Вони вже летять!». І людина похилого віку вже налаштувалася і все це раптово обірвалося… І тут раптом знову повтор. Там стрес такий… Я кажу: «Мамо, я повернувся, ти звикайся з цією думкою потихеньку, я за кілька годин зателефоную…». Добре, що там старший онук поруч був. За кілька годин знову зателефонував мамі, і вона вже трошки заспокоїлася і ми так більш-менш поговорили.\n– Романе, без сумнівів, що ви порахували кожен день, проведений за гратами, скажіть будь ласка, який з них був найважчим?\n– Так, це 1070 діб. Найважчих було кілька. Звісна річ, це був перший день, коли все так зненацька сталося і цей стрес такий шалений. Коли я зрозумів, що вже все, приїхали. І боявся, бо маю не дуже високий больовий поріг, тому найбільший страх був – що я там не витримаю, коли почнеться фізичний вплив.\nПотім, на карантині, вже трошки легше було. Навіть книжку дали. А далі, напередодні вихідних, до мене члени ОНК прийшли – Зоя Свєтова, наступного дня – Олена Майсюк з «Нової газети». Зустрівся і познайомився з Марком Фейгіним і зрозумів, що я не лишився наодинці з дияволом.\nДругий складний день був, коли в Лефортово сталося самогубство. За статтею про наркотики один в`язень сидів у ізоляторі якраз навпроти моєї камери. І увечері, коли наглядачі збирали сміття, і у нас було відкрите віконце для харчування, чуємо вереск: людина повісилася. І найбільше мене вразив не сам факт смерті, а те, що його тіло вивозили на тих самих візках, з яких нам роздавали їжу..\n…І третій випадок – це етапування (до колонії) в «Столипіні», коли нас набили у вагон як оселедців на цілих 28 годин, та Кіровський централ.\nЗрозумійте, я 2 роки фактично перебував у ізоляції, був обмежений у спілкуванні – адвокат, консул і сусід. І тут я потрапляю в вагон «Столипін». Мене вивозять з «Матроської тиші», а з іншого ізолятора – «Медвєдкова» – 13 загартованих чолов`яг, у частини з них – не перша ходка. Я, коли побачив цю масу людей, зрозумів, що компанія не з веселих. Очікуючи якихось рухів, я ці 28 годин, поки ми з Москви їхали, фактично не спав.\nА потім, коли нас етапували зі станції. Увесь вагон з в’язнями висадили з речами та скували між собою кайданами, вартові, собаки навколо, і такі команди грубі (з боку наглядачів – ред.). А у всіх речі – по 2-3 валізи. А ще й крига була, все замерзло, можна було впасти. Нас один до одного всіх вишикували і потім – в автозак. А, перед нами висадили етап з іншого столипінського вагону, це були так звані «полосатики», тобто ув’язнені, які мали за плечима багато різних злочинів, у них був особливий режим. Їх першими завели і пресували конкретно, кричали, наче це не люди, а я не знаю хто, таке відношення було. І все це у нас на очах відбувалося, такий собі психологічний тиск. Але найбільше вразило те, як вони виглядали, ці люди. Їх навіть живими істотами назвати не можна – бліді, у всіх очі наповнені таким жахом, що я гостро відчував: в яких умовах вони перебували, не знаючи, що вони скоїли.\nОтаких три випадки було. А потім, коли ти уже звикаєш, дивишся і знаєш, чого очікувати від інших в колонії, трошки легше було.\n– Як ви думаєте, що вам допомогло витримати ці всі випробування, що дало сили?\n– Коли я зрозумів, що деякі найстрашніші очікування не справдилися, я почав ставитися до ситуації з іронією. Таке ставлення до всього, що відбувалося, й урятувало. Ще малювання – як психологічна релаксація і психологічне розвантаження, воно також врятувало.\nБільше того, в колонії проводили психологічне тестування. У них там якісь методики, якісь тести Люшера, інші, понад тисячу запитань, щоб виявити агресивність, схильність до самогубства. Писав відповіді, хрестики ставив. Там були такі запитання: «А чи зможете ви зарізати курку?». А потім, через 20 запитань: «Чи зможете ви зарізати ягня?». І коли через 4 місяці я отримав висновок, то подумав: «Що я тут роблю? Я маю бути записаний в загін космонавтів, як мінімум». Тобто психологічних якихось відхилень не знайшли, і я вважаю, що саме ставлення з гумором до якихось складних ситуацій мене врятувало.\n– Ви заговорили про малюнки. Весь світ у цей сумний період побачив неймовірні ваші малюнки, відкрив вас як художника. Це було лише як терапія? Чи все ж таки ми ще Романа Сущенка побачимо як художника і ви будете далі творити?\n– Можливо, я б і раніше відкрився, але журналістська діяльність така, що часу фактично не було. До того ж, я досить критично ставлюся до своїх робіт, не претендую на якісь висоти у царині живопису. Щодо планів, це залежить від того ж таки часу і натхнення.\nЯ навіть з листування черпав енергію і натхнення. Бо хтось напише щось цікаве, відповісиш – і це таке піднесення психологічне, що чомусь хочеться малювати! Крім того, я там передплачував деякі російські видання. Навмисно. Одні – пропагандистські були, інші – більш-менш виважені, з фотографіями, малюнками, з рекламою. І, оскільки реальний світ був обмежений чотирма стінами, а з уяви все ти не витягнеш, користувався цим, і все це вилилося на папері у чорнилах та за допомогою природних підручних барвників.\n– Як фарби ви застосовували лушпиння цибулі, малювали кетчупом. Що саме вам довелося використати, щоб створити такі картини?\n– Були експерименти. Спочатку – це кулькові чорна і синя ручки, олівець. Гумка для стирання була заборонена, тому мені довелося з капців вирізати шматочок гумової підошви і досить успішно стирати зайве. Папір був не цупкий, звичайний, тому чогось надзвичайного там не вдалося відобразити. Робив, що міг. Перші малюнки були двокольорові, а потім я згадав: по-перше, чай п’єш – один колір, по-друге, згадав бабусині крашанки, як їх фарбували лушпинням від цибулі, воно було – тому я вирішив застосувати і його. Були таблетки, які давали жовтий колір – фурацилін, здається. Відповідно, уже виходило кілька кольорів: синій, чорний, жовтий в кількох тонах і білий, за рахунок паперу. Пізніше експериментував із морквою, але там нестійкий колір, він вицвітав швидко. Спробував з буряковим соком, він насичений. Це поки я не дістався колонії, куди консул мені пастель привіз, а потім Марк, адвокат, ще й акварель. А це вже було відкриття! З іншого боку, трошки інший стиль. Тобто, все це було у вигляді експерименту, і якось інтуїтивно я до цього йшов, хоча не знаю рецептів старовинних фарб…\n– Результат дуже гарний, ми вам дякуємо, і бажаємо тільки гарного натхнення до картин наступних!..\nTagged as АТО, війна, дисидент, журналіст, журналістика, змі, медіа, політв’язень\nРок з молоком №105. Salo v Chokoladi rozmova.wordpress.com/2020/05/30/sal…Інтерв’ю з України\t58 minutes ago


Історія - Національний Реєстр Рекордів України\nСергій Найдич з Сімферополя за 25 ходових діб (з 16 липня по 20 серпня 1989 р.) обійшов на дошці під вітрилом по периметру Чорне море. Стоячи на віндгляйдері щодня по 12 годин, він, в цілому, подолав 1240 морських миль.\nУ 1989 році Сертифікат про рекорд був вручений капітану яхти «Ікар» Борису Немирову. Сім моряків під його керівництвом 9 вересня 1987 року стартували з Миколаєва і через 327 днів, обійшовши земну кулю, повернулися в порт приписки, ставши першими в СРСР яхтсменами, які здійснили навколосвітнє плавання на яхті.\nЕлектрослюсар донецької шахти ім. Калініна Віталій Макаренко, 2 квітня 1992 року вирушив у піший похід з Донецька в Київ. Під час подорожі він нічого не їв і пив тільки воду. 750 км шляху до столиці він подолав за 18 діб, схуднувши за цей час на 18 кг.\nВолодимир Дзюба з Білої Церкви 20 січня 1993 року віджався в присутності свідків на одній руці 77 разів за одну хвилину.\nПід час реєстрації рекорду екстрим-групи Equites «Заїзд автомобіля за допомогою власного двигуна на 25-метрову вертикаль- ну стіну» Валентин Щербачов знайомиться з Віталієм Зоріним – відомим мандрівником, журналістом і організатором екстремальних заходів, включаючи і той, на якому вони були присутні. З цього моменту два любителі незвичайних рекордів будуть зустрічатися частіше.\nНа тринадцятий рік існування проекту Щербачов видає «Книгу незвичайних рекордів України» – першу в Україні книгу подібного роду.\nОлег Лебедєв, київський інженер 13 червня 2004 року подався у найдовший пробіг у світі – «Самотрансценденція 3100 миль» або Марафон Шрі Чінмоя – 4989 км вулицями Нью-Йорка. Він став першою людиною з СНД, яка подолала цю дистанцію. Результат Лебедєва: 50 днів 11 год 19 хв 46 с (правила дозволяють перерву лише на нічний сон).\nУ квітні 2006 року з Києва до Гімалаїв стартувала рекордна 25-та аматорська експедиція Валентина Щербачова. 8 учасників експедиції пройшли 235-кілометровий шлях у бік Евересту і назад в селище Лукла, піднялися на гігантський виступ льодовика Кхумбу і на висоті 5980 м провели «Малі Гімалайські Олімпійські ігри», в програмі яких були легка атлетика (стрибки у довжину з місця, штовхання ядра) і футбол 5х5 команд Непалу та України. Це був перший такий спортивний захід в історії гірських сходжень.\nУ вересні 2008 року ялтинець Леонід Резніченко, якому через інвалідність лікарі не рекомендували пересуватися на великі відстані, вирушив у пішу подорож Кримом. За 10 днів він пройшов «пожежними стежками», тобто практично по бездоріжжю, 520 км. Після закінчення походу слідів загострення хвороби ніг у Резніченко лікарі не виявили.\nВ інформаційному агентстві «УНІАН» 1 жовтня 2010 року відбулася прес-конференція, на якій Валентин Щербачов, Віталій Зорін та Владислав Резніков – мандрівник і вчений – оголосили про перетворення проекту на Національний Реєстр Рекордів (НРР). Завдяки об’єднаним зусиллям і залученню до НРР нових організаційних ресурсів вже за два роки існування в новій якості в проекті було зафіксовано більше 200 унікальних досягнень в Україні та за її межами.\nВийшло друковане видання «Національний Реєстр Рекордів України-2013». Презентація видання відбулася 25 грудня 2012 року в інформаційному агентстві «Укрінформ».\nНРР продовжує активно поповнюватися новими досягнен- нями навіть в умовах неоголошеної війни та внутрішньої дестабілізації на сході країни. Українці, сповнені прагнен- ням заявити про себе як про патріотів країни, масово подають заявки до НРР. Кількість рекордів патріотичного спрямування зростає майже втричі. Експерти НРР фіксують рекорди в зоні АТО, в умовах неоголошеної війни і внутрішньої дестабілізації.\nНРР відкриває свої представництва в регіонах України і проводить презентації друкованого видання, Книги «Національний Реєстр Рекордів України» не лише в Києві, а й в обласних центрах, де зареєстровано найбільшу кількість рекордів.\nЗа підсумками року, до НРР надійшла майже тисяча заявок та звернень за рік. Третя частина з них – реєструються як національні рекорди. За популяризацію національних та світових досягнень України та українців, за формування позитивного іміджу України, НРР нагороджений пам’ятним знаком «25 років Незалежності України».\nНРР активно реєструє міжнародні рекорди, відкриває свої представництва у понад 20 країнах на всіх континентах земної кулі. За підтримки НРР на телеканалі «Наука» стартує нова телевізійна програма «Неможливе можливо», в якій розповідаються історії найдивовижніших рекордів. Героями програми стають рекордсмени НРР, які довели як собі, так і всім, що – неможливе можливо!\nАльпініст Дмитро Семеренко у своє перше успішне сходження на Еверест підняв на дах світу Книгу «Національний Реєстр Рекордів України». Окремим розділом у книзі НРР презентує українців, які увійшли до світової Книги Рекордів Гіннеса.\nУ Києві, в НСК «Олімпійський», відбулася презентація книги «Національний Реєстр Рекордів України — 2020», на яку вперше акредитувалися іноземні ЗМІ з Європи та Азії. Національний Реєстр Рекордів України нагороджений пам’ятним знаком «30 років Незалежності України» за популяризацію національних і світових досягнень українців та формування іміджу України на вітчизняному і світовому рівнях.\nПід час пандемії коронавірусу офіс НРР переходить на віддалену, але посилену форму роботи. З дотриманням усіх засобів безпеки НРР продовжує реєструвати нові рекорди.


Пара лелек, які багато років прилітали на одне й те ж гніздо, загинули через отруту (ФОТО) | Новини\nПара лелек, які багато років прилітали на одне й те ж гніздо, загинули через отруту (ФОТО)\nБлизько 16 років у с.Городниця, що на Гусятинщині, на одне обійстя прилітали лелеки. Кожного року сусіди із родин Осідак та Костецьких раділи поверненню птахів із далекого краю. Цього року, через холодну весну, хвилювалися за них, але лелеки подолали вчі негаразди з погодою та важким шляхом і все одно прилетіли.\nНа жаль, сусіди не довго тішилися птахами цієї весни. Напередодні Великодня люди побачили, що птахам - зле.\nЯк пише "Чортків Онлайн", два дні поспіль лелека не полишав свого гнізда та весь час був біля своєї подруги. А потім люди побачили його біля річки, де він дуже довго стояв та постійно пив воду, а згодом піднявся у гніздо і начебто хотів відтягнути з нього свою подругу. Чоловіки з обох родин вирішили розібратися у ситуації і коли піднялися до гнізда, побачили мертву самицю лелеки, а він знесилений лежав поряд. Люди намагалися врятувати хоча б його, проте, все було марно. Пару лелек їхні багаторічні сусіди поховали разом.\nЦе насторожило людей. Чоловіки дістались гнізда і завмерли. Самка бездиханно лежала, біля неї він, її лелека, – зовсім обезсилений. Зняли обидвох. Думали, спасуть хоча б його. Не вдалося. Пару похоронили разом, її першою, через декілька годин його…\nЛюди кажуть, що їхній двір наче осиротів без птахів і не віриться, що вони більше не принесуть на своїх крилах весну. Як припускають односельці, птахи могли померти через отруєну кукурудзу, яку напередодні висівали у грунт поряд із селищем.\nЛелеки Тернопільщина отрута посівна господарство птахи


Методичні вказівки до лабораторних робіт з дисципліни «Інформаційні системи в управлінні персоналом», страница 14\n- сформований список співробітників організації, створений в базі даних Моя база.mdb;\n- результати редагування універсальних властивостей співробітника, довільно вибраного з бази даних Моя база.mdb;\n- сформовані звіти про співробітників організації, описаних в базі даних Моя база.mdb;\n- коротку характеристику однієї з розглянутих самостійно HR-системи;\n- порівняльний аналіз самостійно вивченої HR-системи і PersonPro 2.0 Базова;\n2.6 Контрольні питання і завдання\n1. Перерахуйте категорії систем для управління персоналом.\n2. Для оптимізації чиєї роботи призначені сучасні HR-системи? Хто є користувачів даних систем?\n3. Проведіть аналіз поточного стану автоматизації управління персоналом підприємств. В чому полягають нові функціональні можливості сучасних HR-систем?\n4. Перерахуйте основні функції HR-систем.\n5. Які специфічні вимоги пред'являються до сучасних автоматизованих систем управління персоналом?\n6. Надайте коротку характеристику відомих західних, російських і українських HR-систем.\n7. Перерахуйте основні задачі кадрового обліку на вітчизняних підприємствах і в організаціях.\n8. З якими проблемами стикається організація при автоматизації кадрового обліку?\n9. Які вимоги пред'являються до формування і ведення модуля з обліку персоналу в автоматизованих системах управління персоналом?\n10. Які задачі з обліку персоналом розв'язуються з використанням програмного комплексу PersonPro 2.0.\n11. Які основні відомості про співробітника враховуються в програмному комплексі PersonPro 2.0?\n12. Які універсальні відомості про співробітника враховуються в програмному комплексі PersonPro 2.0?\n3 ЕЛЕКТРОННЕ КАДРОВЕ ДІЛОВОДСТВО\nВивчення елементів діловодного забезпечення систем управління персоналом. Ознайомлення з основними документами організаційного, організаційно-методичного, організаційно-розпорядливого, нормативно-технічного, економічного характеру, що встановлюють норми, правила і методи, які використовуються при вирішенні задач організації праці і управління персоналом. Вивчення способів формування наказів, типових кадрових звітів і особливостей конструювання довільних форм кадрової звітності на прикладі програмного комплексу PersonPro2.0. Придбання практичних навиків автоматизованого формування типових документів (посадових інструкцій, наказів, і ін.), що регламентують роботу персоналу підприємства.\n3.2.1 При підготовці до лабораторної роботи необхідно:\n- повторити лекційний матеріал; теоретичний матеріал, представлений в підрозділі 3.2.2 методичних вказівок; відповідні розділи літератури [1,2,4] з питань визначення основних термінів кадрового діловодства; структури і складу діловодного, інформаційного, нормативно-довідкового забезпечення систем управління персоналом; опису документів, необхідних для роботи з персоналом організації; кадрового документообігу; розробки і впровадження автоматизованих систем обліку і управління персоналом.\n- ознайомитися з функціональними можливостями програмного комплексу PersonPro2.0 з питань ведення електронного кадрового діловодства ;\n- ознайомитися із змістом і формою документів організаційного, організаційно-методичного, організаційно-розпорядливого, нормативно-технічного, економічного характеру, представленою в електронному вигляді:\n1) «Кодексом законів про працю України»;\n2) «Державним класифікатором України. Класифікатором професій. ДК-003-95»;\n3) типовими посадовими інструкціями;\n4) затвердженими формами для кадрового діловодства.\n3.2.2 Розглянемо деякі основні теоретичні положення, необхідні для виконання даної лабораторної роботи.


Перший випадок грипу на Львівщині: стало відомо про стан пацієнта | Львівський портал\n05 Грудня 2020, 15:29 |\nНа Львівщині зафіксували перший випадок грипу цьому епідсезоні. Стан пацієнта – середньої важкості. Він перебуває на на амбулаторному лікуванні. Про це у п’ятницю, 4 грудня, під час брифінгу розповів директор департаменту охорони здоров’я Львівської ОДА Орест Чемерис, передає кореспондент Львівського порталу.\nЗа його словами, перший випадок грипу в області зафіксували два дні тому. Як відомо, у хворого лабораторно виявили вірус грипу В.\n«Станом на сьогодні на Львівщині підтверджено один випадок грипу. Це особа середнього віку. Його стан ближче до середньої важкості. Знаходиться на амбулаторному лікуванні», – зазначив Чемерис.\nМедики наголошують: найкращий спосіб вберегтися від грипу – зробити щеплення. Вакцинація стартувала наприкінці жовтня. Україна отримає лише 665 тисяч доз вакцини.\nТеги: грип, Львівщина


Купити Ніж Due Buoi 201AP ціна в Києві, Львові, Одесі. Ніж Due Buoi 201AP продаж, відгуки, огляд на Esad.com.ua Харкові, Запоріжжі, Дніпрі\nПропонуємо зробити замовлення та купити професійний ніж для щеплення Due Buoi 201 АP за найкращим співвідношенням ціна-якість у нашому Інтернет-магазині. Цей інструмент спеціально розроблений італійськими майстрами для щеплення різних видів та сортів рослин. З великим успіхом його можна використовувати для виконання професійних завдань у всіх природно-кліматичних зонах України.\nвага – 56 г;\nручка пластикова, 100 мм;\nлезо виготовлене із високоякісної сталі с-100;\nтвердість леза – HRC 55-56;\nвідділювач кори відсутній;\nСільське, садово-паркове, лісове, тепличне господарство, ландшафтний дизайн, садові центри, розплідники, плантації, ботанічні сади – основні галузі застосування даного виробу. Після завершення роботи лезо та ручку варто очищати спеціальним розчином, заточка має здійснюватися в міру затуплення леза за допомогою сумісного засобу. Під час маніпуляцій рекомендуємо чітко дотримуватися правил техніки безпеки, що дасть можливість запобігти небажаним виробничим травмам і пошкодженням.\nПеревагами ножика є вигідна ціна, маленька вага, ергономічність, надійне, гостре та довговічне лезо з односторонньою заточкою. Надрізи на рослині завжди чіткі та ідеальні.\nУ Інтернет-магазині eSad.com.ua українські садівники, які займаються окуліровкою за кору, копуліровкою, щепленням в розщіп, та іншими способами, можуть купити спеціальний італійський ніж Due Buoi 201 АP за дуже привабливою ціною. Наші консультанти охоче допоможуть Вам підібрати сумісні засоби для для догляду за інструментом. Діє оперативна доставка покупок.\nБренд (виробник) Ду Буаі (Due Buoi)


• В Ужгороді на Капушанській від чоловіка вкрали гаманець із грошима та телефон • ЗакарпатПост •\n12.04.2021 12.04.2021 Закарпатпост 156 Views\nПатрульні роти ТОР виявили ймовірного крадія\nСьогодні, близько 8-ї години, ТОРівці отримали виклик про крадіжку на вулиці Капушанській. Прибувши за вказаною адресою, патрульні виявили заявника. Чоловік розповів, що інший громадянин таємно заволодів його гаманцем з чималою сумою та дорогим телефоном. Заявник описав чоловіка і невдовзі інспектори виявили ймовірного винуватця неподалік. Під час спілкування з ТОРівцями ймовірний крадій плутався у своїй розповіді, а також наголосив на тому, що не знає, де особисті речі заявника.З дозволу громадянина, патрульні здійснили поверхневу перевірку квартири. Згодом виявили там телефон, який був загорнутим в рушник. Це був особистий гаджет заявника. Гаманця та грошей в помешканні не було.На місце події патрульні роти ТОР викликали слідчо-оперативну групу, які з’ясують всі деталі справи. Нагадуємо, що за таке правопорушення передбачена кримінальна відповідальність. Поважайте Закон! – повідомляє патрульна поліція Закарпатської області.\n← Закарпатці здобули золото на Чемпіонаті України з карате\nНа Закарпатті на дорозі зупинили автомобіль і виявили в ньому 40 тисяч пачок безакцизних сигарет →


На Рівненщині півсотні науковців осучаснюють законодавство - 0362.ua\n22:05, 23 вересня 2016 р.\nПонад півсотні науковців – знавців права з усієї України зібралися на Міжнародну наукову конференцію у Дубенському замку, що на Рівненщині.\nІсторики права напрацюють рекомендації до чинних законів, аби привести їх у відповідність до європейського зразка. Пропозиції передадуть депутатам Верховної Ради, аби вони їх враховували під час роботи над законодавством.\nРівненщина науковці законодавство


Озеро Смерті - Острів знань\n18 Червня 2012, 13:22 , Переглядів: 4228\nФото: http://geo.web.ru Озеро Смерті\nЛюдина завжди хотіла знати, які місця на Землі найворожі. У деяких виникало і питання яке озеро найнебезпечніше? На це запитання є відповідь...\nНа нашій планеті існує велика кількість небезпечних озер, купання в яких смертельне для людини. Це сумнозвісне озеро Ніос в Камеруні, яке вже забрало життя більше 1700 чоловік (саме озеро знаходиться в кратері вулкана), Сарезьке озеро в Казахстані, яке в будь-який момент може затопити навколишні поселення, Чорнильне озеро в Алжирі та багато інших. Проте, абсолютно справедливо перше місце в цьому списку займає знамените озеро смерті, яке розташоване в Сицилії.\nУ самій водоймі відсутні будь-які ознаки життя: там не живуть риби, мікроорганізми, не ростуть водорості. Також на березі озера ви не зустрінете живності або рослинності. Купатися в озері надзвичайно небезпечно. Жива істота, яка потрапляє в озеро, дуже швидко гине.\nЯкщо людина опустить в воду цієї водойми руку або ногу, то відразу ж відчує сильне печіння, після якого згодом утворюються пухирі і серйозні опіки. Сицилійська мафія давно дізналася про властивості водойми і використовувала води цього озера для жахливих тортур і болісних страт.\nВчені, які займаються вивченням феномену цього озера, висунули кілька різних гіпотез. Згідно з однією з них в озері розчиняються якісь невідомі породи, які і збагачують води кислотою. Однак незабаром були виявлені справжні причини перетворення водойми в отруйне озеро. На його дні розташовано два джерела, які збагачують води озера великою кількістю сірчаної кислоти. Саме через них озеро і стало смертельно-небезпечним для всього живого.\nТеги: озеро, кислотне, смерті


Тане сонце у воді або жовтий колір в дизайні ванної - Allua\nДодому Кімнати Тане сонце у воді або жовтий колір в дизайні ванної\nЖовтий колір ототожнюється з золотом і сонцем. Він променями розбризкується в просторі, проникає всюди і висвітлює навіть самі потаємні куточки. Уособлює славу, успіх, і дарує тепло. У нього можна закохатися, начисто відкидати в одязі, приймати в інтер’єрі або ставитися упереджено.\nДля когось він буде настирливий, а кому-то вселить оптимізм. Ставлення до нього неоднозначне, але не поспішайте сперечатися з ефектом яскравих спалахів в кімнаті, створюють кольором. Адже сонячний колір здатний вдало виділити красиві аксесуари, згладити холодність або інтенсивність превалюють тонів, і надати інше звучання інтер’єру. А його власний колорит залежить від відтінкових нюансів, і їх несвідомим впливом на сприйняття. Залишимо на час упередженість, і поглянемо на розкіш кольору з різних сторін.\nХіба можна заперечити пісочного відтінку, який вважається розведеним жовтим, і визнаний універсальним тоном для декору стін? Як ставитися до кремового, палевому, квітам слонової кістки і шампанського? Вони улюблені багатьма за дивовижну здатність об’єднання елементів оформлення і надання цілісності інтер’єру.\nМожливо, що сприймати колір однозначно складно, але не слід робити простір однозвучным, лавіруючи лише нюансами. Якщо сліпить його яскравість, спробуйте на порядок «зменшити» тон, зіграти на контрасті або поєднати з дисонуючими тонами.\nПринадність жовтого кольору зумовлена правильною комбінацією з невираженою оттеночной гамою, і здатністю створювати потрібний ефект в оформленні. Суть зводиться до візуального враженню: протилежні тони і яскраві плями викликають інші почуття і сприйняття. І всі композиції у присутності жовтого будуть унікальними з тієї причини, що природа кольору вимагає одночасного додаткового тону. Він:\nзгладить враження сірості;\nзлитися в екстазі з коричневим;\nздивує комбінацією з фіолетовим;\nдодасть динамічності синьому і експресії блакитному;\nбуде ідеальний у парі із зеленим і в злагоді з фісташковим;\nпринарядит простір з білим і нейтралізує похмурість темних.\nДля одного кольору цілком достатньо, щоб гідно виглядати в будь-якому інтер’єрі, бути залежним від консонирующих тонів, і «звучати» самостійно.\nСтворюємо ідеальний простір\nВідійдемо від класичних версій оформлення ванної і зробимо її сонячної. Наскільки це органічно і доречно розберемося разом. Почнемо хоча б з того, що струмує колір допоможе підбадьоритися вранці і позначиться градусом настрою. Дизайнери пропонують облицювати стіни жовтою плиткою в 2,5 см і запевняють, що такий прийом оживляє не гірше афродізіака.\nКонтрасту досягнемо прийомом пропорційної організації квітів, впливають на сприйняття, ступінь якого визначається вираженістю та параметрами площині. У вирішенні оформити кімнату на протистоянні чорно-білої плитки і ніжних жовтих стін, композиції допустимо складати по-різному. Якщо темна оздоблювальна плитка в меншій мірі буде контрастувати зі світлою поверхнею, то за рахунок такого підходу дизайн придбає глибоку насиченість. Чорно-білий підлогу і світлий стелю змусять жовтий сяяти.\nЗмістіть гаму в бік світлих відтінків, замініть коричневий тон сірим, і відразу стає очевидним, наскільки змінилося простір. Якщо звести наявність чорної плитки до мінімуму, укласти її тільки на підлогу у вигляді вставок для підтримки композиції (пустити по діагоналі), і віддати домінанту жовтого, як трапиться візуальна метаморфоза. Стіни розсунуться, кімната наповниться світлом, а ви отримаєте наочне підтвердження факту про важливість колірного співвідношення. Варто інакше розподілити пропорції кольорів, і результатом стане новий композиційний ефект.\n«Золота» розкіш кольору\nВ кімнаті без вікна сонячно-золотий доведеться до речі. Завдяки глибокому світінням і яскравості він привнесе відсутнього освітлення, і в комбінації з білим, кремовим, кольору молодої зелені, оливковою, постільними і коричневими тонами зіллється з простором.\nБлиск золота та хромованих деталей сантехніки, мідних ручок, аксесуарів, металевих поверхонь меблів, і інших атрибутів, без яких не обходиться жодна ванна, зробить інтер’єр дорогим і вишуканим. Золота оздоблення витончено виглядає на тлі темних деталей, в гармонії ідентичних вкраплень на стіні, вражає «драматичним ефектом».\nЖовтий колір теж має свою градацію, і може бути насиченим і позитивним, блідим та холодним. І його сприйняття залежить від настрою і композиційного збігу.\nТандем сірого та жовтого завжди у фаворі, і узгодженість кольорів визнана найпопулярнішою схемою оформлення.\nНіщо не завадить підкреслити свіжість і чистоту, якщо вам подобається жовто-зелена палітра. У цьому варіанті краще зупинитися на двох відтінках жовтого (основний тон укупі з лимонно-кремовим) і одним зеленим, в який пофарбовані фасадні елементи меблів. Він особливо позитивний у тандемі жовтого з теракотовим.\nНерозлучна пара білого і жовтого – класичний прийом в дизайні, причому не варто робити наголос на ступінь насиченості другого. Інтер’єр буде просто розкішним, якщо до цієї гамі додати третій колір. Ансамбль допускається розбавити чорним, бордовим або темно-синіми фрагментами.\nПриродні жовто-коричневі мотиви насичують атмосферу теплотою, але для кімнати невеликий і закритою – це не кращий варіант. Але як елегантно і гідно виглядає ванна у компонуванні з меблями природного кольору дерева і великої кількості тепла! Сонячні зайчики відсвічуються відблисками від прозорих поверхонь, активізують спектральні відтінки жовтого, і розсовують межі кімнати.\nСкло в інтер’єрі маленької ванної\nЗробити інтер’єр нетривіальним і повітряним допоможе скляна мозаїка. Квадратики скромних розмірів, сполучені медовими, сірими і темними фрагментами, естетично перетворюють простір. Мозаїка укладається на місце бордюру, використовується фрагментами яких становить малюнок панно на стіні і на підлозі.\nСкляні блоки замість вікна – відмінна ідея для ванної-пенала. Вони пропустять відсутній світ, який, на пару з мозаїкою і прозорому фоні скла, додадуть легкості сприйняття. Ще більшого ефекту можна досягти, якщо прозору перегородку або вікно оснастити підсвічуванням. За рахунок структурних особливостей матеріалу дизайн можна зробити ексклюзивним. Матові, прозорі або кольорові скельця здатні кардинально змінити естетичне враження, і заповнити ванну яскравими відблисками. До речі, вони не вимагають особливого відходу і уваги, а з тендітною красою скла складно конкурувати іншим оздоблювальним матеріалам.\nХочете родзинку для ванної? Використовуйте скляні блоки для підлоги. З художньо викладеними фрагментами і своєю шорсткою поверхнею , вони скрасять всі вади архітектурного проекту. З їх допомогою можна зробити багаторівневий підлогу, і тим самим, зонувати кімнату. Оснащена підсвічуванням композиція, претендує на ексклюзив, і послужить головною частиною декору.\nПлитки зі скла теж прекрасний вихід для невеликих площ. При відповідних прозорих аксесуарах і блискучих хромованих деталях сантехніки, прикрасять будь-який дизайн.\nЯкщо у вашу кімнату крім сантехніки та габаритного вироби, у вигляді купелі для релаксу, більше нічого не поміщається, надайте їй честь. Це може бути ванна на фігурних ніжках, але версія з п’єдесталом «пошани» буде доречніше, оскільки чаша покликана стати важливим предметом інтер’єру. Керамічна, акрилова або інша модель білого кольору чудово доповнить будь-стильовий напрям. Як альтернативу ванну можливо зробити згідно загального фону, аналогічно оформивши зовнішню частину.\nБіла чаша велично розміститися на просторі розкішної кімнати в унісон з ідентичним кольором меблів. Жовто – біле простір може бути виконана в двох кольорах, за підтримки таких же монохромних аксесуарів і текстилю. Елегантний Стиль і позначений бездоганним смаком господарів.\nНавіть якщо у вас шикарний ремонт у ванній, іноді все одно хочеться внести цікаву нотку в дизайн. У цьому допоможуть жовті аксесуари, можливості текстилю та наклейки для стін. Колір штор, рушників, килимів можна змінювати за бажанням і велінням душі. Комплект банних атрибутів сонячного кольору, подушка на пуфику і будь-які золотисті штрихи чудово прикрасять ванну, і відвернуть дрібницями від головного, чого і треба було досягти. З їх допомогою створюються яскраві акценти і свіжі враження.\nПриватна зона призначена для відпочинку і релаксації. Оточіть себе «мурчащими» квітами, і забезпечте максимальний комфорт, оформивши дизайн згідно зі смаком, а не моді.\nТеги: Ванна кімната, Жовтий колір\nпопередня статтяШаблон муляра для кладки своїми руками. Підвищить якість і збереже сили\nнаступна статтяТепла водяна підлога розрахунок. Калькулятор розрахунку довжини контуру водяної теплої підлоги


Важливо тоді, важливо й зараз | CREDO\n21 Березня 2020, 18:48 649\nСьогоднішнє Євангеліє говорить про необхідні умови слідування за Христом. Петро не розуміє пропозиції Ісуса, коли Той говорить про страждання й хрест. Петро приймає Ісуса-Месію, але не стражденного Месію. Незважаючи на нерозуміння Петра, Ісус передрікає хрест і пояснює значення хреста для життя учнів.\nІсус робить висновки, які так само важливі для його учнів, для християн часів Марка, як і для нас сьогодні: коли хтось хоче йти за Мною, хай зречеться себе самого, візьме на себе хрест свій і йде слідом за Мною. У ті часи хрест був різновидом смертної кари, який у Римській імперії застосовували лише для маргіналів. Узяти хрест і йти за Ісусом означає прийняти свою маргінальність щодо несправедливої системи. Хрест — це не плід фаталізму історії ані бажання Отця. Хрест — це наслідок добровільного вибору, зробленого Ісусом, щоб об’явити Добру Новину про того, Хто є Отцем. А отже, й проте, що всі мають прийняти і розуміти одне одного як братів і сестер. За таку революційну проповідь Христа переслідували, але Він не боявся віддати за неї власне життя. Немає більшого випробування, ніж віддати власне життя за свого брата.\nВідразу після цього Марко наводить вимогу та благовіст. Першою є вимога не соромитися Євангелія, а мати відвагу відкрито його сповідувати. Натомість благовіст стосується пришестя або присутності Ісуса в різних ситуаціях життя. Дехто думав, що Ісус має прийти потім. Але насправді Ісус уже прийшов і присутній в людях, особливо в бідних. Хоча вони цього і не зауважують. Сам Ісус сказав: Щоразу, коли ти допоміг бідному, хворому, безхатьку, в’язню, подорожньому — це був Я! (пор. Мт 25,34-35) Просімо в Господа насамперед благодаті щодня віддавати наше життя Богу й братам і пам’ятати, що Ісус присутній у найбідніших і потребуючих.


ОФІЦІЙНИЙ ВЕБ-ПОРТАЛ МІСТА ПОДІЛЬСЬКА — Виїзне засідання виконкому\n25 травня 2017 року під головуванням мера Анатолія Павловича Іванова відбулось виїзне засідання виконавчого комітету Подільської міської ради.\nОсновним питанням, яке розглядалося на засіданні, був розгляд звіту про роботу закладів культури м. Подільська. Начальник управління культури Ганна Вишневська детально розповіла про досягнення та виконані роботи всіх закладів, що входять до складу управління. Вона зазначила, що робота управління культури Подільська й закладів культури міста в 2016 році та І кварталі 2017 року була спрямована на збереження інфраструктури галузі, розвиток духовних надбань народу, його кращих традицій, організацію і проведення державних свят, фестивалів, оглядів - конкурсів, концертів, урочистих заходів. Протягом року значне місце в роботі було приділено пропаганді здорового способу життя, удосконалення професійної майстерності та задоволення культурних потреб усіх категорій жителів міста.\nДодатково по цьому ж питанню доповідали керівники бібліотек, музеїв та школи естетичного виховання.\nТакож на засіданні виконкому розглядалися проекти рішень від управління архітектури; управління комунального господарства та будівництва; управління у справах освіти, сім’ї, молоді та спорту, відділу - служби у справах дітей; управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та міської ради і фінансового управління.


Україна ЄС макрофінансова допомога — МИГ\nЄвросоюз надав Україні 600 мільйонів євро макрофінансової допомоги на боротьбу з наслідками пандемії коронавірусу\n9 грудня Європейська Комісія від імені Європейського Союзу надала Україні 600 млн євро в рамках програми макрофінансової допомоги, пов’язаної з пандемією COVID-19. Про це повідомляє прес-служба Представництва ЄС в Україні.\nУкраїна є сьомою країною, яка отримала транш в рамках екстреного пакету макрофінансової допомоги десяти країнам-партнерам зі сфери розширення та сусідства обсягом у 3 млрд євро. Мета підтримки — допомогти їм впоратися з негативними економічними наслідками пандемії COVID-19.\nЦей транш сприятиме підвищенню макрофінансової стабільності в Україні. Він також дозволить їй розподілити ресурси задля пом’якшення серйозних негативних соціально-економічних наслідків пандемії. Транш макрофінансової допомоги є реальною демонстрацією солідарності Євросоюзу із країною, що є його сусідом та партнером.\nТранш надається після підписання Меморандуму про розуміння влітку цього року та його ратифікації у середині вересня. Його наданню також передувало відновлення зобов’язань України продовжувати співпрацю в рамках програми МВФ протягом останніх тижнів та відданість політичній програмі, погодженій з ЄС.\nЗ огляду на екстрений характер цієї підтримки, перший транш не залежить від виконання будь-яких конкретних політичних умов.\nВиплата другого траншу буде обумовлена виконанням восьми конкретних заходів, передбачених у Меморандумі про розуміння.\nЦі зобов’язання передбачають важливі кроки у таких сферах, як:\nуправління державними фінансами,\nпокращення бізнесового клімату\nта управління державними підприємствами.\nЄвропейська Комісія тісно співпрацює з українською владою щодо своєчасного виконання погодженої політичної програми.\nПредыдущая новостьДанія надала Україні 50 апаратів ШВЛ в рамках “Механізму цивільного захисту ЄС”\nСледующая новостьМіжнародна допомога українцям в боротьбі з COVID


Роздрукувати 15.01.18 | 17:20\nНа легкоатлетичних «Різдвяних стартах» Сергій Крук виборов «золото» і «срібло», а Іван Карюк – «срібло»\nУ Києві в манежі КМШВСМ відбулися традиційні всеукраїнські змагання з легкої атлетики «Різдвяні старти». Проводився цей турнір вже 23-тій раз поспіль і участь у ньому взяли близько чотириста спортсменів. Вони представляли 21 команду областей України та міста Києва. Честь Тернопілля захищали на цих змаганнях п’ятеро спортсменів, і в результаті у їхньому здобутку три медалі.\nТак, у стрибках у довжину Сергій Крук (на головному фото) у гострій боротьбі обійшов луганчанина Тараса Неледву та Владислава Мазура з Житомирщини (7.50 – 7.46) і з результатом 7.56 завоював золоту нагороду. Також Сергій Крук виборов медаль срібного ґатунку у потрійному стрибку з результатом 15.32. А перше місце тут посів спортсмен з Києва Андрій Станчев (15.64). Додамо, що Сергій - кандидат у майстри спорту, представляє обласну ШВСМ (тренер Михайло Васірук), випускник педуніверситету, магістр ТНЕУ.\nЩе одну медаль на «Різдвяних стартах» у Києві здобув для медальної скарбнички Тернополя кандидат у майстри спорту Іван Карюк (на фото справа). У штовханні ядра спортсмен з результатом 16.41 виборов срібну нагороду. А перше місце у цьому виді у киянина Миколи Багача (18.32). Іван Карюк представляє обласну ШВСМ (тренер Іван Чуба), навчається у Тернопільському національному педагогічному університеті.\nЩодо інших результатів тернополян, то у стрибках у висоту кмс Олександр Хома став четвертим (результат 2.05), Назарій Вовчок посів шосте місце (результат 1.95), а Христина Стефанишина серед жінок була восьмою (результат 1,65). Усі спортсмени - вихованці Євгена Кармелюка і представляють обласну ШВСМ.\nДодамо, що, як аналізують фахівці Федерації легкої атлетики України, цьогорічні «Різдвяні старти» ознаменувалися низкою високих результатів, найвидатніший з яких – новий молодіжний рекорд України у приміщенні зі стрибків у висоту. Його автором стала тріумфаторка минулого сезону киянка Юлія Левченко з результатом 1.97. Це на один сантиметр краще за попередній молодіжний рекорд України для приміщень, який ще 24 роки тому встановила Ірина Михальченко. І докладно із результатами турніру можна ознайомитись тут.


Газ.плита INDESIT I5GMH2AGW – Megalux Тернопіль\nГоловна / Велика побутова техніка / Плити / Плити газові / Газ.плита INDESIT I5GMH2AGW\nINDESIT I5GMH2AGW- це надійна та багатофункціональна плита з повністю механічним управлінням!\nВ іншому ж газова плита INDESIT I5GMH2AGW – це надійна недорога модель з повністю механічним управлінням, що здешевлює техніку, не зменшуючи при цьому її широкої функціональності. Крім того – це гарна та стильна кухонна плита в “стандартному” білому кольорі. У нашому випадку це розумне поєднання дизайну, технології і ціни. Плита проста у використанні і зручна в обслуговуванні, вона допоможе Вам готувати із задоволенням. Робоча поверхня цієї моделі має чотири газові пальники рїзного діаметру і потужності. Управління пальниками здійснюється за допомогою поворотних ручок, традиційно розташованих на фронтальній панелі.


Meganoid 2 Для iPhone cкачати безкоштовно гру Меганоід 2.\nГра Meganoid 2. Скачати безкоштовно гру Меганоід 2 на iPhone, iPad або iPod всього за кілька кліків!\nMeganoid 2 (Меганоід 2)\nДля того, щоб скачати Meganoid 2 для iPhone або iPad безкоштовно, ми рекомендуємо вибрати вашу модель мобільного пристрою, і наша система підбере для вас найбільш підходящі файли гри Меганоід 2 для iPhone, iPad або iPod. Cкачати Meganoid 2 на телефон або планшет дуже просто: виберіть необхідний файл та натисніть "Скачати" після чого виберіть один із способів скачування!\nОпис гри: Meganoid 2 (Меганоід 2):\nMeganoid 2 - брутальна, але зовсім нелегка ретро-платформа, в якій Ви повинні будете використовувати ваші кращі навички гри, щоб закінчити короткі, але важкі рівні. Кожен стимулюючий рівень може бути закінчений протягом декількох секунд після початку, збільшуючи темп гри досить швидко, але багато рівнів зажадають від вас досить багато перегравань.\nСкачати гру Meganoid 2 (Меганоід 2) безкоштовно\nПопулярність: 29 387\nCкачати гру Meganoid 2 для iPad безкоштовно. Меганоід 2 повна версія.\nВи можете Meganoid 2 скачати на телефон або планшет абсолютно безкоштовно прямо на цьому сайті. Завдяки цій грі ви більше не будете нудьгувати в транспорті, на навчанні або роботі. У Меганоід 2 грати одне задоволення! Красива графіка і захоплюючий ігровий процес зможе зайняти вас на довгі години. Без сумніву це одна з кращих ігор на iPad.


«Ніби в кіно, де немає війни». Блог Надії Будної » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nМинулої неділі у Чернівецькому обласному музеї народної архітектури та побуту презентували унікальний проєкт "Смаки Буковини". До книжки, проілюстрованої надзвичайно гарними світлинами дизайнерки Кіри Ставчанської, увійшли 129 традиційних буковинських страв 71 кухарки. Для цього творчій команді Буковинського центру культури і мистецтва довелося провести 36 експедицій, пройти понад 10 тисяч кілометрів доріг до найвіддаленіших сіл та хуторів.\nНапевно, вперше від початку війни зібралися сотні людей, багато у вишиванках. "Ми прийшли всією родиною з дітьми та внуками, – каже чернівчанка Марія Василівна. – Довго вагалися – йти не йти. Війна, гинуть люди, на душі так сумно – не до розваг та веселощів. Але донька наполягла: "Це благодійний захід, будуть збирати кошти для потреб наших бійців, треба долучитися. Маємо єднатися навколо своїх традицій". Я родом із Вижниччини, дуже люблю готувати. Найбільше мої домашні полюбляють начинку, голубці, банош з грибами, вареники з вишнями. Може, купимо книжку "Смаки Буковини". Я вже її бачила. Правда, дорога, але дуже гарна".\nБіля мене на лавиці сидить симпатична жінка у капелюшку. Коли почали роздавати обрядовий поминальний хліб, вона взяла шматочок і ледь не розплакалася.\n– У нас теж є така традиція – давати калачі за померлих. Я приїхала з Миколаївщини з донькою і маленьким внуком. Там у мене залишилася мама, яка відмовилася виїжджати. Сказала, що хоче померти у своїй хаті. Дуже хвилююся за неї, бо там постійно стріляють, – говорить тремтячим голосом пані Оксана, з якою ми познайомилися. – Ви навіть не уявляєте, що росіяни виробляють – справжня орда. Розбивають двері, заходять у будинки, грабують. А те, що не можуть забрати, нищать і спалюють. Хіба так чинять люди? Розбили сільський цвинтар, пам’ятники й труни валяються. Моя знайома поховала там маленького сина. Його могилку теж зруйнували. Знаєте, я тут сиджу, і таке враження, ніби дивлюся кіно, де немає війни. Люди у святковому вбранні, грають музики, пригощають місцевими стравами. А я перебуваю на зовсім іншій хвилі. Думаю щохвилини про рідних і знайомих, які залишилися там. Чи побачу ще їх живими?\nБіля однієї з музейних хатин зустріла пані Віту з Краматорська. "Мені дуже тут подобається, – каже жінка. – У моєї бабусі теж була така хатина з призьбою, ми дітьми любили сидіти на ній. Потім її розвалили і побудували новий будинок. Зараз його розбомбили. Добре, що бабуся не дожила до цієї війни, не побачила руїн. Я зараз вишиваю собі сорочку. Давно мріяла про таку. Може, дошию, поки повернуся додому. У Краматорську щороку проводили День вишиванки – це було справжнє свято для людей. Наступного разу одягнуся у свою нову сорочку".\nСеред учасників дійства розіграли п’ять примірників книжки "Смаки Буковини". Вдалося зібрати 6200 гривень, які перекажуть на потреби ЗСУ.


Новорічні ялинки у світі: де і як вбрали лісових красунь до свят (фоторепортаж)\n28 Грудень 2020, 19:17\nДо новорічних свят в різних країнах світу вже вбрали лісових красунь. Як вони виглядають, дивіться у підбірці фото від Радіо Свобода.\n1 Брюссель, Бельгія. Ялинка в столиці європейської політики розташована в одному з найкрасивіших історичних місць міста, на центральній площі Гран-Плас\n2 Лондон, Великобританія. Невід'ємний новорічний атрибут встановили традиційно на Трафальгарській площі. Дерево є щорічним подарунком Великобританії від Норвегії, який дарується як символ дружби та співпраці між двома країнами\n3 Будапешт, Угорщина. Пишна ялинка вкрита синьою підсвіткою стоїть біля будівлі парламенту на площі Лайоша Кошута\n4 Прага, Чехія. Золотава ялинка розташувалась на Староміській площі, але цього разу без різдвяної ярмарки навкруги. Її скасували через заходи, які країни вживає для боротьби з Covid-19\n5 Париж, Франція. Одна з найочікуваніших ялинок країни стоїть в Galeries Lafayette. Величезну ошатну ялинку щороку вбирають за відповідною тематикою. Цього року команду дизайнерів надихнув «Маленький принц»\n6 Варшава, Польща. Сяюча лісова красуня розташувалася перед Королівським замком у Старому місті\n7 Вільнюс, Литва. Візуально ялинка виглядає дуже незвично – сучасна композиція заввишки 24 метри, її прикрашає майже 4 кілометри різдвяних вогнів, які змінюють кольори\n8 Нью-Йорк, США. Відому новорічну красуню в Рокфеллерівському центрі запалив мер міста Білл де Блазіо\n9 Відень, Австрія. За традицією, з 1959 року федеральні землі дарують Відню різдвяну ялинку, цього разу дарувальником був Зальцбург. З цієї землі до федеральної столиці привезли 32-метрову красуню, якій 130 років\n10 Мадрид, Іспанія. В іспанській столиці цього року ялинку на центральній площі вбрали в яскраво-блакитну ілюмінацію\n11 Рим, Італія. Ялинка на площі Венеції (Piazza Venezia), прямо навпроти монумента Вітторіано: саме вона вважається різдвяним деревом Риму\n12 Київ, Україна. У цьому році головну ялинку висотою в 31 метр прикрасили понад 1500 іграшками та 10 кілометрами гірлянди. Вона оформлена в тематиці казкового лісу


Масажне крісло Grace | E-Wellness — масажні крісла, масажна подушка, Casada, купити, Київ, Львів, Тернопіль\nМасажне крісло Grace — одне з кращих у своєму класі. Його оригінальний і компактний дизайн чудово вписується в будь-який інтер'єр. Великий дисплей пульта забезпечує вільний вибір і управління масажними програмами. Висувна підніжка і вдосконалена система масажу литкових м'язів і ступень забезпечують комфортний і приємний масаж ніг\n4 масажних ролика в спинці;\n3 режими зони впливу по ширині;\n3 рівні регулювання швидкості, інтенсивності масажу;\nелектронне регулювання кута нахилу спинки;\nелектронне регулювання кута нахилу ніжки;\n3 рівня інтенсивності впливу повітряно компресійних подушечок;\nГабарити 1130 х 840 х 1110 мм


Сесія міської ради Тернополя завершилася конструктивно: медики та освітяни будуть із зарплатами | Терноград\n8 серпня на засіданні чергової сесії Тернопільської міської ради депутати підтримали зміни до бюджету міста на поточний рік.\nЗа рахунок перевиконання дохідної частини бюджету вдалося знайти кошти на зарплати, соціальні та інфраструктурні проекти.\nЯк вже повідомлялося, Київ передав у бюджет Тернополя соціальні видатки, які вдвічі перевищують додаткові надходження від децентралізації.\nЯкщо говорити просто мовою, Тернополю додатково дали 100 гривень від децентралізації, а зобов’язали віддавати 200 гривень на соціально обов’язкові статті, які до цього фінансував Київ.\nУ 2018 році передані доходи складають 394,1 млн грн, а передані видатки 664,4 млн грн. Тобто і в минулому, і в цьому році передані видатки у два рази перевищують передані доходи.\nТому місто опинилося у критичній ситуації, де знайти додаткові умовні «100 гривень» переважно на зарплати та інші соціальні видатки.\nОднак за рахунок діяльності місцевого бізнесу, за рахунок податків, які своєчасно сплачують у міський бюджет, за рахунок перерозподілу вже існуючих коштів, мерії, поки що, вдається віднайти необхідні кошти.\nЗагальна сума коштів, яка перерозподілялася для потреб міста Тернополя – 29 мільйонів гривень. Основна маса коштів, а це майже 25 мільйонів гривень, це зарплати освітянам та медикам, незважаючи на те, що відповідно до законодавства України, ці кошти мають виділяти з державного бюджету.\nЦі кошти знову недофінансовані. Тому Тернопіль мусить вкотре шукати додаткові ресурси, щоб наші тернопільські освітяни і медики були зі зарплатою.\nбюджет гроші сесія 2018-08-18


Всіх нас з самого раннього дитинства вчили ставитися до хліба з повагою. Це зрозуміло: хліб - унікальний продукт, який, по-перше, завжди вимагав великих трудовитрат, а по-друге, містить у своєму складі майже повний спектр поживних речовин, необхідних людині. Якби раптом ми змушені були харчуватися одним хлібом, ми змогли б протриматися на такій "дієті" досить довгий час, зберігши при цьому здоров'я, силу і здатність працювати.\nОднак в останні роки висока репутація хліба все частіше піддається серйозним випробуванням. Виробники економлять на корисних складових, зате щедро постачають хліб жирами, крохмалем, ароматизаторами, барвниками і іншим "баластом", який нерідко завдає шкоди здоров'ю.\nЧи існують сьогодні корисні сорти хліба? І як з безлічі хлібобулочних виробів вибрати для себе найкорисніші?\nЖитнє борошно засвоюється повільніше порівняно з пшеничним. У ній значно менше калорій, а значить, такий хліб завдає менший удар по фігурі.\nУ житньому хлібі міститься лізин, вельми корисний для організму.\nРегулярне вживання житнього хліба сприяє виведенню з організму таких шкідливих продуктів обміну, як канцерогени.\nХліб, випечений з житнього борошна, рекомендується вживати тим, хто сидить на дієті. Дуже корисний цей продукт діабетикам, а також тим, хто страждає недокрів'ям або ожирінням.\nНе можна їсти житній хліб людям, у яких виявлена підвищена кислотність, - їм краще зупинити свій вибір на хлібі з суміші пшеничного і житнього борошна.\nЦе, мабуть, один з найневдаліших варіантів для тих, хто піклується про своє здоров'я. У такому хлібі найменше корисних речовин, зате дуже багато крохмалю і калорій. Він випікається із пшеничного борошна вищого гатунку: зерно повністю очищено від оболонки, в якій міститься все найкорисніше - мінеральні речовини і вітаміни.\nЯкщо ви все-таки не в силах відмовитися від запашного скибки пишного білого хліба, постарайтеся хоча б більш уважно його вибирати.\nБільш корисний хліб, в якому є добавки - зерна проса, гречки, вівса, лляні та соняшникове насіння, паприка, цибуля, гарбуз, моркву і т. д. Зараз можна вибрати хліб собі до смаку, а якщо врахувати наші рекомендації, то ваш організм отримає, крім крохмалю і калорій, ще і клітковину, білки, залізо і деякі вітаміни. Крім того, в такому хлібі міститься кислота, яка сприяє зменшенню холестерину в крові.\nБілі сухарі дуже корисні тим, хто страждає на виразку шлунка.\nСьогодні важко знайти людину, яка не чула б про користь висівок. Вони багаті вітамінами, клітковиною і цінними білками. Вживання хліба з висівками дозволить позбавити організм від токсинів і алергенів, підвищить імунну систему.\nХліб з висівками - справжнє джерело нікотинової кислоти, що запобігає шлунково-кишкові захворювання і появу зайвої ваги.


Боснія: Таємниця піраміди Суєна Всесвіт\nКатегорія: Піраміди, за кордоном\nЗгадуємо запис з тригодинної лекції Доктор Саміра Османагіче, к.т.н., який відбувся в 16.02.2014 у Братиславі, Словаччина. Організатором заходу виступив Журнал WM. Відео було знято CEZ WINDOW. Дякуємо Йірці Матейці за цю чудову ідею та реалізацію.\nЛекція англійською мовою з чеським перекладом.\nТеги: Босна, Єгипет, мегаполіс, Мексика, Перу, піраміди, Словаччина, старі цивілізації