Жан Бодріяр: В тіні мовчазної більшості, чи Кінець соціального / .про суспільство / розмова.про\nАвтор Жан Бодрійяр (Jean)\nЖан Бодрія́р (фр. Jean Baudrillard; *29 липня 1929, Реймс, — †6 березня 2007, Париж) — видатний французький філософ, культуролог, соціолог і публіцист. Контакти —\nПолітичне як таке, політичне виключно політичного спрямування гасне спочатку у системі репрезентації, і остаточно – у рамках сучасної неофіґуративности. Остання передбачає все ту ж знаковість, яка виростає сама із себе, але знаки тепер вже нічого не означають: у “дійсності”, реальній соціальній субстанції, їм більше ніщо не “відповідає”. Що може виражатися у політичному, чим може забезпечуватися ефективна робота його знаків, якщо соціального референта сьогодні немає навіть у таких класичних категорій, як “народ”, “клас”, “пролетаріат”, “об’єктивні умови”? Зникає соціальне означуване – розсіюється і залежне від нього значуще.\nЄдиний референт, що залишився – референт “мовчазної більшости”. Це темне буття, ця текуча субстанція, яка існує не як соціальне, а як статистичне, і виявити яку можна тільки завдяки зондуванню, обумовлює всі функціонуючі сьогодні системи. Сферою її проявів є сфера симуляції у просторі соціального чи, точніше, у просторі, де соціального уже немає.\nАле мовчазна більшість (якою є маси) є уявним референтом. Це не означає, що вона існує. Це означає, що вона не може мати жодної репрезентації. Маси не є референтом, оскільки ніяк не виражають себе. Вони не виражають себе – їх зондують. Вони не рефлектують – їх тестують. Політичний референт поступився перед референдумом (організатором постійного, безперервного референдуму стали засоби масової інформації). Однак зондування, тести, референдум, засоби масової інформації працюють як механізми, які діють уже в сфері симуляції, а не репрезентації. Та й зорієнтовані вони вже не на референта, а на модель. З механізмами класичної соціальности (до яких і далі відносяться вибори, інституції, інстанції репрезентації, а також придушення) справи малися зовсім по-іншому: там все ще актуальною була діалектична структура, що підтримувала ставки політики та різні протиріччя, там все ще актуальним був соціальний сенс, який коливався від одного полюса до іншого.\nМеханізм симуляції не має цієї структури. Наприклад, пара зондаж/мовчазна більшість не має ні протилежних, ні взагалі яких-небудь виділених елементів; а отже, немає і ріки соціального: його зникнення є результатом змішування полюсів у русі тотальної сигнальности (точнісінько так само справа мається і на рівні ДНК та генетичного коду – з молекулярною командою та субстанцією, на яку вона спрямована). Саме таким чином – за схемою знищення полюсів та круговороту моделей – і розгортається симуляція (це матриця кожного імплозивного процесу).\nБомбардовані розрахованими на зворотну реакцію сигналами, закидувані посланнями, атаковані тестовими випробуваннями, маси стали тепер тільки непрозорим, непроникним витвором, що нагадує ті скупчення зоряного газу, які вивчаються за допомогою аналізу їхнього світлового спектру – дані статистики та результати зондування відіграють тут ту ж роль, що і спектр випромінювання. І йдеться тепер не про вираження чи висловлення чогось, а тільки про симуляцію соціального, яке вже нічого не виражає саме і саме є невиразимим. Такою є природа мовчання мас. Але таким чином воно є парадоксальним – це не мовчання, яке не говорить, це мовчання, яке забороняє, щоб про нього говорили від його імени. А отже, це зовсім не форма відсторонености, а досконала зброя.\nУ мовчазної більшости не буває представників – репрезентація спокутує своє попереднє панування. Маси вже не є інстанцією, на яку можна було б посилатися, як колись на клас чи народ. Огорнуті своїм мовчанням, вони більше не є суб’єктом (перш за все, не є суб’єктом історії) а, отже, не можуть ввійти у сферу артикульованої мови, у сферу вираження, не можуть проходити “стадію (політичного) дзеркала” та цикл уявлюваних ідентифікацій. Звідси і головна особливість: не будучи суб’єктом, вони вже не можуть бути відстороненими від самих себе – ні у власній мові (її у них немає), ні у якій-небудь іншій мові, яка могла б претендувати на те, щоб нею стати. Але тоді революційні очікування марні. Бо вони завжди базувалися на вірі у здатність мас, як і класу пролетарів, заперечувати самих себе як таких. Однак маса – це поле поглинання та імплозії, а не негативности та вибуху.\nМаса уникає схем звільнення, революції, історичности – так вона захищається, справляється зі своїм Я. Вона функціонує за принципом симуляції та псевдореферента, що має передбачати існування політичного класу-фантома і виключає яку б то не було “владу” маси над самою собою – водночас маса є й смертю, закінченням політичного процесу, який міг би її контролювати. Вона втрачає як політичну волю, так і політичну репрезентацію.\nДовший час вважалося, що влада мала б вітати апатію мас. У влади склалось переконання, що чим пасивнішими є маси, тим ефективніше можна ними керувати. Виходячи з цього вона й діяла у період, коли механізми влади були централізовані та бюрократизовані. Однак сьогодні наслідки цієї стратегії обертаються проти самої влади: байдужість мас, яку вона активно підтримувала, віщує її крах. Звідси і радикальна трансформація її стратегічних установок: замість заохочення пасивности – підштовхування до участи у самоврядуванні, замість схвалювання мовчання – заклики до висловлювання. Та час минув. “Маса” стала “критичною”, еволюція соціального змінилася на його інволюцію [згортання – пер.] у полі інертности.\nВід мас постійно вимагають, щоб вони подали свій голос, їм нав’язують соціальність виборчих кампаній, профспілкових акцій, сексуальних стосунків, контролю за керівництвом, святкувань, вільного висловлення думки тощо. Привид повинен заговорити і назвати своє ім’я. Мовчання мас, безмовність мовчазної більшости – ось справжня проблема сучасности.\nНа те, щоб утримати масу у стані керованої емульсії та захиститися від інерції її неконтрольованої стривожености, затрачується маса зусиль. Воля і репрезентація щодо маси вже не ефективні, але на неї діють пресингом діагностики, чистої проникливости. Вона попадає у безмежне море інформації та статистики: потрібно вловити її самопочуття, вияснити позицію, заставити проректи якесь пророцтво. З нею активно заграють, нею піклуються, на неї впливають. І вона відгукується: “Французький народ вважає… Більша частина німців засуджує… Вся Англія нечувано тішиться з нагоди народження принца...” тощо. Її пророцтва видаються результатом її пророчого дару та всезнання, але в них абсолютно нічого не відображається.\nЗвідси це бомбардування маси знаками, на які їй слід відповідати неначе луні. (...) Звільнювана “енергія” маси мала б бути спрямованою на побудову “соціального”.\nОднак результат виходить зворотнім. Розгортання інформаційности та засобів захисту, в яких би формах воно не здійснювалося, веде до того, що соціальне не посилюється, а, навпаки, тратить свою визначеність та гине.\nПрийнято вважати, що, насичуючи маси інформацією, їх структурують, що з допомогою інформації та послань звільнюється схована в них соціальна енергія (сьогодні рівень соціалізації вимірюється не стільки рівнем розвитку інституційних зв’язків, скільки кількістю циркулюючої інформації та тим, який її процент поширюється через телебачення, радіо, газети тощо). Насправді все якраз навпаки. Замість того, щоб трансформувати масу в енергію, інформація далі продукує масу. Замість того, щоб інформувати, тобто, відповідно до її призначення, надавати форми та структури, вона ще більше ослабляє – “поле соціальности” від її дії безперервно зменшується. Створювана нею інертна маса стає все більшою і є абсолютно непідконтрольною для класичних соціальних інституцій, а також абсолютно не сприймає змісту самої інформації. Раніше панувало соціальне – і його раціональна сила руйнувала символічні структури, сьогодні на перший план виходять mass media та інформація – і їх “ірраціональний” шал руйнує вже соціальне. Бо саме завдяки їм ми маємо справу саме з нею – цією складеною з атомів, ядер та молекул масою. Такий результат двох століть посиленої соціалізації, який є її повним крахом.\nМаса є масою тільки тому, що її соціальна енергія вже висякла. Це зона холоду, яка може поглинути та нейтралізувати яку завгодно справжню активність. Вона подібна на ті практично непотрібні пристрої, які споживають більше, ніж виробляють, на ті вже виснажені родовища, які продовжують експлуатувати, зазнаючи при цьому великих збитків. (...)\nМовчання маси нагадує мовчання тварин, ба більше, воно нічим від нього не відрізняється. Немає сенсу як завгодно інтенсивно її допитувати (інтенсивний тиск, який на неї здійснюється, пресинґ інформації, який вона мусить витримувати, подібні до випробувань, що випадають на долю піддослідних тварин у лабораторіях) – вона не скаже ні того, де для неї – на боці лівих чи правих – істина, ні того, на що вона – на визвольну революцію чи на придушення – зорієнтована. Маса обходиться і без істини, і без мотиву. Для неї це слова без сенсу. Вона взагалі не потребує ні свідомости, ні несвідомого.\nТаке мовчання нестерпне. Воно є певним політичним рівнянням, яке анулює всі політичні рівняння. Всі намагаються у ньому розібратися, однак чинять із ним не як з мовчанням – вони завжди хочуть, щоб воно заговорило. Але сила інерції мас зондуванню не піддається: вона не піддається йому тому, що саме завдяки йому маси нейтралізують будь-яке зондуюче дослідження. Це мовчання переводить політичне та соціальне у сферу гіперреальности, де вони зараз і перебувають. Бо якщо політичне пробує обмежити маси простором, де панує луна та соціальна симуляція (використовуючи інформацію та засоби інформування), то маси, зі свого боку, і виявляються таким простором луни та небаченої симуляції соціального. Тут ніколи не було жодної маніпуляції. У грі брали участь обидві сторони, вони були у рівних умовах, і ніхто сьогодні, очевидно, не може з певністю сказати, яка ж з них перемогла: симуляція, з якою навалилася на маси влада, чи симуляція у відповідь, якою маси відповіли владі, що почала від того розпадатися.\nНі суб’єкт, ні об’єкт\nМаса є парадоксальною – вона водночас виступає і як об’єкт симуляції (оскільки існує тільки у точці, де збігаються всі хвилі інформаційного впливу, які її описують), і її суб’єктом, який здатний на гіперсимуляцію: всі моделі вона видозмінює і знову урухомлює (це її гіперконформізм, характерна форма її гумору).\nМаса парадоксальна – вона не є ні суб’єктом (суб’єктом-групою), ні об’єктом. Коли її пробуєш перетворити у суб’єкт, то виявляється, що вона не в стані бути носієм автономної свідомости. Коли ж, навпаки, її пробують розглядати як матеріал, який можна було б обробляти, і задаються метою проаналізувати об’єктивні закони, якими вона неначе має керуватися, то стає зрозумілим, що ні обробці, ні розумінню у термінах елементів, відносин, структур та сукупностей вона не підлягає. Кожен вплив на масу, попадаючи у поле її притягання, починає рухатися по колу: він проходить стадії поглинання, відхилення та нового поглинання. Чим завершиться такий вплив абсолютно точно передбачити неможливо, але найімовірніше, що безперервне кружляння виснажить його і він згасне, повністю перекресливши плани тих, хто його задумав. До цієї дифузної, децентралізованої, бровнівської, складеної з молекулярних утворень, реальности не можна застосувати жодного аналізу: до нього не можна застосувати поняття об’єкта так само, як його не можна застосувати і до граничного стану матерії, який “аналізує” мікрофізика. Галузь “матерії” елементарних частин – це місце, де немає ні об’єкта, ні суб’єкта спостереження. Ні об’єкт пізнання, ні суб’єкт пізнання тут більше не існують.\nМаса втілює собою такий самий – крайній і парадоксальний – стан соціального. Вона вже не об’єктивується (мовою політики це означає, що вона не може мати представництва) і гасить будь-яку активність, яка є активністю суб’єкта, що хоче її осягнути (у політичному сенсі це значить, що вона попереджує будь-які спроби виступити від її імени). Виражати її може тільки зондування та статистика (які працюють у тому самому режимі, що і математична фізика, яка базується на законі великих чисел та теорії імовірности), але очевидно, що практика заклинань та маґічних ритуалів, яка ними використовується – це практика, яка не має реального об’єкта, і щодо мас вона виправдана тільки тому, що маси таким об’єктом якраз і не є. Заклинання та ритуали мають справу не з об’єктом, який може бути показаним, а з об’єктом, який такого показу уникає, об’єктом, що стремить до зникнення. Тому вони його не вловлюють, а тільки симулюють. Він ними “продукується”: вони наперед закладають те, як він відреагує на якісь дії щодо нього, наперед закладають характер сигналів, які надійдуть від нього. (...)\nМаса і тероризм\nМи живемо у цей дивний час, кола маси не хочуть бути соціальним і тим самим відмовляються від сенсу і від свободи. Але звідси не випливає, що вони включені у якусь нову і не менш гідну референцію. Бо вони не існують. Можна тільки констатувати, що, зустрівшись з ними, повільно починає руйнуватися будь-яка влада. Мовчазна більшість – це не сутність і не соціологічна реальність, це тінь, яку відкидає влада, безодня, що перед нею розкривається, форма, яка її поглинає. Текуча, нестійка, податлива, занадто швидко улягаюча будь-якому впливу констеляція, яка характерна гіперреальним конформізмом, крайньою мірою пасивности, туманність – ось винуватець сьогоднішнього помирання влади. Але такою ж мірою і краху революції – оскільки подібна імплозивна маса, згідно із своїм визначенням, ніколи не вибухне а, отже, неминуче нейтралізує будь-який звернений до неї революційний заклик. Що ж тоді робити з цими масами? Вони є головною темою всіх дискурсів, орієнтація на них стала нав’язливою ідеєю будь-якого соціального проекту. І, все одно, тих, хто на них ставить, чекає поразка, оскільки кожен, хто це робить, мас не знає, – він виходить з їх класичного визначення, яке склалося у контексті есхатологічної надії на соціальне та його здійснення. Але маси – це не соціальне, це заникання будь-якого соціального та будь-якого соціалізму. Звичайно, завжди не бракувало і теоретиків іншої орієнтації: вони з підозрою відносились до сенсу, вони вказували на глухі кути свободи та викривали політичний обман, різко критикували раціональність та всі форми репрезентації. Маси, однак, не критикують – вони втікають від сенсу, політичного, репрезентації, історії та ідеології, вони покладаються на силу сомнамбулічної відречености. Вони діють – тут і тепер вони здійснюють те, що так чи інакше має на увазі і найрадикальніша критика, яка, тим не менше, не знаючи, як реалізувати свої задуми, вперто продовжує мріяти про майбутню революцію: революцію критичну, революцію престижу, соціального, бажання. Але революції, яка вже відбувається, революції інволюційної, а не активно-критичної, вони не бачать. Ця революція імплозивна і не керується жодними ідеями. Вона базується на інерції, а не на бадьорій та радісній негативності. Вона мовчазна і власне інволютивна – тобто абсолютно відкидає революційні промови та заклики до свідомости. Вона не має сенсу. Їй нема що сказати.\nДо того ж єдиний феномен, який близький масі як винуватцю струсів та смерти соціального, – це тероризм. З одного боку, маса та тероризм – закляті вороги, і влада легко зіштовхує їх одне з одним. Але з іншого – є і те, в чому вони дивним чином співпадають: відкидає соціальне і відмовляється від сенсу не тільки маса – це характерно і для тероризму. Тероризм гадає, що він виступає проти капіталу (світового імперіалізму і т. п.), але він помиляється – насправді він протистоїть соціальному, яке і є його справжнім супротивником. Сучасний тероризм цілить в соціальне у відповідь на терор соціального. Причому він цілить саме у сучасне соціальне: переплетіння сфер, зв’язків, центрів та структур, сітку контролю та блокування – все те, що огортає нас з усіх боків і завдяки чому ми, всі ми, стаємо мовчазною більшістю. Перед нами нова – гіперреальна, невловима, базована вже не на законі, репресії чи насильстві, а на імплантації моделей та на переконуванні/відмовлянні – соціальність, і він відповідає на її виклик не чим іншим, а саме гіперреальним актом – актом, який з самого початку резонує у системі відцентрових хвиль засобів масової інформації та гіпнозу, актом, який розгортається не у сфері репрезентації, рефлексії та логіки причинно-наслідкової залежности, а там, де дає знати про себе мислення, яке наснажується силою з механізмів позитивних чи негативних переживань, у механізмах ланцюгової реакції передачі настрою. Тероризм настільки ж не має сенсу і настільки ж невизначений, як і система, з якою він бореться і в яку, по суті справи, він входить у якості осердя максимальної і водночас заникаюче мізерної імплозії. Тероризм – це не спалах історичної і політичної критики, він насправді імплозивний, він викликає заціпеніння, шокує, а тому внутрішньо пов’язаний з мовчанням та пасивністю мас.\nТероризм спрямований не на те, щоб примусити говорити, надихнути чи мобілізувати, – він не веде до революції (у цьому сенсі він, радше, абсолютно контрпродуктивний; але, оскаржуючи його у шкоді, яку він чинить революційному рухові, слід враховувати, що він і не прагне бути революціонером). Він орієнтований на маси саме у їх мовчанні, маси, які загіпнотизовані інформацією. Він зосереджує свою увагу виключно на сучасному соціальному, на тій постійно впливаючій на нас білій маґії інформації, симулювання, відраджування, анонімного і свавільного управління, зосереджує свою увагу на цій магії абстракції – магії, яку він максимально активізує і яку, таким чином, підштовхує до смерти, використовуючи іншу маґію – чорну, маґію абстракції ще сильнішої, анонімнішої та свавільнішої: маґію терористичного акту.\nТерористичний акт єдиний не є актом репрезентації. Цим він подібний на масу, яка є єдиною реальністю, яка не може бути жодним чином показана. А звідси витікає те, що тероризм зовсім не виражає чогось не вираженого масами і ніяким чином не є активним вираженням їх пасивного спротиву. Між тероризмом та поведінкою маси існує відношення не того, що виражає, та того, що через нього знаходить свій вираз, а відношення еквівалентности: вони обидва не керуються ніякою ідеєю, обидва не належать ні до якої репрезентативности, обидва не мають жодного сенсу. Їх об’єднує якраз радикальне, рішуче заперечення будь-якої репрезентативної системи. І це на сьогодні, по суті, все, що ми можемо сказати про зв’язки, які можуть пов’язувати два елементи, що перебувають у сфері репрезентації. Розібратися у цій проблемі нам не дозволяє базова система нашого пізнання – вона завжди передбачає існування певного середовища суб’єкта та мови, середовища вираження. І тому для нас відкриті тільки зчеплення репрезентації; що ж стосується зв’язків, базованих на аналогії чи подібності, безпосередніх зв’язків чи зв’язків нереференціальних, – що стосується всіх інших структур, то ми їх практично не знаємо. Безумовно, маси і тероризм пов’язує щось дуже важливе, щось, чого годі було б шукати у передуючих їм репрезентативних системах (народ/національні збори, пролетаріат/партія, меншини марґіналів/групи та групки, що їх представляють...). І так само, як між полюсами якої-небудь репрезентативної системи циркулює соціальна енергія, так само, очевидно, циркулює енергія і між масою та тероризмом, між цими не-полюсами системи не-репрезентації, але це енергія прямо протилежної природи, це не енергія соціальної акумуляції та трансформації, а соціальної дисперсії, розсіювання соціального, енергія поглинання та знищення політики.\nСтверджувати, що “епоха мовчазної більшости” “породжує” тероризм – означає помилятися. І дійсно, маса та тероризм, хоча і незрозумілим для нас чином, однак саме співіснують. І їх такого роду синхронне функціонування, як би ми до нього не ставились, – єдине, що насправді свідчить про кінець політичного та соціального. Це єдине, що характеризує цей період нестримної імплозії всіх систем репрезентації.\nЗавдання тероризму полягає зовсім не у тому, щоб продемонструвати репресивний характер держави (на це зорієнтована провокативна негативність груп та групок, які чіпляються за неї як за останню можливість постати перед масами, як їх представники). Будучи нерепрезентативним, він робить очевидною – запускаючи механізм ланцюгової реакції її поширення, а не вказуючи на неї і не пробуючи підштовхнути до її усвідомлення – нерепрезентативність будь-якої влади. Саме такою є його підривна робота: він утверджує не-репрезентацію, ін’єктуючи її крайньо малими, але дуже концентрованими дозами.\nХарактерна для нього жорстокість випливає з того, що він не визнає жодних репрезентативних інституцій (профспілки, організовані рухи, свідому “політичну” боротьбу тощо), включно з тими, які солідаризуються з його акціями, бо солідарність – це тільки один із способів конституювати його як модель, як емблему а, отже, примусити його бути представником. (Про полеглих учасників акції у таких випадках кажуть: “Вони померли за нас, їхня смерть не даремна...”) Для того, щоб подолати будь-які сенси, для того, щоб створити ситуацію, коли неможливо зрозуміти, наскільки він соціально нелеґітимний, якою мірою він не веде до жодних політичних результатів і не вписаний в жодну історію, тероризм вдається до всіх можливих засобів. Його єдиним “відображенням” є зовсім не низка спровокованих ним історичних наслідків, а оповідь, шокуюче повідомлення про нього у засобах інформації. Однак ця оповідь перебуває у сфері об’єктивности та інформативности не більшою мірою, ніж тероризм у сфері політичного. Водночас і той, і інший перебувають як поза межами сенсу, так і поза межами репрезентації – вони перебувають у сфері, яка є якщо не сферою міту, то, принаймні, сферою симулякра.\nІнший аспект терористичного насильства – заперечення будь-якої детермінації і будь-якої якости. У цьому сенсі тероризм слід відрізняти від бандитизму та акцій “командос”. Загін “командос” здійснює військові операції проти певного противника (вони можуть полягати у підриві потяга, раптовому нападі на ворожий штаб тощо). Бандитизм (наліт на банк, викрадення з метою отримання викупу тощо) є різновидом традиційного кримінального насильства. Всі ці дії мають свою мету – чи то економічну, чи військову. Сучасний тероризм, початок якому поклали захоплення заручників та гра у відкладання-відтермінування смерти, вже не має ні мети (якщо все ж припустити, що він зорієнтований якимись цілями, то вони або зовсім незначні або ж недосяжні – принаймні тероризм є найменш ефективним методом для їх реалізації), ні конкретного ворога. Чи можна стверджувати, що, захоплюючи заручників, палестинці борються з державою Ізраїль? Ні, їх дійсний ворог перебуває у них за плечима. Здається, що він навіть не належить до сфери міту, бо виступає як щось анонімне, недиференційоване, як певний світовий соціальний лад. Палестинці знаходять цього ворога де завгодно, коли завгодно, для них його втіленням може стати будь-хто, навіть найневинніші люди. Саме так заявляє про себе тероризм; і він залишається сам собою, зберігає себе тільки тому, що діє повсюдно, завжди і проти всіх – інакше він був би тільки шантажем чи акцією “командос”. Характер функціонування цієї сліпої сили повністю відповідає абсолютній недиференційованості системи, у якій вже давно не існує різниці між цілями та засобами, катами та офірами. Своїми діями, які виражають його вбивчу байдужість до того, хто стане його заручником, тероризм спрямований якраз проти найголовнішого продукту системи – анонімного та абсолютно безликого індивіда, індивіда, який нічим не відрізняється від собі подібних. Невинні розплачуються за злочин, який полягає у тому, що вони тепер ніхто, що у них немає власної долі, що вони позбавлені власного імени, позбавлені системою, яка сама є анонімною і яку вони, таким чином, символізують, – ось парадокс сьогоднішньої ситуації. Вони є кінцевим продуктом соціального, абстрактної і тепер уже всесвітньої соціальности. І саме тому, що вони тепер – ці “хто завгодно”, їм і судилося стати жертвами тероризму.\nСаме у цьому сенсі, чи, краще, у цьому своєму виклику сенсу, терористичний акт подібний до катастроф, що трапляються у природі. Ніякої різниці між підземним поштовхом у Ґватемалі та викраденням “Боїнґа” Люфтґанзи з трьома сотнями пасажирів на борту, між “природною” дією природи та “людськими” діями терористів не існує. Терористами є і природа, і раптова відмова якоїсь технологічної системи: потужні перебої у системах енергопостачання у Нью Йорку (у 1965 та 1977 роках) створили ситуації серйозніші, ніж ті, до яких призводили всі до цього часу організовані сплановані терористичні акти. Ба більше: ці великі технологічні аварії, як і природні катаклізми, демонструють можливість радикальної підривної роботи без суб’єкта. (...)\nСкорочений переклад Тараса Матіїва\nОпубліковано: 21 лютого 2017, 23:27\nДжерело: Baudrillard J. A l’ombre des majorites silencieuses, ou la fin du social. – Paris: Denoel, 1982., http://www.ji.lviv.ua/n25texts/bodrijar1.htm


Вітання Святішого Патріарха Кирила Блаженнішому Митрополиту Онуфрію з 75-річчям від дня народження - Українська Православна Церква\nВітання Святішого Патріарха Кирила Блаженнішому Митрополиту Онуфрію з 75-річчям від дня народження\nOn: Вівторок, 05.11.2019 14:25\nTagged: 75-річний ювілей Предстоятеля, Блаженніший Митрополит Київський і всєї України Онуфрій, Святіший Патріарх Кирил\nВаше Блаженство, дорогий у Господі владико!\nСердечно вітаю Вас із знаменною датою — 75-річчям від дня народження.\nГосподь судив Вам пройти чималий шлях, більшу частину якого Ви присвятили ревному служінню Богу і Його Церкві. Принісши чернечі обіти в обителі преподобного Сергія Радонезького, Ви за всіх обставин життя і трудів прагнете зберігати вірність зробленому одного разу вибору.\nПромислом Вседержителя, виявленим у соборному рішенні єпископів Української Православної Церкви, Ви сподобилися підняти на свої рамена хрест Предстоятельського служіння. У важкі роки випробувань український народ знайшов у Вас турботливого батька, духовно досвідченого архіпастиря, мужнього захисника священних канонів і гарячого молитовника перед Богом. Мудрим словом і доброю справою Ви наставляєте паству на шлях спасіння, піклуєтеся про те, щоб вона сповнювалася розумом духовним, в усякому доброму ділі приносячи плід і зростаючи в пізнанні Бога (Кол. 1: 9-10).\nЗ огляду на Ваші старанні труди та з нагоди ювілею вважаю за справедливе удостоїти Вас ордена святого рівноапостольного князя Володимира I ступеня.\nНезмінно поминаючи Вас у своїх молитвах, бажаю Вашому Блаженству доброго здоров’я, душевного миру і зміцнення від Господа у Вашому подальшому предстоятельському служінні на користь Святої Церкви і на спасіння ввіреної Вам української пастви.\nЗ любов’ю в Іісусі Христі\nПопередня новина: У Вінницькій єпархії прокоментували сюжет «1+1» у підтримку І.Салецького: черговий медіанаклеп та хибне трактування законів\nНаступна новина: Одеський священник став десятикратним чемпіоном світу з пауерліфтингу


І їхати нікуди не треба: українці почали заробляти на поляках — Украина Online\nВ Украине Новости Разное Школа выживания\nІ їхати нікуди не треба: українці почали заробляти на поляках\nЗаповзятливі українці зайнялися новим видом «бізнесу» – виготовленням водійських прав для поляків\nПри цьому в хід пускають бланки з Криму і Донецька, законність яких перевірити практично неможливо. Такі послуги користуються у поляків великим попитом, адже там позбутися прав за неправильну їзду дуже легко.\nЯк повідомлялося раніше, українцям в інтернеті пропонують купити велику кількість різних документів.\nНещодавно київські правоохоронці викрили підпільну друкарню, де у великій кількості друкували підроблені документи. Там вилучили 6 тис. Бланків «липових» довідок про проходження психіатричного та наркологічного оглядів, а також дозвільних медсправок.\nВ мережі українці можуть без проблем знайти не тільки медичні довідки, а й інші підроблені документи.\nЗалежно від важливості «липових» документів їх вартість істотно відрізняється. Наприклад, довідка для відвідування дитиною басейну є однією з найдешевших і коштує близько 100 грн.\nДовідка про вагітність обійдеться в 500-800 грн, довідка про хворобу – 60-80 грн за один день. За посвідчення пільговика, яке дає право на безкоштовний проїзд, потрібно заплатити 600-1000 грн\nЕксперти кажуть, що всі ці документи штампуються в підпільних друкарнях.\n← ДТП в Харкові: Свідки розповіли про «перегони» з Зайцевою та порушення Дронова\nДумали літо? Синоптики радять діставати пуховики →


З ДУМКОЮ ПРО КОЖНОГО УЧНЯ: січня 2019\nІсторія будь-якого народу містить періоди, дати, які є вирішальними і доленосними в його житті. Такою датою для України стало 22 січня 1919 року - день ухвали Акту Злуки ЗУНР І УНР. Цій даті судилося навічно увійти в історію України величним національним святом - Днем Соборності. З нагоди такого дня у школі пройшов пісенний флешмоб. Всіх учнів, вчителів та працівників школи об' єднала пісня Володимира Івасюка "Червона рута".\nОпубліковано Юлія Зінченко о 15:12 Немає коментарів:\nОпубліковано Юлія Зінченко о 14:46 1 коментар:\nРезультати конкурсу "Колосок осінній - 2018"\nУже традиційно учні школи беруть участь у Міжнародному природничому інтерактивному конкурсі "Колосок". Цього року до участі у конкурсі "Колосок осінній - 2018" долучилися 9 учнів 4 класу.\nЗавдання, що виконували учні були різнопланові, але об'єднані девізом "Рух - це життя!". Із великим задоволенням виконали завдання, адже лише нещодавно на уроках природознавства, ми опрацьовували теми, по яких були запропоновані запитання, розгадували цікаві ребуси, анаграми.\nВолодарі золотих колосків:\nСьомик Поліна, Нєфьодова Аліса, Харенко Олесандра\nСрібний колосок отримали:\nОсоненко Юля, Дудник Зоя, Тарасенко Софія (2 сертифікати)\nОпубліковано Юлія Зінченко о 05:46 Немає коментарів:\nМітки: Інтерактивні конкурси, Колосок\nЦибуля здавна заслужила у народі славу відмінного овочу і цілющого засобу чи не від усіх хвороб. Ріпчасту цибулю люблять повсюдно. У селі Богданівка її їдять з тим же задоволенням, що в Ашхабаді, на берегах Нілу. Чому вона ріпчаста? Тому, що цибулина за формою дуже вже скидається на ріпку. Ріпчаста цибуля з незапам'ятних часів використовується в кулінарії і в лікувальних цілях. Вважається, що люди їли її ще за часів, коли не знали писемність.\nУчні 4 класу добре знають про властивості цього овоча, ми вже досліджували необхідні умови і різні способи вирощування цибулі на перо і проводили спостереження як росте цибуля при однаковому поливі на різних ґрунтах, у воді , пустій ємності на сонячному підвіконнику, а також під паперовим конусом. Тому ми легко, зі знанням діла швидко виростили смачну і таку корисну зелену цибульку для шкільної їдальні. СМАЧНОГО!\nОпубліковано Юлія Зінченко о 11:33 1 коментар:\nОпубліковано Юлія Зінченко о 12:46 Немає коментарів:\nВ дорослих зима починається згідно з календарем, у дітей - коли випадає перший сніг. Зима...Зимонька...Чарівниця... Білий сніжок...\nОсь і до нашого краю прийшла справжня біленька чарівниця. Скільки позитивних емоцій та вражень приносить вона нам. Адже саме взимку можна покататись на санчатах, пограти в сніжки, зліпити сніговика та та збудувати снігове містечко…\nОпубліковано Юлія Зінченко о 09:42 Немає коментарів:\nЗимова синичка До нас у вікно зазир...\nТільки в нашого народу,Є таке чудове свято,Щоби...


Вівторок, 31 грудня 2019, 04:10\nТехнічний термін для такого типу атак – розподілена відмова в обслуговуванні, або DDoS. Груба, але ефективна DDoS-атака використовує цілу армію машин, яку називають ботнетом, щоб одночасного підключитися до однієї точки в мережі. Ботнет, який атакував Ліберію, був найбільшим за всю історію інтернету. Більшість таких атак тривають усього кілька хвилин, але у випадку з Lonestar це затягнулося на кілька днів. Фахівці не змогли зʼясувати причину атаки, але припустили, що хакери випробовували свої можливості для чогось більшого, можливо, навіть кібервійни.\nУ січні 2017 року DDoS-атака заблокувала роботу сайтів двох найбільших банків Британії, Lloyds і Barclays. Враховуючи масштаби ураження, деякі фахівці з кібербезпеки припустили, що за атаками стоять Росія чи Китай. Тоді за розслідування взялися спецслужби Британії, Німеччини та США. Вони визначили імʼя користувача, за ним знайшли адресу електронної пошти, на яку було зареєстровано обліковий запис Skype. Він вивів на сторінку Facebook, яка належала Деніелу Кайє – 29-річному підданому Великої Британії, який називав себе незалежним експертом з безпеки.\nУ Лондоні Деніел кілька років перебивався випадковими заробітками, поки у 2014-му з ним не звʼязався Авішай Марцʼяно. Це був ізраїльський бізнесмен, виконавчий директор Cellcom – другого за величиною провайдера Ліберії. Головним конкурентом Cellcom був Lonestar, і між ними вже понад десять років тривала «нещадна війна».\nДля DDoS-атаки на Lonestar Кайє використовував шкідливу програму Mirai. Її розробили американські студенти і виклали код на хакерських форумах. Головна особливість програми – вона могла напівавтономно, без участі людини, шукати та заражати вебкамери, бездротові маршрутизатори та інші дешеві, погано захищені пристрої. Кайє підправив код: налаштував на камери спостереження китайського виробництва і заблокував доступ ззовні до свого ботнету. Він здобув доступ до більш ніж пʼяти мільйонів камер в усьому світі. Зрештою, атака без проблем обвалила сервери Lonestar. За свою роботу він отримує десять тисяч доларів на місяць.\nвірус сервер хакер


Двоє людей у лікарні: на Рівненщині ДТП із потерпілими (ФОТО)\nАвтопригода сталася сьогодні, 23 грудня, о 08:25 у селі Злазне. Слідчо-оперативна група встановила, що 25-річний житель села Вигін, водій мотоцикла "Bird", на вулиці Жовтнева допустив зіткнення із автомобілем «Renault Trafic» під керуванням 35-річної місцевої жительки.\nВнаслідок ДТП травмувалися мотоцикліст та його 23-річна пасажирка, яких госпіталізували до лікарні.\nВодійка мікроавтобуса не постраждала та за результатами освідування була твереза. Не мав ознак сп’яніння і кермувальник двоколісного, однак у нього відібрані зразки крові.\nТранспортні засоби вилучені та поміщені на територію Костопільського відділу поліції.\nЗа фактом порушення правил безпеки дорожнього руху слідчі розпочали досудове розслідування за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, в рамках якого встановлюють усі обставини ДТП.


Бостонський пиріг: рецепти, варіанти начинки і поради по випічці\nСайт про моду » ДІМ » Бостонський пиріг: рецепти, варіанти начинки і поради по випічці\nРецепт бостонського пирога був придуманий і реалізований в старому готелі "Паркер Хаус" в Бостоні (згідно легендам). Традиційно він готується з заварним кремом і зверху поливається швидко застывающей шоколадною глазур'ю. Далі в матеріалі будуть розглянуті кілька незвичайних типів начинки, які можна задіяти при приготуванні даного страви.\nОдин з традиційних варіантів\nДля початку варто розглянути стандартний варіант бостонського кремового пирога. Варто відзначити, що даний рецепт вимагає досить великого набору продуктів, які необхідно поділити на кілька категорій. Для початку варто розглянути основні:\nдрібка морської солі (дрібної);\n300 грам цукрової пудри або ж подрібненого цукрового піску;\n4 курячих яйця кімнатної температури;\nІнгредієнти для прошарку і глазурі\nДалі наведено інгредієнти для начинки і поливання бостонського пирога з кремом. Список виглядає так:\n200 мл жирних вершків (33 %);\n50 грам цукрового порошку;\nдрібка морської солі дрібного типу;\n75 мілілітрів молока;\nстолова ложка кукурудзяного крохмалю;\nдві чайних ложки ванільного екстракту;\n85 грам темного шоколаду з вмістом какао не нижче 66 %;\n60 грам цукрової пудри.\nТепер можна приступати до ознайомлення зі стандартним рецептом бостонського пирога. Щоб випічка вийшла смачною і ви не переводили продукти, виконуйте всі дії в зазначеному порядку:\nВстановіть температуру в духовці на 180 градусів і залиште прогріватися;\nдві круглі форми застеліть папером для запікання. Змастіть їх маслом і присипте борошном.\nВ окремій чаші злегка збийте чотири яйця.\nВ інший посуд просійте борошно і змішайте її разом з сіллю і розпушувачем.\nУ третій посуді збийте за допомогою міксера сполучені вершкове масло і цукор.\nНе перестаючи збивати, додайте туди чайну ложку ванільного екстракту.\nПісля цього, не припиняючи обробку, додайте туди ж яйця. Вливати їх необхідно поступово.\nСлідом за ними потроху засинайте суміш з борошна і розпушувача. Після невеликої порції сухої суміші потрібно вливати трохи молока. Продовжувати цю процедуру потрібно до тих пір, поки не закінчаться обидва інгредієнта (виділені для приготування коржів).\nПродовжуйте збивати отриману суміш до тих пір, поки не отримаєте масу рівномірної консистенції.\nТепер влийте однакову кількість тіста в кожну з підготовлених форм.\nЛопаткою вирівняйте верх. Заготовки помістіть в духовку і запікайте протягом 20 хвилин. Перевірте тісто зубочисткою. Якщо вона виходить сирої, то можна продовжити готування до 30 хвилин.\nГотові коржі викласти з форми і дати охолонути.\nТепер необхідно приготувати прошарок. Поставте каструлю з вершками на середній вогонь. Нагрівайте їх, поки вони не почнуть пузиритися по краях.\nПісля цього додайте сіль, цукор і перемішайте. Потім зніміть з вогню.\nЗмішайте молоко, крохмаль, яйця.\nЗбиваючи, додайте це до вершкам і поставте все на слабкий вогонь. Помішуючи варити п'ять хвилин, поки не вийде густий крем.\nПісля цього зніміть заготовку з плити і додайте ром. Залиште остигати, періодично перемішуючи.\nДля глазурі поставте сотейник на слабкий вогонь і складіть туди рубаний шоколад разом з маслом і вершками.\nНе припиняючи перемішувати, готуйте поки не отримаєте однорідну масу.\nПотім дайте їй охолонути, при цьому періодично заважаючи.\nТепер перший корж змастіть кремом. Зверху викладіть другий.\nЗібраний пиріг полити глазур'ю і подавайте до столу.\nРецепт бостонського журавлинного пирога\nДосить цікавий і надзвичайно смачний варіант начинки для даної страви. Щоб приготувати його необхідно:\n300 грам журавлини;\n80 грам смажених волоських горіхів;\nЩоб отримати смачний бостонський пиріг з журавлиною, вам необхідно просто дотримуватися всі дії в зазначеному порядку. Робити потрібно наступне:\nВершкове масло залишити поза холодильника до того моменту, поки воно не стане м'яким.\nЗмішати разом з ним в окремому посуді яйця і цукор. Всі інгредієнти збити міксером до отримання тесту рівномірної консистенції.\nДно форми для приготування застелити папером для запікання.\nСамим нижнім шаром викласти журавлину.\nЗверху помістити горіхи.\nЗаготівлю посипати цукром.\nЗверху все викласти тісто.\nВстановити в духовій шафі температуру до 200 градусів.\nНакрити пиріг фольгою і відправте в духовку. Готувати його необхідно 40 хвилин.\nПісля закінчення зазначеного часу потрібно прибрати фольгу і продовжувати готувати бостонський журавлинний пиріг додаткові п'ять хвилин.\nПотім його необхідно перевернути з форми запікання на тарілку, ягідним шаром вгору і обсипати цукровою пудрою.\nЩе один цікавий варіант\nДалі розглянемо рецепт бостонського пирога з заварним ванільним кремом. Так як тут потрібно досить багато повторюваних інгредієнтів, список необхідних продуктів варто розділити. Для тіста вам знадобиться:\n90 грам вершкового масла;\nст. ложка рослинного масла.\nДругий набір інгредієнтів. Для приготування заварний прошарку вам знадобляться:\n100 грам тростинного цукру;\n60 грам ванільного цукру;\nОстанній набір інгредієнтів для одного з найважливіших компонентів пирога. Вам знадобляться такі продукти як:\n100 грам сметани 15 % жирності;\nДалі розглянемо інструкцію приготування бостонського пирога з заварним кремом. Для початку варто підготувати бісквіт. Робиться це з вечора. Потрібно:\nПоставити кухлик на середній вогонь і з'єднати молоко з маслом. Перемішуючи дочекатися кипіння. Також необхідно почекати, поки масло не розчиниться.\nВ окремій чашці збити яйця до отримання пишної маси. По часу це займає 5 хвилин.\nЯк тільки вона буде готова, слід додати туди борошно, розпушувач, сіль, ванільний цукор і все акуратно перемішати.\nКоли вийде тісто рівномірної консистенції, в нього можна додати приготовлену раніше молочну суміш.\nФорму для запікання обробити олією і посипати борошном, щоб тісто не прилипало.\nВлити в неї масу і готувати її 35 хвилин в духовій шафі при 180 градусах.\nЯк тільки бісквіт буде готовий, його необхідно дістати і остудити.\nТепер можна зробити крем. В ковшике потрібно змішати молоко, жовтки, обидва зазначені види цукру, сіль і крохмаль. Все збити віночком до рівномірної консистенції.\nПосуд поставити на середній вогонь і готувати вміст, поки вона не загусне. При цьому потрібно постійно перемішувати. Як тільки крем різко стане щільним і густим, його потрібно зняти з вогню.\nГотовий крем перекласти в окрему миску, загорнути в плівку і прибрати в холодильник.\nЯк тільки матеріал для прошарку охолоне, в нього потрібно додати розм'якшене масло і збити все за допомогою віночка, поки не вийде маса однорідної консистенції.\nБісквіт поділити на чотири однакові по товщині коржа. Кожен змастити підготовленим кремом і залишити просочуватися.\nВ цей час в ковшике змішати всі інгредієнти для глазурі і почати варити їх на середньому вогні до кипіння, не припиняючи перемішувати. Як тільки вміст стане рідким і гладким, посуд прибрати з плити і дати глазурі охолонути.\nПісля цього їй потрібно полити торт і залишити стікати по пирогу. Коли вона розподілиться, пиріг слід поставити в холодильник.\nБостонський пиріг з кедровими горіхами\nЩе один цікавий варіант даного ласощі. Для його приготування вам знадобляться наступні продукти:\n2 ст. ложки подрібненого мигдалю;\nкедрові горіхи (при необхідності можна замінити волоськими);\nЩоб отримати смачний бостонський пиріг, просто дотримуйтесь наведену далі інструкцію. Для цього вам потрібно:\nВершкове масло залишити на столі, щоб воно стало м'яким.\nПотім змішати 170 грам цього масла з трьома яйцями.\nДодати туди 140 грам цукру і, перемішуючи, всипати борошно.\nЯк тільки вона закінчиться, всипати в посуд розпушувач і перемішати всі інгредієнти до отримання рівномірної маси.\nВ кінці додайте подрібнений мигдаль і горіхи. Знову все перемішати вміст посуду, поки горіхи не рівномірно розподіляться по тесту.\nФорму для запікання застелити папером для випічки і присипати борошном, щоб тісто не прилипло.\nВилити туди масу і відправити в духовку. Готувати корж необхідно 40 хвилин при 180 градусах.\nЯк тільки основа буде готова, потрібно дістати її і покласти остигати.\nДалі в окремому ковшике змішати молоко, вершки, три яєчних жовтки, сто грам цукру, крохмаль і ванільний екстракт.\nВсе перемішати до рівномірної маси і готувати на середньому вогні. При цьому новий крем не можна припиняти заважати.\nЯк тільки матеріал для прошарку загусне, треба зняти посуд з вогню, додати вершкове масло і знову перемішати. Потім крем залишити остигати.\nБісквіт порізати на три рівні по товщині коржа.\nВерхівку нижнього і середнього потрібно змастити готовим кремом. Самий верхній шар присипте подрібненими горіхами і цукровою пудрою.


Насіння огірка бджолозапильний Кущовий, 0,5 г купити по ціні 2.00 грн. - ОптоМанія\nПочаток Насіння Насіння пакетовані Насіння пакетовані Огірків Насіння огірка бджолозапильний Кущовий, 0,5 г\nРоздріб: 3.40 грн.\nПропонуємо купити насіння огірка Кущовий за оптовою ціною з доставкою по Україні!\nНасіння огірка Кущової. Скоростиглий бджолозапильний сорт. Період вегетації 42-45 днів від появи сходів до початку дозрівання. Призначений для відкритого грунту. Відрізняється дружнім плодоносінням. Рослина кущова жіночого типу цвітіння, довжина головного батога 50-70 див. Зеленець редкобугорчатый, з чорним опушенням, завдовжки 9-12 см, відмінного смаку, довго не жовтіє. Плоди придатні для засолювання і консервування. Врожайність – понад 10 кг/м².


Олена Войченко розповіла, як пережила розлучення з Володимиром Остапчуком - Телеканал Україна\nДивіться новий сезон програми «Зірковий шлях» у будні о 9:30 в ефірі каналу «Україна».\n19:30, 19 серпня 2020\nСкандальне розлучення телеведучого Володимира Остапчука з Оленою Войченко обговорювала вся країна. Та в цій історії з’являються нові подробиці. В інтерв'ю програмі «Зірковий шлях», яка виходить на каналі «Україна» з ведучими Тімуром Мірошниченком та Альоною Вінницькою, ексдружина шоумена розкрила шокуючу правду про стосунки з Володимиром, а також зізналась, що, окрім позову на встановлення її адекватності, він ще й подав запит на експертизу психічного стану дітей.\nВолодимир Остапчук та Олена Войченко розійшлися ще у серпні минулого року. А вже у вересні, за словами Володимира, він запросив на перше романтичне побачення до Парижа нову знайому – нотаріуса Христину Горняк. З подорожі вони повернулися парою. Саме таку версію для всіх озвучив Володимир якраз у 35-ий День народження своєї вже ексдружини Олени Войченко.\n«Я думаю, що він так хотів якимось чином зачепити мене. Мені це так навіть трошки лестить, – каже Олена Войченко у програмі «Зірковий шлях», яка має власну версію розвитку романтичних подій в нових стосунках колишнього. – Це 100%, я знаю, у мене є докази, що їхні стосунки почалися, ще коли ми були у шлюбі і проживали разом. Але я не думаю, що це щось особливо змінює».\nОстапчук з колишньою дружиною та дітьми\nТа Войченко продовжує шокувати своїми зізнаннями. Каже, нині з упевненістю може стверджувати, що піддавалася домашньому насиллю з боку колишнього.\n«Я сильно заглибилась у це. І зараз навіть в Україні в судових рішеннях є момент психологічного насилля і всіх різних видів насильства. У моєму випадку воно однозначно мало місце. Те, що тепер його немає, для мене це навіть не те що полегшення, я позбулася аб’юза (з англ. abuse – насилля, жорстоке поводження). І нехай воно було у деяких моментах не таким, тобто не били ногами, не скидали з вікна чи ще щось, але психологічно я була травмована дуже сильно», – відверто розповіла жінка в інтерв’ю каналу «Україна».\nЕксклюзив «Зіркового шляху»: Остапчук зробив розкішний подарунок новій коханій\nКохана Володимира Остапчука розповіла, як познайомилася з дітьми шоумена\nЗараз «головним болем» Олени є судова експертиза в опікунській раді, куди Володимир подав запит на встановлення адекватності колишньої дружини і, як виявилось, психічного стану своїх двох неповнолітніх дітей.\n«Володимир ще додав моментів з експертизою дітей, тому що він теж запросив дитячу службу, аби та перевіряла їхній психічний стан, – зізналась колишня Остапчука в ефірі «Зіркового шляху». – Зараз ми якраз у цьому процесі знаходимось, він для мене навіть більш травматичний, ніж момент з моєю експертизою, тому що моя все-таки стосується дорослої людини і тут, скажімо, більш адекватно».


Для абітурієнтів з окупованих територій запрацювали спеціальні центри для вступу | Нова українська школа\nДля абітурієнтів з окупованих територій запрацювали спеціальні центри для вступу\n3 червня почали роботу центри “Крим-Україна” та “Донбас-Україна”, через які абітурієнти з окупованих територій зможуть вступити в українські виші.\nЦентри працюватимуть до 27 вересня. Завдяки їм абітурієнти з окупованих територій можуть вступити в українські виші та профтехи за спрощеною процедурою – без ЗНО, українського паспорта та атестата.\n“Освітні центри працюють в Україні з 2016 року. За цей час кількість студентів, які скористалися процедурою спрощеного вступу, суттєво збільшилася. Наприклад, у 2016-му таких вступників було менше 1 тисячі, тоді як зараз їх вже майже 2 тисячі.\nВажливо, що, вступивши через освітній центр, жителі Донбасу та Криму зможуть отримати диплом, який визнаватимуть в Україні та світі“, – зазначив заступник міністерки освіти і науки Юрій Рашкевич.\nЦентри “Крим-Україна” відкрилися на базі 35 закладів вищої освіти в 8 регіонах: Одеській, Миколаївській, Запорізькій, Херсонській, Харківській, Львівській, Дніпропетровській областях, а також у Києві.\nЦентри “Донбас-Україна” діють на базі понад 40 вишів – переміщених із зони ООС або тих, які розташовані на підконтрольній Україні території Луганської та Донецької областей. Це міста Київ, Бахмут, Вінниця, Дніпро, Краматорськ, Кремінна, Кривий Ріг, Костянтинівка, Покровськ, Лиман, Лисичанськ, Маріуполь, Рубіжне, Сєверодонецьк, Старобільськ, Слов’янськ, Торецьк.\nДокладний перелік центрів з їхніми адресами та іншою контактною інформацією розміщений на сайті МОН у розділі “Жителям Донбасу і Криму”.\nТакож детальніше про процедуру вступу через центри дивіться за цим посиланням.


Ця риба відноситься до сімейства коропових, і виростає в довжину до 10-20см, при вазі близько 60г, але можна зустріти і більші екземпляри. Називають її, в різних регіонах по-різному: « шеклея », « верховодка », « басклейка » і т.д. Її улюблені ласощі - це опариш, а ловиться вона на звичайну вудку поплавця.\nЗвичайнісінька вудка складається з таких елементів: вудилище, волосінь, поплавок, грузок, поводок з гачком.\nДля лову такої риби знадобиться міцне, легке, пружне вудилище, довжиною до 4-х метрів. Вудка повинна бути такою, щоб при закиданні витрачалося якнайменше енергії. Якщо ставок не має чистої прибережної лінії, то знадобиться вудилище, довжиною до 6-ти метрів. Довший вудилище буде важчим і незручним. Найкраще використовувати міцні і легкі карбонові вудилища, але при цьому, слід знати, що такими вудлищами рибалити під час грози не рекомендується. Можливо, також, застосування скловолоконних і композитних вудилищ.\nПриродно, що одного вудилища недостатньо і для ефективної риболовлі, його потрібно оснастити наступними елементами:\nВолосінню . В якості основної підійде волосінь, діаметром 0,16-0,18мм, а для повідця можна використовувати волосінь, діаметром 0,12 мм.\nПоплавком . Це повинен бути не великий і дуже легкий поплавок, з яким можна оснастити чутливу вудку. Вершинку поплавка можна забарвити в яскравий колір, з подальшим розкриттям лаком.\nПовідцем . Повідець грає дуже важливу роль, і не одну. По-перше, він менш помітний для риби, так як має меншу товщину, а по-друге, під час зацепа буде відірваний один поводок, а інші елементи залишаться неушкодженими.\nГрузьке . Щоб снасть була чутливою, як грузила можна застосувати кілька маленьких свинцевих дробинок, закріплених на волосіні, на відстані 2-3мм одна від одної.\nГачком . Оскільки рибка не велика, то і гачки слід вибирати відповідно. Це можуть бути гачки №16-22, за міжнародною класифікацією.\nЩоб снасть була чутливою, її слід правильно налаштувати. Для цього потрібно огрузіть поплавок або, іншими словами, підібрати вантаж, щоб на поверхні води була лише одна вершина, тоді при клюванні він буде миттєво тонути. При такій настройці можна вчасно робити підсікання, що дасть можливість зловити рибу.\nДля більшої результативності, не завадить підгодовування для залучення і такої риби, як уклейка. Для підгодовування цієї риби можна застосувати такі способи:\nЗалучити рибу за допомогою бризок води, які слід направляти в область поплавка.\nСтворити навколо поплавка хмара каламуті, покидав в воду землю або глину. Уклейка обов'язково на це відреагує, так як вона в каламутній воді шукає собі їжу.\nПідгодувати уклейку, розсипавши в воді корм.\nРецепт розсипчастою мелкодісперской підгодовування\nВсі подрібнюється і змішується в співвідношенні 1: 1. У підгодовування можна додати природний ароматизатор, з ароматом груші, ванілі, полуниці або укропное масло.\nПеред риболовлею підгодовування змішується з невеликою кількістю води. Після цього її можна легко кидати в воду, при цьому, вона буде повільно тонути, і приманювати уклейку і іншу рибу, провідну поверхневий спосіб життя.\nЯкщо вода холодна, в підгодовування додається мотиль, на якого і ловиться уклейка.\nЯк поверхневої приманки можна застосовувати звичайну скоринку хліба. Для цього можна взяти шматочок, величиною з куряче яйце. Чи не велика риба повільно буде їм годуватися, тим більше, що шматочок буде перебувати на плаву.\nЯк тільки підгодовування розкидана, через деякий проміжок часу (хвилин 10-15) можна починати активний лов уклейки. В якості наживки застосовується опариш будь-якого кольору (білий, жовтий, червоний) або їх комбінації. Як правило, застосовується дрібний опариш, так як використовується маленький гачок. Насаджувати опариша можна будь-яким доступним методом. Можна застосовувати і хробака, але він трохи більшого розміру і його буде дуже важко помістити на гачок, а у дрібного хробака дуже тонке тіло і його важко насаджувати.\nЯк правило, поверхнева ловля здійснюється на чистій акваторії, де немає заростей, які могли б заважати активної риболовлі. Якщо на березі є великі дерева, то в цьому районі обов'язково можна знайти уклейку, так як вона харчується різною живністю, що падає з дерев. Перед початком лову, на не великий акваторії (до 1 метра в квадраті) розкидається підгодовування. У це місце слід закидати снасть. Щоб підгодовування не липнула до рук, останні потрібно змочити водою. Кожні наступні порції підгодовування кидаються у воду, в напрямку до берега, утворюючи такий собі прикормочной слід, по якому риба неодмінно підійде до місця лову. Прикормка кидається маленькими порціями, в результаті чого утворюється каламутний шлейф, який і приманює рибу.\nДля початку встановлюється глибина лову в межах 30-40см, якщо клювань немає, то глибину можна збільшити сантиметрів на 20-ть, не більше. При клюванні в холодний період, риба тримається ближче до дна, тому, глибина лову виставляється відповідної. Це може бути придонний лов або лов в товщі води. В даному випадку доведеться експериментувати.\nДесь через 5-15 хвилин зграя неодмінно відчує аромат прикормки і підійде погодувати, після чого відразу ж почнеться активне клювання. Як правило, риба бере наживку активно і жадібно, тому уклейки чіпляються одна за одною, необхідно лише встигати насаджувати наживку.\nБувають такі моменти, коли доводиться робити вимушену перерву, тоді необхідно забезпечити регулярну подачу прикормки в точку клювання, інакше зграя, після того, як виявить, що їсти нічого, просто покине місце. Як варіант можна скористатися мотузкою і прив'язати до неї підгодовування, після чого кинути в воду. Підгодовування можна помістити в целофановий пакет, наробивши в ньому багато не великих дірок. Вода буде поступово вимивати з пакета підгодовування, і навколо буде триматися аромат, який не відпустить уклейку з місця лову. У пакет можна додати звичайного хліба, який так любить уклейка.\nЯкщо хто-небудь, коли-небудь спостерігав з боку, як ловиться уклейка на звичайну вудку поплавця, той неодмінно відзначив про себе, що це величезне задоволення. Незважаючи на те, що риба маленька, але адреналіну при її ловлі виділяється не менше, ніж при лові іншої риби. Це настільки цікаво, що стає просто немає сил, так як клювання слідують одна за одною, а щоб зловити, потрібно бути справжнім рибалкою, які мають не малий досвід. Варто прогавити клювання і зробити підсічку невчасно, розраховувати на те, що чергова рибка опиниться в коші, не доводиться. Тому, ця рибалка вимагає максимальної зосередженості та уваги, а також терпіння, чого у деяких рибалок не вистачає.\nБагато рибалки не до оцінюють сам процес такої риболовлі, який несе багато задоволення і радості. Під час такої риболовлі людина геть-чисто забуває про щоденній метушні, а це той фактор, без якого повноцінного відпочинку просто не буває. Процес настільки затягує і захоплює, що багатьох рибалок просто силою доводилося відривати від нього, щоб пообідати. Тут головне, щоб погода була відповідною і нічого не заважало кльову, а снасть була налаштована відповідним чином. Оскільки риба не велика, тому снасть повинна бути чутливою, а вудилище дуже легким, тому що його не поставиш на підставку, так як клювання починається з того моменту, коли гачок з наживкою виявляється в воді. Якщо вудилище важке, то після такої риболовлі можуть залишитися і не приємні відчуття, у вигляді болів в руках, а це вже ніяк відпочинком не назвеш.\nПоплавочная ловля уклейки - Відео\nПоплавочная Ловля Уклейки: сімейна риболовля. Майстер-Клас "Про риболовлю всерйоз" відео 189.


Нанесення малюнка та фірмових знаків на тканину користувалося попитом і буде ним користуватися ще багато років. Потреба у вишивці емблем та логотипів виникає досить часто. Зазвичай вишивають емблеми фірм на корпоративному одязі або формі, будь-який виробник воліє вишити свій логотип на виробі з тканини, вишивають герби країн на прапорах, вимпелах та одязі, наносять на тканину емблеми спортивних клубів або символіку конкурсів й змагань.\nЦими послугами регулярно користуються спортивні клуби та організатори спортивних заходів. Для команд завжди потрібні фірмові футболки із нанесеною на них символікою змагань. Вишивка емблем перетворює звичайну футболку на оригінальний сувенір, який нагадуватиме про участь в даних змаганнях через довгі роки.\nВишивка надійніша, ніж інші види нанесення малюнків на тканину. Вона надасть вашій футболці солідніший вигляд та збереже його після великої кількості прань. Вишивка емблем виконується на різних тканинах, але краще використовувати натуральні тканини, які не деформуються в процесі нанесення малюнка. Даний спосіб нанесення логотипів передбачає використання міцних ниток. Малюнок може включати максимально 12 кольорів.\nБудь принесений нам дизайн рисунка вимагає адаптації під використовувану технологію. Оскільки вишивка емблем та логотипів може використовувати обмежену кількість кольорів, малюнок коректується під технологію. Якщо у клієнта ще немає певного малюнка, а є його елементи або просто ідея, дизайнери нашої компанії допоможуть визначитися з оформленням та підгонкою під технологічні вимоги.\nНаші дизайнери за допомогою спеціального програмного забезпечення допоможуть вам зробити дизайн для вишивки та виготовити готовий виріб. При потребі малюнок може бути тиражований. Цю функцію використовують для вишивки великої кількості виробів. Розрахунок вартості вишивки проводиться з урахуванням кожної тисячі стібків. Клієнт може замовити вишивку на своєму матеріалі або готовому виробі, або вибрати матеріал або виріб у нас.\nВартість вашого замовлення може змінитися в залежності від складності його виконання, розмірів замовлення і матеріалу, на який наноситься зображення. Для замовників великих партій вишитих виробів у нас передбачена солідна знижка. За телефонами, вказаними на сайті ви можете уточнити всі нюанси щодо замовлення та оформлення. Ваше замовлення буде виконано в найкоротші терміни.


Герої мого уроку\nНавчання — процес непростий. Також — процес двосторонній. Адже, долаючи вузькі й часто тернисті стежки пізнання, той що йде (учень) безпосередньо залежить від свого провідника (вчителя). Безумовно, на успіх цієї академічної подорожі впливають педагогічний хист і досвід викладача. Однак, основна мета цієї статті — віддати належне тим численним героям та героїням, які, незважаючи на складність шляху, все ж таки наважилися зробити крок до вивчення англійської. Також, автор статті сподівається, що нижченаведені приклади стануть додатковим джерелом натхнення для тих, хто лише займає підготовчу позицію на лінгвістичному старті. Адже часто героями стають ті, хто бачить приклад інших героїв. Отже, усім героям моїх уроків присвячується.\nВАЛЕНТИН не вчив англійську в школі. Обминула його ця чаша і в інституті. Однак, хороший фахівець-технолог і вже досить зріла людина (дружина, двоє дітей), Валентин влаштувався на роботу в міжнародну компанію. І майже одразу він отримав наказ — вивчити англійську, з метою бізнес-комунікації, спілкування по телефону, листування, закордонних відряджень. Терміни були вкрай стислі; міжнародні менеджери вже за 4 місяці мали побачити й почути Валентинів мовний прогрес. Валентин не бідкався. Він запхав кілька занять на тиждень у свій завантажений графік. А ввечері, після ігор з синами та перевірки їхнього домашнього завдання, він знаходив сили робити свою домашку з англійської. А для наших занять він спеціально придбав диктофон, куди записував весь урок, від початку до кінця, прослуховуючи його потім знову дорогою на роботу та з роботи. Результат? Через рік, як і було потрібно, він вів переговори англійською особисто і по телефону, їздив у відрядження за кордон. А через два роки Валентин вже брав участь у міжнародних виставках, робив презентації, виконував функції перекладача і супроводжував клієнтів компанії в їхніх міжнародних поїздках. Отже, навіть якщо Ви раніше НІКОЛИ не вчили англійську, а вдома у Вас бігають діти, для Вас, лінгвістично, немає нічого неможливого!\nЛЮДМИЛА взялася за англійську, ніколи не вивчавши її школі або у виші. Виконуючи колосальний обсяг роботи в своїй компанії, вона, схоже, зробила вивчення англійської своєю другою (або першою?) професією. Повільно, але впевнено, вона залишалися позаду рівні: Starter, Elementary, Pre-Intermediate. Щоб постійно мотивувати себе й кидати нові виклики, Людмила чергувала програми (загальний розмовний курс/бізнес-англійська), формати (заняття в групі/індивідуальні заняття), режими навчання (вранці до роботи, тобто в 7: 30/ввечері після роботи, тобто о 19:30). Вона вирішила не боятися здаватися слабкіше (лінгвістично) та прагнула щосили працювати в групі або парі з більш сильними студентами. Intermediate, Upper-Intermediate, Advanced… Людмила відвідувала всі розмовні клуби, всі англомовні заходи, намагаючись відшукати тих студентів, чий рівень був би вищим за її. Зрештою, вона навіть вирушила до Великобританії, де в одній з англомовних шкіл зарекомендувала себе однією з найкращих студенток. Дивно, що ця приголомшлива еволюція від рівня Starter до рівня Advanced (реального рівня Advanced!) сталася лишень за два з половиною роки.\nОЛЕКСІЙ планував здійснити сміливий кар’єрний крок, для якого був необхідний дуже високий рівень володіння англійською й такі особливі навички, як і вміння вести переговори по телефону й робити презентації. Маючи непогану базу англійської, працюючи в українській компанії та викладаючи математику в університеті Шевченка в Києві, кандидат математичних наук прийняв рішення заново розпочати лінгвістичні заняття. Шалена мотивація Олексія часом навіть лякала. Крім систематичного й ретельного виконання домашнього завдання, він переглядав фільми англійською, часом десятками разів прослуховуючи незрозумілі фрагменти й виписуючи всі нові слова. Виступаючи з презентаціями на уроках, він фіксував свої виступи на камеру, аналізуючи потім відзнятий матеріал як з мовної, так і з поведінкової точки зору. Так, Олексій займався на вихідних. Не рідко — о 8:00 в суботу або навіть у неділю. Результат? Зараз Олексій — один з ключових людей в одній з найбільших міжнародних компаній. Він регулярно їздить за кордон та представляє Україну на міжнародних зустрічах, семінарах та презентаціях.\nМАР’ЯНА, маючи лише номінальний рівень шкільної англійської, змогла-таки влаштуватися на роботу в міжнародній компанії, оскільки мала неабиякі організаторські здібності. Однак, щоби виконувати функції особистого помічника керівника, потрібно було терміново підвищити рівень англійськї. Щільний графік роботи дозволяв їй займатися лише після 21:00. Двічі на тиждень вона знаходила сили приїжджати на вечірні заняття і ще займатися на вихідних. У підсумку, вже невдовзі вона вела переписку та робила оголошення в газетах, спілкувалася по телефону і особисто за допомогою англійської.\nІГОР, успішний бізнесмен, щасливий сім’янин і зріла людина, прочитав у книзі Акуніна про ставлення до життя Ераста Фандоріна: «Вік — це не слабкість, не те, чого слід боятися. Кожний новий рік життя — це чергова можливість навчитися чогось нового. Дивишся, навчився робити те, чого не вмів раніше. Дивишся — вивчив нову мову». Ігор вчинив саме так. Із неабиякою постійністю, три рази на тиждень, він почав згадувати те, що так давно й ґрунтовно забув після закінчення інституту, а також додавати потроху нові знання. Так, він мав одну чи дві спокуси «кинути це все», але вже через рік Ігор вже зміг здійснити поїздку до Великобританії зі своєю родиною, де успішно і досить інтенсивно спілкувався 2 тижні, а ще кілька місяців пізніше вперше самостійно відвідав Швейцарію, спілкуючись, знову-таки, за допомогою англійської.\nМАРІЯ була успішною журналісткою, але для досягнення її мрії — роботи в англомовному виданні — їй бракувало саме англійської (в школі вона вивчала французьку). З неймовірною присвятою вона сфокусувалася на вивченні мови міжнародного спілкування й протягом року досягла того рівня, коли могла проходити співбесіду англійською. Після успішної співбесіди (ура!) Марія стала відповідальною за важливий проект. Втім, вона не забувала й про англійську. Ще півроку фанатичної відданості лінгвістичним заняттям, і Марія (вже студентка рівня Upper-Intermediate) дивує співробітників і партнерів, котрі дізнаються, що вона досягла нинішнього рівня лишень за півтора роки! А нещодавно, між іншим, вона взяла своє перше інтерв’ю англійською. Саме так, як мріялося!\nСЕРГІЙ, співробітник банківської сфери, настільки захопився процесом вивчення англійської, що став, мабуть, одним з найбільших ентузіастів англійської та борців проти її незнання. Ця лінгвістична пристрасть одного разу навіть привела його до мовної школи в Лондоні. Десятки (!!!) його колег, друзів і знайомих вже долучилися до англомовної культури. Окрім усього іншого, комунікація з іноземними партнерами та інтенсивні подорожі стали невід’ємною частиною життя Сергія — студента рівня Advanced.\nТЕТЯНА, журналіст за фахом та відповідальна і мудра мама у повсякденному житті, вирішила хоча б час від часу спілкуватися зі своєю донькою-підлітком англійською. Обговорювали найрізноманітніші теми: від шкільної буденності до приховано-заповітного, від прочитаних книг до побачених фільмів. Подібне сміливе рішення допомогло створити англомовне середовище (нехай десь неідеальне) та сприяло мовному прогресу як мами, так і доньки. А кілька років пізніше Тетянина дочка Марія, після суботніх або недільних занять (оскільки навчання в Могилянці ледь залишало час дихати) склала грізний TOEFL на 112 з 120 можливих!\nКОСТЯНТИН, сфокусувавшись на поставленій меті, досить швидко пройшов кілька рівнів і зміг успішно виконувати роботу виконавчого директора спочатку в міжнародній рекламній корпорації, а потім, після неодноразових інтерв’ю з носіями мови, на міжнародному телевізійному каналі. Лягаючи спати, він продовжував слухати англійські аудіозаписи, а вихідними щасливий батько новонародженої доньки долав тривалі відстані із заміського будинку, аби вивчати англійську в Києві.\nТЕТЯНА, співробітник міністерства, після занять, окрилена звучанням англійських слів і своїми мовними здобутками, взяла за звичку телефонувати своїй сестрі та близько 30-40 хвилин спілкуватися з нею англійською.\nОЛЕКСАНДР, досягнувши рівня Advanced, став і собі проводити заняття англійської для свого батька, який працює в міжнародній компанії й тому потребує підвищення його шкільного призабутого рівня.\nЛЮДМИЛА, СВІТЛАНА і ДАРИНА, навчаючись в одній групі, вирішили зробити англійську стилем життя. Вони спілкувалися одна з одною винятково другою «рідною» англійською мовою не лише під час занять, але й після них, як в особистому спілкуванні, так і по телефону. Без жодних винятків, протягом довжелезних місяців. А ще вони обирали між собою різні теми й готували на них доповіді. Звичайно ж, англійською!\nВІКТОРІЯ, яка працює у книжковому виданні, регулярно переводить документи і фрагменти складних текстів на англійську. Навіщо? Щоб «бути у формі» та будь-якої миті стати у пригоді компанії в листуванні або перемовинах з іноземними колегами.\nВЛАД, десятикласник, вів переписку з іноземним готелем. А коли в ту країну вирушила його сім’я, він успішно виконував функції «позаштатного сімейного перекладача». А перед цим він близько року приходив на заняття в суботу на 8:00 ранку, чим дивував чи навіть лякав своїх друзів-однолітків, які крутили пальцем біля скроні. Тим не менш, ціною своїх зусиль, Влад спромігся перейти зі слабкої групи шкільної англійської в сильну та завоював і відстояв там місце під сонцем.\nВАЛЕНТИНА, ставши головним бухгалтером міжнародного банку, була змушена знову вчити англійську. Мати двох дорослих дочок і господиня заміського будинку, Валентина неодноразово перед цим починала займатися на мовних курсах і так і не закінчила їх з ряду причин. Цього ж разу вона вирішила докорінно змінити ситуацію. Навчаючись після роботи і на вихідних, вона в той же час боролася з нав’язливою ідеєю: «Я — вічний Elementary. Мені ніколи не вивчити цю мову!» Були запаморочливі злети, були гіркі розчарування. Однак, рік потому, Валентина, вже студентка рівня Intermediate, стала головним бухгалтером великого банку, що входить до складу міжнародної групи. Тепер вона використовує англійську фактично щодня у повсякденній роботі. Чи був легкий її лінгвістичний шлях? Ні. Але героїчні зусилля Валентини принесли вражаючі результати.\nОЛЕКСІЙ, закінчуючи останній курс технікуму, мав в англійському лексиконі лише кількадесят слів, які зустрічав у комп’ютерних іграх. Втім, навіть з цієї обмеженої кількості слів правильно вимовити він міг ще менше. Пристрасно прагнучи досягти чогось у житті, Олексій розумів, що без англійської це малоймовірно. Його устремління підтримала мама, яка, аби підтримувати мотивацію сина-підлітка, і собі почала вчити англійську, хоч ніколи цього не робила раніше. Минуло кілька місяців занять, з яких Олексій не пропустив жодного. Потім – декілька років. Англомовний світ поступово відкривається для юнака, який наважився на неймовірно мужній і дорослий вчинок.\nЛІДА, ще під час навчання у восьмому класі, мріяла про кар’єру в сфері фешн-журналістики. Втім, вона розуміла, що шкільного рівня англійської для цього буде замало. Її ентузіазм і докладені зусилля дали чудовий результат — вона почала писати невеликі англомовні статті-огляди для іноземного фешн веб-ресурсу. А ще декілька років згодом, після навчання у Лондоні, Ліда отримала роботу ведучої на одній з лондонських радіостанцій!\nГАЛИНА, фахівець у сфері охорони здоров’я та мати двох дітей, близько 3-х років прямувала до своєї мети — переїзду до англомовної країни. Для цього їй довелося вирости з рівня шкільного англійського до балу IELTS, що дозволив подібний переїзд. Таким чином, її титанічні зусилля вплинули на життя цілої родини\nБОГДАН приїжджав на заняття на 7:00 ранку, 3 рази на тиждень. Пройшовши загальний і бізнес-курси англійської, він почав готуватися до TOEFL. Він створював картки з новими словами та фразами і намагався вчити, скільки міг, щодня. Він постійно читав щось англійською. Якщо йшов до кінотеатру, то намагався потрапити на англомовні сеанси. Він виправляв помилки своїх колег на попередній роботі й вишукував цікаві фрази у листуванні з іноземними партнерами. Й одна з причин, чому він «взяв штурмом» одну з Big Four компаній — його англійська.\nНАТАЛЯ надиктовувала список нових слів на диктофон і прослуховувала їх знову і знову.\nОЛЕКСАНДР, який ніколи не вчив англійську в школі, був змушений взятися до її вивчення через вимоги банківської сфери. Щоби поліпшити вимову, клав за щоки горіхи й знову і знову виголошував нові слова. Можливо, це трохи наївно і смішно. Але що не смішно, це те, що протягом 8 років він так і не закинув вивчення англійської, як зробили це багато хто з його колег. Він не втратив мети, яка у нього була. Тому зараз він і його родина живуть в Ліхтенштейні. Олександр — співробітник банку в цій країні. Його неймовірні зусилля принесли неймовірний плід. Величезний йому респект.\nАННА вирушила у літню відпустку та взяла з собою англомовну книгу, яку читала на морському узбережжі.\nВАСИЛЬ почав посилено займатися англійською ще на юридичному факультеті в університеті Шевченка. Пройшовши за півтора року всі можливі рівні в Україні (як бізнес, так і загальний розмовний курси), Василь вирушив на кілька місяців до мовної школи в Великобританії. Систематичне, серйозне ставлення до навчання допомогло Василеві стати перекладачем в одній з ключових судових інстанцій в Україні. Пропрацювавши успішно на цій позиції кілька років, він знову відправився до Великобританії, на цей раз вивчати право. Його мрія, об’єднана з колосальними присвятою та героїчними зусиллями, привела його туди. І, як Василь сказав в одній із розмов: «Хто знає, куди ще приведе мене моя мрія?»\nАНЯ почала ходити на додаткові уроки англійської ще у підлітковому віці — таке рішення було прийнято на сімейній нараді. Однак вона поставилася до занять з відповідальністю дорослої людини. У якийсь момент Аня стала читати книги в оригіналі: «Хроніки Нарнії», «Троє в човні, не рахуючи собаки». А влітку, самостійно, вона працювала з підручниками граматики: один розділ на день, тобто близько 90 розділів за 3 літніх місяці. А нещодавно вона представляла Україну на міжнародному форумі з фізики й отримала спеціальний приз за найкращу презентацію та за свою англійську. Хіба це не героїзм?\nСписок — майже безкінечний, але, сподіваюся, ми вже можемо зробити певні висновки. По-перше, нас оточує значна кількість людей, які ще вчора зовсім не говорили англійською або робили це поганенько. Але, завдяки докладеним зусиллям, вони змогли змінити як лінгвістичну ситуацію зокрема, так і все своє життя в цілому. Вони здобули перемогу над незнанням та немолодим віком, страхом і лінню. І хоча чиїсь досягнення можуть виглядати більш-менш вражаючими, всі перераховані вище люди — герої, гідні поваги. Герої, гідні наслідування.\nІ ще. Дякую Вам, герої мого уроку! Ті, чиї імена названі або ті, чиї імена не названі (але не забуті!). Дякую за Вашу довіру. Дякую за Ваші досягнення. Ви ті, хто переконує, що вчительська праця все-таки вдячна! Ви ті, які роблять життя вартим. Ви ті, які знову і знову спонукаєте йти на урок і постійно перебувати в очікуванні дива — появи чергового героя!


Веб-камера Уссурійськ - Супермаркет Фреш на Комсомольській онлайн\nВеб камери Уссурійськ - Супермаркет Фреш на Комсомольській\nПро вебкамеру "Супермаркет Фреш на Комсомольській" в місті Уссурійськ\nНу що, скучили за новими просторами? Тоді пропонуємо не втрачати часу і починати користуватися новою веб-камерою супермаркету Фреш на Комсомольській в місті Уссурійськ Росія. Тепер у вас буде знову можливість приємно провести час і насолодитися міським простором. На цей раз камера розташувалася навпроти великого перехрестя, біля якого і побудований вказаний супермаркет. Крім цього, є ще маса додаткових деталей. Тому можете без особливих проблем насолоджуватися новим простором, який напевно принесе вам масу позитивних емоцій. Залишилося тільки знайти трохи часу і просто починати діяти.\nЯкщо вас цікавлять додаткові деталі веб-камери супермаркету Фреш на Комсомольській в місті Уссурійськ Росія, то до них можна віднести пішохідні зони, адміністративна будівля зліва від супермаркету та інші деталі, які нескладно помітити навколо. Правда спочатку має бути небагато зосередитися, так як перехрестя досить жвавий і напевно буде надавати ще масу ситуацій для уважного спостереження.\nВеб-камера супермаркету Фреш на Комсомольській в місті Уссурійськ Росія хоч і не є унікальною, вона дозволяє без особливих проблем приємно провести час і досягти сприятливого результату. Так, ми згодні, що подібних камер у нас багато, але кожна з них унікальна по-своєму, залишається тільки приємно проводити час і отримувати позитивні емоції. Бажаємо вам приємного проведення часу і просто гарного настрою. Залишайтеся з нами, і ми надамо вам ще багато різноманітних камер.\nДіліться вебкамерой Супермаркет Фреш на Комсомольській зі своїми друзями в соціальних мережах


Хмельничанам пояснили, чому у громадському транспорті не буде кондиціонерів | Поділля News\n» Інфраструктура » Хмельничанам пояснили, чому у громадському транспорті не буде кондиціонерів\nПотерпаючи від спеки, чи не найбільше прагнуть хмельничани комфортного проїзду у громадському транспорті. Якщо від високої температури вдома або на вулиці ще можна врятуватися, то поїздки у міських автобусах, маршрутках та тролейбусах перетворюються на пекло. Проте, як зазначають в управлінні транспорту та зв’язку, побачать хмельничани у громадському транспорті кондиціонери ще не скоро. Або й взагалі ніколи.\nДнями журналісти одного з місцевих видань вирішили перевірити, в яких умовах їздять у транспорті хмельничани. Для цього, взявши термометр, проїхалися у маршрутці, автобусі та тролейбусах – старого та нового зразка. Кондиціонери, як виявилося, у тролейбусах таки є, проте – лише у кабіні водіїв, та й то – лише у нових тролейбусах. До слова, не всі водії ними користуються, кажуть, з ними працювати ще важче.\nЩо до пасажирів, то у них вибору немає взагалі. Рятують лише відкриті люки (якщо пощастить) та вікна. Щоправда, судячи з фото, які викладають у соцмережах хмельничани, іноді у маршрутках можна зустріти таке:\nІноді рятують відкриті передні двері у великогабаритному транспорті. Здебільшого ж, як показав експеримент журналістів, температура повітря у тролейбусах, маршрутках та автобусах – така ж, як і “за бортом”, а подекуди навіть вища. Тому щоразу, коли йдеться про поїздки у міському громадському транспорті у спеку, розмови зводяться до одного – люди хочуть кондиціонерів. І навіть готові платити за поїздки в такому транспорті дорожче.\nСхоже, залишається тішитися хоча б тим, що через карантинні обмеження транспорт у Хмельницькому перевозить лише сидячих пасажирів. Звісно, таке собі втішання, але якщо уявити поїздки у переповнених тролейбусах при 30-40 градусах, то спадає на думку, що замість кондукторів тролейбуси, до прикладу, довелося би укомплектовувати штатними медпрацівниками, які би надавали допомогу пасажирам, що вчаділи від задухи, не чекаючи приїзду швидкої.


Арешт Краснова: СБУ просить суд заарештувати Краснова за підозрою в тероризмі та шпигунстві на користь російських спецслужб (15.03.16 16:33) « Політика України | Цензор.НЕТ\nВсе про:СБУ (1) спецслужби (31) тероризм (3) Краснов Станіслав (59)\n15.03.16 16:33 15.03.16 16:33\nСлужба безпеки України просить суд заарештувати Станіслава Краснова як підозрюваного в тероризмі і шпигунстві на користь російських спецслужб.\nПро це на брифінгу сказав керівник апарату голови СБУ Олександр Ткачук, повідомляє Цензор.НЕТ із посиланням на Українські Новини.\n"Наші слідчі звертаються до суду ... щодо обрання іншого запобіжного заходу (а не домашнього арешту)", - сказав він.\nТкачук зазначив, що Краснову пред'явлені підозри в зберіганні боєприпасів, підготовці теракту і шпигунстві на користь російських спецслужб.\nСБУ просить суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді утримання під вартою.\nЦензор.НЕТ › Новини › Політика України › СБУ просить суд заарештувати Краснова за підозрою в тероризмі та шпигунстві на користь російських спецслужб


Походження назви VR\nВсупереч на перший погляд логічного припущенням буква V в назві компонування не має відношення до V-образних двигунів. VR – абревіатура, складена з двох німецьких слів "Verkürzt Reihenmotor", що в перекладі означає «укорочений рядний двигун».\nІсторія створення двигуна VR\nВ наші дні двигуни з рядно-зміщеною компонуванням практично безальтернативно асоціюються з моторами VR6 німецької компанії Volkswagen. Шестициліндрові двигуни VW з'явилися в кінці 80-х років, і компанія досі з успіхом встановлює мотори цієї компонування в свої сучасні моделі.\nРозробки Фольксваген базувалися на конструкції чотирициліндрового двигуна V4, широко використовують в автомобілях Lancia і Ford. Як це ні дивно, третім виробником двигунів цієї компонування був радянський, згодом український Мелітопольський моторний завод. Двигуни V4 встановлювалися в Запорожці і зроблені на основі Запорожця малі позашляховики ЛУАЗ.\nДвигун VW passat VR6, розроблений в період, коли головою правління VW був Фердинанд Піх, був вперше презентований в Європі в 1991 році. VR6 почали встановлювати в моделі Passat і Corrado.\nВ американській моделі Corrado використовувався двигун об'ємом 2.8 літра. Пізніше ліцензію на виробництво цих двигунів купив концерн Mercedes, згодом випустив власну модель мотора M104.900.\nРозробники Volkswagen Group пішли далі і, прибравши один циліндр, створили двигун VR5. Цей двигун ставилося в Passat 1997-го модельного року, і Golf 1999-го.\nПереваги двигунів VR6\nСпочатку, створюючи двигун з рядно зміщеною компонуванням, компанія Volkswagen переслідувала мету створення шестициліндрового мотора з коротким блоком. Звичайний V-подібний двигун не задовольняв потреби розробників тим, що, завдяки великому розвалу циліндрів мав дуже велику ширину, що ускладнювало використання мотора цієї конструкції в автомобілях з поперечним розташуванням силового агрегату. Створивши двигун з рядно-зміщеною компонуванням, компанія отримала унікальну можливість без масштабних переробок встановлювати шестициліндрові двигуни в підкапотний простір вже існуючих моделей автомобілів з поперечним розташуванням двигуна без масштабних переробок.\nТехнологічні особливості двигуна VR6\nНа відміну від V6, має симетричну конструкцію щодо коленвала, VR6 побудований асиметрично, що характерно для рядних агрегатів. Впускний колектор встановлено з одного боку мотора, а випускний з іншого боку.\nЗа рахунок того, що всі 6 циліндрів розташовані в одному короткому блоці двигун VW passat VR6 набагато легше будь-якого V6 аналогічного об'єму. Коротким блок VR6 став за рахунок розташованих у шаховому порядку, а не в одну лінію, циліндрів.\nЦиліндри VW passat VR6 розташовані на дуже малій відстані один від одного, але під невеликим кутом, що дало можливість залишити загальну клапанну кришку, що приховує два распредвала. Від 24-клапанного механізму газорозподілу довелося відмовитися - в голівці блоку просто не знайшлося для нього місця.\nВихід був знайдений - система SOHC була вдосконалена з урахуванням ряду особливостей системи DOHC.\nДля цього знадобилося розташувати по 4 клапани на кожен циліндр в обмеженому просторі над поршнем. При цьому довелося встановити механізм привода клапанів строго над ними. В іншому випадку відкриття і закриття клапанів здійснювалося б з запізненням, що неминуче привело б до підвищеного витраті палива і обмеження максимальної кількості обертів.\nЗастосувавши компонування SOHC, компанія відмовилася від застосування системи змінюваних фаз газорозподілу, що також дозволило заощадити місце.\nУ процесі розробки виявилися й інші проблеми, для вирішення яких інженерам довелося шукати нові шляхи. Приміром, з'ясувалося, що конструкція VR6 – з 6-циліндровим блоком і однієї ГБЦ, передбачає різну довжину портів впускного і випускного колекторів. Згідно теорії двигунобудування це означає, що циліндри будуть виробляти різну потужність при певній швидкості обертання коленвала. Вихід був знайдений в установці спеціально розробленого равнодлинного впускного колектора, налаштування відкриття і закриття клапанів і незвичайного поділу випускного колектора на 2 патрубка (кожен з патрубків обслуговує 3 циліндра відразу).\nДостоїнства і недоліки двигуна VR6\nЗа рахунок незвичайного розташування циліндрів від збалансованості "справжнього" рядного шестициліндрового двигуна не залишилося й сліду, тому в ньому вжиті додаткові заходи до врівноваження шляхом встановлення додаткових валів. Ця особливість, поряд з незвичайною конструкцією ГРМ робить його більш дорогим у виробництві агрегатом. Однак можливість зробити шестициліндровий двигун компактним опинилася в даному випадку важливіше зниження собівартості.\nПодальший розвиток двигунів VR6\nЯк показала практика, Volkswagen вдалося подолати більшість конструктивних обмежень, закладених у рядно-зміщеному двигуні. Зокрема, у більш пізніх двигунах VR6 вдалося реалізувати компонування газорозподільного механізму DOHC, що дозволило підвищити обсяг двигуна без істотного збільшення витрати палива.\nПерший масовий VR6 об'ємом 2.8/174 к. с. після низки конструктивних змін перетворився в двигун об'ємом 2.9 літра, потужністю 190, а пізніше і 204 л. с.\nІнші двигуни на основі рядно-зміщеною компонування\nВ даний момент компанія Volkswagen виробляє двигун W8, що представляє собою виконані в єдиному блоці два мотора VR6, від яких "відрізали" за два циліндра.\nЄ і більш серйозний агрегат - W12, в якому в одному блоці співіснують два мотора VR6, встановлені під кутом 72°. Пізніше, як розвиток даної компонування, з'явилися двигуни R32 і R36, об'ємом 3,2 л і 3,6 л відповідно.\nОсібно стоїть інспірований двигунами VW силовий агрегат W16 Bugatti Veyron. Цей унікальний двигун складається з 4-х моторів типу VR, поршні яких обертають один колінвал.


21 найважливіше питання у вашому житті | ГАРМОНІЯ\nГоловна » САМОРОЗВИТОК ОСОБИСТОСТІ » 21 найважливіше питання у вашому житті\nОдин з найважливіших уроків, який я виніс для себе — питання набагато важливіше відповідей. Проте, в школі нас вчать зовсім не цьому. У школі наші знання оцінюють на основі того, наскільки хороші відповіді ми даємо.\nОднак ми не повинні складати думку про людину на основі її відповідей. Як казав Вальтер: «Складати думку про людину слід на основі питань, які вона задає, а не відповідей, які вона дає».\nОдин з моїх друзів, який обіймає посаду менеджера в одній з найбільших консультаційних фірм з питань управління, одного разу сказав мені: «Моє завдання на роботі полягає в тому, щоб не знати нічого».\nЦе однозначно було відсилання до того, про що говорив Пітер Друкер, один з найбільших консультантів з управлінських питань за весь час існування нашого світу. Він сказав наступне:«Моя сильна сторона як консультанта полягає в тому, що я нічого не знаю і можу поставити кілька необхідних питань».\nЗадаючи правильні питання тоді, коли це необхідно, ми можемо отримати вірну відповідь, яка змінить наше життя. Ось вже протягом декількох років я постійно знаходжу цьому підтвердження в повсякденному житті.\nТепер у мене є звичка постійно задавати самому собі питання.\nУ цій статті я хочу поділитися з вами 21 питанням, які охоплюють чотири сфери нашого життя. Ці питання цілком можуть змінити ваш підхід до життя в цілому. Давайте почнемо.\nЖиття в цілому\nДавайте почнемо з кількох питань, на які можна чітко відповісти:»так/ні”. Ці питання допомагають зрозуміти, як ви себе почуваєте.\nУ мене на телефоні є програма, яка дозволяє мені створювати нотатки. Кілька разів на місяць я відкриваю цей додаток і пробігає очима по списку цих питань. Я у випадковому порядку вибираю кілька з них і даю відповідь.\nСпробуйте робити так само, як і я. Хоча, звичайно, ви можете відповідати на ці питання і в хронологічному порядку, якщо вам так хочеться.\n1. Я щасливий?\n2. Я вдячний за щось?\n3. Мені подобається моя робота?\n4. У мене все добре?\n5. Я приділяю достатньо часу своїй освіті та розвитку?\nЦі питання, на які можливо відповісти швидко, дуже важливі. Якщо хоч на один з них ви відповідаєте: «Ні», у вас з’являється шанс змінити стратегію, якою ви прямуєте в житті.\nДуже часто ми проживаємо наше життя, будучи нещасними, невдячними і, почуваючи себе зле протягом занадто довгого часу. Якщо у вашому житті щось не так, вам необхідно швидко це визнати, а потім знайти відповідне рішення.\nЦі питання не тільки націлені на те, щоб ви краще зрозуміли самого себе. Якщо людина щаслива і у неї гарний настрій, вона може надихнути і поліпшити настрій інших людей, які її оточують.\nСаме з цієї причини я, в першу чергу, націлений на те, щоб зробити себе щасливим. Якщо ви нещасні, ви не зможете зробити щасливою свою другу половинку, свою сім’ю або кого-небудь ще.\nРозглядайте ці 5 питань як швидкий спосіб дати оцінку своєму власному стану. Відповідайте на них чесно, адже вам немає потреби виробляти на когось враження. Задумайтеся про те, як ви себе почуваєте.\nНещодавно я прочитав коментар однієї людини, яка говорила про те, що люди, котрі думають про самих себе, — егоїсти, і що весь наш світ сповнений егоїзму тому, що кожна людина окремо веде себе подібним чином. Це дуже обмежений погляд на стан речей.\nЯкщо людина буде піклуватися про себе і про те, щоб бути щасливою, в її житті все добре. Така людина не буде комусь заздрити. Вона буде посміхатися кожен день. Ще більш важливо те, що у неї будуть і ресурси, і час на те, щоб допомагати іншим.\nТак влаштований цей світ. Успіх породжує успіх, а страждання породжують тільки страждання.\nДавайте перейдемо до дуже важливого аспекту нашого життя. З 24 годин на добу людина найбільше часу проводить на роботі. Тому надзвичайно важливо, щоб робота приносила вам почуття задоволення.\nПо правді кажучи, те, що вам подобається робота, набагато важливіше, ніж всі інші «стандартні» фактори. Наприклад, гроші, які ви за неї отримуєте, наскільки безпечною є ваша робота, де вона знаходиться, наскільки великими ресурсами володіє компанія, в якій ви працюєте та інше.\nЦе один з тих уроків, які я засвоїв, прочитавши книгу Клейтона Крістенсена “Стратегія життя”.\nСаме тому я регулярно задаю собі наступні питання:\n6. Що нового я дізнаюся? Це для мене найважливіше. Коли я вчуся чогось, то відчуваю, що я рухаюся вперед. Це відчуття сприяє тому, що я відчуваю себе добре.\n7. Що відбувається з моєю кар’єрою? Потрібно, щоб ви могли бачити на кілька кроків вперед. Якщо у вас немає перспективи, визначте її.\n8. Наскільки велике значення має моя робота? В кінці кожного робочого дня я хочу відчувати задоволення від виконаної мною роботи.\n9. Що я можу зробити такого, чого поки що не роблю? Я завжди думаю про те, що ще можу зробити, будучи на роботі або проводячи час вдома. Саме так людина отримує можливість навчитися чомусь новому.\n10. Як я можу стати краще в тому, що я роблю? Коли ви стаєте все краще і краще, що ви робите, зростає ваш авторитет, і ви стаєте здатні вирішувати більш глобальні проблеми. Все це приносить вам більше почуття задоволеності. Звичайно ж, разом з цим зростає і ваша зарплата.\nОскільки я є підприємцем, мені необхідно піклуватися про свій бізнес. Якщо я не буду цього робити, мій бізнес перестане приносити дохід. Отже, у мене не буде грошей на оплату праці моїх співробітників.\nЗвичайно, завжди можна взяти кредит в банку або зібрати необхідну суму для вирішення ваших проблем за допомогою краудфандінга. Однак, я впевнений, що, якщо у вас є гроші, ви завжди повинні бути в змозі заробити. Все дуже просто.\nЯкщо ваш бізнес не приносить вам дохід, значить, це не бізнес, а ваше хобі.\nДля того, щоб гарантувати, що наш бізнес буде продовжувати приносити дохід, ми з моїми колегами задаємо собі наступні питання:\n11. У чому полягає найбільша проблема, з якою стикаються наші покупці/клієнти? Ми займаємося вирішенням проблем, які дійсно існують або у людей, або в рамках іншого бізнесу.\n12. На думку наших клієнтів/покупців, яке рішення є ідеальним щодо існуючої проблеми? Дайте людям саме те, що їм потрібно.\n13. Яким чином ми можемо приносити більше користі нашим клієнтам/покупцям, не підвищуючи при цьому ціни на товари і послуги? Перевиконуйте свій план.\n14. Де ми можемо знайти своїх потенційних покупців/клієнтів?\n15. Яким чином ми можемо знизити рівень наших витрат? Ми завжди намагаємося зробити так, щоб рівень наших витрат був низьким. Ми завжди обговорюємо, що і скільки буде коштувати, навіть якщо це стосується такого аспекту, як канцелярське приладдя і витратні матеріали. Це добре і для нас, і для наших покупців.\nВсе, про що сказано вище, звучить просто чудово, чи не так?\nОднак, все це не має ніякого сенсу, якщо ми не будемо застосовувати в житті. Ми з вами знаємо про це.\nТим не менш, наведені вище питання не дозволяють нам визначити, наскільки ми продуктивні. Цей показник залежить від того, наскільки добре ми щось робимо.\nНаведені нижче питання допоможуть вам це визначити.\n16. В чому полягає моя головна мета на даний момент?\n17. Яким чином я можу швидше досягти своєї головної мети? Справа тут зовсім не в тому, що вам потрібно проявляти нетерпіння. Справа в тому, що вам необхідно підштовхувати себе, вигадувати креативні способи, за допомогою яких ви можете швидше отримати необхідні результати.\n18. Про які справи мені необхідно забути? Всі ми витрачаємо час даремно. Визначте справи, які просто забирають у вас час і припиніть над ними працювати.\n19. Які справи я весь час відкладаю на потім? Використовуйте час, який у вас тепер є (завдяки відповіді на попереднє запитання) для того, щоб зайнятися цими справами. Ми всі намагаємося за всяку ціну втекти від важливих справ – від того, чим ми дійсно повинні бути зайняті.\n20. Які питання я не задаю собі? У Всесвіті існує безліч таких речей, про які ми не знаємо. Якщо бути точніше, ми навіть не знаємо, що ми про них не знаємо. Ви повинні завжди намагатися відкрити для себе щось незвідане. Будьте відкриті всьому новому.\nЄ багато питань, які я не задаю собі. Саме тому я продовжу завжди і все піддавати сумніву.\nОдне я знаю точно – чим більше ми віддаємо, тим більше сенсу має наше життя. Саме тому, я хочу закінчити наступним питанням:\n21.Яким чином я можу допомогти хоча б одній людині сьогодні?\nДосить просто якогось жесту. Зателефонуйте своєму родичу. Підбадьорте свого друга. Почніть з допомоги людям навколо вас, а потім чекайте, коли вам все це повернеться.\nТепер ви розумієте, що все починається саме з питання. Не дивуйтеся, якщо ви отримаєте все, про що просили. Як сказала Майя Энджелоу:\n«Просіть про те, що ви хочете і приготуйтеся до того, щоб це отримати!»


ПСЖ – Манчестер Сіті – 1:2. Огляд матчу Ліги Чемпіонів і відео голів | Терноград\nУ першому матчі півфінальної стадії Ліги Чемпіонів у Парижі місцевий Парі-Сен-Жермен поступився Манчестер Сіті.\nГра завершилася з рахунком 1:2, і тепер Сіті — безумовний фаворит гри-відповіді.\nХоча рахунок в грі відкрили саме господарі – уже на 15-ій хвилині Маркіньос, після навісу з кутового, з кута воротарського майданчика спрямував м’яч у дальній кут. І у першому таймі, особливо в його першій половині, парижани могли ще не раз засмутити голкіпера гостей Едерсона, однак гостям щастило. Особливо небезпечними біля їх воріт були стандарти.\nУ другому таймі поступово хід гри змінився, і вже Сіті притис суперника до його воріт. На 61-ій хвилині на полі з’явився українець Олександр Зінченко, а вже через три хвилини він віддав… результативну передачу. Хоча особливої заслуги в голі українця й нема — «Зіна» просто передав м’яч далі на фланг до Де Брюйне. Бельгієць навісив до штрафного по такій загадковій траєкторії, що ніхто до м’яча не дістався, проте гравці дезорієнтували голкіпера, і м’яч влетів у ворота.\nА ще через 7 хвилин Манчестер Сіті забив і другий гол. Марез зі штрафного «пробив» «стінку» суперника, і голкіпер господарів Навас вдруге був змушений дістати м’яч із сітки власних воріт…\nВиїзна перемога 2:1 дозволяє Сіті пройти до фіналу не лише за будь-якого позитивного підсумку матчу-відповіді (перемоги або нічиєї), а й навіть у випадку поразки 0:1. Гра-відповідь відбудеться у вівторок, 4 травня, о 22.00.\nЛіга Чемпіонів Манчестер Сіті новини футболу ПСЖ 2021-04-29