Тема емоції та почуття план\nСкачати 229.7 Kb.\nРозмір 229.7 Kb.\n5.1. Загальна характеристика емоцій та почуттів\n5.2. Функції емоцій та почуттів\n5.3. Вияв емоцій та почуттів\n5.4. Фізіологічні основи емоцій\n5.5. Форми переживання почуттів\n5.6. Характеристика вищих почуттів\n5.7. Формування емоцій та почуттів\nТЕМА 5. ЕМОЦІЇ ТА ПОЧУТТЯ\n5.2.Функції емоцій та почуттів.\n5.3.Вияв емоцій та почуттів.\n5.4.Фізіологічні основи емоцій.\n5.5.Форми переживання почуттів.\n5.6.Характеристика вищих почуттів.\n5.7.Формування емоцій та почуттів.\nЛюдина живе і діє в реальній дійсності. Вона пізнає навколишній світ,\nприроду, людей, їхні соціальні стосунки. У процесі діяльності, праці,\nспілкування з іншими людьми, тобто у процесі життя, у людини складаються певні стосунки з суспільством, з групами людей, з окремими людьми. Реальний світ у всій його різноманітності відображається у свідомості індивідуальної\nАле людина не пасивно, автоматично відображає навколишню дійсність.\nАктивно впливаючи на зовнішнє середовище і пізнаючи його, людина водночас суб'єктивно переживає своє відношення до предметів і явищ реального світу. Та сфера психіки, яка зв'язана з переживанням людиною свого відношення до дійсності, до людей, з якими вона спілкується, називається емоційною сферою,\nсферою емоцій та почуттів.\nСвіт емоцій та почуттів різноманітний. Ми говоримо про почуття любові\nлюдини до Батьківщини, матері до дитини, про почуття радості від здійснення необхідної для інших людей і одночасно важкої роботи, про почуття близькості\nдо інших людей, з якими спільно робиш корисну для суспільства справу. До емоційної сфери належать численні стани, переживання; радість, хвилювання,\nповага, горе, захоплення тощо.\nЯка ж роль емоцій та почуттів у діяльності людини? Так, від емоційного стану робітника залежить продуктивність праці; емоції спортсмена - іноді\nвирішальний чинник у досягненні ним перемоги у змаганнях; моральний дух солдат визначає іноді перемогу в бою; психологічна несумісність людей у шлюбі нерідко пояснюється їх нездатністю або небажанням зрозуміти емоційний стан один одного.\nЗнання людських емоцій і форм їх вияву необхідне педагогу і вихователю,\nвійськовому і тренеру спортивної команди. Чуйне відношення до настрою оточуючих людей - свідчення високої культури поведінки.\n- з відчуттями та сприйманнями (нам подобаються певні кольори, форми,\nзапахи, які викликають у нас позитивні емоції);\n- з пам'яттю (відтворюючи ті чи інші повідомлення, ми нібито заново переживаємо емоції, які їх супроводжують; крім того, емоційне забарвлення повідомлення впливає на ефективність його запам'ятовування);\n- з уявою, з уявленнями про майбутнє (нас охоплює жах, коли ми уявляємо,\nяку загрозу для світу несе ядерна бомба, тероризм тощо).\nЗакономірно виникає питання: що ж таке емоції та почуття? Які їхні\nспецифічні функції у психіці і поведінці людини?\nУ науці до цього часу все ще немає повної згоди стосовно того, що належить до поняття "почуття", а що до поняття "емоції". Ще зовсім недавно термін "емоції" було прийнято використовувати для позначення найпростіших переживань, пов'язаних з первинними органічними потребами (у їжі, воді\nтощо). Близькою до цієї є погляд на емоції як на реакції, які характеризуються сильними тілесними змінами і їх яскравим зовнішнім виявом. При цьому в емоціях однобічно бачать таку їхню здатність, як негативний, руйнівний вплив на поведінку людини.\nНині все більш поширеним є таке розуміння емоцій.\nЕмоції - це відносно короткочасні переживання, які носять чітко\nвиражений ситуативний характер, тобто зв'язані зі ставленням людини до\nконкретних вчинків. Емоції - конкретна форма переживання почуттів.\nТаке розуміння не прив'язує емоцій лише до органічних потреб. При цьому справедливо вважається, що емоції людини є продуктом суспільно-історичного розвитку і впливу соціального середовища, у якому вона розвивається, і що вони пов'язані з усією різноманітністю явищ і сторін дійсності, а не тільки з\nінстинктивними потребами та їх задоволенням.\nПочуття, на відміну від емоцій, — це стійкі переживання, у яких\nвиражається емоційне ставлення людини до певного об'єкта (суб'єкта):\nлюдини, сім'ї, класу, школи, художнього твору, мистецтва, Батьківщини.\nВідмінність почуттів від емоцій зовсім не означає відсутності їх взаємозв'язку. На тлі стійких почуттів, наприклад, кохання до близької людини,\nзалежно від обставин можуть переживатися різні емоції; тривога за неї, горе при розлуці, радість при зустрічі, гнів, якщо кохана людина в чомусь не виправдала сподівань.\nПредметність (“прив'язаність” до певного об'єкта чи суб'єкта).\nПредмети, явища, люди, на які спрямована практична і теоретична діяльність людини і які при цьому викликають у неї емоційне ставлення - об'єкти\nСуб'єктність почуттів, невіддільність від їх носія (особистості).\nІнтимний характер почуттів. Оскільки вони належать внутрішньому світу людини, а тому важко піддаються вивченню.\nПолярність, яка полягає в тому, що завжди можна назвати позитивні та негативні почуття (наприклад, задоволення — незадоволення,\nлюбов — ненависть, радість - смуток тощо).\nАмбівалентність (подвійність). Причиною існування подвійних почуттів є багатогранність предметів та явищ дійсності, у зв'язку з чим ставлення людини до них не вичерпуються одним якимось елементарним відношенням. Прикладами такої подвійності є: "насолоджуюсь і соромлюся",\n"приємні страждання". Ревнощі - це одночасно і кохання, і ненависть.\nОднак думка відносно оцінки ролі емоцій у житті людини (насамперед їх необхідності) є до нього часу неоднозначною. Усе ще зустрічаються точки зору,\nякі стверджують, що емоції людини - це дещо подібне до апендикса: людина успадкувала емоції від тварин, це рудимент людської психіки. Виходячи з цієї\nпозиції, ідеальна досконала людина — це людина, повністю вільна від емоцій.\nСпробуємо уявити собі таку людину. Ось що з цього приводу писав учений- фізіолог П.К.Анохін: "... А між тим варто лише на хвилину уявити собі життя людей, позбавлених емоцій, як зараз же перед нами відкриється велика прірва взаємного нерозуміння і повної неможливості встановити чисто людські\nстосунки. Світ таких людей був би світом бездушних роботів, позбавлених усієї\nгами людських переживань і не здатних зрозуміти ні суб'єктивних наслідків усього, що відбувається в зовнішньому світі, ні значення своїх вчинків для оточуючих. Страшна і сумна картина. На щастя, емоції людини не тільки\nіснують як закономірне явище природи, але навіть виявляють чіткі ознаки прогресу". У цих словах відповідь па питання, чи потрібні емоції? Емоції є\nголовною характеристикою людської особистості. Подібно до мислення, пам'яті\nемоції є психічним явищем. Емоційні властивості людини, тобто здатність переживати емоції, називається емоційністю. Саме емоційні особливості є\nодними з найважливіших властивостей у структурі особистості людини. Знання емоційних особливостей людини дає нам можливість робити висновок про головне в ній.\nНаприклад, про кожну незнайому нам людину ми одержуємо всього одну з наведених нижче характеристик. Про першу сказано, що вона має гарну пам'ять; про іншу - що вона добре володіє знаннями; про третю - що вона доброзичлива; про четверту - що вона має 100% зір, про п'яту - що вона боягуз;\nпро шосту - що вона радіє успіхам інших; про сьому - що вона байдужа до людей; про восьму - що вона не терпить, коли інші виявляють грубість; про дев'яту — що вона музикальна тощо. З цього прикладу видно, що про головне є\nлюдині говорять більше характеристики третьої, п'ятої, шостої, сьомої і восьмої\nлюдини, тобто ті, які характеризують її з боку емоційності.\nК.Д.Ушинський у книзі "Людина як предмет виховання" писав: "Ніщо — ні\nслова, ні думки, ні навіть вчинки наші не виражають так ясно і правильно пас самих і наше ставлення до світу, як наші почуття; у них відчувається не характер кожної думки, не окремого рішення, а всього змісту душі нашої та її\nладу. У думках наших ми можемо самі себе обманювати, але почуття наші\nскажуть нам, що ми таке: не те, чим ми хотіли бути, але те, що ми таке насправді".\nЛюди самовизначають себе через свої емоції. Характер емоцій дитини говорить оточуючим про особистість, що формується. Емоції дітей і підлітків є\nдля вчителя, батьків своєрідними індикаторами; вони вказують, наскільки успішно формується те, що К.Д.Ушинський назвав ладом людської душі, а саме\n— спрямованість особистості.\nТаким чином, емоції людини говорять про головний зміст особистості,\nтому що допомагають розкрити внутрішній світ людей.\nСутність емоцій визначають такі їх властивості, які характеризують ставлення людини до подій, людей, самої себе. Причому в ставленні полягає\nтой сенс і те значення, які ці явища мають для людини.\nГоловною емоційною одиницею, яка специфічно забарвлена відношенням,\nє переживання. Положення про переживання як центральну одиницю\nпсихічного було сформульовано Л.С.Виготським і розвинене Л.І.Божович.\nМісце і функції переживання в структурі особистості змінюються в процесі\nпсихічного розвитку. Поступово воно стає центром душевного життя, його головним стрижнем.\nВияснити, як вплинула на людину та чи інша подія, можна лише в тому випадку, якщо вдасться зрозуміти характер її переживань з цього приводу. Якщо школяра "пропрацювали" на класних зборах з метою досягти його розкаяння за негідний вчинок, то таке пропрацювання і зовнішні ознаки розкаяння (слова, що усвідомив, що соромно, навіть сльози) ще не доказ того, що бажаного ефекту досягнуто. Лише сутність переживань розкриє, чи школяр засмучений своїм вчинком і розкаюється, чи озлоблений і вважає покарання несправедливим.\nТаким чином, головна, центральна одиниця емоцій переживання. Саме воно свідчить про відношення людини до явищ і подій навколишнього світу, до самого себе. Це означає, що всі ті емоційні особливості людини, які\nхарактеризують переживання, є провідними, головними. До них належать:\n1.Якісні особливості емоційності. Вони, у свою чергу, містять:\nа) знак емоцій: позитивна вона (задоволення, прийняття) або негативна\nб) більш "дрібні" і більш конкретні, ніж задоволення-незадоволення,\nособливості: радість, задоволення, захоплення, гнів, тривога, розчарування,\nсором - їх називають модальністю переживань.\n2.Змістовні характеристики емоційності, які свідчать не тільки про якість емоцій, але й про їх причини, об'єкти. Наприклад, знання того, що людина відчуває гнів, ще недостатньо для висновку погано це чи добре, морально чи неморально. Для цього необхідно знати, чим була викликана емоція, тобто встановити її об'єкт. Чому розгнівана дитина? Чи тому, що їй не купили модних джинсів, чи тому, що в її присутності образили пристарілу людину? Гнів може бути прекрасним і таким, що руйнує особистість, а радість - підлою, якщо її\nпричина - невдача іншого.\n3. Динамічні особливості емоційності. Вони характеризують, по-перше,\nперебіг емоційного переживання (глибину, тривалість, частоту виникнення), по- друге, особливості зовнішнього вияву емоцій у поведінці - емоційну експресію\n(міміку, жести, інтонацію). Динамічні ознаки - це всього лише форма існування емоцій. Однак вони є своєрідними індикаторами переживань, "обличчям емоцій" і, як ми побачимо далі, полегшують контакти між людьми.\nОцінна функція полягає в тому, що в емоціях завжди наявна оцінка. Згідно з\nінформаційною теорією емоцій П.В.Симонова, емоція - це відображення відношення між величиною потреби та вірогідністю її задоволення саме в цей момент. Живій істоті потрібно розрізняти впливи, оцінювати їх і будувати на цьому свою поведінку. В оцінці виявляється ставлення до цілей. Емоція виникає через недостатність знань, необхідних для досягнення цілей, і\nкомпенсує цю недостатність. Саме емоція забезпечує продовження пошуку нової інформації. Емоції виникають щоразу, коли задоволення потреби не\nвідбувається, коли дія не досягає мети. Зв'язок інформації та емоцій\nП.В.Симонов показав у вигляді логічної формули:\nЕ=П(Н-С), де Е - емоція, П - потреба, Н - інформація, необхідна для задоволення потреби, С - інформація, якою володіє суб'єкт.\n3) Е=max, коли С=0.\nОтже, емоції виконують функцію компенсаторного механізму, вони заповнюють дефіцит інформації, необхідної для досягнення мети, тобто для задоволення потреби. Оцінна функція емоцій розглядається як їх головне призначення. Вона (функція) пов'язана з виділенням актуально значущого в предметі, явищі, світі. Емоції нібито мітять предметну дійсність позитивними і\nнегативними знаками залежно від того, у якому відношенні стоять предмети до потреб особистості. Відома теорія гедонізму стверджує, що ми прагнемо до задоволення й уникаємо неприємностей, причому перше є головним мотивом людського життя. Англійський філософ Д.Міль визначив "хитру стратегію щастя": "Треба прагнути не до переживання задоволення, а до досягнення таких цілей, які породжують ці переживання". Постійна чуттєва фіксація людини на досягненні приємного емоційного стану веде до патологічних явищ (алкоголізм,\nнаркоманія). Отже, на основі оцінки формується спонукання.\nСпонукальна функція емоцій полягає в тому, що вони визначають спрямованість діяльності, забезпечуючи її пристрасністю. Як регулятор діяльності, емоції можуть як стимулювати її (на радощах гори перевертають),\nтак і заважати їй (у розпачі все валиться з рук). Емоції виступають регулятором поведінки дитини, стаючи тією основою, за допомогою якої дитина ставить перед собою цілі, приймає рішення мати намір викопати яку-небудь справу.\nРоль емоцій у регуляції поведінки дітей кожного разу виявляється в тих випадках, коли дорослі не можуть змусити дитину щось робити шляхом тільки логічних доводів, тобто звертаючись тільки до її свідомості. Будь-які впливи і\nвимоги тоді стануть спонуканнями поведінки, вчинків дітей, коли будуть ними емоційно прийняті, увійдуть до колах власних потреб, стануть їх власними рішеннями. Сказане про спонукальну і регулюючу поведінку і діяльність функції емоцій не повинне привести до висновку, що при вихованні\nбезрезультатно апелювати до свідомості школярів. Такий висновок - серйозна помилка. Звичайно, необхідно ставити перед ними цілі, висувати вимоги.\nОднак, поставивши мету, слід потурбуватися про те, щоб вона була емоційно прийнята і набула для дитини особистісного смислу. О.Є.Ольшаннікова пише:\n"Головна трудність не в тому, що діти не розуміють, "що таке добре і що таке погано", а в тому, що не завжди вдається досягти, щоб ці "добре", "потрібно",\n"погано", "не потрібно" набули для них відповідного особистісного смислу".\nЕмоції відіграють роль регуляторів людського спілкування. Людина з народження підготовлена до спілкування з іншими людьми за допомогою емоцій. Новонароджений з'являється на світ з уже сформованими,\nприродженими механізмами деяких емоційних рухів. Його посмішка (поки що мимовільна, яка відповідає гарному самопочуттю, стану фізіологічного комфорту), вона з'являється вже в перші години після народження і слугує для\nматері сигналом, що дитині добре, вона сита, здорова. А плач сигналізує про якесь неблагополуччя і змушує знаходити й усувати його причини: нагодувати,\nПротягом усього життя людини емоції продовжують відігравати важливу регуляторну роль у її контактах з навколишнім світом. За зовнішніми виразними рухами, які супроводжують емоції (поза, жести, міміка), а також за мовною інтонацією можна зробити висновок про внутрішні стани,\nпереживання оточуючих людей і враховувати їх у своїх вчинках. Характер ділової бесіди, розмови з близькою людиною, спільної з іншими людьми роботи залежить багато в чому від того, чи байдужі, доброзичливі, веселі,\nсумні співрозмовники, партнери по роботі.\nЗовнішні виразні рухи (емоційна експресія) можуть спеціально використовуватися людиною для створення в оточуючих певного, потрібного їй відношення для впливу на них. При цьому можливий відрив експресії від емоцій, що переживаються. І тоді емоції імітуються, а не переживаються.\nНаприклад, учень може виражати засмучення при засудженні, обурення при докорі.\nОтже, емоції, виступаючи регулятором діяльності, виконують оцінну та спонукальну функції.\nістотну їх функцію - сигнальну. Емоції та почуття - це система внутрішніх сигналів про те, що з того, що відбувається у світі, має значення для людини як для особистості. Певні подразники виступають як сигнали благополуччя або неблагополуччя, а почуття, що переживаються, як підкріплення систем умовних рефлексів, з яких складається особистий досвід людини.\nСигнальна роль почуттів розглядається через функції спонукання і оцінки,\nрозкриваючи їх імпресивний бік. Аналіз емоцій та почуттів як системи зовнішніх сигналів дозволяє говорити про їх виразну (експресивну) функцію.\nЕмоція не обмежується переживаннями, і лише умовно можна розчленувати її як цілісне психічне явище, аналізуючи окремо переживання та органічні прояви. Емоційні периферичні зміни охоплюють весь організм і\nмають зовнішній вияв. Вони виявляються у виразних рухах і міміці (виразні\nрухи обличчя), пантоміміці (виразні рухи тіла), голосових реакціях (інтонація і\nтембр голосу), фонетичних змінах мовлення, перебудови синтаксичної будови мовлення, появи "запинок" тощо. Емоційні вияви виявляються не лише в сильних рухах, а й у мікрорухах (тремор, реакції зіниць). Так, Леонардо да\nВінчі вважав, що певна міміка відповідає не лише переживанням горя чи радості, а різним відтінкам цих переживань; брови й вуста по-різному рухаються залежно від причин плачу. Це також можна помітити, спостерігаючи плач-каприз і гіркий плач. До зовнішніх виявів емоцій відносяться також сльози\n(від радості чи горя), слина (від хвилювання пересихає в роті), піт (холодний піт від страху).\nЖести, міміка, пози, виразні рухи, інтонації голосу - усе це "мова"\nСуспільство заохочує вияв одних емоцій і засуджує вияв інших. Так, за висловом Ж.Піаже, існують "правила поведінки під час трауру". Західні\nцивілізації миряться зі сльозами жінок, хлопчикам же навіюється, що чоловікам не личить плакати. Однак такий звичай існує не скрізь. Наприклад,\nраніше юнаки з племені маорі плакали так само часто, як і жінки, однак під впливом англосаксонської цивілізації вони втратили цю звичку. Деякі прояви радості і гніву залежать від соціального середовища, і виховання спрямоване на те, щоб придушити засуджувані суспільством емоції. Цей вплив соціального середовища тим сильніший, чим більш соціальний характер має емоція. Так,\nвияв моральних страждань (траур) є більш соціалізованим, ніж вияв гніву, а останній у свою чергу більш соціалізований, ніж вияв страху.\nСуспільство створює справжню мову міміки, яка збагачує спонтанні\nвиразні рухи і робить їх різноманітнішими. Мова міміки може бути універсальною або, навпаки, досить специфічною. Наприклад, на Заході\nплювок свідчить про зневагу, а в арабських країнах він означає благословення.\nЕмоції є результатом діяльності мозку. Їх виникнення викликане змінами,\nякі відбуваються у зовнішньому світі. Ці зміни приводять до підвищення або зниження життєдіяльності, пробудження одних потреб і згасання інших, до змін у процесах, що відбуваються в організмі.\nФізіологічні процеси, характерні для емоцій, мають своїм підґрунтям як складні безумовні, так і умовні рефлекси, а тому переживання почуттів людиною є завжди результатом спільної діяльності кори і підкіркових центрів.\nЧим більшу значущість для людини набувають зміни, які відбуваються навколо неї, тим більш глибокими є переживання почуттів. Перебудова систем тимчасових нервових зв'язків, які внаслідок цього виникають, викликають процеси збудження, які, поширюючись по корі великих півкуль, захоплюють підкіркові центри. У відділах мозку, які лежать нижче кори великих півкуль,\nзнаходяться різні центри фізіологічної діяльності організму: дихання, серцево- судинної системи, травлення тощо. Тому збудження підкіркових центрів викликає успішну діяльність деяких внутрішніх органів. У зв'язку з цим переживання почуттів супроводжується змінами ритму дихання, серцевої\nдіяльності, змінами кровопостачання окремих частин тіла, порушенням функціонування секреторних залоз (сльози від горя, пересихання в роті від хвилювання).\nВстановлено, що емоції - не стільки функція кори великих півкуль і\nсистеми підкіркових центрів, що нею регулюється, а властивість досить певних утворень нервової системи. У першу чергу - ретикулярної формації, функції\nякої не є специфічними, а лише активізують діяльність інших мозкових механізмів. Ретикулярна формація відіграє велику роль у формуванні того, що\nІ.П.Павлов називав "світлою плямою свідомості". Ця "світла пляма свідомості"\nвисвітлює саме те явище в навколишньому світі, яке в даний момент являє\nсобою найбільше значення для організму. Вплив емоційного характеру багато в чому визначає формування цієї "світлої плями свідомості". У момент емоційної\nнапруженості людина нерідко знаходить рішення, походження яких вона не завжди здатна зрозуміти. Емоції нібито мобілізують весь життєвий досвід\nлюдини не тільки усвідомлений, але й той, який склався поза цією "світлою плямою свідомості".\nЕмоції пов'язані з функціонуванням деяких центрів, розміщених у таламусі\nта гіпоталамусі, у лімбічній системі (її називають "емоційним мозком").\nПсихофізіологічні дослідження виявили, що у ссавців існують у гіпоталамусі\n"центри насолодження" і "центри страждання". При подразненні перших тварини відчувають задоволення, причому такі інтенсивні, що вони шукають їх повторення; при подразненні других вони тремтять, намагаються втекти, а потім уникають тих ситуацій, які супроводжувалися подібними емоціями.\nОдин з цікавих (сенсаційних) експериментів провів іспанський фізіолог\nДельгадо під час іспанської кориди. На арену (місце, де відбувається корида)\nодин на один з розлюченим биком (биків спеціально відбирають найбільш агресивних) вийшов неозброєний матадор і коли між твариною і людиною залишилися метри, публіка завмерла в очікуванні трагічного кінця. Однак бик повів себе не характерним для нього чином: він повільно відійшов до паркану і\nз неприхованим задоволенням почав чесати об нього бік. Причиною такої\nповедінки бика було те, що в його мозок (в ділянку гіпоталамусу) було вживлено датчик, впливаючи на який за допомогою радіосигналів можна було "присмирити" розлючену тварину. Датчик знаходився саме в ділянці "центру задоволення".\nХарактерним є те, що центри задоволення і центри страждання розміщені\nблизько один від одного (нібито парами). Збудження одного з них викликає\nпозитивну або негативну емоційну реакцію, якщо ж збудження поширюється на суміжні центри, виникає подвійна (амбівалентна) реакція. Центри задоволення і страждання є не тільки в гіпоталамусі, а й в інших відділах мозку. Але є специфіка в розміщенні цих центрів: центри страждання, які\nзнаходяться в різних відділах мозку, пов'язані один з одним в одну систему,\nтому негативні за своєю основною властивістю емоції переживаються як загальний неблагополучний стан організму. Центри насолодження, розкидані\nпо різних відділах мозку, більш незалежні один від одного, внаслідок чого позитивні за якістю емоції сильніше відрізняються одна від одної і\nпереживаються більш локально.\nЗбудження центрів страждання і задоволення виступає підкріпленням,\nвнаслідок якого виробляються умовні рефлекси, насамперед їх системи\n(тимчасові нервові зв'язки). Стійка система тимчасових нервових зв'язків, яка відповідає певній комбінації зовнішніх сигналів, була названа І.П.Павловим\n"динамічним стереотипом". І.П.Павлов вважав, що після вироблення у процесі\nжиття певного динамічного стереотипу "порушення" "ломка" його складає\nпідґрунтя для переживання негативних почуттів, а підготовлена його зміна - підґрунтя виникнення позитивних почуттів.\nЦікаві дані були одержані під час вивчення функціональної асиметрії\nмозку. Зокрема виявилося, що у формуванні емоцій зі знаком мінус, наприклад,\nсмутку, переважає діяльність правої півкулі. Коли причина спаду настрою не усвідомлюється людиною і вона може відчувати безпідставний спад настрою,\nдепресію, у цьому "винна", як правило, права півкуля. Ліва ж півкуля є\nзачинщиком позитивних емоцій. Як відомо, ліва півкуля вважається "грамотною", або "логічною", а права - "образною".\nЯкщо ми сумуємо і плачемо переважно правою, "образною" півкулею, чи не виходить з цього, що натури з художнім складом мислення, у яких ця півкуля домінує, повинні перебувати виключно в сумному, меланхолічному настрої. Ні, не виходить. Ліва півкуля, відповідаючи за виникнення позитивних емоцій, вносить свій внесок у формування емоційних реакцій. Провідну роль вона відіграє в організації тривожної активності, яка спонукає людину до пошукової діяльності.\nОб'єднана діяльність півкуль лежить в основі емоційної сфери людини,\nзабарвлюючи наш настрій залежно від обставин в одних випадках у мажорні,\nрадісні фарби, в інших - у тривожні, похмурі, у третіх - у світло-сумні. Збої у дружній роботі півкуль призводять до порушення емоційної рівноваги, і тоді\nпочинають переважати або негативні (страх, смуток), або позитивні\n(безпричинне, немотивоване пожвавлення — ейфорія) емоції.\nДо сфери емоційного життя поряд з емоціями і почуттями належать також настрої, афекти і стресові стани.\nНастрій являє собою емоційний стан, який забарвлює протягом деякого\n(іноді тривалого) часу поведінку людини, його думки і переживання. Настрій складається як сума різних емоцій у загальне емоційне тло і зазвичай не пов'язаний у свідомості людей з певними об'єктами або подіями. У цьому сенсі\nможна говорити про безпредметність настрою. Це тло сприяє виникненню споріднених йому за якістю емоцій.\nНастрій - маловивчений психічний феномен. Незважаючи на його безпредметність, "тон" настрою, як правило, пов'язаний із задоволенням або незадоволенням найбільш значущих, центральних життєвих потреб. Якщо навіть зміна настрою відбулася внаслідок, на перший погляд, малозначущої\nвипадкової події, найчастіше виявляється, що вона певним чином зв'язана з тим,\nщо глибоко зачіпає особистість. Тому настрій дитини є для вчителя індикатором міри його внутрішнього благополуччя. Тривалий поганий, пригнічений настрій повинен бути сигналом для допомоги з боку дорослих.\nТаким чином, незважаючи на відсутність спрямованості настрою на певний предмет і не завжди чітке відображення у свідомості людини причини відповідного настрою, настрій завжди має цю причину (неприємна звістка,\nнесподівана зустріч тощо). Часто саме усвідомлення причини поганого настрою приводить до його поліпшення.\nАфекти - це сильні і короткочасні емоційні процеси, які швидко оволодівають людиною і характеризуються значними змінами свідомості,\nпорушенням вольового контролю за діями, змінами життєдіяльності організму.\n1)обставини, що загрожують існуванню людини та зв'язані з її біологічними\nінстинктами і потребами (наприклад, пряма або непряма загроза для життя);\n2)вчинки оточуючих людей, їх висловлювання, соціальні оцінки, які глибоко травмують особистість і зачіпають самооцінку (наприклад, насилля або тяжка образа).\nАфект виникає в певній ситуації і слугує для суб'єкта своєрідною формою виходу з неї, розрядкою. Передумовою виникнення афекту є гостроконфліктні\nАфектогенна ситуація - це ситуація, яка характеризується тим, що людина,\nяка в ній знаходиться, повинна обов'язково діяти і відчуває в цьому майже нездоланну потребу, але прийнятних способів дій не знаходить. Це протиріччя і\nвикликає афект. Якщо людина явно бачить можливості адекватної поведінки,\nафекту не настане.\nЛ.С.Виготський наводить такий приклад: людина знає про небезпеку, яка очікує її на шляху, завчасно готується до неї і зустрічає її у всеозброєнні. Вона може бути завчасно схвильованою, переляканою, але це не афект. Якщо ж людину застала небезпека несподівано і вона повинна якось діяти, але виходу з положення, що несподівано склалося, вона знайти не може, виникає афект.\nТаким чином, конфліктність ситуації - головний критерій при визначенні\nафектогенних ситуацій. Коли сформульована раніше програма поведінки виявляється непридатною під час виникнення нового подразника, а інша програма відсутня, виникає афективний спалах.\nІншою умовою, яка призводить до можливості виникнення афекту, є\nкомплекс стійких індивідуально-психологічних особливостей особистості і\nтимчасовий стан суб'єкта, який потрапив у конфліктну ситуацію.\n1. Комплекс природжених властивостей нервової системи (тип вищої\nнервової діяльності). Частіше афект виникає в людей зі слабким типом нервової системи, який характеризується легкою збудливістю, підвищеною чутливістю до подразників, нездатністю витримувати сильні і значні\nподразники, нерідко інертністю нервових процесів.\nЛюди з високою, але не досить стійкою самооцінкою хворобливо реагують на оцінку і зауваження оточуючих; їх легко травмувати, вивести зі стану рівноваги, зруйнувавши тим самим звичну програму поведінки.\n3. Вікові особливості суб'єкта. Дитина більш збудлива, ніж доросла людина. У дітей різкіші вияви залежності поведінки від оцінок оточуючих, а недостатньо сформована система самоконтролю не дає можливості уникнути афективного спалаху в умовах, де дорослому це вдається відносно легко. У\nпохилому віці поступово зменшується стійкість до афективних переживань,\nпідвищується роздратованість, що збільшує швидкість виникнення афектів у людей похилого віку.\nУ стані втоми порушується її гострота, швидкість орієнтації в навколишній обстановці, знижується швидкість запам'ятовування, підвищується емоційність, чутливість.\nУсі ці особливості разом можуть сприяти виникненню афекту.\nДинаміка афекту відрізняє його від інших емоційних станів. Як визначає\nС.Л.Рубінштейн, афект - це емоційні процеси вибухового характеру, які мають\nстрімкий і бурхливий перебіг. Хоча афект - це спалах, але він не обов'язково\nнаступає за першого ж впливу на людину подразників, які викликають афективне відношення. Іноді однією з умов, яка нібито підготовлює афективний спалах, є повторення афективних ситуацій, які призводять до накопичення,\nакумуляції переживань, що можуть згодом викликати афективний вибух.\nАфект не викликає помутніння свідомості. Тому людина, як правило,\nпам'ятає про дії, здійснені нею в цьому стані. Але бувають випадки, коли окремі\nдії або їх елементи випадають. У стані афекту спостерігається так зване\nзвуження свідомості, тобто людина усвідомлює відносно вузьке коло явищ,\nтільки найближчі цілі дій, які безпосередньо пов'язані з тим, що переживається в даний момент, що призводить до зниження рівня вольової регуляції\nповедінки. По відношенню до особистості афект являє собою дещо нібито "нав'язане", що охопило людину.\nОтже, у стані афекту, по-перше, знижується можливість усвідомлення здійснюваних дій (свідома діяльність загальмовується); по-друге, значно зменшується здатність людини свідомо контролювати свої дії, керувати ними.\nОднак, незважаючи на вказані особливості афекту, його подолання можливе,\nбільше того, з ним можна і необхідно боротися. Управління ним високою мірою залежить від моральних якостей людини. Виховані в моральному відношенні\nлюди, як правило, уміють гальмувати афект. Оволодіння афектом більш можливе на початковій стадії. У практиці навчально-виховної роботи в школі\nнеобхідно вчити дітей (і вчитися самому) умінню свідомо ставити цілі, не допускаючи емоційних вибухів.\nСтресові стани - це емоційні стани, які викликаються ситуаціями напруженості (від англійського слова stress - тиск). Стресові стани характеризуються меншою інтенсивністю, меншою сумою переживань,\nменшою вибуховістю, ніж афект. За тривалістю перебігу вони близькі до настроїв, оскільки іноді стресові стани (у випадку наявності постійного стресора, тобто чинника, який веде до стресу) переходять у так звану "хронічну" форму.\nСтресові стани викликаються при появі несподіваних і надсильних подразників, дефіциту часу, перешкод у роботі. Емоційний стрес виникає в ситуаціях небезпеки, образи, сорому, при різних розумових і фізичних перевантаженнях, за необхідності приймати швидкі та відповідальні рішення.\nВивчення стресу одержало фізіологічне обґрунтування у вченні У.Кеннона про гомеостаз і Г.Сельє про "загальний адаптаційний синдром", тобто своєрідну захисну за своїм характером реакцію організму, який мобілізує свої ресурси у відповідь на сильні та надсильні травмуючі зовнішні впливи.\nКорелятами стресових станів є:\n- зміни в роботі серцево-судинної та дихальної систем;\n- зміни електропровідності шкіри (так звана КГР);\n- зміна ЕЕГ (електроенцефалограми);\n- біохімічні порушення крові.\nЦі зміни є неспецифічними, тобто на їх ґрунті не можна зробити висновку про зміст емоції, яку переживає людина (прискорення пульсу може бути викликане і страхом, і радістю).\nВплив стресових станів на діяльність людини залежить як від якості\nподразників, так і від її індивідуально-психологічних особливостей. Далеко не\nзавжди стан людини при стресі характеризується дезорганізацією поведінки і\nдіяльності, що виявляється в одних випадках — у пасивності, бездіяльності за обставин, коли необхідно рішуче діяти; в інших - у невпорядкованій активності.\nКоли стрес виявляється незначним, він може сприяти мобілізації сил,\nактивізації діяльності. Небезпека стимулює людину, змушує її діяти сміливо та мужньо (наприклад, коли за людиною женеться злий собака, то вона може перестрибнути огорожу такої висоти, подолати яку в звичайному стані вона ніколи не змогла б). Емоції, що призводять до дезорганізації діяльності,\nназиваються астенічними, а ті, які навпаки, активізують діяльність -\nЯкі характерні зміни в діяльності виникають при стресових станах? До них належать такі зміни:\n- втрата гнучкості, пластичності діяльності;\n- порушення процесу вибору цілей, дій, строгості та послідовності\nінтелектуальних навичок і рухових актів, що створює умови для "вивільнення"\nстереотипних, автоматизованих рухів;\n- помилки у сприйманні;\n- зменшення обсягу уваги;\n- порушення оцінки часових інтервалів;\n- утруднення розуміння ситуацій загалом.\nПрикладом ситуації, яка виявляє стійкість (тобто толерантність) людини до стресу, є ситуація контрольної роботи або іспиту. Одні в цій ситуації виявляють "провали в пам'яті", не можуть зосередитися, інші виявляються більш зібраними і активними, ніж у повсякденному житті.\nПрийнято виокремлювати такі види вищих почуттів: моральні,\nінтелектуальні, естетичні і праксичні почуття.\nПід моральними почуттями розуміють усі ті почуття, які відчуваються людиною при сприйманні нею явищ дійсності з точки зору норм моралі,\nвироблених суспільством. Об'єктом моральних почуттів є окремі люди, групи людей (як малі, так і великі), соціальні інститути та установи (держава, сім'я,\nшкола, підприємство), життєві події (війна, наукове відкриття), людські\nстосунки (вчинки та дії людини в суспільному та особистому житті, характер взаємостосунків людей у колективі, сім'ї тощо) і нарешті, сама людина.\nПоведінка людини може не порушувати вимог моралі, вона може зовні\nвідповідати нормам моралі, а по суті знаходитися поза ними. Це залежить від мотивів її поведінки. Їй, наприклад, хочеться здійснити вчинок, але вона утримується через обережність, страх перед можливими наслідками для неї, але не через моральні міркування. Поведінка, вчинок є моральним лише тоді, коли моральними є ті мотиви, які їх викликали і коли здійснення вчинку визначається моральними почуттями.\nМораль, її норми стають підґрунтям поведінки людини не тоді, коли вони просто нею пізнаються, а коли стають об'єктом емоційного ставлення до них.\nБез моральних почуттів, які вносять живе начало у сприймання людиною норм суспільної моралі, ці норми залишаються неприйнятними для неї. Коли ж у\nсамому переживанні почуття безпосередньо наявна та чи інша моральна оцінка,\nтільки в цьому випадку воно стає моральним.\nВажливою особливістю, яка характеризує переживання моральної людини,\nє моральна норма ("допоможи другові в біді", "не виявляй страху в момент небезпеки", "будь чесним") - закон, який приймається людиною добровільно і\nстає таким, що спонукає в певній ситуації до певного відношення або до дій.\nЦя внутрішня потреба до дії може виявлятися не тільки тоді, коли людина у своїх діях виходить не із спонукань "своєї волі", а із суспільних вимог, які\nперетворилися в його власні, а й тоді, коли вона (потреба до дії) виявляється як безпосереднє, природне почуття і спонукання. І наприклад, відомий випадок,\nколи жінка кинулася до дитини, яка гралася на залізничному полотні, врятувала\nїй життя, а сама, потрапивши під поїзд, втратила обидві ноги. Моральні почуття\nі спонукання цієї жінки були зовсім безпосередніми, оскільки часу для усвідомлення і оцінки наслідків свого вчинку з точки зору норм суспільної\nморалі у даному випадку не було.\nВнутрішня необхідність до виконання моральних вимог, яка міститься в моральному почутті, особливо гостро виступає в самому переживанні, коли виникає колізія між егоїстичними почуттями і спонуканнями та моральними почуттями. Бажання зберегти свій спокій, звичний устрій життя може "підказувати" людині, що не слід втручатися у справу, яку вона вважає\nнесправедливою, оскільки це втручання може потягти за собою які-небудь ускладнення для неї. І людина, піддаючись слабкості, може ухилитися від здійснення вчинків, які їй підказує моральний обов'язок. Але коли вона керується спонуканням обов'язку, який виник у неї разом з моральним переживанням, то це викликає у неї незадоволення, хвилювання та докори совісті. І ці докори совісті людина іноді намагається в собі придушити,\nпрагнучи в цьому знайти виправдання ухиленню від вчинку, на який її\nштовхало моральне почуття.\nУ деяких випадках почуття морального обов'язку може бути настільки сильним, що людина змінює своє ставлення до людей, змінює свій звичний спосіб життя та іноді жертвує своїм благополуччям.\nМоральне почуття виникає часто на ґрунті конкретного випадку і може обмежуватися лише епізодичним переживанням. Але воно може виникати і на основі узагальненого сприймання багатьох явищ дійсності. Воно може стати виявом відношення людини до певних явищ соціального життя, суспільного устрою, відносин людей, народів. У цьому випадку воно є втіленням певних помислів, ідей, які захоплюють людину, пронизують її свідомі прагнення.\nЯк уже зазначалося раніше, у самому переживанні моральних почуттів міститься моральна оцінка. Тому до них належать не тільки ті почуття, які ми вважаємо моральними у власному смислі слова (невдоволення у зв'язку з нечесним вчинком, самовідданість у наданні допомоги, співчуття другу в біді,\nкохання), але й ті, з якими ми боремося і які не підтримуємо (такі як жадність,\nзаздрість, злорадство тощо), і які називаємо аморальними почуттями.\nОсобливе місце серед моральних почуттів належить любові, коханню та дружбі. У цих почуттях виникає гама різноманітних почуттів, таких як симпатія, прив'язаність, ніжність, повага, відданість тощо. Ці почуття одержують різне забарвлення залежно від характеру стосунків між людьми.\nЧим більше до такого цілісного ставлення належить моральних почуттів, які\nлюдина цінує, які роблять її саму кращою, тим більшу роль воно відіграє в структурі її особистості.\nПідґрунтям для виникнення естетичних почуттів є здатність людини сприймати явища навколишньої дійсності, керуючись не тільки моральними нормами, але й принципами прекрасного. Критерії того, що є прекрасним,\nвироблялися у процесі розвитку суспільства та його культури.\nМ.Г.Чернишевський писав: "Прекрасним є життя; прекрасна та істота, у якій ми бачимо життя таким, яким воно повинно бути в нашому розумінні;\nпрекрасний той предмет, який виявляє в собі життя або нагадує нам про життя".\nУ самих явищах, предметах, людях можуть бути ознаки, які надають їм рис прекрасного, дають змогу сприймати всі ці явища як прекрасні.\nЕстетичні переживання характеризуються великою різноманітністю і\nможуть мати меншу чи більшу складність; вони мають градації, починаючи від легкого хвилювання з приводу сприйнятого і закінчуючи глибокою схвильованістю побаченим.\nУскладнення естетичних почуттів, поява в них нових моментів визначається, по-перше, характером об'єкта сприймання, багатством його граней та сторін, глибиною закарбованого в ньому змісту, який вдалося осягнути; по-друге, характером естетичного пізнання, яке може бути більш чи менш глибоким.\nПредметом естетичних почуттів можуть виявитися різні явища дійсності:\nприрода, суспільне життя, людина, твори мистецтва.\nЕстетичні почуття, які викликаються сприйманням природи (радість,\nзахоплення пробудженням природи і тривога за неї під час бурі, грози, через порушення людьми екологічних норм), можуть злитися воєдино з моральними почуттями, які виникають у зв'язку з тим, що це природа нашої Батьківщини.\nПідґрунтям для виникнення змістовних естетичних почуттів є твори мистецтва. Особливістю таких естетичних почуттів є те, що емоційне відношення до предметів мистецтва, яке виникає у людини, завжди супроводжується усвідомленням, що нею сприймається не саме життя, а відображення цього життя художником. Таке відображення реальних процесів життя стає джерелом насолоди, породжуючи залежно від змісту твору гаму різноманітних переживань - радості, хвилювання, смутку, здивування, страху,\nзахоплення. Оскільки людина сприймає у творі мистецтва не саме реальне життя, а його відображення, у її сприйманні відсутні практичні життєві\nміркування і установки; людина має можливість цілком віддатися безкорисливій насолоді цими творами.\nАле явища життя, які відображені у творах мистецтва, є також предметом наших моральних оцінок і почуттів, тому наші естетичні почуття виступають у\nєдності з моральними почуттями. Тільки викривлене, поверхневе зображення життя та інтерес тільки до однієї форми її зображення можуть породити естетичні переживання, позбавлені глибокої змістовності. У цьому випадку об'єктом емоційного відношення стає вже не відображене у творі мистецтва життя, а тільки сам спосіб відображення.\nТа обставина, що до естетичного відношення належать наші моральні\nоцінки і почуття, пояснює той факт, що твір мистецтва може не тільки викликати в людини естетичну насолоду, але й спонукати до певних дій та вчинків.\nПочуття, пов'язані з процесом розв'язання тих чи інших теоретичних і\nпрактичних задач, з процесом набуття знань, називаються інтелектуальними\nДіяльність пізнання, міркування з приводу тих чи інших явищ, фактів викликає переживання особливого характеру. Почуття здивування перед складним і ще не зрозумілим явищем; почуття допитливості відносно нового,\nще не пізнаного; почуття сумніву в правильності висновку; радість і гордість з приводу зробленого відкриття. Міра складності почуттів, що переживаються,\nзалежить від характеру і масштабу задачі, яка розв'язується, від міри її\nВ основі різних переживань, що виникають у процесі пізнання, лежить почуття любові до знання, яке стає все більш узагальненим у результаті\nНа основі досвіду інтелектуальних переживань, пов'язаних з переконаннями особистості, її принципами поведінки, світоглядом може виникнути узагальнене почуття любові до істини, яке змушує людину долати труднощі в процесі пізнання і відчувати справжнє щастя, якщо їй вдається зробити значне наукове відкриття. Ця любов до істини змусила Галілея в 1633\nроці під час судового процесу над ним, коли інквізитори вимагали від нього,\nщоб він відмовився від вчення Коперника, незважаючи на погрози, відстоювати це нове вчення. Почуття любові до істини набуває для людини морального характеру, стає особливою формою її морального відношення до дійсності, яка особливо гостро переживається.\nТак інтелектуальні почуття вплітаються в цілісні переживання, у моральне відношення людини до дійсності.\nГалузь людської практики у широкому значенні слова, тобто різноманітні\nформи діяльності людини, стають предметом її емоційного ставлення. Це діяльність людини як робітника, ученого, художника, учителя, вихователя,\nполітика, діяльність у процесі гри, навчання тощо.\nПраксичні почуття - це почуття, які викликаються діяльністю, зміною її в ході роботи, її успішністю або неуспішністю, труднощами її здійснення, її\nзавершенням. Праксичні почуття характеризуються різним змістом і різною мірою інтенсивності переживання, певним видом і формою людської\nдіяльності, рівнем її складності та мірою значущості для людини. Так, трудова діяльність залежно від її характеру і способу здійснення викликає різний емоційний відголос. Коли виконується звична нескладна робота, процес якої\nавтоматизований, то емоційний відголос відноситься більшою мірою до результату праці, ніж до його процесу. З'являється задоволення, що все намічене виконане. Або ж виникає незадоволення, що процес праці дуже простий,\nодноманітний, не вимагає розумової активності, викликає втому.\nЯкщо трудова діяльність складніша, то праксичні почуття значною мірою пов'язані не тільки з її результатом, але й із самим процесом. З'являються переживання збудження і напруженості під час роботи, смутку, пригніченості\nпри малоуспішному результаті, задоволення, радості від її успішного перебігу,\nзадоволення від самого пронесу дії. Чим складніша діяльність, яку виконує\nлюдина, чим більше сама ця діяльність пов'язана із запитами особистості, її\nпрагненнями, життєвими цілями, тим більший емоційний відголос вона викликає і тим більш різноманітні переживання, які відрізняються також і за\nінтенсивністю, вона породжує.\nЦі переживання мають особистісний характер: як виявляє себе людина у вибраній нею сфері діяльності - відповідно до своїх можливостей або нижче цих можливостей; вносить вона щось нове чи тільки повторює вже відоме,\nзадоволена вона собою чи ні тощо.\nУ сфері праксичних почуттів було спеціально виокремлено той їх різновид,\nякий пов'язаний з творчою працею і має низку своєрідних рис. Він називається творчими почуттями. Коли людина здійснює діяльність, виконання якої не має\nпереважно автоматизованого характеру, а навпаки, передбачає свідоме внесення до неї елементів нового, що приводить до підвищення цінності створюваного продукту діяльності, то це породжує емоційний відголос у вигляді творчих почуттів (почуття винахідника, письменника, педагога, композитора, актора тощо). Загальні риси, властиві почуттям будь-якого представника творчої праці:\nпідйом від самого процесу діяльності, хвилювання і насолода від процесу відкриття, створення нового. Але поряд з цими загальними рисами є й істотні\nвідмінності, пов'язані з конкретним змістом творчої діяльності. Наприклад,\nписьменник, художник, творець "входять" у світ переживань створених ним персонажів, він починає жити почуттями своїх героїв. Учений відчуває\nестетично-інтелектуальне задоволення від чіткості та послідовності теорії, від перспективи охоплення нею нових сфер дійсності. У цілому слід відзначити, що у творчих почуттях більшою мірою, ніж у праксичних почуттях іншого характеру, представлені інтелектуальні та естетичні почуття.\nРозглянуті нами види почуттів моральні, естетичні, інтелектуальні,\nпраксичні можуть перетворитися і перетворюються в стійке емоційне відношення, яке є підґрунтям для численних переживань людини.\nРозвиток емоцій та почуттів проходить шлях від зовнішніх соціально детермінованих форм до внутрішніх психічних процесів. Складний процес формування особистості складається з трьох компонентів: впливу соціального середовища, планомірного виховного впливу на особистість через соціальні\nінститути, свідомого цілеспрямованого впливу людини на саму себе, тобто самовиховання.\nНайбільш ранні емоційні вияви в дітей пов'язані з органічними потребами\nдитини. До них належать вияви задоволення чи незадоволення при задоволенні чи незадоволенні потреби в їжі, сні тощо. Поряд з цим починають виявлятися і такі елементарні почуття, як гнів та страх, які спочатку носять неусвідомлюваний характер.\nДещо пізніше (приблизно у 2 роки) з'являються вияви емпатії співчуття і\nспівпереживання. Дитина може плакати, коли їй показують зображення людини, яка плаче, коли їй читають книгу або вона дивиться мультфільм, де розповідається про страждання людини або тварин.\nПозитивні емоції в дитини розвиваються поступово у процесі гри та дослідницькій поведінці. Так, спочатку в малюка викликає задоволення момент досягнення бажаного результату, що свідчить про заохочувальну роль емоцій.\nПізніше емоції починають відігравати функціональну роль, тобто дитині\nприносить задоволення не лише результат, а й процес гри. У старших дітей виявляється передбачення задоволення і емоції в цьому випадку виникають на початку ігрової діяльності, і ні результат, ні процес гри вже не виступають центральними в переживанні дитини.\nХарактерною особливістю вияву почуттів у ранньому віці є їх афективний\nхарактер. Емоційні стани виникають раптово, бурхливо протікають і так само раптово зникають. Лише в старшому дошкільному віці разом з появою складних форм емоційного життя в дітей виникає здатність контролювати власну емоційну поведінку.\nРозвиток негативних емоцій значною мірою зумовлений нестійкістю емоційної сфери дітей і тісно пов'язаний з фрустрацією. Звичні способи вирішення фруструючих ситуацій визначають емоції, які при цьому виникають.\nСтани фрустрації та способи їх подолання, які часто повторюються в ранньому дитинстві, закріплюються в одних у вигляді байдужості, безініціативності, в\nінших - агресивності, заздрості. Тому для уникнення подібних ефектів небажано при вихованні дитини надто часто добиватися виконання своїх вимог прямим натиском. Наполягаючи на невідкладному виконанні вимог, дорослі не дають дитині можливості самій досягти поставленої мети і створюють ситуацію фрустрації, що сприяє закріпленню впертості та агресивності в одних і\nбезініціативності та байдужості — в інших. У таких ситуаціях доцільно використовувати нестійкість уваги дітей і намагатися відволікти дитину від проблеми, що виникла.\nДорослим слід пам'ятати, що велике значення під час формування такого емоційного стану, як агресивність, відіграє покарання дитини. Дослідження показали, що діти, яких удома строго карали, виявляли під час гри більшу агресивність, ніж діти, яких карали не надто строго. Разом з тим повна відсутність покарань несприятливо впливає на розвиток характеру особистості.\nДіти, яких за агресивну поведінку під час гри карали, були менш агресивними і\nпоза грою, ніж ті, яких зовсім не карали.\nОдночасно з формуванням емоцій у дітей поступово формуються моральні\nпочуття. Зародки моральної свідомості з'являються під впливом похвали,\nзаохочення, а також засудження, коли дитина чує від дорослих, що можна, а чого не можна робити. Спочатку дитина керується власними інтересами,\nсуспільна ж корисність того чи іншого вчинку починає визначати поведінку дитини дещо пізніше - у кінці дошкільного періоду.\nНа початку шкільного навчання діти характеризуються досить високим рівнем контролю за своєю поведінкою, у них з'являється почуття сорому за здійснені негідні вчинки.\nУ дітей досить рано виявляються зародки естетичних почуттів. Одним із ранніх його виявів є задоволення дитини від прослуховування музики. На кінець першого року дітям подобаються певні речі - іграшки та особисті речі\nдитини. Це особливо стосується яскравих предметів. Велика роль при цьому відводиться заняттям з малювання, музики, відвіданню картинних галерей,\nтеатрів, концертів тощо. Дитина в цьому віці ще не може адекватно оцінити твори мистецтва, а справжнє розуміння краси приходить лише в старших класах.\nЗ початком молодшого шкільного періоду розширюється коло знань та досвіду дитини, що впливає на емоції та почуття дітей. У них з'являється вміння керувати своєю поведінкою, стримувати себе, а їхні почуття не мають того афективного характеру, який характеризував дітей раннього віку.\nЗнайомство з окремими науковими дисциплінами, заняття в гуртках,\nсамостійне читання книг сприяє формуванню інтелектуальних почуттів. Дитину все більше приваблює пізнавальна діяльність, яка супроводжується позитивними емоціями і почуттям задоволення від пізнання нового.\nУ дітей шкільного віку змінюються життєві ідеали. Якщо у дітей-дошкільників\nідеалом найчастіше виступає хто-небудь з рідних, то у школярів ідеалами починають виступати інші люди, літературні герої, історичні особи.\nХарактеризуючи процес виховання почуттів, слід відзначити, що він починається з раннього дитинства. Важливою умовою формування позитивних емоцій та почуттів є турбота з боку дорослих. Дитина, яка обділена любов'ю та ласкою, сама виростає холодною. Емоційна чутливість формується в процесі\nтурботи про слабших (це можуть бути менші братики чи сестрички або тварини).\nПочуття дитини не повинні обмежуватися тільки власними переживаннями, а виявлятися в конкретних вчинках, діях та діяльності. У протилежному випадку дитина виросте сентиментальною, не здатною втілювати свої почуття вжиття.


Хустинки паперові одноразові для носа каталог, фото\nХустинки 12 шт. 2 шар білі PrOK\nХустинки паперові білі в онлайн магазині "Ромус", Львів\nПаперові носові хустинки дуже потрібні на щодень. Особливо під час холодних пір року. Паперові хустинки зручні у використанні при застудах. Найбільш функціональними є звичайні білі хустинки без ароматизаторів. Проте, якщо вам хочеться чогось особливого оберіть упаковку з легким ароматом.\nКупити в роздріб носові хустинки в інтернет-магазині "Ромус"\nВи можете купити в роздріб носові хустинки від інтернет-магазину "Ромус" від українського виробника "PrOk". З ароматичним складником: запах вершків. Або прості білі хустинки. М'який матеріал. Гіпоалергенні. Двошарові паперові хустинки з 100% целюлози. 12 штук в упаковці. Поліетиленова упаковка. Роздрібна ціна паперових хустинок становить 1.93 грн.\nПаперові носові хустинки оптом від "Ромус", Україна\nІнтернет магазин "Ромус" надає знижки при оптовій закупівлі хустинок носових від "Ромус". Оформіть своє замовлення онлайн на сайті "Ромус" і наші менеджери перетелефонують вам. Логістика "Ромус" покриває західний регіон України. Також можлива доставка паперових хустинок оптом до Києва та інших міст України від "Ромус".


Срібні сережки з керамікою в Києві, Одесі, Харкові, Дніпрі\nСрібні сережки з керамікою (арт. 2629ч072)\nЗалишилось лише: 1 Доставка протягом 1-3 днів\nSpecial Price 1 400,00 грн.\nСрібні сережки з чорною керамікою (арт. 2629ч072) виготовлені з срібла 925 проби, вагою 6,42 грамів, довжина сережки 21 мм. Застібка: англійський замочок. Вставка: кераміка 1,46г., цирконій куб. 0,20 г.\nВиріб поставляється в екслюзивній коробочці., серветка для догляду за сріблом в ПОДАРУНОК!\nЮвелірні прикраси від магазину Срібло UA - це завжди вишуканність та захоплення, витонченність та ніжність, мода та стиль! Найвимогливіші покупці зможуть знайти у нас в магазині гідні прикраси! Наші вироби органічно доповнять, як повсякденний, так і діловий образ, стануть прекрасним та бездоганним доповненням урочистих та вечірніх нарядів, а стильні модниці задовольнять свої, найбожевільніші примхи, нашими актуальними новинками, підібравши прикрасу згідно, навіть невеличкого бюджету!\n* Ціна вказана за виріб вагою 6,42 грамів.\nДоглядаючи за виробами з срібла, не застосовуйте жорсткі щітки та абразивні засоби. Зберегти гарний вигляд Вашим прикрасам допоможуть: мильний розчин/зубна паста та щітка/спеціальна серветка. **Відтінки кольорів на фотографії можуть відрізнятись від оригіналу.\nСрібні сережки з керамікою (арт. 2629ч043)\nSpecial Price 999,00 грн.\nСрібні сережки з керамікою (арт. 2629ч014)\nSpecial Price 1 100,00 грн.\nСрібні сережки з керамікою (арт. 2629ч049)\nЗвичайна ціна: 1 335,00 грн.\nSpecial Price 890,00 грн.\nВи пишете выдгук на това: Срібні сережки з керамікою (арт. 2629ч072)\nСрібна каблучка, вставка чорна кераміка (арт. 1629ч065)\nЗвичайна ціна: 2 340,00 грн.\nSpecial Price 1 560,00 грн.\nСрібна каблучка, вставка чорна кераміка (арт. 1629ч028а)\nSpecial Price 1 200,00 грн.\nСрібна каблучка, вставка чорна кераміка (арт. 1629ч011)\nСрібна каблучка, вставка чорна кераміка (арт. 1629ч034)\nЗвичайна ціна: 975,00 грн.


Українці зможуть голосувати на виборах не за місцем прописки | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\nУ понеділок, 18 травня, Центральна виборча комісія України змінила правила голосування в Україні, спростивши процедуру зміни виборчої адреси.\nВідповідно до затверджених змін з 1 липня 2020 року стане можливим змінювати виборчу адресу безвідносно до реєстрації місця проживання, а відтак зможуть проголосувати переселенці і люди, які проживають не за місцем прописки. Про це повідомляє "Народна правда" з посиланням на ЦВК.\nЗатверджений порядок визначає процедуру розгляду органом ведення Державного реєстру виборців (ГРІ) мотивованого звернення громадянина України, який має право голосу відповідно до статті 70 Конституції України, щодо зміни виборчої адреси. Порядок уможливлює міняти виборчу адресу безвідносно до прописки. Це зроблено, щоб спростити реалізацію виборчих прав внутрішньо переміщеним особам і іншим людям, які змушені проживати не за місцем прописки.\nУ ЦВК вважають, що можливість змінити виборчу адресу за місцем фактичного проживання збільшить кількість виборців, які зможуть взяти участь в голосуванні.\nЗ липня, коли порядок набирає чинності, виборець може подати заяву про зміну виборчої адреси до органу ведення ДРВ як в паперовій, так і в електронній формі. Заяву в паперовій формі можна подати також через уповноважену особу, чиї повноваження оформлені відповідно до законодавства. Це дозволить скористатися процедурою людям з інвалідністю.\nАплікаційну форму слід направляти не пізніше, ніж на п’ятий день з дня початку виборчого процесу. Крім того, виборець може звернутися до органу ведення ДРВ з новою заявою не раніше, ніж через 180 днів після дати внесення до ДРВ останньої зміни виборчої адреси такого виборця.\nЯк зазначив голова Комісії Олег Діденко, після початку роботи електронного сервісу автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи “Державний реєстр виборців” виборці, які висловлять таке бажання, зможуть змінити свою виборчу адресу дистанційно.\n"… Завдяки зазначеній процедурі в найближчих місцевих виборах зможуть взяти участь внутрішньо переміщені особи. У свою чергу для інших громадян України вона створить можливість голосувати в тих територіальних громадах, де вони фактично проживають", – сказав Діденко.\nЦей документ робить переселенців з Донбасу та Криму частиною територіальних громад, у яких вони фактично проживають.\n"Ми врахували майже всі побажання, зробили все, щоб документ відповідав тим чаянням, які сьогодні є у громадян – брати участь у місцевих справах", – зазначив заступник глави ЦВК Сергій Дубовик.\nЗміна місця голосування буде діяти на два тури виборів.\nТеги: цвк, вибори, зміни, голосування\nВідмінили довідку про несудимість для кандидатів на місцевих виборах\n15 вересень, 14:15


Презентація виступу – твоє обличчя! - 7910\nДодому Авторська колонка Презентація виступу – твоє обличчя!\nЮридичний бізнес — справа непроста. Але не тільки юристи повинні вміти себе подати. Досить часто фахівців з непоганим досвідом роботи запрошують виступати на конференціях, заходах різних масштабів, семінарах, лекціях, інтенсивах і багато де ще. Людина досвідчена, нічого не можна заперечити. Але, є одне «але». Досвід його поширюється виключно на розумову діяльність, наприклад, а як створювати презентації він і знати не знає, я вже мовчу про те, що вони не зможуть орієнтуватися у програмах конструкторах, фотообробки і т. д, і т. п. Ну буває таке, що з цим вдіяти?! Зате він компетентний фахівець своєї області. Скажемо спасибі і на цьому. Адже не дарма кажуть, кожен повинен займатися своєю справою.\nАле, а як же все-таки виступити і не впасти обличчям в бруд? Як оформити свою презентацію?\nДля початку, пропишіть все на папері. Випишіть головні тези, за якими ви могли б рухатися на протязі вашої презентації. А ще краще, прочитайте мою попередню статтю про Mind Map і ви точно зрозумієте, що робити. Повернемося до сценарію. Прописавши найголовніші фрази, ви можете промовивши вголос цей розділ, виділити його підрозділи. Відмінно, ваш майбутній слайд із заголовком поповнився підпунктами. Поки ви промовляєте собі, уявляйте ваше взаємодія з аудиторією. Постарайтеся передбачити, завдяки якому зображенню вони змогли б краще зрозуміти, про що ви. Не втрачайте час, відразу забийте в пошуковику цю картинку і збережіть собі. Тепер у вас повноцінний слайд, де представлений і текст, і супроводжує візуальний супровід. Так варто рухатися по всіх частинах вашого виступу. Коли ви закінчите записувати і робити начерки вашого сценарію, можна сміливо це все переносити в електронні джерела оформлення.\nБлаго ми живемо в 21 столітті і технологічний прорив нам сприяє. Відкриваємо програму Power Point. Тепер все це спробуємо відобразити в програмі. Виберете собі сподобалася дизайн шаблонів, їх безліч і можна навіть вибудовувати різні світлопередачі. Але не будемо ускладнювати собі життя, досить просто вибрати задній фон приємного кольору. Я раджу краще всього звернути увагу на ніжно блакитні, сині відтінки, білий колір. Тепер виконуйте наступні правила і ви створите доступну для сприйняття і розуміння презентацію, при цьому, не зіпсувавши про себе враження.\nНамагайтеся щоб заголовок слайда був коротким і зрозумілим. В межах 140 символів.\nВаші підпункти, придумані в ході репетиції мови повинні звучати схоже на ключові ідеї. Це необхідно для того, щоб люди запам’ятали це по можливості, навіть не записавши в блокнот. Чим простіше подасте – тим краще запам’ятається.\nНаводьте приклади демонструючи їх, будьте більш живим по відношенню до публіки, сухі і монотонні промові вона буде сприймати лише 15 хвилин вашого виступу, далі настає глибокий сон підсвідомості. Ви юрист – покажіть договір якийсь, розкажіть про минулому засіданні. Ви програміст – покажіть, як використовувати те, що ви вже розробили до цього або що маєте зараз. Покажіть все в студії, тоді, коли публіка захоче привстать у разі, якщо буде погано видно, а їм так цікаво, а не просто нахилить екран ноутбука або притягне його ближче.\nВважаю, не зайвим буде, якщо ви представите якийсь відеокліп, ролик, якщо це доречно для теми вашого виступу.\nРозповідайте з ентузіазмом і заразливо про те, з чим ви прийшли виступати. Адже ви ж прийшли показати не себе, а поділитися своїм досвідом. Тоді запрошуйте їх до дії! Вкажіть на помилки, допущені вами, пройдені на особистому досвіді, дайте трохи слухачам бонусів у цьому плані.\nНайголовніше – пам’ятати про те, що вся ваша мова не повинна жити на слайді і не потрібно його забивати картинками. Чим простіше, ніж пустее, тим краще. Ви повинні самі знати про що говорити, а не судорожно зчитувати це з презентаційного блоку.\nЯкщо у вас буде час і можливість, перевірте альтернативні сайти, де можуть бути презентації, сайти для юристів. У останніх, на хороших сайтах непогано подається коротка лаконічна інформація про послуги, наприклад. Поиграйтесь трохи з визаулизацией ваших даних. Якщо в презентації є цифри і які-небудь технічні дані, то набагато краще, якщо ви оформите їх у діаграми, графіки, порівняльні таблиці. Дайте насолодитися візуалів і аудиалам. Дайте їм зрозуміти вас. Чим складніше ідея, тим важливіше полегшувати її розуміння.\nІ останнє, слідкуйте за грамотністю як вашої мови, так і тексту в презентації.


Прес-конференція після матчу "Волинь" - ПФК "Севастополь"\nСергій ПУЧКОВ (головний тренер ПФК “Севастополь”):\n– Сьогодні, ви самі бачили, матч складався нелегко. Ми в першому таймі атакували, мали моменти, але не реалізували. У другому таймі теж налаштовувалися на бій, але грубої тактичної помилки припустився наш лівий захисник. Не знаю було там чи не було положення поза грою, бо навіть на повторі це погано видно, тому акцентувати на цьому увагу не буду. Але вийшло так, що пропустили швидкий гол. Відігратися було складно, хоча й намагалися щось зробити. Хоча результат і негативний, грою я задоволений.\n– Ви у своїй кар’єрі футболіста грали на позиції захисника. Як зараз можете оцінити дії своїх нинішніх колег по амплуа зі своєї команди і з “Волині”?\n– Зараз футбол прогресує, і порівнювати так не можна. Дуже багато залежить від того, за якою схемою грає команда в захисті. Я уже чотири роки граю з трьома захисниками. Навіщо їх тримати на полі чотири, якщо у суперника лише двоє нападаючих. Вони лиш будуть заважати один одному і самі створюватимуть моменти поблизу власних воріт.\n– Як ви оцінюєте перспективи своєї команди у нинішньому сезоні?\n– Ми ще поборемося. Ті команди які у війшли у першу лігу, не набирають очків, на які розраховують. Я думаю, що ми вдало закінчимо перше коло. А коли покращимо реалізацію, справи підуть краще – треба звикнути до того, що у першій лізі пошвидше грають захисники, не дають дуже довго думати. У другій лізі ми забивали по 3-4 м’ячі за гру.\nВіталій КВАРЦЯНИЙ (головний тренер ФК “Волинь”):\n– Сьогоднішня гра повинна була б сподобатися вболівальникам, оскільки весь час тримала їх у напрузі. Ми ж це переносимо складно. Виходить не все, є проблеми зі складом. Але задоволений, що таки перемогли. Гра давалася складно. Думаю, вболівальникам імпонує така обстановка під час матчу, коли в повітрі постійно пахне голом і перемогою, а улюблена команда, хай і зі скрипом, але її добивається. Я тут порахував, якби виграли вдома у “Миколаїва”, на виїзді у “Дністра”, де нам дуже не пощастило, і хоча б у нічию зіграли б з ФК “Львовом”, то мали б 25 очок. Це дозволило б нам трішки відірватися від суперників. Це було б цікаво для вболівальників, а ми вже тоді вирішували, що робити. Зараз теж є всілякі нестандартні варіанти, щоб ми могли за щось серйозне поборотися. Бо не цікаво, коли немає високих задач. Скоро й склад наблизиться до оптимального. Максимум ще по одній грі пропустять Алозі і Скоропад. Повернеться після дискваліфікації Лісовий. Тоді буде легше. А поки що доводиться мучитися, народжувати перемоги. Хоча, як бачите, всім непросто грати. І “Оболонь”, і “Кримптеплиця”, і “Іллічівець” втрачають очки.\n– Питання про перехід Дмитра Єременка в “Динамо” уже закрите?\n– Єременко вже в київському “Динамо”. Але поки ще не всі папери оформлені. Цим питанням займається Василь Столяр. Два дні тому Дмитро приїжджав у Луцьк, подякував тренерам за роботу. Він сам вважає, що дечому навчився у “Волині” і виріс як футболіст. Хоча йому ще рости й рости, але я вірю, що він стане відомим гравцем.\n– Віталій Володимирович, скажіть, що все ж таки трапилося в Овідіополі?\n– Я не знаю як я пережив це, пережив цю гру. Було важко сприйняти цю невдачу. На початку першого тайму ми не забили 11-метровий, потім Кінаш забив гол. У другому таймі я попросив футболістів не грати на атаку, а намагатися рівняти гру з господарями поля. Але нам вдалося на початку другого тайму організувати ще одну перспективну атаку, після якої у штрафному майданчику двома руками захисник завалив Лісового. Знову 11-метровий, і знову ми не забили. Тоді спрацювало правило: не забиваємо ми – забивають нам. Господарі поля проводили важку навальну атаку. Чомусь захищатися прибіг і Лісовий. У штрафному майданчику він навіщось навалився на гравця Там нічого особливого не було, але суперник упав, і суддя призначив 11-метровий. Але справа навіть не в тому. Перед матчем в Овідіополі я давав Лісовому завдання взагалі не повертатися на власну половину поля. Чесно кажучи, вже давно у мене не було таких людей, які настільки слабо сприймають те, що я їм кажу і задачі, які ям їм даю на гру. Потім була друга атака, помилилися в захисті і знову пропустили.\n– А як ви оцінюєте сьогоднішню гру Пищура?\n– Та грає він не дуже. У нього мало що виходить. Та й манера у нього своєрідна. Він нормальний хлопець, але недостатньо розвинутий фізично. Йому потрібно проводити по 2-3 години у тренажерному залі. Навіть можна забрати у нього тактико-технічні тренування і роботу з м’ячем і давати йому спеціальні завдання. Так би мовити, у нього заслабий двигун. Він може заграти краще, але для цього йому потрібні специфічні заняття зі спеціалістами. Ноги ненакачані, низький ступінь м’язевих структур. Він не винен. Саша хоче грати сильніше, але поки що не може. Ми не можемо цього так просто дати. З Пищуром ми працювали багато, зсунули його з місця, але цього ще замало. На це потрібно 2-3 роки. А якщо говорити про наших молодих футболістів, їм аби набрати нормальну м’язеву масу потрібно 5-10 років. Але ми просто не маємо на це часу. Ми ж хочемо результат сьогодні, а то й узагалі вчора.\n– Ви не помилилися, призначивши Пищура капітаном?\n– Ні. Це дало йому позитивний поштовх у перших турах. Він відчув додаткову відповідальність. Саша нормальний хлопець, він не “ловить” зірочок, але у нього така манера гри і сам він змінити мало що може.\n– Сьогодні на матчі був присутній Василь Сачко. Ви з ним про щось говорили?\n– Я ще не мав часу з ним поговорити. Зараз ми зідзвонимось з ним і зустрінемось. Я хотів запросити Васю в Охтирку, але його не відпустили. Та й умови у нього у Кривому Розі хороші, а їх хочуть ще покращити, аби він продовжив контракт. На даний момент ми поки не змогли б запропонувати йому такі ж умови. А у майбутньому – побачимо.\n– 31 серпня закрилося трансферне вікно. “Волинь” нікого нового собі не підібрала?\n– Ні. У нас були на перегляді футболісти, в тому числі чимало легіонерів з африканських країн. З-поміж усіх сподобався один футболіст з Тунісу. Але він був невеликого зросту. А я вважаю, якщо вже й витрачати кошти на легіонерів, то вони мають бути з гренадерськими даними. Мені імпонує гра збірної Сенегалу. Там вісім з одинадцяти футболістів мають зріст близько 190 сантиметрів. А у нас і своїх “шпунтиків” вистачає.\n– А про Жадера що скажете?\n– Він бразилець і непоганий футболіст. Ви подивіться, як Луческу у “Шахтарі” полює на бразильців. Це ж не даремно. Бразильці від народження знають, що таке м’яч і що з ним робити. Жадер теж має талант і бажання працювати. Має шикарну швидкість. У “Волині” він вже скинув 5 кілограмів зайвої ваги. Добре працює. Тепер потрібно аби він наростив м’язи. Жадер має скромну тілобудову, але отримавши м’яч, він одразу перероджується і у нього з’являється серйозна футбольна манера. Цього не виховаєш, це, як кажуть, дається з молоком матері.\n– Пряме запитання – “Волинь” іде у вищу лігу?\n– Чесно скажу, з такою грою, як у нашої команди, поки що не можу думати ні про які ліги. І це при тому, що ми зараз переграємо усі команди. Ви бачили, щоб нас хтось перегравав зараз. Ні... Ми просто стараємося грати для глядачів. Я дозволяю своїм гравцям менше грати у пас і тримати м’яч, натомість більше прошу насичувати гру атакуючими діями. Ми прагнемо якомога швидше доставляти м’яч у штрафний майданчик, робити більше подач, заробляти кутові, штрафні і пенальті, тобто створювати більше небезпечних моментів. Хочеться викликати якомога більше позитивних емоцій у глядачів. Тільки реалізація підводить.


Дитячі іграшки : Іграшки вчора і сьогодні\nУ всі часи, співтовариство виробників товарів для підлітків завжди намагалося дорівнювати на американський стандарт. Сполучені Штати Америки диктували моду у всіх галузях, що відносилося виробництва дитячих товарів. Недивно, що в наше століття нестримно стають популярними дитячі товари країн третього світу, зокрема - Китаю. Відомі китайські казки і міфи, легенди і билини практично завжди вселяють підліткові і дорослому, що до природи необхідно відноситися акуратно, жити з нею в згоді. У міфах якнайдавнішого народу Піднебесною завжди вихваляється кмітливість, стриманість у всьому, аскетизм і демократія практично у всіх сферах життя. Але, на відміну від культур європейських країн і Сполучених Штатів Америки, китайські казки не закликають використовувати талант і дар для індивідуального збагачення, в них ви ніколи не знайдете схвалення відособленого і ненормального способу життя – "все для людей! ". Обсмєїваніє мандарина, непокірність поганим загарбникам, нерозуміння поганого для народу ідей ніколи не є спонукою для початку відособленого приватного життя. І, як і вся культура Китаю, дитячі товари Піднебесною несуть декілька хитре позначення – щоб прожити повним життям, не варто затівати великих змін.\nСхід з якнайдавніших часів вихваляється мудрістю у всіх областях суспільної моделі життя. Як практичне мистецтво виховання хлоп'ят, іграшка на Сході завжди була самостійним інструментом для навчання дітей. Примітно, що саме на Сході іграшка учила майбутньому життю, ремеслу, кмітливості. Іграшки ж Європи і Нового Світла практично завжди – не більше, ніж засіб для гри.\nШвидко йдуть вперед, обганяючи продукцію конкуруючих фірм, японські освітні іграшки. Відвіку в Японії розвивалося виробництво високоякісних сталевих і дерев'яних виробів, до чого можна приурочити культи виробництва зброї (знамениті самурайські мечі) і культи побутових предметів – від тарілок до взуття (гета). Ніде в історії Японії ви не побачите опис не дуже якісного взуття з дерева або меча із заліза – мечі виготовлялися тільки із сталі, а гета (взуття) являли собою закінчене творіння мистецтва. Звичайна чіткість японців і якість виготовлення всяких товарів потихеньку перетекла в сфери сучасного виробництва. Синтез сучасних технологій, японської відвічної культури спілкування і зростаючої потреби людини в "розумних" роботах зробили робототехнику Японії однієї з найнеобхідніших у всіх країнах. Японські роботи сьогодні в силах доглядати пацієнтів лікарень, водити автомобілі, бути посудомойщикамі. Осібно коштують товари для дітей – розумні столи і стільці, з вбудованою системою контролю за рівновагою (якщо малюк низько опустить стілець, то система тут же підніме стілець в необхідне положення, не давши малюкові впасти).\nНа нашому світі набувати товарів для дітей в найбільших ринках не завжди вірно. Проблема в тому, що в ціну будь-якої одиниці товару входить і ціна витратних для оренди приміщення, торгова націнка, інші поточні витрати продавця. Сучасне рішення при придбанні товарів для дітей – це дитячий Інтернет-магазин, де товар майже постійно пропонують безпосередньо з складів виробника, оскільки необхідність в зберіганні товару при фірмі не має сенсу – продажі таких магазинів адресні, по простих замовленнях. Інтернет-майданчики продажів дитячих товарів обходяться набагато дешевшим, ніж величезні складські приміщення в інфраструктурі великого міста. На сторіночках Інтернет-магазина є можливість розглянути товар пильно, не мучивши консультантів дозвільними розпитуваннями – параметри і функціонал якогось продукту у будь-якому випадку супроводжує картинку, що зображає необхідний вам товар. До того ж, на екрані комп'ютера необхідний товар можливо оглянути під всіма кутами, порівняти колірну гамму з тією, що є удома гаммою квітів меблів (якщо до канапки купується стілець або крісло, наприклад), чого практично неможливо уявити собі при огляді товару в магазині.


Як вижити у горах? Поради експертів - Syla News\nЯк вижити у горах? Поради експертів\nВи можете любити гори або не любити їх взагалі – золотої середини не існує. Сходження у гори – це спосіб життя, своєрідний вид наркотиків, який на перший погляд здається безпечним і привабливим. Проте не кожен похід – це проста прогулянка заради активного відпочинку. Складні маршрути вимагають надзвичайної підготовки, витривалості, фізичної та моральної волі, аби не зупинитися на півдорозі, і в кінцевому результаті дістатися вершини. Про те, що необхідно брати з собою в похід, як прокласти маршрут та що варто і не варто робити, аби не потрапити у лещата смерті, розповіли експерти з мандрів Українського Католицького Університету під час семінару з альпінізму для початківців та бувалих. Лекція відбулась 28 березня.\nЗ чим іти в гори: необхідне спорядження\nПеред тим як вирушати у похід необхідно продумати, які речі треба мати на собі та із собою. Своїми порадами поділилася керівник магазину туристичного спорядження Gorgany та досвідчена альпіністка Оксана Максимова.\nНайважливішим атрибутом у поході є голова. Так жартома зазначила Оксана. Проте насправді до цього жарту варто поставитися серйозно, адже в альпінізмі до всього потрібно підходити з розумінням та усвідомленням своїх дій.\nОдяг. Перед тим, як вирушати у похід, треба продумати як захистити себе від холоду. Для цього треба запастись трьома шарами одягу. Кожен із цих шарів виконує свою функцію. Термобілизна – зігріває, утеплювач – для сухості та зручності, куртка – захищає від вітру та дощу. Звичайні теплі светри, джинси, натільну бавовняну білизну вдягати у гори не можна, адже вони швидко вбирають вологу і таким чином додають зайвого навантаження. Важливо пам’ятати про функціональність, а не про красу. Не менш важливу функцію у поході відіграє взуття. Воно має бути надійним, не пропускати вологу та вірно підібране за розміром. Не можна забувати й про бахіли, які захищають ваші ноги від потрапляння снігу всередину черевиків.\nСпорядження. Спершу потрібно обрати рюкзак. Він має бути об’ємним і зі зручною спинкою. У рюкзак треба складати життєво необхідні речі, навіть під час легких коротких подорожей. Трекінгові палиці – ось що слугуватиме вам опорою, адже вони переймають 30% навантаження з колін та полегшують рух.\nЇжа та напої. Безперечно треба мати з собою термос з гарячим напоєм, питну воду – хоча б 1 літр на людину (якщо є шанси, що вона не замерзне), канапки та енергетичні перекуси. Не забувайте про дегідратацію та вчасно поповнюйте запаси води в організмі.\nТакож необхідно мати засоби навігації та електроніку (карта, компас, GPS-навігатор, телефон і powerbank) для того, аби не збитися з маршруту і мати зв’язок з комунікацією. Проте не так важливо взяти це все, як вміти цим користуватись.\nОбов’язково візьміть налобний ліхтарик (запасні батарейки), сонцезахисні окуляри (лижна маска), сідачку, ніж, засоби для розпалювання вогню, гігієнічну помаду, сонцезахисний крем, снігоступи, кішки, льодоруби, пальник, з яким можна заварити собі чай або ж залити кип’ятком якусь їжу швидкого приготування. Всі ці речі неодмінно знадобляться у поході. А якщо ні, то тут діє золоте правило: краще бути заздалегідь озброєним, ніж потім шукати допомоги. А в горах допомогу важко знайти.\nПро те, що потрібно передбачити у підготовці до походу, чиєю допомогою скористатися, як перевірити маршрут та зібрати групу мандрівників розповів Андрій Рождественський, досвідчений альпініст та виконавчий директор Центру лідерства УКУ.\nПідготовка. Якщо ви новачок і вирушаєте в гори вперше або ж вдруге, то вам обов’язково треба скористатися послугами гіда або досвідченого керівника команди. Легковажність не властива справжньому альпіністу. Але, якщо ви все-таки проігнорували цю пораду, то краще не йдіть у гори.\nПерш ніж вирушати в похід, треба перевірити маршрут. Для цього ви маєте вичислити кілометраж та встановити складність підйому. Необхідно визначитись з місцем для ночівлі, навіть якщо ви плануєте коротку одноденну подорож, бо в горах може трапитись все що завгодно, переглянути ключові, тобто найбільш складні частини маршруту, передбачити зв’язок із соціумом та прокласти аварійні маршрути. Підібрати маршрут вам допоможе корисне посилання: https://www.tkg.org.ua/node/23805 .\nСклад групи та фізичний рівень учасників. Фізична підготовка є однією з найважливіших функцій під час підйому в горах. Для цього потрібно постійно тренуватися, а саме займатися бігом хоча б тричі на тиждень. Без підготовки ваше тіло може не піддаватись вашим амбіціям. Також варто враховувати досвід в альпінізмі та наявність хворіб. Якщо ви відчуваєте, що трохи застудилися перед подорожжю, то краще лишайтесь вдома. Бо в горах, особливо в зимовий період, стан вашого здоров’я може погіршитись ще більше і призвести до трагічних наслідків.\nПогода. Перед походом неодмінно треба звіритися з прогнозом погоди. Адже, через необачність, у горах вас можуть спіткати різноманітні стихійні лиха (сильний вітер, надмірні снігопади, тумани, каменепад тощо). Варто враховувати й перепади температури, щоб принаймні визначити чи можна буде в конкретний час у конкретному місці встановити палатку. Звіритись з погодними умовами на прокладеному маршруті вам допоможуть посилання: https://www.mountain-forecast.com/peaks/Goverla/forecasts/2061 та https://www.yr.no/nb/detaljer/graf/2-708247/Ukraina/Zakarpattia/ Hora%20Hoverla.\nПеред походом обов’язково треба перевірити спорядження, дізнатись чи відповідає воно маршруту та погоді.\nКомунікації. Група повинна зробити контрольний зв’язок з цивілізацією. Треба попередити рятувальників про дати та маршрут вашого походу чи сходження, а телефони служби мають бути збережені на мобільному та записані на аркуші паперу. Якщо раптом ваш телефон розрядився, а у телефоні вашого товариша немає номера рятувальників, то клаптик паперу з номером служби спасіння стане вам у нагоді. Але варто пам’ятати, що таку своєрідну візитку допомоги треба зберігати у водонепроникному пакеті разом із документами близько до тіла. Також бажана наявність рацій в групі для комунікації першого та замикаючого.\nРух в горах. Найсильніші та найдосвідченіші повинні йти попереду і позаду групи. Найслабші мають триматися сильніших. Такий вид руху в альпінізмі називають «спаніель». Переважно потрібно йти близько один біля одного. І важливо обрати темп, у якому команда зможе рухатися 6-8 годин до критичної втоми. Сходити на вершину варто до 12-13 години дня, щоби потім не здійматися в сутінках.\nЕкстремальна ситуація в горах: як вибратися\nПро це розповів гірський рятувальник, інструктор з альпінізму Іван Бандрівський. Гори – непередбачувані, а тому й не дивно, що там можуть трапитися екстремальні ситуації. Наприклад, команда загубилася, збилася з маршруту. Що робити?\nЯкщо ж група альпіністів загубилася, то необхідно дотримуватися такого алгоритму дій:\nОцінити стан групи. Наскільки вона стомлена, виснажена, визначити моральний настрій та можливість рухатись далі.\nВизначити своє місцезнаходження. Для цього потрібно повернутися назад до відомого вам місця і продовжити маршрут, визначити місцезнаходження за допомогою GPS, почекати кілька хвилин, щоб оцінити ситуацію та зорієнтуватися на місцевості.\nНамітити маршрут евакуації, тобто прокласти безпечний шлях до цивілізації.\nЯкщо хтось у команді травмувався чи має проблеми зі здоров’ям, то необхідно:\nЗабезпечити травмованому комфортні умови;\nДоставити постраждалого до найближчого медичного пункту.\nТрапилась негода і ваш маршрут неможливо продовжити? Не переймайтесь, вихід є і з цієї ситуації. Вам всього лише треба перечекати негоду і згодом продовжити маршрут, або ж звернутись до цивілізації.\nТемрява. Вам важко орієнтуватись або ви вже заблукали? Тоді прислухайтесь до таких порад: спустіться до комфортного місця (зона лісу), організуйте місце ночівлі, сховайтесь від негоди, якщо є намети, то немає причин для хвилювання, використовуйте природні укриття: дерева, ущелини, великі каміння, розведіть вогонь, розмовляйте, розказуйте історії, грайте в ігри, робіть фізичні вправи, дочекайтеся світанку і продовжуйте маршрут.\nЯк уникнути екстремальних ситуацій?\n– Ретельно готуйтесь до походів усією групою;\n– В групі повинен бути керівник;\n– Повідомляйте рідних та друзів про деталі походу;\n– Реєструйтесь в рятувальників;\n– Майте при собі телефони рятувальників;\n– В Карпатах мобільний зв’язок кращий на вершинах та хребтах;\n– Носіть з собою пальник;\n– Газ взимку мерзне і погано горить;\n– Завжди беріть запас їжі, яка не потребує готування;\n– Шоколад швидко надає енергію, горіхи довго тримають тепло;\n– Кожен член групи повинен мати рюкзак з життєво необхідними речами;\n– Наявність спорядження ще не означає, що воно вам допоможе.\nА головне, не підкорюй вершини – підкорюй себе!\nІра Пилипишин, спеціально для Syla.news


Тростянецький держлісгосп садить ліс і ліквідовує наслідки ворожих руйнувань | Соціальне Телебачення Сумщини\n11:22 / 07 Квітня\nВідразу після визволення Тростянецької громади Сумської області від російських окупантів місцеві жителі беруться за відновлення мирних устоїв. Працівники Тростянецького держлісгоспу, наприклад, не гаючи часу ведуть посадку лісових культур, вже висадили понадо 60 тисяч сіянців.\nЗ посадковим матеріалом проблем немає – він з власних розсадників. Лісовідновлювальні роботи тривають, всього ж цієї весни тут планують висадити понад 50 га лісу.\nОдночасно в структурних підрозділах підраховують завдані рашистами збитки і вже приступили до ліквідації заподіяного лиха. Нелюди залишили після себе суцільні руїни і розбиту техніку.\nТериторія центральної садиби понівечена до невпізнанності. Головний офіс та адміністративне приміщення автопарку вигоріли вщент, техніка якщо не спалена, то побита осколками. В котельні лісгоспу всі вікна вибиті, в будинку музею експонати понівечені, ворота і двері посічені осколками, по всій території воронки від снарядів – у розсаднику, на газонах, клумбах і доріжках.\nУ садибі Тростянецького лісництва, що біля залізничної колії, зруйнований дах, впала стеля, вибиті вікна. Поряд в руїнах – цех переробки деревини. Кілька років тому він був повністю модернізований сучасними потужними лініями, випускав у місяць за сотню кубів готової продукції. Тепер, щоб відновити його роботу, потрібен не один рік і десятки мільйонів гривень.\nВ Литовському лісництві, що у Климентовому, поміж Ворсклою і лісом знаходилася гордість лісівників – рекреаційна ділянка «Лісовичок». Орківська навала сплюндрувала і це затишне місце.\nВеличезні збитки завдані практично по кожному структурному підрозділу лісового господарства. А ще – її працівникам. З понад двохсот, у двадцяти родин серйозно пошкоджені житлові будинки, у кількох – зруйновані повністю. Тепер все це треба відновлювати.\nБуквально відразу з дня визволення Тростянця всі працівники, які не евакуювалися “зеленими коридорами”, вийшли на свої робочі місця. Одні займаються розчищенням завалів, інші лагодять техніку, треті – прибирають територію, а більшість – саджають ліс. Все це допоможе налагодити роботу, почати знову заробляти кошти, щоб відновлюватися, виплачувати заробітну плату.\n… У ці нелегкі часи для нашої країни кожен чоловік робить те, що повинен, може і вміє. Наші військові наближають перемогу над ненависним ворогом. А ті, хто покликаний зміцнювати тил та економіку держави, працюють не покладаючи рук на своїх робочих місцях.


У Вищій раді правосуддя підтверджено випадок коронавірусної хвороби – Адвокатське об'єднання "Шпунт і партнери"\nм. Львів, вул. Тест, оф. тест\nDivorceБез категоріїУ Вищій раді правосуддя підтверджено випадок коронавірусної хвороби\nПідтвердилася підозра щодо захворювання на COVID-19 у одного з працівників Вищої ради правосуддя. Наразі інфікована особа перебуває на самоізоляції у стані, що не потребує госпіталізації.\nВища рада правосуддя вживає заходи для запобігання поширенню захворювання та забезпечення сталої і безпечної роботи ВРП. Встановлено коло осіб, які могли контактувати з інфікованим. Зазначені особи наразі перебувають на самоізоляції та отримали консультації лікаря.\nДля уникнення ризиків появи нових випадків захворювання та профілактики силами Державної служби України з надзвичайних ситуацій проведено дезінфекцію місць загального користування та окремих службових приміщень в адміністративній будівлі Вищої ради правосуддя.\nПротягом кожного робочого дня з розумною періодичністю проводиться контрольне вимірювання температури тіла працівників секретаріату, які перебувають в адміністративній будівлі Вищої ради правосуддя, забезпечено щоденне кварцування службових і технічних приміщень, щоденне вологе прибирання з додаванням дезінфікуючого розчину, протирання дезінфікуючим розчином ручок вхідних дверей, дверей на сходових клітках, у залі засідань, поручнів на сходових маршах, у доступних для відвідувачів та працівників місцях розміщено засоби для дезінфекції рук, працівники дотримуються маскового режиму.\nСпівробітникам Вищої ради правосуддя рекомендовано за наявності найменших ознак захворювання вжити заходів щодо самоізоляції та невідкладно повідомити про стан здоров’я відповідну установу охорони здоров’я та свого безпосереднього керівника.\nАктуальні проблеми написання судових рішень в адміністративному судочинстві\nм. Львів, вул. Тершаковців 2а, 105


У Полтаві ремонтують аварійні колектори – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Полтавщина > У Полтаві ремонтують аварійні колектори\nУ Полтаві ремонтують аварійні колектори\nСистема каналізації міста – це майже 400 км каналізаційних мереж, 19 каналізаційно-насосних станцій. Майже половина каналізаційних мереж зношені, знаходяться в аварійному стані і давно потребують заміни, повідомляють у пресслужбі “Полтававодоканалу“.\nЗ початку лютого по вул. Ветеринарній ведуться роботи щодо заміни 80 метрів каналізаційного колектору, який прокладений на глибині до 5 метрів. Роботи наближаються до завершення, вже прокладено 66 метрів нової труби, виготовленої з сучасних пластикових матеріалів, строк експлуатації яких 50-80 років. Після завершення робіт тимчасова насосна станція буде демонтована та буде наведений благоустрій.\nТакож минулого тижня на розі вул. Миру – Бідного стався черговий «провал» на колекторі, який був прокладений у 1976 році. Строк експлуатації його 20-25 років, тобто він вже двічі відслужив свій термін. Працівники підприємства оперативно зреагували і локалізували проблему.\n“В п’ятницю вночі, не зважаючи на морози, ми встановили тимчасову насосну станцію, змонтували обвідний колектор для перекачування стоків, тож мешканці не відчують незручностей щодо водовідведення. В свою чергу, вкотре звертаємося до полтавців не використовувати каналізацію як бак для сміття”, – говорить начальник дільниці з експлуатації колекторів та КНС «Полтававодоканалу» Андрій Коломієць.\nСистема комунікацій досить зношена і призначена лише для стоків. Нажаль, такі елементарні речі не всім полтавцям відомі. Як результат – комунальникам доводиться раз на добу, а то й декілька раз чистити насос для перекачування стоків від сміття.\nНаразі водоканалівці проводять обстеження місця аварії та необхідні підготовчі роботи.\nДенісова звернулась до Уповноваженого з прав людини в РФ Москалькової з вимогою відновити права ув’язнених українців\nВалюта Купівля Продаж USD28.2500028.66000EUR32.9500033.56000BTC12854.484714207.5883


Авто не заводиться після нічної стоянки – причини, що робити\n14 лютого 2020 , 09:05\nЧому машина не заводиться в мороз / GettyImages\nНавіть у кінці теплої зими у деяких автовласників виникли проблеми. Деякі автомобілі не завелися в мороз – замерзлий двигун не вдалося розкрутити до оборотів, достатніх для запуску. "Сів акумулятор", – вирішили власники.\nЧитайте також: Якщо повернуть техогляд: як готувати машину\nНа багатьох автомобілях з більш-менш значним пробігом встановлені вже нерідні акумуляторні клеми, оскільки рідні або потріскалися, або "розбилися" так, що не дозволяють щільно затиснути контакт батареї. На авторинках в асортименті пропонуються симпатичні на вигляд клеми, які насправді часто виявляються винуватцем поганого запуску двигуна в морози.\nЗліва – провід з перетином, необхідним для роботи стартера типового автомобіля об'ємом двигуна 1,6 – 2,0 л. Праворуч – провід з комплекту акумуляторної клеми з авторинку.\nНюанс в тому, що найчастіше при купівлі ми звертаємо увагу на власне клему, не розуміючи, що іпаяний в неї кабель не менш важливий. Адже для живлення стартера бензинового легковика в режимі максимального навантаження цим кабелем потрібно пропустити струм близько 100 – 200 ампер. При напрузі 12 вольт це означає, що площа перетину мідної жили силового проводу повинна бути близько 20 – 30 мм2. У той час як провід, що йде в парі з клемою з авторинку, не завжди налічує і 10 "квадратів"! За рахунок товстої ізоляції така підробка виглядає як справжній кабель – товстий і надійний.\nПричиною лінивого обертання може бути і сам стартер. Одна з причин "ліні" – знос підшипників. Ця неприємність також проявляється насамперед під великим навантаженням, тобто при холодному пуску. В принципі, стартер начебто працює непогано, але під впливом магнітного поля якір перекошується, через що порушуються контакт в щітках і магнітний зазор, а при сильному зносі якір починає зачіпати за статор. Через це впаде потужність і сповільнюється обертання колінвала ДВС. В принципі, досвідчені електрики з цією несправністю знайомі, але для її усунення потрібне повне розбирання вузла.


Українці все частіше вступають у польські виші | Велика Епоха\nУкраїнці все частіше вступають у польські виші\nПольські виші приваблюють все більше українських студентів — в 2013 році кількість молодих людей, які поїхали вчитись у цю сусідню країну, зросла вдвічі.\nПривабливим в освіті за кордоном є те, що польські дипломи визнаються в усьому світі, в той час як українські потрібно в інших країнах підтверджувати, повідомляє ТСН.\nВ освіті у Польщі українських абітурієнтів приваблює також якість навчання: кажуть, що викладають не тільки теорію, а й дають практичні навички. Відмічають також якість гуртожитків: вони нагадують апартаменти, і кімнати в них є на порядок кращими, ніж в багатьох українських.\nВартість навчання можна частково оплатити за рахунок стипендій та грантів, доступних обдарованим студентам.\nОскільки все більше молодих поляків виїжджає на навчання до інших країн Євросоюзу, українці починають становити значну частину студентів у польських вишах. Так, у Краківській економічній академії їх зараз навчається близько 600 чоловік.\nСпадщина Ангели Меркель — "десь між кризою і втраченими можливостями"