ЯК ЗАБЕЗПЕЧИТИ МИР У СУЧАСНОМУ СВІТІ? | Експертиза Реформ\nЕкспертиза Реформ / інформаційне агентство / ЯК ЗАБЕЗПЕЧИТИ МИР У СУЧАСНОМУ СВІТІ?\nПовернення тимчасово окупованих територій – загальнонаціональне “питання №1”, яке сьогодні залишається на порядку денному Української держави і має хвилювати кожного українця. Проте, влада не поспішає пропонувати суспільству можливі відповіді на нього.\nСвітові війни, що сколихнули людство у першій половині ХХ сторіччя, гостро поставили питання забезпечення гарантій світового порядку. Тоді ж під егідою зміцнення миру та міжнародної безпеки об’єдналася 51 країна, заснувавши Організацію Об’єднаних Націй. Її історія налічує більше 70 років, але “солідний” вік наразі не дозволяє результативно реагувати на безпекові виклики сучасного світу. Активізація терористичної діяльності, наявність багаторічних “гарячих точок”, гібридні війни і збільшення кількості держав у світі – все це ставить під велике питання спроможність “70-річного миротворця” ООН забезпечувати і гарантувати міжнародний мир і безпеку у сучасному глобалізованому світі. Провідні науковці розробляють теорії суспільства ризику і підсумовують про неможливість відчуття себе кожним із нас у повній безпеці.\nПочнімо з того, що всі члени “ядерного клубу” порушили ст.6 Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1968 року, не виконавши зобов’язання щодо повного ядерного роззброєння.\nВійна РФ проти України і реакція на неї з боку США та Великобританії є яскравим прикладом безвідповідальності за порушення міжнародно-правових договорів і їхньої недієвості. Порушення безпекових гарантій дозволяло Україні ще у 2014 році здійснювати інформаційні, дипломатичні і правові заходи щодо відновлення потенціалу ядерної зброї. І як би скептично ця ідея не сприймалась у широкому загалі, вона ще може стати потужним “важелем” у конструюванні перемовного процесу України з країнами-членами “ядерного клубу”. Адже, якщо Будапештський меморандум не визнається як такий, що встановлює зобов’язання, то Україна не зобов’язана не мати ядерну зброю.\nСистемне потурання нормами міжнародного права в українському питанні ставить під сумнів актуальні гарантії забезпечення миру у світі під егідою і миротворчих організацій, і військових союзів. Надлишковий бюрократизм у діяльності ООН гальмує оперативну і дієву реакцію на порушення миру у світі. Позови, що розглядаються Міжнародним судом ООН роками, багатоетапність в ухваленні рішень про запровадження миротворчих операцій – ці миротворчі заходи просто “не встигають” забезпечувати мир там, де це потрібно. Яскраві приклади лише останніх років – Грузія, Україна, Сирія.\nЦя зміна можлива завдяки розробці правових ініціатив і проведенні безпосередніх безпекових перемовин. Саме Україна має ініціювати новий перемовний процес за участю країн-підписантів Будапештського меморандуму (РФ, США, Великобританії), а також Німеччини і Франції – учасниць Нормандського формату – у статусі країн-спостерігачів. Фактично – це зміна Нормандського формату на розширено Будапештський. Метою перемовин, на наше переконання, має стати укладання міжнародної багатосторонньої Угоди, предметом якої стане врегулювання питань:\nЯк бачимо, невирішене “українське питання” на порядку денному ООН робить пошук механізмів забезпечення миру і безпеки у світі необхідним завданням для всієї світової спільноти. В умовах, коли ніхто не може почувати себе безпечно, на місці України може опинитись будь-яка країна. Усвідомлення цього має надати впевненості українській дипломатії для запровадження вищезазначених ініціатив.


Як безкоштовно отримати земельну ділянку в Україні | AgroReview\nГоловна / Новини / Як безкоштовно отримати земельну ділянку в Україні\nАнтирейдерська Комісія Мінюсту в регіонах не виконує своїх функцій\n24 жовтня 11:24\nПро це на прес-конференції на тему: «Загрози підприємництву в Україні. Шляхи їх подолання» заявив народний депутат України Іван Мірошніченко, повідомляє прес-служба ГО «Бізнес-Варта».\nКрім того, він звернув увагу присутніх на те, що Комісія Міністерства юстиції України в своїй роботі керується не зрозумілими правилами роботи, а не нормами законодавства. «Наприклад, до нашої громадської організації звернулося фермерське господарство з Херсонщини «Оазис Півдня». В їхньому питанні Комісія Мінюсту спрацювала дуже «оперативно», щоб допомогти рейдерам забрати понад 2 тис.га земель, через що в цьому році фермери не стигли провести осінньо- польові роботи. Комісією було миттєво надано усі необхідні рішення, відповіді та висновки. А то у випадку з іншими підприємствами, які зверталися не одноразово до цієї Комісії за допомогою, вона чомусь зволікає з відповідями та рішеннями», - наголосив народний депутат.\nКрім того, він додав, що рейдерство в нашій країні стало чимось звичним та повсякденним, ми повертаємося в роки беззаконня та царювання фізичної сили над законом.\nТакож він додав, що окрім рейдерства значних обсягів набирає в державі тиск на бізнес з міжнародними інвестиціями. «Наша країна останні роки бореться з тим, щоб зменшити тиск на бізнес. Ми відмінили масу дозвільних документів, ліквідували контролюючі та інспекційні органи, які могли створити тиск на бізнес. Однак, сьогодні ця корупційна ланка процвітає. На даний час відкрито про тис на свою діяльність заявляють такі відомі компанії, як Risoil (незаконні кримінальні провадження, обшуки), авіапідприємства Родріга Мерхежа (неправильно нараховані ПДВ на імпортне обладнання), Астарта (обшуки ГПУ), BIIR (дансько-українська інженерна компанія, через суди намагаються відібрати приміщення)», - звернув увагу Іван Мірошніченко та додав, що сьогодні навіть іноземні інвестори не можуть бути спокійними за свій бізнес в Україні.\nТож на думку народного депутат дані питання потребують оперативного та негайного вирішення, а бізнес повинен відчувати себе захищеним і бути впевненим у завтрашньому дні, якщо нам важлива доля та стабільність економіки нашої країни. Досить пустих обіцянок і кволих кроків влади, час приймати жорсткі та дієві рішення по відношенню до бандитів, які розвернули свою діяльність по всій державі.\nУ найбільшого виробника соняшникової олії новий голова\n24 жовтня 10:31\nУ найбільшого виробника і експортера соняшникової олії агрохолдингу "Кернел" відбулися кадрові рокіровки.\nУ групі компаній з'явилася нова посада — генеральний директор (СЕО), яку зайняв Євген Осипов.\nМажоритарний акціонер компанії Андрій Веревський буде виступати в якості голови ради директорів, пише delo.ua.\n"У своїй новій ролі Євген Осипов буде керувати операційною діяльністю компанії і буде відповідати за виконання стратегії, в той час як я продовжу очолювати раду директорів компанії і продовжу активно керувати політикою, стратегією і подальшим розвитком компанії", — зазначає Андрій Веревський у звіті агрохолдингу.\nЄвген Осипов прийшов в "Кернел" в 2013 році. Попереднє місце роботи — "Індустріальна молочна компанія".\n"З моменту приєднання до нашої команди Євген Осипов перетворив аграрний підрозділ компанії на прибуткову бізнес-систему, яка в даний час встановлює галузевий стандарт оперативної ефективності і технологічної досконалості. Він володіє обширними знаннями про компанії, а його досвід і систематичний підхід, поряд з лідерськими навичками, є правильним поєднанням для повсякденної "навігації" операційних потреб "Кернел", — продовжує Веревський.\n"Кернел" — найбільший у світі виробник і експортер соняшникової олії, провідний зернотрейдер.\nЗ листопада 2007 року акції "Кернел" торгуються на Варшавській фондовій біржі (WSE).\n"Кернел" завершив 2016 фінансовий рік з чистим прибутком в $225,2 млн, що в 2,1 рази більше, ніж у 2015. Його виручка скоротилася на 14,6% — до $1,989 млрд, EBITDA — на 12,7%, до $346,4 млн.\nТак літр молока жирністю 3,2 в упаковці Tetra Pak в Польщі можна купити за 16,18 грн, Білорусі – за 16,92 грн, а в Україні — за 20,25 грн. Дорожче обійдеться літр молока правда з трохи більшою жирністю (3,5%) в Литві — 25,85 грн, Румунії — 26,75 грн і в Естонії — 28,65 грн, передає asn.in.ua.


Дорогі хлопці, для початку давайте розберемося, що таке автомобіль. Автомобіль — це самохідна машина (від слів «сама ходить»).\nДавайте уявимо собі звичайну тачку, і задумаємося, — вона сама рухається чи ні? Звичайно ж, немає, її штовхає людей за специальную ручку. Можна її назвати самохідної, хлопці?\nСамохідна машина – це така машина, яка рухається (приводиться в дію за допомогою двигуна.\nАвтомобіль складається з окремих деталей, агрегатів, вузлів, механізмів і систем. Для того, щоб надалі ви могли розуміти технічну інформацію, розмовляти на технічному мовою постарайтеся запам’ятати такі терміни, які вам дуже допоможуть при вивченні будови автомобіля в майбутньому:\nДеталь – це окрема частина автомобіля, що складається з цілісного шматка матеріалу. З деталей може складатися не тільки справжній автомобіль, але навіть ваша іграшка.\nВузол – це дві деталі, сполучені разом, з допомогою чого-небудь. Деталі можуть з’єднуватися за допомогою болтів, або інших деталей. Напевно, назва вузол автомобіля стався від звичайного мотузкового сайту. Адже, коли ми зав’язуємо вузол, ми з’єднуємо два кінці мотузки.\nМеханізм – це пристрій, який може передавати рух, перетворювати енергію або змінювати швидкість.\nЄ такі іграшки «інерційні машинки», які відводяться назад, відпускаються та машинка починає їхати. Так ось машинка їде з-за роботи інерційного механізму, який створює запас ходу і за інерцією рухає машинкою.\nАгрегат – з’єднання декількох пристроїв в одне ціле для виконання однієї поставленої перед ним завдання.\nСистема – це сукупність частин, у яких є одна спільна функція. Давайте згадаємо, як на майданчику гойдалки скриплять, якщо ви змажете маслом деталі гойдалки, скрип піде. Так ось, у двигуні автомобіля є така система, яка змащує деталі. Система мастила складається з сукупності частин, у яких є одна спільна функція – змащувати деталі.\nАвтомобіль складається з трьох основних частин: кузова, двигуна та шасі.\nКрок 2. Пристрій двигуна. Як працює двигун?


Як правильно нанести герметик | Потрiбна допомога? Є-help!\nСиліконовим геметіком можна закрити будь шов або приклеїти небудь. Для того щоб герметик ліг рівно і не відвалився після висихання потрібно знати деякі прості, але все ж тонкощі при роботі з ним.\nПістолет пружинний під балончик. Його називають ще «пістолет під герметик». Без цього пістолета можна, звичайно, видавити герметик за допомогою дерев'яної ручки молотка, але якщо замазувати потрібно багато стиків, то це буде збочення ще той)\nПростежте за тим, щоб приміщення, в якому ви зібралися працювати, провітрювати, не потрібно закривати себе у ванній кімнаті площею 2 квадрата, тому що, коли розкупорити герметик, то почнете дуже інтенсивно вдихати отруйні пари, а це не дуже добре для здоров'я.\nДалі проведіть деякі підготовчі роботи. А саме: очистіть поверхню, на яку зібралися наносити герметик і знежирте її за допомогою спирту. Почекайте деякий час, поки висохне і можна приступати до роботи.\nВізьміть картридж з герметиком і зріжте наконечник, після цього накрутіть конус, який також обріжте під кутом 45 градусів. Вставте картридж в пістолет, а конус поки заткніть чим-небудь, щоб герметик не вилазив назовні і не пересихав.\nЩоб шов герметика вийшов рівним уздовж канавки, тріщини, шва або що ви там зібралися замазувати, з обох боків приклейте малярський скотч. Скотч необхідно буде видалити відразу ж після того як повністю нанесете герметик.\nЗаповніть шов повністю герметиком, намочіть шпатель і приберіть залишки. Якщо герметик потрапив кудись не туди, куди слід, то намочіть ганчірочку в бензин і спробуйте стерти зайве.\nВидаліть малярський скотч.\nШпалери під фарбування є чудовим технічним рішенням для того, щоб задовольнити свої потреби і фантазії. Вони хороші тим, ...\nПідвісні світильники для кухні\nНа сьогоднішній день великою популярністю серед споживачів користуються підвісні світильники для кухні, широкий асортимент яких представлений на ринках і ...\nОсвітлення Установка точкових світильників- це шедевр дизайнерської роботи європейських виробників, що відповідає найвищим вимогам надійності, нешкідливості і безпеки. Цей оригінальний ...\n← Ремонт ванної\nРемонт системи опалення в будівлі →


Сесія Луцькради: наживо і не без моралі | Волинське Агентство Розслідувань\nГоловна / Новини / Сесія Луцькради: наживо і не без моралі\nСесія Луцькради: наживо і не без моралі\n24 червня, 2015, 09:14•Новини•Коментарі (0)\n24 червня розпочалася 75-а сесія Луцької міської ради.\nДописувач Волинського Агентства Розслідувань Антон Сташевський вестиме текстову трансляцію з сесійної зали, аби показати сесію та те, що під час неї відбувається, з іншого боку.\nПунктуальність – не депутатська фішка, оскільки станом на 09:00 в залі і біля неї немає і 10-ти обранців громади Луцька. Однак вже за 10 хвилин захисники інтересів лучан збираються значно ширшим колом.\nВсі доволі емоційно вітаються. Оскільки саме сьогодні відзначає 30-ліття Роман Романюк, а учора іменинницею була Ірина Констанкевич, винуватці свята отримують вітання від колег по депутатському корпусу.\nОкремо присутні поспішають привітатися із нардепом Дмитром Лубінцем, який присутній у залі. О 09.13 заходить Луцький міський голова Микола Романюк. Депутати починають всідатися.\nРоманюк просить привітати іменинників – Ірину Констанкевич, Романа Романюка та начальник управління фінансів та бюджету Лілію Єлову. Сесія стартує – не заради користі, а винятково задля громади обласного центру Волині.\nСлово взяв Дмитро Лубінець. Він від імені громади Волновахи подякував громаді Луцька та міському голові за всю ту допомогу, яку відчуває його рідне місто. Миколі Романюку народний обранець вручив подяку.\nРоманюк розповів про ті реальні кроки, які робляться заради допомоги жителям буремного Сходу, зокрема у плані літнього оздоровлення дітей з прифронтових населених пунктів. Розмову завершує гаслом «Слава Україні!». Станом на 09.24 у залі зареєструвалося 35 депутатів, тож вона повноважна.\n97 проектів рішень міськради винесли на нинішню. У результаті змін, запропонованих Миколою Романюком, одне питання зняли, а ще два додали. Павло Данильчук пропонує внести у порядок денний питання, яке він запропонував лише вчора ввечері – про захист бійців добровольчих батальйонів. Андрій Буй уточнює, що комісія, де він головує, збиралася вранці і пропозицію підтримує. Депутати ініціативу підтримали.\nІгор Поліщук запропонував виключити з порядку денного питання, стосовно документів по якому прокуратура вже вчора допитувала голову земельної комісії Володимира Никитюка. Стосовно цього виникає дискусія. Особливо емоційно протестує Анатолій Бірюков. Він каже, що прокуратура про жодне провадження обранців громади не повідомляла.\nОднак Романюк ставить на голосування зняття питання 67. Рішення не прийняли.\nПеред сесією волонтер Мирослав Ватащук вирішив “перевірити кишені” депутатів Луцькради. Він збирає гроші для війська. Він вдруге збирає гроші в міськраді. 27 травня на потреби 14-тої бригади до кінця сесії вдалося зібрати 2630 гривень.\nАндрій Козюра просить перенести питання, на вирішення якого очікує громада у холі перед сесійною залою, на початок засідання. Його колеги підтримують.\nСергій Сівак пропонує питання 27, 31 і 32 про виділення землі, що нібито є у зеленій зоні згідно з генпланом і по якій нібито у запитання у стражів закону, зняти як такі, що є спірними. Натомість Володимир Никитюк заявив, що причин для зняття питань з порядку денного немає. Депутати Сівака не підтримують.\nАртур Василевський пропонує зняти з розгляду питання 23 і 24, чи, точніше, розглянути їх на наступній сесії. Однак обранці громади залишають їх. Олександр Пиза пропонує зняти з розгляду питання про звіт керівництва ДКП «Луцьктепло», оскільки директор тільки нещодавно приступив до виконання обов’язків. За це депутати голосують.\nІгор Поліщук пропонує поставити питання 16 перенести на розгляд після 3-го. Мовляв, люди очікують за дверима. Але депутати за це не голосують схвально. Олена Голєва просить 99-те поставити у порядку денному після 6-го. Стверджує, що мають бути збори, де було б бажаним побувати всіх охочим депутатам. Потому порядок денний приймають в цілому.\nЗапити першим озвучив Богдан Шиба. Його не підтримали навіть при повторному голосуванні.\nАндрій Козюра напевне розпочав підготовку до Дня Незалежності (чи до виборів?) – пропонує прапора на будинок із «бім-бомом» у Луцьку. Його не підтримують. Однак він висловлює обурення – мовляв, у центрі Луцька немає жовто-синього знамена, тому й не видно, яке місто патріотичне. Аргументи колег не переконують – вони й при повторному голосуванні Козюру не підтримують.\nМикола Яручик просить провести рейд на виявлення тарганів в одному з будинків та зорганізовувати їхнє травлення. Далі йдуть звичайні господарські запити, які Микола Яручик озвучує як можоритарник. Сергій Сівак просить лежачого полісмена на проблемній ділянці автошляху в Луцьку. Але запит не прийнято. Турбується про зливову каналізацію будинку на Відродження. Наталія Бунда теж озвучує господарську проблему.\nАндрій Осіпов взявся за вирішення проблем електорату Євгена Ткачук. Мовляв, його запити підтримують, а робіт натомість не проводять. Євген Ткачук подякував колегам за «увагу» і заявив, що буде тільки радий, якщо ще хтось прийде попіаритися на його окрузі. Осіпов натомість парував, що район ДПЗ – не вотчина Ткачука і направду турбується про лучан. Микола Романюк заявив, що питання вирішать цьогоріч.\nТкачук заявив, що Осіпов або погано чує, або нічого не розуміє. Давня «дружба» дається взнаки. Перепалка помітно оживляє депутатів. Вони запит Осіпова підтримують. Той дякує і висловлює сподівання на співпрацю.\nДалі починається «давня казка»: Андрій Осіпов висловлює претензії до Миколи Романюка. З-поміж них – внести у бюджет кошти, що були виплачені Лілії Кревській, яка в суді довела, що її звільнили з порушенням закону. Микола Романюк заявив, що дасть деякі відповіді на депутатські запитання до кінця дня. Мовляв, не пам’ятає, які саме рішення він має на увазі, бо Осіпов чи не щодня подає на міського голову до суду.\nДо піару проблемах багатодітної матері, яка мешкає у проблемному приміщенні, доєднується Олена Голєва. (Нагадаємо, що ініціативу цьому питанні належала під час минулої сесії «Новому Луцьку»). Депутатка переймається помешканням до родини, натомість мешканці одного з гуртожитків Луцька нарікають на неї.\nОлександр Плісецький переймається тим, що у будинку, що сусідить з приміщенням Волиньради, вбиральня на вулиці. Микола Романюк каже, що проблему люди повинні вирішити самі, бо всі квартири там приватизовані. Потому Данильчук озвучує подібне питання – теж з душком, який іде від стихійної вбиральні.\nПавло Данильчук просить УСБУ в області провести слідчі стосовно актиукраїнських організацій з волинською «пропискою» та притягнути людей до відповідальності. Їх не називає, але всі розуміють – брати Кононовичі у його думках та словах.\nСтабільністю вирізняється підтримка депутатським корпусом депутатських запитів Ігоря Поліщука – двічі «ні». У запитанні – проблема Олени Владичко та її дітей – підняте минулого сесійного засідання самим Поліщуком і нині – вже й Оленою Голєвою. Окремо йому не дає спокою призначення нового керівника ДКП «Луцьктепло».\nБільше про проблему Олени Владичко читайте тут.\nДо речі, у цей час у залі присіли поруч і спілкуються Неоніла Слюсар та Дмитро Дубняк (колішні працівники “Луцьктепла”, вона нині – безробітна, а він – працює в ОДА керівником апарату).\nМикола Дендібєрін каже, що має 25 запитів. Але озвучив тільки 2 питання. Натоміть озвучує енну кількість. Запити у стилі «поставили грибок і пісочницю, прошу завести пісок», «штраф у 100 гривень за борщ чи квашену капусту, що потрапляють не у сміттєвий бак, а біля нього». Присутні у залі пересміхуються. Депутат зривається на крик: «Чєво ви ржотє! В Європу ідьом!».\nДепутати починають обговорювати питання встановлення пам’ятника Герою Майдану Василю Мойсею. Секретар ради Сергій Григоренко розповідає про проект. Пам’ятник роблять таким: попереду у повний зріст фігура Василя Мойсея, а поряд – фігури ще шістьох волинян-героїв Небесної Сотні.\nДепутати повернулися до роботи. Почали обговорення питання про перейменування частини проспекту Перемоги на честь Василя Мойсея.\nОбговорення проекту рішення перемішане з демагогією. Юрій Вега, Андрій Козюра і Анатолій Бірюков загалом говорили одне й теж: така ініціатива на часі та закликали її підтримати.\nВирізнився Павло Данильчук, який висловив думку, що в країні потрібні реальні зміни, які будуть найкращим вшануванням пам’яті Героїв Майдану. А Осіпов взагалі сказав, що потрібно весь проспект перейменувати. Мовляв, це “половинчасте” рішення.\nДепутати підтримали перейменування.\nПерейшли до проекту рішення про план роботи міськради на друге півріччя. Його підтримали майже всі комісії міськради. Депутати теж ухвалили.\nСесія відбувається якось мляво. Тарас Яковлев, заступник міського голови, доповідає про створення відділу, який займеться незаконними будівництвами в місті. У ньому буде 7 працівників. Через це хочуть збільшити штат міськради.\nОбговорення триває. Депутатів цікавить навіщо в назві відділу слово “державний” та просять прискорити процес. Зрештою створення відділу підтримали.\nЩось геть нудно працюють депутати. Почали обговорення проекту рішення про передачу землі ОСББ. Микола Дендіберін вважає, що на землі, яку передають ОСББ, має бути спортмайданчик. Сергій Шабала запевнив, що в планах ОСББ облаштували цей майданчик.\nІнтерес до питання все більше втрачають більшість присутніх. Активні – Євген Ткачук, Артур Василевський, Сергій Сівак і Микола Дендіберін.\nА от відсмалив Сівак, який каже, що “треба визначити межу здорового глузду при прийняті таких рішень”.\nЗрештою, землю ОСББ таки дали.\nЛілія Єлова розповідає про зміни, які планують внести в бюджет міста. Приміром, 600 тисяч гривень хочуть витратити на коригування меж міста.\nДендіберін продовжує вболівати за луцький спорт. Його турбує, що дуже мало коштів виділяють.\nПавло Данильчук пропонує збільшити фінансування молодіжних проектів, а Дендіберін просить грошей для футбольного поля стадіону “Піонер”.\nДепутати підтримали зміни до бюджету.\nНачальник департаменту ЖКГ Іван Кубіцький не доповідав про передачу гуртожитку на Привокзальній, 13, але прийшов відповісти на питання Бірюкова. Його цікавить пункт рішення про покладання контролю на заступника мера Ларису Соколовську.\nАж надто активно поводить себе Бірюков при розгляді цього питання. У нього зауваження до формулювань в проекті рішень.\nСлово взяла Олена Голєва. За її словами, рішення не нестиме юридичної сили, бо гуртожитком володіє акціонерне товариство. Бо гуртожиток ще наприкінці 1980-х поміняли на квартири, а ВАТ “Швейна фабрика Волинь” і вона, як власник 11% акції, збирає акціонерів, щоб ті погодили передачу гуртожитку в комунальну власність.\nТакож вона каже, що люди зверталися в міську раду, але чомусь вийшло так, що рішення ініціює група “Новий Луцьк”.\nЧесть “одногрупників” захищає Андрій Осіпов. Він подякував Голєвій за увагу до проблеми та закликав депутатів підтримати проект рішення. Ігор Поліщук додав, що з переписки мешканців з керівниками ВАТ можна підшивати томи.\nГолєва обіцяє, що переконуватиме акціонерів, аби вони погодилися передати гуртожиток у комунальну власність.\nДепутати підтримали передачу гуртожитка.\nКорольчук робить заяву: я маю інтереси при розгляді питань про зменшення оподаткування автобізнесу, тому прошу взяти це до уваги.Також про це заявили Євген Ткачук і Валерій Бондарук. Осіпов нагадав, що згадані депутати мають утриматися від голосування при розгляді цього питання.\nБіля трибуни вже Сергій Шабала, а депутати говорять про податок на землю біля багатоповерхівок.\nПісля перерви мер оголосив, що начальника господарсько-технічного відділу Ігоря Давидова, який скоїв ДТП у нетверезому стані, звільнено.\nДовго і нудно виступає Анатолій Бірюков. Говорить про незаконну забудову на проспекті Перемоги біля “Західінкомбанку”. Не всі депутати його слухають, більшість переговорюються, у залі – легкий гул.\nГригоренко назвав Бірюкова майбутнім почесним громадянином міста.\nДепутати почали розгляд питання про звернення до ВРУ “Про відповідальність уряду Яценюка”. Його ініціювали свободівці, які активно критикують роботу Кабміну на “всіх фронтах”.\nАндрій Осіпов висловив думку, що рішення потрібно прийняти, аби запобігти проявам узурпації. Також він сказав, що нова влада має бути щонайменше двічі моральнішою за попередню.\nГригоренко звинувачує владу у необгрунтованих рішеннях та популізмі. Свято демагогії продовжується. Слово взяв Сергій Сівак, який критикує Яценюка і його уряд.\nЛуцькі депутати продовжують критикувати Кабмін. До “свята слова” долучилися Григорій Пустовіт, Ігор Поліщук та Вега, який сказав, що це рішення виносять “з болем”.\nЗ другої спроби заяву підтримали.\nВега розповідає про створення комісії по роботі ДКП “Луцьктепло”. Пояснює, що її потрібно створити, бо на підприємстві багато проблем.\nЧесть підприємства захищає заступник директора Артур Василевський. Він говорить про те, що комісія – це спроба піару і якщо хтось хоче допомогти, нехай приходять і допомагають.\nПредставники “Нового Луцька”, опозиційні до мера Ігор Поліщук і Андрій Осіпов скористався нагодою покритикувати роботу міського голови.\nЗа мера заступився Бірюков. Він сказав: мера звинувачують в тому, що в його домі є гаряча вода, але гаряча вода йде й в домах деяких опозиціонерів.\nЕкс-працівник “Луцьктепла” Неоніла Слюсар закликала депутатів підтримати рішення про створення комісії.\nМикола Романюк довго виступає. Натякає, що “Луцьктепло” хочуть захопити шляхом рейдерства і каже, що це не команда Ігоря Єремеєва, а “інша група”. Також каже, що винні в ситуації з відсутністю гарячої води, як і населення, так і підприємства. Однак, акцент все-таки зробив на боргах населення.\n“Я не дозволю, щоб підприємство пішло на приватизацію”, – мовив він.\nПоки триває перерва Осіпов підійшов до мера і про щось з ним поговорив. Мовляв, Романюк натякнув, що “Луцьктепло” хочуть захопити бізнесмени з “Нового Луцька”, однак мер це заперечив.\nРішення про комісію почали голосувати “за основу”. Не прийняли, хоча тричі голосували.\nПочали обговорювати проект про звернення до ВРУ про вжиття заходів щодо забезпечення прав особи на свободу совісті та віросповідання. Депутати тричі голосували, однак не ухвалили. Можливо, це через те, що його ініціювала група “Новий Луцьк” і депутати з промерської групи не проголосували “За”.\nДепутат Павло Данильчук закликає звернутися до керівництва держави з проханням зупинити процеси дискредитації добровольчого руху в Україні. Нагадав про інцидент пов’язані з “Айдаром”, “Торнадо” та вбивством Олександр Музичка.\nОбранці громади його ініціативу підтримали.\n“Нема на вас Геннадія Москаля”, – це Осіпов хоча сказати декому з колег. Це депутати обговорюють ініціативу “Нового Луцька” змінити положення про місцеве самоврядування, зокрема щодо скликання громадських слухань.\n“Ви що приходили до мера митися, що знаєте, чи в мера його гаряча вода?” – запитує Микола Яручик і закликає депутатів бути толерантними у висловлюваннях.\nОсіпов звинуватив колег в саботажі закону про запобігання корупції.\nСесія перетворилася на пін-понг між “Новим Луцьком” і промерськими депутатами. А тим часом Осіпов заявив, що колишній керівник міліції Луцька поїхав працювати в Москву.\nТрадиційно депутати “зарубали” проект рішення “Нового Луцька”. Романюк сказав, що він з Григоренком голосував за їхній проект.\nОфіційних результатів ще нема, але Дендіберін каже, що Петро Савчук переміг на виборах ректора ЛНТУ, Опісля перейшов на улюблену тему недофінансування спорту.\nІгор Поліщук критикує рішення виділити гроші на КП “Ласка”, а саме на зведення паркану навколо території, де утримують собак. Мовляв, ліпше ті гроші передати на соціально важливі об’єкти штибу шкіл чи дитсадків. “Ми виділяємо 400 тисяч гривень для 200 собак. Що це за робота така?” – запитує він.\nСвій виступ Поліщук продовжив критикою роботи керівника КП Дани Новарчук.\nОбговорення паркану біля “Ласки” триває досі.\nЗа виділення гроші на паркан виступає депутат Аскольд Пекарський. 17:46\nДоля КП “Ласка” неначе лінія фронту між “Новим Луцьком” і командою мера. Вже понад півгодини депутати сперечаються, чи виділяти гроші на притулок для собак.\nСлово дали громадським активістам. Олена Мороз за те, щоб не давати гроші притулку.\nДиректор КП Дана Новарчук захищається. Каже, що паркан це поширена практика. Її підтримує мер, який зауважає, що півдня витратили на це питання. І додає, що до цього призвела політична складова.\nТакож міський голова нагадав, що витратили на притулок цьогоріч вже 300 тисяч гривень, тому припинити фінансування нелогічно.\nНарешті закінчилося. Депутати не прийняли пропозицію Поліщука не виділяти гроші на притулок.\nСавчука привітали з перемогою на виборах ректора.\nДепутати швидко прийняли питання про декомунізацію Луцька і загальмували на наступному. Депутат Андрій Осіпов має зауваги до проекту рішення, який дозволить “Луцькводоканалу” підписати угоду про співпрацю з міжнародними структурами. Зі змінами проект рішення підтримали.\nТепер стали працювати швидше. За хвилину ухвалили рішення щодо питань 19,20 і перейшли до 22-го.\nЗнову загальмували депутати. Говорять про оренду приміщення для громадських організацій, зокрема, для центру “Диво”, який розташований в колишньому кінотеатрі на Богдана Хмельницького. Серед депутатів знайшлися ті, хто проти продовження оренди центру.\nЗахищав центр заступник міського голови Тарас Яковлев, який ледь не пустив сльозу, коли пригадував роки, коли займався там. Каже, що з центру вийшли тисячі людей, які стали лідерами та активними громадянами.\nЗ першого разу рішення не підтримали.\nДруге голосування – позитивно.\nРозглядають питання про пільги в оренді приміщення на Червного Хреста для громадської організації “Правий сектор Луцьк”. Шиба цікавиться, чи це не фіктивний “Правий сектор”.\nНа сесію прийшов Роман Крохмаль, якого Осіпов “відправив” до Москви. На цій оптимістичній ноті оголосили перерву в сесії. Вона продовжиться розглядом земельних питань 25 червня.\nЛуцька міська рада наживо\tСхожі матеріали:


Перехопити до получки: рейтинг найбільших позикодавців серед чиновників (інфографіка) | MyCredit.in.ua\nІрина — 19:08, 23.07.2018\nРейтинг найбільших позикодавців\nІз незначним відривом від Кличка на четвертому місці опинився нардеп Юрій Дерев’янко. Він позичив своєму брату Олегу 10,5 млн доларів.\nІ закриває першу п’ятірку позикодавців депутат Київської міської ради Костянтин Яловий, дружині якого заборгували 225 млн гривень.\nУ другу п’ятірку потрапила ще ціла низка депутатів - Енергодарської міськради Запорізької області Сергій Хоролець, нардепи Ярослав Дубневич і Вадим Нестеренко, Харківської облради Альберт Кононенко й Одеської - Олег Кутаделадзе. У загальному підсумку виявилося, що позичати гроші чиновники віддають перевагу у стабільних іноземних валютах - у них було видано 66% усіх позик.\nЗагалом же у 2017 році державні службовці задекларували позичених коштів на суму 12 млрд гривень.\nАвтор матеріалу: Антон Столяров\nМи писали про те, що Як Україна буде віддавати свої борги у 2019 році. Почнемо з важливого, в України багато боргів, але діляться вони на два основних типи: внутрішній і зовнішній борг.


Що вимагається від охрещуваного? | CREDO\nЩо вимагається від охрещуваного?\n26 Березня 2014, 09:24 1732\nВід кожного охрещуваного вимагається визнання віри, яке вимовляє або він особисто, якщо хреститься дорослий, або його батьки і Церква, якщо хрестять дитину. Хресний батько із хресною матір'ю, як і вся церковна громада, теж частково відповідальні за підготування оглашенного до хрещення (катехуменат) і подальший розвиток його віри та одержаної в Хрещенні благодаті.\nблагодать віра Визнання віри Катехизм Католицької Церкви: Компендіум Катехуменат Святі Таїнства хрещені батьки хрещення Церква


Вбивство Шеремета: опублікували записи телефонних розмов фігурантів справи - Новини України - 24 Канал\n12 грудня 2019, 18:47 Читать новость на русском\nВажливо: У вбивстві Павла Шеремета підозрюють 5 осіб: імена\nРозмова Інни Грищенко "Пуми" з Іваном Вакуленком\nГромадянин В. "Пістолет": Ін прівєт, дивися, тільки що мені принесли повістку на 21 жовтня в наш Главк, ну на Богомольця, для участі у допиті, в якості свідка по справі Шеремета".\nГрищенко І.П. "Пума": Ну я за тебя щаслива.\n"Пістолет": Ну щоб не було...\n"Пума": Бери адвоката і іди.\n"Пістолет": Угу добро. Добро. Тоді давай.\nГрищенко "Пума" розповідає про допит іншим\n► Після цієї розмови Грищенко телефоном ділилася інформацією з іншими.\n"Сидиш, стоїш? Тоді ляжь бл*дь. Вони намагаються цю тему ще з цим вбивством Шеремета зв'язати. Нашого спільного друга, долбо**ба який, викликають на понеділок на 21 число сюди в управління, до нас бл*дь на Володимирську в ментовське, на допит у справі Паші Шеремета", – сказала "Пума" співрозмовнику громадянину Д."Удаву".\nДо теми: Вибухівку під авто Шеремета заклали Антоненко та Кузьменко: висновки експертів\n► Далі правоохоронці показали ще одну розмову – Грищенко "Пуми" з громадянкою П. Остання ось так відреагувала на розповідь щодо допиту Івана.\nГромадянка П.: Малишка, він поки що наш головний біль, і ми за ним повинні, берегти його як зіницю ока, зокрема, щоб не дай боже не потрапив туди в загарблі для того, щоб його не розкатали там, розумієш...\nІнна Грищенко "Пума"\n► Ще одна розмова з громадянкою Б.:\nГромадянка Б. сказала "Пумі", що не може додзвонитися до ймовірно Івана і що він не забрав її з роботи.\nГромадянка Б: Ти не в курсі нічого?\n"Пума": Слухай мене уважно. Передай йому слово у слово. Йому на понеділок назначили прийти у якості свідка щодо Шеремета. Нехай він залазить в інтернет, можеш ти, поки стоїш чекаєш.\nГромадянка Б.: Угу.\n"Пума": Вияснюєте, якого це було числа.\nГромадянка Б. Угу.\n"Пума": Напружує свою пам'ять.\n"Пума": І максимально, де він був у цей час. Нехай з собою бере окрім адвоката, свідків, які підтвердять, що його на даний момент не було в Києві чи він був у іншому місці. Як мінімум треба дві людини.\n► В іншій розмові "Пума" заявила, що їй "стрьомно", що Вакуленко, якого викликали на допит, раптово зник. "Ось це ти мене вбила", – відповів співрозмовник. "Зараз шукаємо Ваню", – сказала вона.\nРозмова Грищенко "Пуми" після смерті Івана Вакуленка\nПісля того, як стало відомо, що знайдений труп Івана Вакуленка, "Пума" говорила по телефону чоловіком Грищенком В. "Бучею".\nЩо відомо про подружжя Грищенків Станом на 7 листопад було відомо, що подружжя Грищенків підозрюють у замаху на вбивство та незаконному поводженні зі зброєю. Відповідну справу було відкрито в липні 2018 року. За версією слідства, подружжю та їхньому знайомому, бійцеві АТО Іванові Вакуленку замовили вбивство жителя Івано-Франківської області, 61-річного Михайлп Чекурака. Останнього наразі теж судять за напад, грабіж і підрив будинку.\nУсі троє фігурантів справи нібито зробили вибухівку та 13 липня 2018 року прикріпили її до автомобіля Чекурака у місті Косові. Проте вибухівка не спрацювала, оскільки її помітила передбачувана жертва. Третій фігурант справи Грищенків, якого слідство називає їхнім спільником, Вакуленко помер 18 жовтня. Офіційна версія – самогубство. За словами Інни Грищенко, за кілька днів до смерті Вакуленка викликали на допит саме у справі Шеремета.\nРозслідування у справі Грищенків веде той самий слідчий, який займається розслідуванням вбивства Шеремета. Водночас у Нацполіції назвали переведення справи до Києва "нормальною практикою".\n"Пума": У мене відчуття, що все дуже на краще. Все складається так, як нам треба... У мене чомусь з'явилася впевненість з моменту Ваніного зникнення, що все буде не просто добре, а ах***но.\nГрищенко В.І. "Буча": Він сам або допомогли?\n"Пума": Перше. Ні, перше.\n"Пума": Він не вивіз ще і Шеремета.\n"Буча": Це п***ць.\n"Пума": Він не вивіз Шеремета. Думаю, що Шеремет – це була остаточне.\n"Буча": За Шеремета коли він дізнався?\n"Пума": Вчора, вчора, вчора він мені дзвонив.\nДалі Інна просить Влада Грищенка "Бучу" заспокоїтися.\n"Пума": Хочеш я зараз буду прагматичною. Тобі це на плюс. Тепер вертіти будемо як хочемо.\nДопис Інни Грищенко "Пуми" про Івана Вакуленка "Пістолета":\nЩо відомо про вбивство Павла Шеремета?Журналіст Павло Шеремет загинув відомий журналіст Павло Шеремет загинув від вибуху авто 20 липня 2016 року у Києві під час вибуху його автомобіля. Це авто, в якому він їхав та в якому було закладено вибухівку, належало журналістці Олені Притулі – цивільній дружині загиблого.\nАвто, в якому був Павло Шеремет\nДивіться трансляцію з брифінгу МВС щодо затримання підозрюваних у вбивстві Шеремета:\nВідео: все що відомо про затримання підозрюваних у вбивстві Шеремета


У Вінниці почали висаджувати платани. На черзі – сакури | Інформаційний портал На Парижі\nУ Вінниці почали висаджувати платани. На черзі – сакури\nВесною 2019 року КП «Вінницязеленбуд» планує висадити близько 800 нових дерев. З 25 березня працівники комунального підприємства почали прикрашати «верхню» частину проспекту Космонавтів. Там висадять 21 платан на зміну кільком хворим деревам, яких раніше зрізали.\nЗа словами заступника директору «Вінницязеленбуду» Миколи Залецького, для міста платан – доволі рідкісна рослина. Таких дерев налічується лише декілька. Але через зміну клімату ситуацію можна виправити.\nСаджанці комунальники придбали складним шляхом, але вони доволі міцні, тому є шанс, що приживуться.\nЗагалом у Вінниці цього сезону планується посадити близько восьми сотень молодих дерев. Зокрема й сакур. Ними теж прикрасять проспект Космонавтів.\nсакура платан Вінниця


На Мон-Сен-Мішелі обмежили споживання води туристами » Новини туризму\nВи знаходитесь тут: Блог про туризм ➡ Новини Туризму ➡ На Мон-Сен-Мішелі обмежили споживання води туристами\nУ мерії знаменитого французького острова Мон-Сен-Мішель проголосували за введення обмежень споживання води туристами.\nЩодня острів відвідують тисячі гостей, які після прогулянки босоніж по піску, миють ноги в спеціальних ножних ваннах. Із-за аномально сухого літа муніципалітет попросив скоротити споживання води в них: 1 млн літрів обходиться в 30 тис. EUR, повідомив мер Янн Гальтон. Чиновник просить туристів мити ноги в річці Куенон: тоді місто зможе заощадити воду, а пісок вимиє в море.\nЛегендарне абатство Мон-Сен-Мішель розташоване на горі на кордоні Нормандії і Бретані. Це одна з найбільш відвідуваних пам'яток Франції і один з її символів. Перші люди оселилися тут в 709 р., а будівництво абатства почалося в 11 столітті. Греблю, що зв'язала острів з "великою землею", звели в 1879 р.: відтоді Мон-Сен-Мішель фактично став частиною материка.


Гнівне засудження духовної спустошеності у романі “Собор” (2 варіант) | Твори з української літератури\nГоловна ⇒ 📌Твори з української літератури ⇒ Гнівне засудження духовної спустошеності у романі “Собор” (2 варіант)\nГнівне засудження духовної спустошеності у романі “Собор” (2 варіант)\nЗ дитинства нас виховували батьки, виховательки у дитсадках, вчителі у школі. Ми набиралися знань, спілкувалися з друзями, намагалися відповісти на хвилюючі питання сучасності. Інколи замислювалися над тим, що ми маємо у душі, чи маємо право називати себе Людьми з великої літери. Олесь Гончар у своєму романі “Собор” теж намагається знайти відповіді на хвилюючі питання, хоче показати, наскільки різними бувають люди: з “соборомо у душі чи із втраченою совістю. У містечку Зачіплянці живе багато людей. Є тут і старі, вкриті сивиною, і молоді,\nякі тільки-но починають життя. Вони усі мають свої поняття, по-своєму розуміють правду, людські почуття. Є серед них вірні сини та дочки часу, справедливі й чесні; є і “типи” епохи, байдужі й відлюдкуваті. Такі, як Микола та Іван Баглаї, Єлька, Вірунька, Ізот Лобода, – наша гордість, адже ці люди ладні пожертвувати своїм життям заради щастя рідного краю, заради нашої історії, рідної природи. їхнє гасло: “Хто посадить дерево – того і внуки згадають. Хто зламає – того й діти проклянуть… ” Вони хочуть жити у злагоді з усім світом, вони мріють бачити свою землю чарівною, незанедбаною, незахаращеною\nусіляким сміттям, брудом. Але особливо їм дуже хочеться, щоб усі мали право називатися людьми, адже дуже багато людей ведуть тваринний спосіб життя, намагаючись лише пристосуватися до умов. Вони забули про честь, совість, про любов та щирі взаємини. В їхньому світі можна продавати та купувати дівчат, можна купити та знищувати пам’ятки старовини, можна зрікатися батьків і навіть убивати. Не заради таких виродків продовжує на Землі своє існування людство. Саме про таких “типів” каже Ізот Лобода: “Біда тільки, коли задрімає товариш Дух… Не можна йому, бо на посту не сплять. Нишком живе, не бачимо його, а він кожного із нас бачить: ану, який ти? Чи душа не всохла? Чи совість не розгубив? Іноді, бува, й серед ночі раптом запитає: а з якого ти роду вийшов, чоловіче? Чи племені свого не відцурався, чи звичаю батьків своїх не забув?..”\nМикола Баглай живе думками про собор. Це його заповітна мрія – відбудувати цю красу, щоб нагадувала вона нащадкам про велич рідної землі, про складну історію, про життя, про любов. Для Баглая “в цьому творінні поєдналося все, все гармонійно злилось, і виникла велика, вічна поезія… В отому гроні соборних бань живе горда, нев’януча душа цього степу… Живе його мрія-задума, дух народу, його естетичний ідеал… ” Знищити собор – знищити душу народу, отже, народити нових володьок лободів, здатних лише, на руйнування історії й знищення природної краси. Хіба подякують нам нащадки, які ніколи не зможуть побачити чарівну красу природи, не знатимуть історії свого народу-втратять той духовний потенціал, що здавна-віку відрізняв над. від інших народів? Якось Миколу запитав його товариш, чи можна прожити без собору. І Микола відповів: “Можна прожити і без собору, і без пісні, і без Рафаеля… Але чи залишились би ми тоді в повному розумінні слова людьми? Чи не стали б просто пожирачами шашликів? Тягарем історії?” Дуже прикро, що більшість з нас не розуміє значення таких соборів, бо не відчуває зв’язку між поколіннями.\nЛюди, чисті душею, намагаються бути ближче до природи, відчувати її красу, щоб самим бути природними. Зауважує Іван Баглай: “… саму себе там шукає людина, шукає дружби з природою, гармонії з отими водами, з небом, з отим рідним простором… Адже людина доти й людина, допоки не втратила здатність бачити, крім потворностей життя, і його красу. Той, хто бачить це, може, не так мучитиме себе, гірко питаючись: хто я і навіщо, звідки й куди?”\nМені навіть шкода людей, подібних до Володьки Лободи, які втратили здібність дивуватися чарівності життя, які забули про красу природи і занедбали історію свого народу. Вони ладні вбити. Вони мають ганебні уподобання та дикі звички. Це про них сказав Хома Романович, старий вчитель: “Оце ті, що без соборів у душі… ” їхня душа втратила чарівну соборність, забула про любов, знищила у собі людські почуття. Для “кого ж “вичарувався” з минулого старовинний собор, витвір майстрів-запорожців? Він стоїть і буде стояти, “Навколо вирують пристрасті, ламаються списи в щоденних баталіях, що їх ведуть будівничі з браконьєрами, а він стоїть, думає свою одвічну думу”.\nВи зараз читаєте: Гнівне засудження духовної спустошеності у романі “Собор” (2 варіант)\n« Кларнетизм – світоглядно-естетична концепція Павла Тичини


Полтавців привітали з Днем державного прапора та Днем незалежності України – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Полтавщина > Полтавців привітали з Днем державного прапора та Днем незалежності України\nПолтавців привітали з Днем державного прапора та Днем незалежності України\n23 серпня українці відзначають День державного прапора. А 24 серпня святкують День незалежності України. З цієї нагоди голова Полтавської облради Олександр Біленький та голова Полтавської облдержадміністрації Олег Синєгубов звернулися до мешканців області з вітаннями.\nЩиро вітаю вас з нагоди Дня Державного Прапора України та Дня незалежності України!\nТворити власну історію, господарювати на своїй землі, розбудовувати державу – це висока честь і великий обов’язок, який випав на долю кожного з нас.\nМи довели світові, що можемо захистити своє право жити вільно на рідній землі, самостійно вирішувати власну долю. Слава мужнім захисникам державного суверенітету і територіальної цілісності України! Світла пам’ять загиблим героям.\nТільки об’єднавшись, ми зможемо збудувати економічно сильну, соборну державу, де головним пріоритетом будуть права людини, а найвищою цінністю – людське життя.\nПам’ятаймо, що майбутнє України залежить від нашого патріотизму, щоденних конкретних справ, роботи на результат.\nУ цей святковий день бажаю вам і вашим родинам миру, міцного здоров’я, натхнення на добрі справи, добробуту! Бережімо незалежність України!\nЩиро вітаю з Днем Державного Прапора та 29-ю річницею незалежності України!\nОбидва дні символізують нашу свободу, перемогу, здатність будувати своє майбутнє і бути господарем у власному домі. Ми згуртувалися навколо єдиної мети – побудови справедливої й заможної держави, де кожен має рівні права і можливості.\nЗ кожним роком наша країна і ми стаємо більш зрілими, впевненими, сильними. Україна досягла того віку, коли фундамент уже закладений, а всі шляхи розвитку визначено. Вона добре зарекомендувала себе на світовій арені.\nВпевнений – наша держава і далі продовжить так само стрімко розвиватися й у кожного українця з’явиться ще більше приводів пишатися нею!\nБажаю всім особистих та професійних перемог, міцного здоров’я, щедрої долі, миру і добра!\nДоба в ООС: біля Мар’їнки зафіксовано постріл з ручного протитанкового гранатомету\nВалюта Купівля Продаж USD28.0500028.45000EUR32.7000033.35000BTC10271.487211352.6964


ТУСТАНЬ № 24\nN24 (605) 16 - 22 серпня 2012 року\n“ЛЬОША-МЕРСЕДЕС” І “УКРАЇНСЬКА ІДЕЯ” ВІКТОРА ЮЩЕНКА\nВіктор Ющенко, очоливши так звану “українську правицю”, хоче набрати на виборах десять відсотків голосів. Це, звичайно, блеф. Черговий проект Банкової пролетить, як фанера над Парижем. Значно менше людей поведеться на модифікацію “противсіхства”. Ющенко вже довів до банкрутства банк з символічною назвою “Україна”, який очолював. Відтак він поховав надії мільйонів українців, які на майданах Помаранчевої революції відстоювали справедливість. Тепер в угоду Януковичу і Путіну і задля власного фізичного збереження Ющенко хоче дискредитувати українську ідею, як це зробив з брендом “Наша Україна”. Третім номером у ющенківському списку значиться Олексій Івченко, більше відомий як “Льоша-мерседес”. Здавалося, цей чоловік назавжди канув у політичну Лету, але Ющенко вміє реанімовувати нафталінових мерців. Свого часу Конгрес українських націоналістів відсторонив Олексія Івченка від керівництва цією організацією, але так і не дистанціювався від цього псевдо-націоналіста. Мабуть, гасло “Злодій не може бути націоналістом!” – не для КУНу. Можна зрозуміти Ющенка, який через власне месіанство й амбіції не усвідомив, що його час у політиці давно минув. Можна зрозуміти Банкову, яка маніпулює Ющенком, а той, своєю чергою, вдає, що діє самостійно, - і разом вони хочуть відщипнути від об’єднаної опозиції дещицю голосів, особливо на Західній Україні. Можна зрозуміти лідерів “диванних” партій (бо все їхнє членство розміщується на одному дивані), яким гонір не дозволив схилити голову перед об’єднаною опозицією. Але як зрозуміти людей, нехай і не багатьох, які, не дивлячись ні на що, голосуватимуть за Ющенка? І як зрозуміти суспільство, яке не лише терпить банду Януковича, а й тих, хто цей режим підживлює? Анатолій ВЛАСЮК\nСаме про це, відповідаючи на моє запитання, сказав кандидат у народні депутати України на прес-конференції, яка відбулася минулої середи, 8 серпня, в трускавецькому санаторії “Карпати” на тлі портрету Тараса Шевченка і двох прапорів Партії регіонів. Мені здалося, що жоден з присутніх не повірив у ці слова, бо знаємо, як відбувається голосування у фракції Партії регіонів за помахом руки сумнозвісного Чечетова. Претензії Михайла Янковського на перемогу в Дрогобицькому виборчому окрузі мені видаються сумнівними. І не тому, що він представляє, м’яко кажучи, непопулярну в нашому регіоні політичну силу. У претендента нема родзинки, яка би вирізняла його від інших. Як би я особисто не ставився до Михайла Сендака, але в нього така родзинка є. Та й він постійно на слуху в мешканців Дрогобиччини, нехай цей поголос має і негативну складову, що перевищує позитивну. До речі, я запитав у Михайла Петровича, чи не спік він паску Михайлові Дмитровичу своїм висуненням. Той відповів, що напередодні, сьомого серпня, відвідав голову Дрогобицької районної держадміністрації в лікарні. За словами заступника голови Львівської облдержадміністрації, в Михайла Сендака не було бажання балотуватися. Я чомусь думаю інакше. Здавалося, що Михайло Янковський відбував повинність перед журналістами і в нього нема планів перемагати на виборах. Він говорив звичні речі, окреслюючи проблеми регіону, але не називав зазвичай механізми, за допомогою яких можна ці проблеми розв’язати. Коли журналісти, не бажаючи “втопити” Михайла Петровича, задавали конкретні питання, скажімо, по Бориславу чи Дрогобичу, або важливі для мешканців регіону, які переплітаються з загальноукраїнськими проблемами, відчувалося, що регіонал “плавав”. Його відповіді були багатослівними, але не конкретними. Чимало дісталося на горіхи міському голові Борислава Володимирові Фірману. Відчувалася особиста неприязнь з боку Михайла Янковського. Я теж не в захваті від діяльності та бездіяльності бориславського мера і написав про це не одну критичну статтю, але ж не можна так перекручувати факти, сподіваючись, що акули пера не розбираються в елементарних речах. Ще й як розбираються! Скажімо, Михайло Янковський звинуватив Володимира Фірмана, що той не створює резерву в міському бюджеті на розв’язання нагальних проблем, а тому з обласного бюджету постійно треба виділяти кошти то на ремонт проваль, то на ремонт водогінних труб і таке інше. Проте Михайло Янковський не сказав, що рідна йому Партія регіонів прийняла кабальний Податковий кодекс, завдяки якому чимало підприємств, які працюють на території Борислава, тепер платять податки туди, де знаходяться їхні головні офіси, – зокрема, до Києва, Львова та Долини. Це суттєво скоригувало міський бюджет у бік зменшення. Як за таких умов можна створити резерв, якщо не вистачає коштів на нагальні потреби. До речі, випади Михайла Янковського проти Володимира Фірмана є непоодинокими і звучать мало не на кожній зустрічі високопосадовця з виборцями. Чи продуктивним є такий хід? До речі, про Руслана Козира, трускавецького міського голову, який, як і Володимир Фірман, є представником Фронту змін, Михайло Янковський не сказав жодного кривого слова. Михайло Янковський декілька разів наголошував, що проблеми Дрогобиччини він знає, і взагалі цей край для нього не чужий. Він працював тут вісім років начальником Трускавецького міського відділу міліції, в Нагуєвичах народилася його дружина. Все це так. Проте значний шмат життя Михайла Петровича минув поза межами Дрогобиччини, куди він приїжджав, можливо, лише на відпочинок. Віднедавна він працює у Львівській облджержадміністрації, тож лише тепер може по-справжньому вникати в проблеми нашого регіону, та й то в тих питаннях, де є куратором. Багатющий досвід у правоохоронних органах у нього ніхто не відніме. Проте ми знаємо, що так звані правоохоронні органи служать режиму Януковича, а це не має нічого спільного з демократією. На опозиціонера в рядах регіоналів Михайло Янковський явно не виглядає, так що якщо і стане народним депутатом України, то навряд чи піде проти нинішнього міліцейського начальства і тих, хто фактично керує парламентом. Досить одного помаху руки Чечетова, аби ілюзії Янковського, якщо вони у нього ще є, вмить розвіялися. Відповідаючи на запитання журналістів, говорив Михайло Янковський про так званий мовний закон Ківалова-Колесніченка, про проблеми дрогобицьких підприємств, які фактично припинили роботу, про затримку бюджетних коштів казначейством, про відміну поїздів Дніпропетровськ – Трускавець та Харків – Трускавець. Щодо останньої проблеми, то тодішній міський голова Трускавця Лев Грицак намагався через обласні структури Партії регіонів розв’язати цю проблему, але з цього нічого не вийшло. До речі, Лев Ярославович як господар “Карпат” був присутній на зустрічі й про нього говорили багато теплих слів – навіть більше, ніж про винуватця події. Але навряд чи авторитету Лева Грицака вистачить, аби Михайло Янковський став народним депутатом України. Схоже, що регіонали, “запустивши” на Дрогобиччину Михайла Янковського, розігрують іншу карту. Вони розуміють, що представник Партії регіонів ніколи не стане тут депутатом, хіба би остаточно звар’ювали представники національно-демократичних сил, забираючи один в одного голоси. Тому ставка фактично робитиметься на одного з так званих самовисуванців, який би був зручний партії влади, а в парламенті став “тушкою”. Уже вимальовуються чотири претенденти на цю роль, а хто з них “головніший” – незабаром дізнаємося. Зустріч закінчилася розкішним обідом у “Гражді” – затишному ресторанчику, що діє при “Карпатах”. Теми виборчих перегонів уже не торкалися. Анатолій ВЛАСЮК\nПо Дрогобицькому виборчому округу N121 мають намір балотуватися Тарас Курчик, Тарас Гентош, Микола Тустановський, Микола Гук, Микола Одрехівський, Ігор Курус, Олександр Старовойт, Павло Барнацький, Роман Ілик, Тарас Возняк, Михайло Янковський, Валентина Старовойтова, Святослав Грабовський, Микола Лагодич, Михайло Задорожний, Віктор Конц, Михайло Сендак. На час виходу номеру газети не всі вони були зар-єстровані. Не виключено, що можуть виплисти і нові кандидати.\nАНДРІЙ ПАРУБІЙ - ЗА РОМАНА ІЛИКА\nМинулої п’ятниці, 10 серпня, в Трускавці та Дрогобичі побував народний депутат України Андрій Парубій. Він приїхав агітувати за єдиного кандидата від об’єднаної опозиції по Дрогобицькому виборчому округу N121 Романа Ілика. Є дані, що за нашого краянина приїдуть агітувати Арсеній Яценюк, Микола Томенко, Анатолій Гриценко, інші чільні діячі об’єднаної “Батьківщини”. Проте навряд чи це матиме такий же ефект, як приїзд свого часу на Дрогобиччину Віктора Ющенка, коли одного його слова було достатньо, аби люди проголосували за вказаного ним кандидата.\nСьогодні, 16 серпня, відбудеться чергове засідання Дискусійного клубу на тему “Рух “Чесно” і моральність виборів на Дрогобиччині”. Свою точку зору висловлять місцеві політики, громадські діячі, журналісти і кандидати в народні депутати України.\nПРЕС-КОНФЕРЕНЦІЯ МИКОЛИ ЛАГОДИЧА\nКандидат у народні депутати України по Дрогобицькому виборчому округу N 121 Микола Лагодич скликає прес-конференцію для ЗМІ, яка відбудеться 17 серпня о 12.00. Місце проведення - Дрогобич, вул. Шевченка, 1/1 (торговий комплекс, що будується навколо фонтану).\nТри життєві вершини здолав нещодавно бориславець Андрій Грущак. У видавництві “Посвіт” побачила світ його нова книга “Суголосся часу”. Це – літературно-критичні статті, написані впродовж усього творчого життя, та публіцистика п’ятнадцяти років журналістської діяльності автора. Наш колега по перу підготував ще три книги: “Трафунки” – життєві оповідки, “Сірко” – повість для дітей та “Краплі” – короткі віршові форми. Андрій Грущак завершує роман про Голодомор 1946-1948-х років у Галичині. Без перебільшення можна сказати, що це вагомий внесок у нашу національну культуру, бо рецензії та публіцистика – дзеркало нашого минулого й сучасного, що позначені успіхами і втратами, які пережив наш народ, виборюючи свою Державність. А ще письменник Бойківського Підгір’я Андрій Грущак виборов диплом лауреата літературного фольклорно-етнографічного конкурсу “Бойківський світ” імені о.Михайла Зубрицького за книжку “Історія Волощі”. Крім того, він як член Всеукраїнського об’єднання “Письменники Бойківщини” (голова – Любов Рудавська-Вовк) нагороджений Почесною грамотою Всеукраїнського товариства “Бойківщина ХХІ століття”, яке очолює Петро Косачевич. Ми щиро радіємо за нашого колегу-журналіста з приводу високої творчої відзнаки. Галина МАДЕЙЧУК\nНайважливіші битви відбуваються в душі кожної людини. Перемігши власну байдужість, зневіру і страх, відкриваєш шлях до ствердження добра у світі. Я можу стати собою і стояти на своїй правді в будь-якому середовищі, де я живу і працюю. Я можу бути українцем, який зростає до вільної людини, не питаючись ні у кого дозволу і не чекаючи зручнішого часу. Бо якщо вічно чекати, цей час не настане ніколи. Бо якщо не я, то хто? Якщо не зараз, то коли ж? Дорогу здолає лише той, хто йде. А йде лише той, хто зробив хоча б перший крок. Кожна сучасна людина відчуває, що від неї чекають цього кроку до свободи. І зробити його кожен може лише з власної доброї волі. І той, хто зважився йти, може розраховувати на товариство однодумців. Наше покликання – кожного дня у більших і менших справах творити простір свободи, вдихати нове життя у свою Вітчизну, пробуджувати людський дух. Ми робимо революцію кожного дня, і вже прийшов той час, коли нас стало багато і зміни невідворотні. Хочете змін – починайте з себе. І я почав з себе – давно, а тому іду на вибори та пропоную долучитись до команди однодумців, які не побояться відкрито виступити за національні інтереси України проти правлячого режиму олігархічної бандократії. Відкрито оголошую війну тим, хто не бажає змін, хто знущається над простим народом, постійно його дурячи і маніпулюючи його емоціями. Долучайтесь, сміливі! Формуємо народне ополчення, яке від нині і надалі буде захищати інтереси Українського народу та впроваджувати у життя системні зміни, потрібні народу. Слава Україні! Слава Нації! Святослав ГРАБОВСЬКИЙ, кандидат у народні депутати України по Дрогобицькому виборчому округу\nМІЛІЦЕЙСЬКІ ПРОБЛЕМИ ДРОГОБИЧЧИНИ\nСаме цій темі було присвячене десяте, ювілейне, засідання Дискусійного клубу, яке відбулося минулого четверга, 9 серпня. Слід відразу зазначити, що на нього був запрошений новопризначений начальник Дрогобицького міського відділу міліції полковник Василь Овчаренко. Проте він не прийшов, зіславшись на те, що має попросити дозволу у львівського начальства. Мабуть, начальство дозволу не дало. Втім, у полковника могли бути й інші причини не прийти. Не пристав він і на те, щоби прислати замість себе когось із заступників. Не допоміг у цьому і Михай\tло Янковський, до якого я звернувся. Сам він у день дискусії відлітав до Києва, але обіцяв сприяння. Що ж, наразі роблю однозначний висновок: місцева влада не хоче співпраці з громадою, яка критично налаштована до неї, не йде на діалог, не прислухається до слушних думок, які лунають на Дискусійному клубі. Міліція за режиму Януковича теж стала невід’ємною часткою цієї влади, протиставляючи себе людям. До речі, на засіданні Дискусійного клубу кандидат у народні депутати по Дрогобицькому виборчому округу Роман Ілик, говорячи про майбутню реформу правоохоронних органів, яку буцімто разом мають проводити нинішня влада й опозиція, сказав і про перейменування міліції в поліцію. Проте учасники дискусії слушно зауважили, що від зміни назви суть не змінюється. Якщо нині міліція захищає інтереси держави (а під державою здебільшого розуміємо захист прав можновладців), то чи стане поліція захищати інтереси людей? Запитання риторичне, і при збереженні нинішньої системи влади стає цілком очевидним, що функція так званих правоохоронних органів навряд чи зміниться. Говорячи про проблеми міліції, слід виокремити два аспекти. Перший полягає у внутрішніх проблемах самої міліції, пов’язаних насамперед з недофінансуванням, поганим оснащенням, кадровими проблемами і таким іншим. Але є ще проблема з міліцією, коли людина, виходячи зранку з хати, не знає, чи повернеться додому ввечері. Не секрет, що міліціонери катують співгромадян, вимагають від них хабарі за закриття справ, неправдиво шиють кримінал проти невинних, кришують обіг наркотиків, спільно діють з кримінальними елементами, захищають від покарання можновладців і таке інше. За нинішніх умов міліція виконує невластиву їй функцію, її важко назвати народною. З іншого боку, в органах внутрішніх справ працює багато чесних і порядних людей, але їм важко за даної системи реалізувати себе. Експертом даної дискусії виступив колишній начальник Дрогобицького міського відділу внутрішніх справ Михайло Ваврин. Свою точку зору висловили колишній начальник Дрогобицького райвідділу міліції Василь Попович, колишній начальник Трускавецького міськвідділу міліції Віталій Кахній, голова Ради ветеранів Дрогобицького міського відділу міліції Володимир Лазунда, брати Володимир і Степан Сабати, які теж працювали в міліції. До дискусії долучилися кандидати в народні депутати України Роман Ілик, Тарас Гентош і Микола Тустановський. Мали змогу виступити громадські діячі Олександр Магльона, Володимир Кондзьолка, Олег Косик, Богдан Волощук, Святослав Сурма, Ярослав Бігуняк та інші. Дискусія торкалася двох аспектів: загальноукраїнські проблеми міліції та місцеві. Всі виступи звелися до одного: міліція потребує реформування. Проте у багатьох немає розуміння, як саме це зробити. Будь-які пропозиції влади не сприймаються опозицією, і навпаки. Від цього страждає загальна справа. Чи не найбільш професійним був виступ Романа Ілика. Це й не дивно, адже він є головою Громадської ради при Комітеті Верховної Ради України з забезпечення правоохоронної діяльності, який очолює народний депутат України Віктор Швець, колишній заступник Генерального прокурора України. Роман Ілик є його помічником-консультантом. Він окреслив проблеми майбутньої реформи правоохоронних органів, хоча зауважив, що якщо стане народним депутатом, то працюватиме в Комітеті по освіті чи медицині. Зупинилися присутні на проблемі об’єднання Дрогобицького міського і районного відділів внутрішніх справ. Відбулося фактично поглинання першого другим. Подібне було вже 2000-го року. Тоді Дрогобицький район опинився на задвірках, йому приділялося набагато менше уваги, ніж місту. Схоже, цю помилку допускають і нині. Було порівняння нинішньої міліції з колишньою. На думку колишніх міліціонерів (хоча колишніх міліціонерів, як відомо, не буває), рівень моральності в їхні часи був на порядок вищий. Якщо когось запідозрювали у зв’язках з криміналітетом, негайно звільняли з органів. Олег Косик зауважив, що в міліцію потрапляють без освіти, без досвіду. Цих людей ніхто не контролює. “Хто хоч раз зіткнувся з діяльністю правоохоронних органів, - підкреслив він, - той назавжди пам’ятатиме це надзвичайне лихо для своєї родини”. Михайло Ваврин та інші висловлювали думку, що служба карного розшуку повинна бути регіональною, а не розпорошеною по міськвідділах міліції в Дрогобичі, Трускавці та Бориславі, як зараз. Микола Тустановський запропонував створити відділення міліції у Східниці. Тарас Гентош говорив про необхідність створення муніципальної поліції. Правда, виникає питання, чи вистачить коштів у міських бюджетах на її фінансування. До речі, і Микола Тустановський, і Тарас Гентош свого часу мали “справи” з міліцією. Першому погрожували самі міліціонери, а коли другий був директором готелю “Тустань”, у найдешевших номерах проживали злочинці, яких потім упіймала міліція. Степан Сабат розповів про соціальний пакет для німецького поліцейського. Тарас Гентош навів приклад політичної волі в Грузії, де в правоохоронних органах забули про корупцію. Володимир Кондзьолка говорив про роботу муніципальної поліції в Польщі. Володимир Лазунда зауважив, що міліцейське керівництво не цікавиться досвідом роботи ветеранів, та й часто-густо взагалі не згадує про них. Говорили й про те, що до списків об’єднаної опозиції потрапили одіозні міліцейські генерали, які вірою й правдою служили режиму Януковича. Олександр Магльона стверджував, що свого часу в списках Ющенка і Януковича була однакова кількість бандитів, тобто зберігався своєрідний паритет. Схоже, що подібна ситуація повторюється, коли проаналізувати списки Партії регіонів та об’єднаної опозиції. Ярослав Бігуняк, своєрідно підводячи підсумок дискусії, зауважив, що в суспільстві точиться справжня війна. Окупаційній владі, яка нині є в Україні, потрібна слухняна міліція, здатна до репресій проти власного народу. “Поки ми не виженемо окупантів, добра не буде”, - зауважив він. Михайло Ваврин пообіцяв зустрітися з полковником Овчаренком і донести до нього суть проблем, висловлених на Дискусійному клубі. Переглянути хід дискусії можна в Інтернеті. Зайдіть на Ютуб, наберіть посилання “Міліцейські проблеми Дрогобиччини” і дивіться відеоматеріал, знятий Сергієм Матійком. Детальний виклад дискусії читайте на сайті tustan.io.ua в матеріалі “Дискусійний клуб: міліцейські проблеми Дрогобиччини”. Анатолій ВЛАСЮК\nВІДМОВИЛИ БОРИСЛАВУ ТА ЖЕШУВУ\nБориславу та Жешуву (Республіка Польща), які готували спільний проект у рамках програми транскордонного співробітництва “Польща-Білорусь-Україна”, відмовили у коштах Європейського союзу. Про це повідомив начальник відділу економіки Бориславської міської ради Лев Попель. Борислав та Жешув підготували спільний проект, який мав бути реалізований за кошти Євросоюзу. Зокрема, Борислав представляв заходи щодо берегоукріплення та запобігання руйнуванню мостів, поляки - протипаводкову систему. Відтак маємо негативний результат. Причина відмови - проект не матиме спільного ефекту, роботи за поданими документами планували проводити на різних, не зв’язаних між собою річках.\nЦього понеділка, 13 серпня, відбулася прес-конференція групи “Чесно” в Дрогобичі. З журналістами спілкувалися Святослав Сурма, Володимир Кондзьолка, Тарас Демко та Богдан Гринчишин. Крім того, до цієї групи в Дрогобичі ще входять Олег Балог, Михайло Ваврин, Тарас Кучма, Петро Хорт і Богдан Юзефів. Дрогобич став єдиним не обласним центром України, де в квітні цього року самоорганізувалася група “Чесно”. Керівник групи Святослав Сурма зазначив, що рух “Чесно”, співпрацюючи з кандидатами в народні депутати України, фільтрував їх за шістьма критеріями доброчесності. Схоже, що жодний з претендентів не пройде за всіма параметрами. З одними кандидатами завершується перший етап співпраці, а матеріали про них надсилаються до аналітиків і юристів у Києві. З іншими така співпраця лише розпочата, а ще з двома члени дрогобицького “Чесно” шукають можливості розпочати співпрацю. Тарас Демко заінтригував присутніх тим, що один з кандидатів категорично відмовився співпрацювати з “Чесно”, але його прізвища не назвав. Святослав Сурма зазначив, що “Чесно” не бере на себе прокурорські чи суддівські функції, а просто збирає дані з відкритих джерел інформації про того чи іншого кандидата, аби потім донести це все до виборця. І саме виборець має поставити крапку, проголосувавши чи не проголосувавши за того, хто претендує на мандат народного депутата України. Проте критерії, запропоновані “Чесно”, є формальними, а тому може трапитися так, що негідники вийдуть сухими із води, бо про них обмаль інформації у відкритих джерелах, а совісні просто не пройдуть фільтрації, не вписуючись в запропоновані критерії. “Чесно” готове вдосконалювати свою діяльність. Робота в даному напрямку буде продовжена і після виборів до Верховної Ради України, адже попереду маємо вибори до місцевих рад.\nОПЕРАЦІЯ “ЗЕТ” У ДРОГОБИЧІ\nУ 20-их числах серпня в Дрогобичі планують урочисто відкрити безкоштовний маршрут вул. Гайдамацька - ТЦ “Матадор”. На першому етапі два автобуси курсуватимуть за згаданим маршрутом кожні пів години. Далі, коли завершаться переговори із керівництвом “Сільпо”, планується запустити третій автобус. Даний акційний маршрут діятиме у рамках програми “ЗЕТ”, яка лише впроваджується на території України і передбачає нову форму взаємодії між виробниками та торговельними мережами. Про це повідомив перший заступник дрогобицького міського голови Олександр Коростельов.\nНа сайті tustan.io.ua читайте статті Анатолія Власюка, вміщені в газеті “Тустань”, інших виданнях, соціальних мережах Інтернету\nЧитайте романи, повісті, оповідання, п’єси, вірші, літературознавчі статті Анатолія Власюка на сайті tustan.lviv.ua\n16 серпня 1657 - Обрано Юрія Хмельницького гетьманом України. 17 серпня 1245 - Перемога короля Данила над мадярами. 1772 - Прилучено Галичину до Австрії після розбору Польщі. 1883 - Народився Дмитро Донцов, визначний український націоналістичний ідеолог і публіцист. 18 серпня 1649 - Зборівська угода гетьмана Богдана Хмельницького з Польщею. 19 серпня 1913 - Помер Михайло Комаров-Уманець, український бібліограф і фольклорист. 20 серпня 1843 - Помер український письменник, батько української повісті Григорій Квітка-Основ’яненко. 1920 - Договір у Севрі коло Парижу визнав східну Галичину окремою державною територією. 1944 - У бою з більшовиками загинув д-р Юрій Липа, письменник, публіцист і лікар УПА. 21 серпня 1627 - Виданий друком перший у Києві словник української мови Памви Беринди. 1925 - Помер поет і письменник Осип Маковей. 21 - 24 серпня 1997 - Другий всесвітній форум українців у Києві.\n16 СЕРПНЯ - АНТОНА-ВИХРОВІЯ За іменем новгородського ченця XII ст. Він заснував монастир Різдва Богородиці. Після смерті Антонія в 1147 р. виникла легенда, за якою він був італійським самітником, який утік від латинян у Новгород, приплив по морю прямо з Рима (звідси його повне ім’я - Антоній Римлянин). Здавна було помічено, що на Антона досить часто буває вітер з вихором. “Який Антон, такий і жовтень”. 17 СЕРПНЯ - ЯВДОХИ-ОГІРОЧНИЦІ Від імені мучениці Євдокії, страченої в 364 р. Цього часу дозрівають останні огірки, дбайливі господарі готують кадібці для їх засолювання. За Явдохою прогнозують погоду на листопад. Якщо припадає сонячний і теплий день, то погожим буде і листопад, а коли дощовий, то бути йому сірим і мрячним. 18 СЕРПНЯ - ЄВСТИГНІЯ-ЖИТНИКА За іменем мученика Євстигнія, який помер в 362 р. За давніх часів селяни цього дня закликали жниво, щоб нечиста сила не поселилася в ньому і не виганяла худобу з пасовищ. За Євстигнієм завбачують погоду: який Євстигній, такий і грудень. 19 СЕРПНЯ - ПРЕОБРАЖЕННЯ ГОСПОДА БОГА І СПАСА НАШОГО ІСУСА ХРИСТА, ЯБЛУЧНИЙ СПАС Одне із великих народно-релігійних свят, що входить до числа дванадцяти. Як оповідають євангелісти, в середині свого земного служіння Ісус Христос привів своїх учнів на гору Фавор, де раптом преобразився: його обличчя засяяло, як сонце, одяг побілів, як сніг. У народі Преображення Господнє називають Великим і Другим Спасом. Цієї пори збирають врожай фруктів, меду, хліба, грибів, які відносять до церкви на посвяту. На Спаса прийнято поминати померлих родичів. За повір’ями, цього дня вони втретє - після Страсного четверга і Трійці - виходять на світ. Якщо в родині є тяжко хвора людина, якій на Спаса дати освячене яблуко - символ життя, то вона або видужає, або закінчаться її страждання і вона тихенько помре до Успіня. Після спасу часто настає різке похолодання, тому приказують: “Прийшов Спас - держи рукавички про запас”. 20 СЕРПНЯ - ПИМЕНА Названий іменами києво-печерських ченців. Пимен Многоболісний народився хворим. Коли хвороба загострилася, його принесли в Печерський монастир, щоб ченці помолилися над ним. Він залишився в монастирі, в якому пробув більше 20 років і ніколи не нарікав на свою хворобу. Міг лікувати інших, а перед смертю сам видужав. Помер у 1110 р. Пимен Посник жив у XIII - XIV ст., постійно постився, споживаючи їжу лише раз на тиждень. 21 СЕРПНЯ - МИРОНА-ГОНИВІТРА На честь святителя Мирона, єпископа Критського, який жив у IV ст. Помер близько 350 р. В народі цей угодник одер-жав ім’я Вітрогона або Гонивітра, оскільки в його день, як правило, дмуть сильні вітри. З днем Мирона пов’язують і кінець літа. “Мирони-Вітрогони куряву збивають на дорогах, за красним літом стогнуть”. Здавна помічено: який Мирон-Гонивітер, такий і січень. 22 СЕРПНЯ - АПОСТОЛА МАТВІЯ Був учнем Ісуса Христа. Спочатку входив до складу апосто-лів із числа сімдесяти. Згодом його приєднали до дванадця-ти апостолів замість Іуди-зрадника. За одним із переказів, Матфій проповідував євангеліє в Ефіопії, де загинув мучени-цькою смертю близько 63 р.\nНАЙЧАРІВНІША ДРОГОБИЧАНКА СЕРПНЯ-2012\nГазета “Тустань” за сприяння “Дрогінфо” оголошує конкурс “Найчарівніша дрогобичанка серпня-2012”. Всього ми опублікуємо десять фотографій дрогобицьких красунь. Надішліть есемеску на 067-367-80-19 з номером дрогобичанки, яка вам найбільше сподобалася. Есемески на номер 067-367-80-19 надсилайте до 31 серпня включно. Відтак буде визначена найчарівніша дрогобичанка серпня-2012.\nПобачив світ сьомий випуск “Бібліотечки газети “Тустань”. До нього увійшла поетична збірка Анатолія Власюка “Бориславська копа”. Як зазначено в аннотації, віршувати автор почав з п’ятнадцяти років, але аж тепер зважився подати на суд читачів дещо зі свого здобутку. Вибрані вірші, які увійшли до “Бориславської копи”, написані 2011 року і так чи інакше пов’язані з Бориславом. Червоною ниткою через усю збірку проходить тема Кохання. Для зболеного літературного героя воно залишається останньою надією в цьому житті, причому його думи здебільшого не про те, що було, а про те, що ще не здійснилось, але обов’язково буде в майбутньому. Так і хочеться поставити знак рівності між автором і ліричним героєм. Звичайно, вірші пишуться на основі пережитого, і все ж Анатолієві Власюку вдалося не зациклюватися на буденному, а піднести свої-не свої почуття до космічних висот. У центрі страждань ліричного героя стоять болі рідного Борислава. Він не може змиритися з тим, хто нині фактично керує містом нафтовиків, бо бачить, що ці людці ведуть усіх до катастрофи. Здається, навіть Вселенська Любов не може відвернути Борислав від біди. Оптимізму у віршах нема, але й фаталізм відсутній, бо на все воля Божа і воля людей, які слідують Божим заповідям. Звертається поет і до тих, без кого важко нині уявити моральне життя Борислава: до Стефана Коваліва та Євгена Титикайла. Вони, мов світочі, вказують нам шлях. Важливо лише розгледіти його і піти ним. Заповідається, що на теренах Дрогобиччини народився ще один поет. Він іде своїм шляхом. Як завжди, матиме заздрісників. Головне, щоби автор прислухався до справедливої критики - і творив, творив, творив... Галина МАДЕЙЧУК\nДай Боже вам здоровля, мої дорогенькі! Скучив за вами. Абисьте мені ніколи не хорували! Нє, я не знав, жи мій кумпель Місько Сендак така нендза. Єнший мій кумпель, Місько Янковський, балакав з Сендаком, і той казав, жи балотуватися в нардепи не буде. Вмикаю комп’ютер, заходжу на сайт Центральної виборчої комісії - є Михайло Дмитрович зареєстрований кандидатом у народні дупутати. Нє, ви бачили таке? Такого поважного можновлад-ця надурити. Та він самому Януковичу пожаліється - і копнуть Сендака. Цікаво, як вони між собою ділитимуть адміністративний ресурс? А моя Стефка минулого тижня знаєте з чого найбільше втішилася? З того, жи дрогобицькі дупутати висловили недовіру Януковичу. Моя кохана дружина вже давно казала, жи треба Віктора Фьодоровича визнати персонов нон грата в Україні й запроторити за грати. А дрогобицькі дупутати зворохобилися, бо гарант підписав так званий мовний закон Ківалова-Колесніченка. Нє, як ти хочеш “гаваріть паданєцкі”, то балакай, але навіщо ж усю Україну нагинати? Ще й запросив до себе на розмову так звану інтелігенцію - драчів, мовчанів, жулинських, стусів-молодших й іншу нечесну кампанію, яка заглядає до рота Януковичу, аби якусь премію їм підкинув. Те, що там затесався Кравчук, мені зрозуміло, бо той і маму рідну продасть, аби не сісти до буцегарні. Бояться колишні президенти Віктора Фьодоровича, ой, бояться, бо знає кицька, чиє сало з’їла! А гарант побалакав з ними про необхідність розвитку української мови - й наступного дня підписав той сумнозвісний закон услід за ще одним боягузом Литвином. А-на маєш ляпаса, так звана українська інтелігенціє! Не лізь близько до царя-сонечка, бо спечешся на квасне ябко. Вгадайте з трьох разів, кому Янукович доручив розробити заходи з захисту української мови? Азарову! Ото цирк на дроті! Будемо ми тепер захищені, як кури від лисиці! А моя Стефка не спинилася і вслід за дрогобицькими дупутатами оголосила вулицю Горішня Брама територією, вільною від Віктора Януковича! Га, як вам таке? Та я би мою Стефку давно до Києва відправив, але що буду без неї робити? Не голова, а комп’ютер, щосекунди видає геніальні ідеї! Подейкують, жи дрогобицькі дупутати на цьому не заспокояться і найближчим часом висловлять недовіру Азарову, Тігіпку, всьому уряду, всій Верховній Зраді. Правда, боюся, жи в них часу не вистачить, аби висловити недовіру Радзієвському, Коростельову та Метику, але то байка. Адже, як у спорті та сексі, головне - не результат, а участь! А я все більше переконуюсь, жи мій кумпель Вася Кирилич має бубу в голові. Так він навернувся до тих догналівців, як до мами рідної не навертався. Кажуть, жи Василько до рідно-го села вже не їздить, бо люди би ’го заклювали, адже вони таки правдиві греко-католики, а наш бандуриста служить якимось чехам, що були колись у спецслужбах. Як каже мій кумпель Тарасик Метик, панове, то трагедія! А як то файно в Дрогобичі напередодні виборів розколювати УГКЦ! Кремль радіє, московські попи радіють, а наш Василько, мов той сліпий кінь, оре свою борозну. Надумали дрогобицькі догналівці на Спаса провести хресний хід Дрогобичем. Та маєте свою парафію, тихесенько моліться, нікого не чіпайте, раз вас ніхто не зачіпає. Нє, хочуть показати, жи вони святіші за Папу Римського, якого зневажають. Коли говориш з догналівцями, ніби нормальні люди, а потім бачиш, жи вони чогось не доганяють, відповідають на твої запитання, як роботи, ніби їх хтось зазомбував. І все більше дрогобичан відходить до тієї секти. Можна, звісно, як міліція, похапати хлопців-догналівців, які заважали спокою можновладців у ратуші, а можна й владі трошки попрацювати, піти в народ, а не лише огульно звинувачувати догналівців у всіх дрогобицьких бідах. Дружина й донька одного високого можновладця вже заплутались у сітях догналівців. То чекаємо, доки ці зазомбовані роботи пороблять наших дітей і внуків моральними каліками? Агов, дрогобицька громадо, схаменися! А в Трускавці на площі Незалежності зробили вільний Інтернет-доступ. Приходиш зі своїм ноутбуком і хоч цілодобово на халяву користуйся мандрівками до соціальних мереж. Єдине, що засмучує, - це сморід від, даруйте на слові, гівна поні. То такі маленькі коники, що возять діток. Від того запаху нікуди не дінешся. Добре, що хоч справжні коні не їздять, а то би смороду було ще більше. У Дрогобичі на базарі джип влетів у каналізацію. Колеса застрягли, бо каналізація була прикрита фанерою. Коли люди заглянули вниз - а там декілька метрів провалля. А якби вночі якийсь п’яний хлоп ішов? Пропав би ні за цапову душу - і жодна міліція його б не відшукала! Може, після того, як джип туди втрапив, щось зроблять з тією каналізацією? На цій оптимістичній ноті дозвольте закінчити. Аби ваші внуки жили в незалежній Україні від Сяну до Дону!


Як зробити анімовану підпис |ЯкПросто\nЯк намалювати вазу олівцем\nЯк зробити анімовану підпис\nАнімація в підписі можлива на тих форумах і сайтах, де підтримується мову HTML. В якості анімованого об’єкта можуть виступати як картинки, так і текст. Оформлення робиться за допомогою спеціальних тегів.\nПереконайтеся, що мова HTML в підписі підтримується. Як правило, інформація про це написана в настройках, поряд з полем редагування. Без цього пункту замість картинки або рухається тексту в поле підписи будуть відображатися символи, теги і невизначені посилання.\nЯкщо ви вибираєте в якості анімованого елементу картинку, спочатку завантажте її в інтернет. Підійде як фотоальбом в соціальній мережі, так і спеціалізовані сховища для зображень. Анімовані зображення, як правило, мають формат. Gif.\nСкопіюйте адресу картинки з адресного рядка (натисканням ctrl + c або за допомогою правої кнопки миші). Потім перейдіть на форум і відкрийте редагування підпису. Вставте наступні теги:\n‘> http://site/ … jpg»> .\nhttp://site/ ( http://site/ ) … jpg\nвкажіть адресу картинки, скопійований в буфер обміну.\nРозмір зображення можна регулювати. Якщо вам потрібна зменшена копія, використовуйте теги width = і height =. Після тегів вказуйте цифрами бажану висоту відображуваного ескізу в пікселях. Тег може виглядати приблизно так:\n‘> http://site/ … jpg» width = 500> .\nЗверніть увагу, що досить використовувати тільки один тег. Наприклад, якщо ви підганяєте ширину, висота встановиться автоматично відповідно до пропорціями.\nПеріодично перевіряйте підпис. Якщо фотохостингів увазі тимчасове знаходження файлу, через деякий час посилання на нього стане неактивною. Тоді заново завантажте зображення і відредагуйте підпис, вставивши нову посилання.\nТекст теж може містити елементи анімації. Наприклад, можна домогтися мерехтіння тексту при введенні наступних тегів:\nВрахуйте, що тег працює лише під час перегляду через браузер Firefox.\nПри суміщенні тексту і анімованої картинки теж може вийти гарний ефект. Використовуйте зображення як фон, вставивши в підпис наступні теги:\nПідбирайте картинку з таким розрахунком, щоб навіть при русі вона не затьмарювала текст. Для цього вибирайте файл в спокійній гамі, а текст робіть контрастного кольору.


Літні кофти, вязані спицями з бавовни: опис і схеми\nКорисні поради на всі випадки життя » Своїми руками » Літні кофти, вязані спицями з бавовни: опис і схеми\nДосі невідомо, коли було винайдено в'язання, але те, що сьогодні це один з найбільш актуальних видів рукоділля, не викликає жодних сумнівів. Адже з допомогою спиць можна пов'язати все що завгодно: від шкарпеток до верхнього одягу. До того ж речі, виконані своїми руками, відрізняються особливою унікальністю і практичністю.\nТрохи з історії в'язання спицями\nДо нашого часу точно не встановлено, як і коли було придумано в'язання на спицях. Хоча точних письмових доказів немає, але багато дослідників сходяться на думці, що ручне в'язання було винайдено, коли люди, граючи з петлями із ниток, раптом зрозуміли, що з них можливо отримати міцне полотно, варто лише простягнути нитку крізь петлю. На самому початку свого розвитку в'язання, як втім, і більшість інших ремесел, було виключно чоловічим заняттям. Вважається, що колискою в'язання стало Середземномор'ї, а вже потім мореплавці поширили цей вид рукоділля по всій Європі.\nЗа допомогою спиць і ниток можна створювати найрізноманітніші речі. Але сьогодні ми поговоримо про літніх кофтинках, пов'язаних спицями з бавовни.\nЯк зв'язати спицями літні кофтинки?\nЛегка літня кофтинка може стати для вас просто знахідкою, особливо якщо вдало поєднати її зі спідницею або брюками. Адже саме трикотаж робить будь-який одяг більш привабливою та зручною: будь то моделі для відпустки, які особливо актуальні в розпал літа, або одяг для міста. Крім того, це незмінний атрибут гардероба будь-якої жінки. Ажурний топ з джинсами, смугаста туніка з легінсами або легка кофточка в комбінації з спідницею – такі ансамблі створюють настрій і відрізняються ефектними візерунками. Чудовий вибір моделей, щоб виглядати приголомшливо!\nВибір матеріалів для в'язання\nВибираючи пряжу для в'язання літніх речей, краще всього зупинити свій вибір на бавовні, оскільки у цього матеріалу є цілий ряд незаперечних переваг:\nвін екологічний, тобто при вирощуванні бавовни не використовують різні хімічні речовини;\nбавовна не затримує повітря і шкіра «дихає», що важливо саме в літній сезон;\nця пряжа буває найрізноманітніших відтінків, оскільки волокна бавовни добре піддаються фарбуванню.\nОднак у бавовняної пряжі є і свої мінуси:\nвироби з бавовни легко розтягуються й втрачають форму, тому прати потрібно дуже акуратно;\nіноді при фарбуванні фарба лягає нерівно, і при пранні річ може злиняти, тому під час першого ополіскування краще додати у воду ложку оцту.\nЛітні ажурні кофтинки, в'язані спицями з бавовни: опис схеми в'язання візерунка\nДля в'язання літніх речей добре підходить візерунок "Сітка". Така в'язка застосовується при виготовленні шарфів і літніх кофтинок. Число петель кратно чотирьом, плюс по дві для симетрії і дві для краю.\nпряжа (чистий бавовна або з додаванням акрилу);\nпрямі спиці №6.\nНабираємо 26 петель. Усі парні ряди пров'язуємо виворотними петлями, а подвійний накид попереднього ряду пров'язуємо однієї виворітньої і однієї лицьової петлями.\nПерший рядок: спочатку одна лицьова петля, дві разом за верхні частини; потім повторюємо: подвійний накид, 2 разом перекидом, дві разом лицьовою за верхні частини. В кінці рядка накид, одна лицьова петля.\nТретій рядок: спочатку одна лицьова петля, накид; потім повторюємо: дві разом перекидом, дві разом за верхні частини, подвійний накид. В кінці рядка дві разом перекидом і одна лицьова петля.\nЗ п'ятого рядка візерунок повторюємо, починаючи з 1-го ряду.\nВізерунок "Морська піна"\nТаким візерунком часто в'яжуть легкі брюки і туніки. Також бездоганно буде виглядати туніка, пов'язана фантазійним ажурним візерунком, який називається «Морська піна». В результаті вийде повітряна і легка річ, яка навряд чи залишиться непоміченою.\nСпочатку необхідно набрати петлі, загальна кількість яких ділиться на шість плюс ще 1 петелька і 2 петлі крайки.\nДалі 1 – 6 рядки пров'язуємо всі петлі лицьовими ряду.\nТретій і сьомий ряди потрібно зробити лицьовими з 3-ма витками. Подібні петлі виконуються так: вводять в петлю праву спицю, потім намотують три обороту робочої нитки і перетягують нитку крізь петлю.\nЧетвертий ряд плетемо в такій послідовності: одна виворотна, потім з п'яти петель п'ять нових (провязати разом п'ять разів – п'ять петель). Останню петлю робимо виворітньої.\n8-й ряд плетемо так: три рази пров'язуємо лицьовими перші три петлі (3 петлі з трьох). Потім йде схема: одна петля виворотная, п'ять петель з п'ятьма лицьовими. В кінці ряду пров'язуємо три петлі лицьовими і одну виворотную.\nРічна кофта спицями\nВлітку бувають і прохолодні дні, тому як не можна до речі нагоді легкий пуловер з ажурним малюнком (ви можете використовувати будь-який вподобаний вам візерунок).\nбавовняна нитка – 500 г (розмір 36/38);\nЩільність в'язання: 7 петель і 12 рядів = 10х10см.\nНабираємо 30 петель і в'яжемо основним візерунком 34 петлі, починаючи з 1 изнаночного ряду.\nПров'язуємо 50 см і закриваємо всі петлі.\nТаким же чином пров'язуємо і перед вироби.\nДля рукава набираємо 18 петель і далі в'яжемо основним малюнком, починаючи з 1 изнаночного ряду. Додаємо з обох сторін для скосів через 18 рядків 1х1 петель, потім в кожному 6-му ряду 6х1 петель = 32 петлі. Приблизно від початку в'язання через півметра закриваємо всі петлі.\nВиконуємо зборку виробу.\nДобре будуть виглядати вироби з білих бавовняних ниток. Адже білий – це колір літа, який ніколи не виходить з моди. А в ажурному виконанні він виглядає особливо добре. Що потрібно для успіху? Відповідь проста: цікавий ажурний візерунок, освіжаючий білий колір і комфортний силует!\nПідводячи підсумок, можна сказати, що будь-який предмет гардероба, виконаний своїми руками, буде виглядати чудово, якщо правильно підібрати візерунок (а вони всі по-своєму цікаві). Потрібно лише проявити трохи терпіння, витратити деякий час, і тоді ви зможете легко в'язати чудові речі і радувати ними не тільки себе, але й своїх рідних. До того ж красива в'язана річ на прилавках магазинів сьогодні коштує дуже дорого, тому в'язання – не тільки приємне, але і досить вигідне заняття.


Біля сільського ставка на Хмельниччині знайшли тіло чоловіка : 23:11:2019 - vsim.ua\nБіля сільського ставка на Хмельниччині знайшли тіло чоловіка\nБездиханного місцевого жителя помітили в очереті перехожі.\nВони викликали поліцію, а ті рятувальників.\nПричину смерті встановлює експертиза.\nВчора, 22 листопада, біля сільського ставу у селі Грицини Красилівського району перехожі знайшли тіло людини. На місце викликали правоохоронців. Поліцейські самостійно не змогли дістати з очерету труп людини, тому звернулися за допомогою до рятувальників.\nТі прибули на місце близько 16:30 і дістали тіло. Це був чоловік. Він не подавав ознак життя. Про це повідомили в ГУ ДСНС у Хмельницькій області.\nВ померлому впізнали місцевого 66-річного мешканця. Під час поверхневого огляду видимих ознак насильницької смерті на тілі чоловіка правоохоронці не виявили. Для встановлення причини смерті тіло направили в обласне бюро судово-медичної експертизи. Про це повідомили у секторі комунікації поліції у Хмельницькій області.\nНаразі слідчі з’ясовують всі обставини події.\nнещасний випадок поліція загинув