ГПАВА 4 ВПЛИВ АНТРОПОГЕННИХ ЗМІН КЛІМАТУ НА РІЧКОВИЙ СТОК, Антропогенні зміни мікроклімату - ГІДРОЛОГІЯ РІЧОК. АНТРОПОГЕННІ ЗМІНИ РІЧКОВОГО СТОКУ - Підручники для студентів онлайн\nГПАВА 4 ВПЛИВ АНТРОПОГЕННИХ ЗМІН КЛІМАТУ НА РІЧКОВИЙ СТОК\nПри оцінці впливу антропогенних змін клімату на стік річок і водні ресурси виділяють два аспекти цієї проблеми:\n• локальні кліматичні зміни, викликані зміною структури підстильної поверхні і широкомасштабного господарського використання прісної води;\n• зміна клімату в результаті збільшення концентрації парникових газів і аерозолів в атмосфері.\nАнтропогенні зміни мікроклімату\nЛокальні зміни клімату і обумовлені ними зміни гідрологічного режиму та водних ресурсів відбуваються, головним чином, в результаті:\n• впливу людини на рослинний покрив;\n• будівництва міст і зростання урбанізованих територій;\n• споруди штучних водних об'єктів - водосховищ, каналів, збільшення або зменшення затоплених територій;\n• зрошення і осушення земель.\nПерераховані види господарської діяльності сприяють зміні локального і в якійсь мірі глобального клімату внаслідок збільшення або зменшення відбивної здатності (альбедо) земної поверхні, аеродинамічній шорсткості, випаровування і вологості повітря, температури грунту і приземного шару атмосфери.\nЗміна метеорологічних характеристик і властивостей підстильної поверхні тягнуть за собою перетворення гідрологічного режиму та водних ресурсів.\nТак, наприклад, вирубка тропічних лісів на площі 7 млн км 2 збільшила альбедо на 0,09. Розрахунки американських дослідників показали, що зміна структури рослинного покриву землі призвело до зниження середньої температури повітря на 1,0-1,5 ° С.\nЗначно змінилися гідрометеорологічні умови в містах та на урбанізованих територіях. Середня температура повітря у великих містах приблизно на 1-2 ° С вище, ніж в заміській місцевості. Підвищена кількість ядер конденсації над містом і посилення висхідних рухів повітря сприяють збільшенню хмарності та опадів (до 10%). Збільшення опадів, зменшення випаровування і просочування талих і дощових вод зазвичай призводять до збільшення стоку з урбанізованих територій, зростання максимальних витрат води.\nШирокий розвиток зрошення в світі тягне за собою зміну мікроклімату і гідрологічного режиму території. При зрошенні, перш за все, різко змінюється мікроклімат зрошуваних територій; внаслідок збільшення витрат теплоти на випаровування знижується температура повітря біля поверхні землі, підвищується вологість повітря. Однак зазначена зміна метеорологічного режиму досить швидко згасає за межами зрошуваних полів. За даними М. І. Будико , при зрошенні посушливих земель за рахунок зниження альбедо середня приземному температура повітря зростає на 0,07 ° С.\nВсі зазначені локальні впливу все ж не можуть грати в майбутньому скільки-небудь помітну роль у зміні глобального клімату, а отже, і водних ресурсів.\nГосподарська діяльність людини, що виражається в урбанізації, спорудження водосховищ, зрошенні посушливих земель, в дедалі більшій водоспоживання на потреби населення і промисловості не тільки призводить до вельми помітних змін локального клімату на відносно обмежених територіях, а й сприяє надходженню в атмосферу великої кількості вологи у вигляді водяної пара внаслідок більш інтенсивного випаровування в порівнянні з випаровуванням в природних умовах. З деякими припущеннями можна вважати, що обсяги додаткової вологи, що надходить в атмосферу в результаті діяльності людини, відповідають безповоротних втрат води на господарські потреби. Слід зазначити, що величини додаткового випаровування, за оцінками І. А. Шікломанова, до початку нинішнього століття досягли 1300 км 3 / рік . Найбільш відчутний вплив господарської діяльності в аридних районах Євразії. Додаткова волога, що надходить в атмосферу, викличе випадання опадів, які компенсують споживання води на господарські потреби. В результаті безповоротних втрат води на господарські потреби збільшення сумарних опадів в Європі, Азії, Африці та Північній Америці може скласти в 1995-2025 рр. 60-130% від відповідних величин безповоротного водоспоживання. Збільшення середнього річного стоку, розраховане за коефіцієнтами стоку, складе від 16 до 32%. Зміна режиму випаровування в результаті господарської діяльності може призвести в перспективі до деякого порушення співвідношення між елементами водного балансу в різних частинах континентів і великих регіонів.


Карл Сеста — Вікіпедія\nВерсія від 07:52, 16 червня 2019, створена Брейн (обговорення | внесок) (доповнення)\n18 березня 1906(1906-03-18)\n12 липня 1974(1974-07-12) (68 років)\n1924–1927 «Зіммерингер СК» ? (?)\n1927–1928 «Тепліцер» ? (?)\n1928–1934 «Вінер Атлетік» 94 (12)\n1934–1943 «Аустрія» (Відень) ? (?)\n1943–1945 «Марерздорф» ? (?)\n1945–1946 «Ферст Вієнна» ? (?)\n1946 «Ельфорт» ? (?)\n1932–1945 Австрія 44 (1)\n1941–1942 Німеччина 3 (0)\n1930–1933 збірна Відня 3 (0)\n1932 Австрія-В 1 (0)\n1947–1948 «Вінер Шпорт-Клуб»\n1949–1951 «Вінер Шпорт-Клуб»\n1954–1955 «Аустрія» (Зальцбург)\nКарл Сеста (нім. Karl Sesta, 18 березня 1906, Відень — 12 липня 1974, Гайнбург-на-Дунаї) — австрійський футболіст, що грав на позиції захисника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.\nВиступав, зокрема, за клуби «Вінер Атлетік» та «Аустрія» (Відень), а також національну збірну Австрії.\nТриразовий володар Кубка Австрії. Володар Кубка Мітропи.\n4.1 Статистика виступів на чемпіонаті світу\nНародився 18 березня 1906 року в місті Відень. Вихованець юнацьких команд футбольного клубу «Форвартс XI».\nУ дорослому футболі дебютував 1924 року виступами за команду клубу «Зіммерингер СК», в якій провів три сезони.\nПротягом 1927—1928 років захищав кольори чехословацької команди «Тепліцер».\n1928 року приєднався до складу клубу «Вінер Атлетік». Відіграв за віденську команду наступні сім сезонів своєї ігрової кар'єри. Його постійним партнером у лінії захисту клубу був Йоганн Бехер. За цей час виборов титул володаря Кубка Австрії. У 1929 і 1930 роках ВАК грав у півфіналі кубку, а перемогу здобув у кубку Австрії 1931. Той розіграш проводився за експериментальною схемою. 10 найсильніших команд команд країни грали за круговою схемою в одне коло. ВАК у дев'яти матчах жодного разу не програв і лише двічі зіграв унічию. На рахунку Карла 5 матчів у тому розіграші.\nСтав з клубом фіналістом кубка Мітропи 1931 року, куди ВАК потрапив як переможець національного кубку. В чвертьфіналі ВАК у першій грі несподівано розгромив у Будапешті місцеву Хунгарію з рахунком 5:1. Незважаючи на таку перевагу, матч-відповіді не видався для віденців простим. «Хунгарія» забила два м'ячі на 2-й і 3-й хвилинах матчу, а на початку другого тайму ще й третій. Втім на більше угорці не спромоглися, чудову гру демонстрував знаменитий воротар австрійців Рудольф Гіден, а фактичну крапку у грі поставив нападник Вальтер Ганке на 81-й хвилині, встановивши остаточний рахунок — 1:3. В 1/2 фіналу ВАК зустрічався з чехословацькою «Спартою». У першій грі австрійці вдома поступились з рахунком 2:3. У матчі-відповіді Сеста відкрив рахунок у матчі, а його ВАК вів у рахунку 3:0, але втратив перевагу, дозволивши «спартанцям» зрівняти рахунок. Перемогу і можливість зіграти у матчі-переграванні команді з Австрії приніс гол Гайнріха Гілтля на 88-й хвилині. У переграванні в Празі ВАК переміг 2:0 завдяки голам Франца Цізара і Гайнріха Гілтля. У фіналі зустрічались дві австрійські команди ВАК і «Вієнна». В першій грі ВАК вигравав після першого тайму 2:0, але втратив перевагу і поступився 2:3. У матчі відповіді уже «Вієнна» у першому таймі вела з рахунком 2:0. Після перерви гравці ВАКу відіграли лише один гол і вдруге поступились супернику.\nТакож у складі ВАКа дістався фіналу національного кубку у 1932 року. Клуб Сести у фіналі поступився «Адмірі» з рахунком 1:6.\n1934 року уклав контракт з клубом «Аустрія» (Відень), у складі якого провів наступні дев'ять років своєї кар'єри гравця. За цей час додав до переліку своїх трофеїв ще два титули володаря Кубка Австрії, ставав володарем Кубка Мітропи.\nЗгодом з 1943 по 1946 рік грав у складі команд клубів «Марерздорф» та «Ферст Вієнна».\nЗавершив професійну ігрову кар'єру у клубі «Ельфорт», за команду якого виступав протягом 1946—1946 років.\n1932 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Австрії. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 14 років, провів у формі головної команди країни 47 матчів, забивши 1 гол.\nУ складі збірної був учасником чемпіонату світу 1934 року в Італії, де разом з командою досягнув півфіналу.\nТакож виступав у складі збірної Відня. Дебютував у поєдинку проти збірної Праги (2:1) у березні 1930 року.Також у 1931 році був учасником матчів проти збірних німецьких міст Кельна (6:1) і Дуйсбурга (6:2).\nУ 1932 році виступав у складі збірної Австрія-В у грі з командою Італії (1:3).\nРозпочав тренерську кар'єру невдовзі по завершенні кар'єри гравця, 1947 року, очоливши тренерський штаб клубу «Вінер Шпорт-Клуб».\n1949 року став головним тренером команди «Вінер Шпорт-Клуб», тренував віденську команду два роки.\nПротягом тренерської кар'єри також очолював команду клубу «Аугсбург».\nОстаннім місцем тренерської роботи був клуб «Аустрія» (Зальцбург), головним тренером команди якого Карл Сеста був з 1954 по 1955 рік.\nПомер 12 липня 1974 року на 69-му році життя у місті Гайнбург-на-Дунаї.\nСтатистика виступів на чемпіонаті світу\n«Аустрія» (Відень): 1934–1935, 1935–1936\n«Аустрія» (Відень): 1936\n↑ Всі матчі кубка Австрії 1931/32\n↑ Подробиці матчу Відень — Прага, 1930\nКарл Сеста на сайті ФІФА (англ.)\nКарл Сеста на сайті National-Football-Teams.com (англ.)\nПрофіль (анг.). EU-Football.info. Процитовано 16 червня 2019.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Карл_Сеста&oldid=25427875


Візуалізація стінки жовчного міхура при видільноїурографії - значення для інфузійної томографії жовчного міхура (Visualization of the Gallbladder Wall at Excretory Urography: Implication for Infusion Tomography of the Gallbladder). Martin E. Morin, Dennis A. Baker і Richard E. Marsan з Чикаго [Radiology, 125, 35-38, October, 1977] недавно спостерігали 3 хворих з позитивними результатами інфузійної томографії жовчного міхура, але без патологічних змін під час операції і при гістологічного дослідження. В установі, в якому працюють автори, було проведено проспективне дослідження в 1974-1976 рр. всіх хворих під час екскреторної урографії. Зазвичай використовувалося 300 мл гіпак-30 і введення 60 мл 50% розчину діатризоатами натрію безпосередньо перед інфузією, у хворих, досліджуваних з приводу можливої нирково-судинної гіпертензії.\nПри виявленні неправильної форми тіні навколо овоїдного просвітлення в верхньому квадранті черевної порожнини справа проводилася пероральна холецистографія.\nЗ 2867 досліджених хворих у 63 було чітко видно криволінійне контрастувати ущільнення навколо просвітлення в верхньому квадраті праворуч, які представляли стінки і порожнину жовчного міхура відповідно. Така картина спостерігалася не менше ніж на 4 знімках у 22 хворих. У жодного з них не було болю в надчеревній ділянці, в правому боці і в верхньому квадраті живота справа під час урографии або до надходження в лікарню, всі хворі заперечували непереносимість жирної їжі і інші симптоми захворювання жовчного міхура. У жодного з них не було холецистектомії. Оральна холецистографія виявила жовчний міхур у 21 з 23 хворих і тільки у 2 були виявлені камені в ньому. Гепатоангіографія, вироблена з іншого приводу, підтвердила результати попереднього дослідження у 2 хворих.\nПри дослідженні не встановлено кореляції між візуалізацією стінки жовчного міхура і клінічними ознаками холециститу і виявлена незначна кореляція між виявленням стінки міхура і виявленням в ньому жовчних каменів при оральної холецистографії. Якщо інфузійна томографія жовчного міхура стане клінічно релевантним дослідженням, то необхідно буде уточнити критерії патологічних змін.\nMedUkrPro.ru » Діагностика » Візуалізація стінки жовчного міхура при видільноїурографії - діагностична радіологія 1979 ч.2


У Харкові затримали чиновника "Укрзалізниці", який за хабар хотів приховати розкрадання палива\nУ Харкові затримали чиновника “Укрзалізниці”, який за хабар хотів приховати розкрадання палива\n20/04/2021 20/04/2021 admin 0 коментарів Укрзалізниця, хабар\nЗа даними слідства, керівник одного з локомотивних депо регіональної філії Південної залізниці за хабар хотів приховати порушення, які знайшов Офіс безпеки. Про це повідомили в прес-службі Офісу Генеральної прокурора.\nРевізійна комісія виявила, що в депо бракує дизельного палива. Порушення несе збитки АТ “Укрзалізниця”. Встановлено, що чиновник пообіцяв керівнику комісії 2,5 тис. доларів, якщо той не впише інцидент в акт ревізії.\nХабар керівник депо передав через посередників. Його доставили в Київ швидкісним поїздом “Інтерсіті”. У той же день на київському залізничному вокзалі зафіксували факт передачі грошей. Одночасно в Харкові затримали самого чиновника.\nЧоловікові повідомили про підозру по факту дачі хабара посадовій особі за попередньою змовою групи осіб (ч. 3 ст. 369 КК України). Зараз вирішується питання про обрання йому запобіжного заходу.\n← У Харкові від ускладнень коронавируса померла третя породілля за місяць\nЗеленський підписав закон про призов резервістів без мобілізації →\nХарківщина знову перша в Україні по кількості нових випадків COVID-19


Гральний автомат The Slavs (Слов'яни) — грати онлайн, безплатно й без реєстрації в демослот\nВи можете грати в The Slavs на гроші за наступними ставками:\nГральний автомат The Slavs випущений девелопером Evoplay у 2018 році. Слот виконаний у жанрі Історія і доступний для користувачів персональних комп’ютерів, телефонів і планшетів. Автомат володіє низької волатильністю й RTP 96%. Гральне поле містить 5 барабанів, 20 ліній, 3 рядів. Мінімальна ставка починається з 0.1 монет, максимальна сягає 500. Головні особливості відеослота: фріспіни, скатери. Максимальний виграш 180 000 монет.\n10 0.2 1.2 1.8\nВ 0.2 1.2 2\nД 0.3 1.4 2.5\nК 0.3 1.5 3\nТ 0.3 1.5 3.5\nДівчина 1 3.2 7\nЧоловік з музичним інструментом 1 3.5 7.5\nЧоловік на коні 1 3.5 8\nЧоловік з колодою 1.2 4 9\nСтарець 1.5 5 10\nЧоловік з мечем 1.8 6 12\nГрайте в гральний апарат The Slavs безкоштовно й отримуйте бонуси\nІгри, схожі на гральний автомат The Slavs від Evoplay\nUSSR Grocery Epic Gladiators Brutal Santa Chinese New Year Clash of Pirates Book Of Rest Basketball Animal Quest\nспецсимволи Wild, Scatter, Golden Mace\nфріспіни с Walking Wild\nнерегульована кількість ліній\nвідсутність тематичної бонусної гри і прогресивного джекпоту


Як швидко розтягнути замшеві туфлі — ефективні способи\nЯк швидко розтягнути замшеві туфлі — ефективні способи\nЯк швидко розтягнути замшеві туфлі ефективні способи\nЗамшеве взуття люблять модники і модниці в самих різних країнах. І це не дивно, адже на ногах вона виглядає стильно, дорого, елегантно, шикарно. Вона може бути самих різних кольорів і відтінків. Останнім часом саме кольорова замша дуже часто використовується при виробництві взуття.\nЯк і всі інші натуральні матеріали замшу можна назвати дуже еластичною. Але при цьому в більшості випадків розтягнути її набагато важче, ніж, наприклад, моделі, зроблені з натуральної шкіри. Всупереч помилкам способи розтягування, призначені для натуральної шкіри, не підходять для замші.\nТак як обговорюваний матеріал набагато більш крихкий і його легко можна пошкодити і остаточно зіпсувати.\nАле при цьому не варто зневірятися. Навіть моделі із замші можна розтягнути в домашніх умовах, не звертаючись до фахівців. При цьому використовувати знадобиться найпростіші підручні засоби.\nКрім описаних далі інгредієнтів запастися також буде корисно терпінням і акуратністю.\nСпособи розносити замшеві туфлі, які тиснуть\nПочати варто з самого головного способу, який допоможе розносити будь-яку замшеве взуття — носити її якомога частіше. Щоб захистити себе від дискомфорту, робити це краще всього в домашніх умовах. Наприклад, займаючись домашніми справами, надіти нові туфлі і покрасуватися перед домашніми. Замша, як уже було сказано вище, досить еластична, саме тому в результаті постійного руху вона в результаті все ж таки ухвалить бажану форму.\nКрім того, якщо розношувати її на вулиці це може привести до швидкого псування взуття — її забруднення і стирання.\nЯкщо розносити взуття протягом довгого часу не вдається, можна попросити зробити це когось іншого з великим розміром ноги. Головне тут не переборщити, так як замша може занадто розтягнутися і надовго втратити свою форму. Після цього може знадобитися її стягувати.\nВ результаті від постійних подібних маніпуляцій туфлі із замші і зовсім можуть прийти в непридатність.\nУ деяких випадках навіть разнашіванія замшевого взуття стає абсолютно неможливим — коли кожен рух ногою викликає сильний біль і дискомфорт. Тут є інший вихід — скористатися вибраними народними засобами розтяжки взуття.\nВідео: Як правильно розносити взуття в домашніх умовах\nДопоможе в розтяжці і звичайна вода. Виконувати її можна відразу декількома способами:\nПо-перше, намочити шкарпетки, надіти зверху туфлі і якийсь час походити по кімнаті, поки тканина не стане повністю сухою. Дуже важливо, щоб при цьому носки були виконані тільки їх натурального матеріалу, наприклад, з бавовни.\nПо-друге, занурити у воду губку і ретельно обробити їй всю внутрішню поверхню проблемної взуття, перш ніж надіти її.\nРідина злегка розм’якшити матеріал і зробить його більш вільним і еластичним.\nГоловне, ні в якому разі не сушити намоклі замшеве взуття за допомогою фена або на батареї. Це може ще більше стягнути їх або зовсім зіпсувати.\nВажливо також зазначити, що в цілому вода несприятливо впливає на замшу. Вона може зіпсувати її, позбавити кольору або призвести до появи білих плям на кольоровий замші.\nТому з вологою в процесі слід бути дуже обережним і використовувати її в строго помірній кількості.\nАле при цьому зовсім без застосування води розтягнути замшеве взуття буде досить проблематично. Іноді ногу тисне не весь черевик, а тільки носок. У цьому випадку розтягнути взуття дозволить звичайнісінька папір. Її можна злегка намочити, згорнути в грудку, а потім вставити в проблемне місце на деякий час. Папір розтягне носок, зробить замшу в цьому місці більш зручною і еластичною.\nМожна використовувати для описаного способу і старі газети.\nГазетний папір ще більш м’яка . Головне, не переборщити з розміром паперового кульки і не залишати його у взутті занадто довго. В іншому випадку може бути остаточно порушена форма носка.\nМожна спробувати змінити розмір туфель і за допомогою гарячої пари. Для цього буде потрібно поставити кип’ятити каструлю з водою і після того, як піде пар, потримати над ним проблемну пару взуття. Далі надіти її і поносити до тих пір, поки туфлі не висохнуть. Не рекомендується відразу після такої процедури виходити на вулицю.\nТакож важливо надмірно не намочити взуття.\nІснує думка, що розносити черевики або туфлі із замші допоможе звичайне пиво. Для цього потрібно набрати цей алкогольний напій в руку і злегка змочити їм всю внутрішню поверхню взуття. Важливо вибирати звичайне світле пиво, уникаючи сортів, в які додають барвники. Інакше можна серйозно зіпсувати своє взуття.\nПісля змочування потрібно надіти туфлі на бавовняні шкарпетки і паплюжити їх до повного висихання. Можливо, після такого методу доведеться відмовитися від носіння взуття на кілька днів, залишивши її на свіжому повітрі. Інакше вона може продовжувати виділяти алкогольний аромат. Якщо ж він довгий час не випаровується, можна використовувати спеціальний ароматизатор для взуття.\nМожна також хлюпнути всередину туфлі або черевика невелика кількість крутого окропу. Після цього якнайшвидше потрібно надіти його на ногу і злегка походити. Під впливом гарячої рідини натуральна замша швидко стане більш еластичною і прийме форму стопи. Важливо, що така процедура не має наслідків.\nНа замші в результаті не залишиться ніяких помітних некрасивих слідів. Головне, не додати занадто багато води. Діє тут швидше висока температура, ніж сама волога.\nБажано також не потрапити в окропом на клей, в результаті чого він може моментально розчинитися.\nЗбільшити в ширину тісні замшеві туфлі можна за допомогою спирту\nЯкщо тісний замшеве взуття необхідно розтягнути в ширину, то в цьому випадку допомогти може звичайний спирт або навіть горілка. Головне, використовувати перерахований алкоголь у мінімальній кількості і постаратися не переборщити.\nСпирт чи горілку слід в два рази розбавити прохолодною водою, а потім вийшла сумішшю злегка змочити замшеве взуття зсередини. Особливу увагу слід приділити саме тих місць, де вона найбільше тре і стискає шкіру. А як очистити замшеві вироби від забруднень, ви дізнаєтеся в наступній статті.\n« Шурпа в домашніх умовах. Як приготувати смачну шурпу?


Від класиків до молодих сучасників. У Львові презентують антологію українського верлібру - Syla News\n25 травня о 18.00 у Першій Львівській медіатеці відбудеться презентації книги – антології українського верлібру “Ломикамінь”. У літературній агенції “Піраміда” журналістам Syla.news детально розповіли про цю подію.\n– Антологія українського верлібру «Ломикамінь» є першим системним зібранням українського вільного вірша (Vers Libre), що містить твори 222 авторів із різних куточків України, а також представників як старшого, так і молодшого поколінь української діаспори. Розпочато її верлібрами класиків української літератури, таких як Іван Франко та Леся Українка, поетів Розстріляного Відродження, Нью-Йоркської групи, Київської школи, і продовжено майстрами слова всіх наступних творчих поколінь. Завершується книга текстами наймолодшої генерації верлібристів, – розповідала організаторка події Роксана Тимків.\nЯк говорять видавці, читач антології матиме змогу простежити еволюцію верлібру, побачити все розмаїття його типів, оскільки кожен автор зробив свій вклад у розвиток українського вільного вірша, витворив власну манеру письма.\nКоординатором проекту є Василь Ґабор, український письменник та літературознавець. Упорядник серії «Приватна колекція»видавництва «Піраміда». Член Асоціації українських письменників. Видавець – Василь Гутковський, упорядкуванням видання займалися Марія Шунь, Олена Кицан.\nЧитати також: Новинки української літератури 2017\nПередмову написала Олена Кицан:\n– Я довго думала, чому в нас і досі немає системного зібрання українського верлібру, починаючи від його найперших творців. Так, виходило друком кілька невеликих антологій українського верлібру, але в перекладі іншими мовами. Мабуть, тому, що деінде сприятливіша атмосфера для його пошанування. Відтак, я вже досить давно мріяла видати ґрунтовну\nантологію вітчизняного верлібру – від початку його розвитку аж до сьогодення. Але розуміла, наскільки ця справа є ризикованою, зважаючи на велику кількість опонентів вільного вірша, а також мені потрібні були однодумці, одержимі такою ж ідеєю. І ось – одного разу я зустрілася у Львові з поеткою-верлібристкою та просто приятелькою Марією Шунь, яка щойно прилетіла з Нью-Йорку. Звичайно ж, я поділилася з нею своєю мрією. Втомлені, але натхненні прогулянкою містом і довго-очікуваною зустріччю, ми отримали сьоме чи дев’яте дихання, бо ж, звісно, ідея спрацювала (ломикамінь пробив свою скелю!) – таки вирішили спільно взятися за цю справу – листування з авторами, впорядкування текстів, за пошуки авторських світлин (і це іноді непросто, хто посвячений у майже китайські тонкощі ґуґлення!). Бо нас тільки двоє, і неможливо обійняти безмежне.\nМи зібрали 222 авторів, розуміємо, могло бути більше поетів, особливо молодих і перспективних для майбутнього української літератури. Але розмір антології не віртуальний, а реальний.\nТому просимо розуміння та об’єктивності з боку тих, кого ми оминули, – розповідає Олена Кицан, доцент кафедри теорії літератури та зарубіжної літератури Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки.\nВидавці висловлюють окрему подяку за допомогу в пошуку літературних матеріалів Юрію Винничуку, а також спонсорам даного проекту – Лесі Масловській-Лоренц, колишній львів’янці, та Джеральду П. Лоренцу,м. Вашинґтон, округ Колумбія, США.\nЧитати також: Міністерство культури оголосило літературний конкурс імені Олеся Гончара\nДо збірки увійшли верлібри українських поетів – класиків та молодих сучасників. Зокрема, там є тексти Івана Франка, Лесі Українки, а також київських та львівських сучасних поетів і поеток – Ігоря Астапенка, Марти Брижак, Ярослава Гадзінського, Олени Герасим’юк.\nМітки: Верлібр, Література, Ломикамінь


КНЕУ - Міжнародний конкурс відео пітчів Creative Spark Big Idea Challenge чекає саме тебе!\nМіжнародний конкурс відео пітчів Creative Spark Big Idea Challenge чекає саме тебе!03 Березня 2020р.\nУ вас є дивовижна ідея і ви мрієте одного дня створити власну компанію? Будь то бізнес, соціальний, творчий проект, чи щось інше, ми хочемо знати про це! Виграйте до 3 000 фунтів стерлінгів та інші призи, включаючи поїздку до Лондона!\nСьогодні стартує прийом заявок на міжнародний конкурс відео пітчів Creative Spark Big Idea Challenge!\nЯкщо ви студент, випускник чи підприємець-початківець з Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, ви можете подати заявку та отримати шанс виграти до 3000 фунтів стерлінгів на реалізацію власної ідеї, включаючи поїздку до Лондона!\nВи можете подати проект в одну з наступних категорій:\n1. Цифрові технології - включає ідеї, що передбачають розробку та застосування нового програмного забезпечення або обладнання.\n2. Соціальний вплив - для ідей, які вирішують питання соціальної інтеграції та гендерної рівності або спрямовані на недостатньо представлені громади. Це може бути екологічна або соціальна ідея, яка допомагає тим, хто найбільше потребує.\n3. Креативність - це ідеї для нового продукту, виставки чи способу зробити культурне середовище більш яскравим. Ідеї, які допомагають творчим людям охопити нову аудиторію, також будуть розглянуті в цій категорії.\n• Особи або команди повинні складати не більше трьох осіб; рекомендується робота в командах.\n• Змагання проводяться англійською мовою.\n• Учасники мають бути громадянами України віком від 18 до 35 років\n• Участь можуть брати студенти, випускники або молоді підприємці з Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана.\n• Учасникам необхідно брати участь у заходах, що пропонуються в рамках програми KNEU Creative Spark.\nМіжнародна група суддів обирає фіналістів в кожній категорії, а також національного чемпіона, який отримає 2000 фунтів стерлінгів на розвиток та реалізацію своєї ідеї, а також поїздку до Лондону на Start-Up Sprint Weekend.\nКрім того, існує категорія International People's Choice Public Vote з аналогічним призовим фондом та можливістю відвідати столицю Великобританії і пройти тренінги на Start-Up Sprint Weekend.\nОкрім грошових призів у формі комерційного фінансування, переможцям буде запропоновано бізнес менторство та іншу підтримку по проекту.\n1. Брати участь в заходах KNEU Creative Spark та зареєструватися на сайті Центру підприємництва КНЕУ https://cfe.kneu.edu.ua/ та Фейсбук сторінці https://www.facebook.com/kneucfe/\n2. Заповнити форму участі англійською мовою;\n3. Зняти англомовне відео на 60 секунд про Вашу ідею. Відео необхідно завантажити на Youtube на вставити посилання на нього в заявку.\nЗаповнені заявки надсилаються на пошту kneucfe@gmail.com до 1 травня 2020 року 23:59 години.\nОголошення фіналістів відбудеться в період 20-25 травня 2020 року\nCountry People’s Choice Public Vote - 1 червня – 15 червня 2020 року\nПоїздка до Лондону – в період 31 серпня – 6 вересня 2020 року.\nДетальні умови конкурсу та словник основних термінів, які необхідно використовувати у пітчі та заявці знаходяться на сайті конкурсу https://creativespark-bigidea.uk/\nАплікаційна форма, рекомендації щодо відео-пітчу, ключові дати конкурсу знаходяться за посиланням https://cfe.kneu.edu.ua/…/72-creative-spark-big-idea-challe…


Ірина Геращенко: Українці воюють за Україну, а м*лороси ржуть з України на концертах • Портал АНТИКОР\nКожен, хто дозволить собі сказати, що в нинішній Україні відбувається хоч щось хороше - готуйтеся. На вас нападуть " геніальні вєдущіє" і " лідери мнєній".\nБо нинішню Україну можна тільки пинати, критикувати , лаяти, кричати про зубожіння , тарифи, і все пропало. Кожен, хто посмів сказати добре слово про Україну і якесь об‘єктивне слово про владу - ату його, ату. Світ тільки чорний. Немає інших кольорів у зубожіння.\nТеги статьи: Роговцева АдаКритикаУкраїнаГеращенко Ирина\n07 февраля 2019 г., 09:04 Просмотров: 1709\nИрина Геращенко назвала политиков, которых боится Порошенко


Після тривалої відпустки мер Одеси несподівано поїхав у відрядження - Укрaїнa - TCH.ua\nГроші Сьогодні, 21:36\nПісля тривалої відпустки мер Одеси несподівано поїхав у відрядження\nУкрaїнa 12 лютого, 11:26\nТруханов не виходив на роботу від 26 грудня.\nМіський голова Одеси Геннадій Труханов поїхав у відрядження після тривалої відпустки, яку йому востаннє подовжували до 11 лютого.\nУ прес-службі міської влади повідомили, що наразі Труханов перебуває із діловим візитом у Чехії.\nВідомо, що Труханов декілька разів подовжував собі неоплачувану відпустку після закінчення її терміну. Відпочивати очільник Одеси пішов 26 грудня, а на роботу мав виходити вже 18 січня. Однак після цього він подовжив відпустку до 21-го, а тоді полетів у відрядження в Афіни. З Греції він відбув до Давоса, а далі знову подовжував відпустки.\nЧитайте також: ЗМІ знайшли докази наявності у мера Одеси Труханова російського громадянства\nВідсутність Труханова на робочому місці і в Одесі взагалі пов'язують зі справою НАБУ щодо продажу за завищеною ціною приміщення заводу "Краян", після чого його за 185 мільйонів купила мерія Одеси. Там зібралися будувати "Європейську мерію", однак НАБУ побачило у цьому факт крадіжки із бюджету міста.\nНагадаємо, у жовтні 2017 року детективи Національного антикорупційного бюро обшукали робочий кабінет та помешкання міського голови Одеси Геннадія Труханова. В НАБУ пояснили, що обшуки пов'язані з двома провадженнями – щодо привласнення коштів під час будівництва доріг та стосовно приватизації Одеського аеропорту, внаслідок чого, на думку детективів, державі було завдано збитків на понад 100 мільйонів гривень.\n© За матеріалами Думская


Савченко: на Майдані більше розуміла "Беркут"\n5 Сiчня, 2017 11:58\nНардеп розповіла про своє відношення до спецпризначенців під час Революції гідності.\nПід час Євромайдану народний депутат Надія Савченко більше розуміла дії "Беркуту", оскільки вони виконували наказ. Про це вона розповіла в інтерв'ю радіо "Ехо Москви".\nСавченко дивно відповідала на питання про те, що вона робила на Євромайдані. Нардеп почала акцентувати увагу на тому, що в той час була військовослужбовцем.\n"Я не міліція, я не внутрішні війська. При цьому я завжди залишаюся народом. І моя функція як армії, звичайно ж, захищати народ від зовнішнього ворога. Тобто виходить, народ - це і міліція, і ті люди, які на Майдані", - заявила парламентар.\nЗа словами Савченко, для неї не було різниці за кого бути, оскільки була людиною системи, але "більше розуміла той же "Беркут".\n"Чому? Тому що у них є наказ. Цього багато хто тоді не міг зрозуміти: Ось, чому вони не з народом? Кинули б це все. А зараз ось армія стоїть і чекає. Ось, чому вони не воюють, так? Але у них є наказ", – додала Савченко.\nЯк повідомлялося, Савченко планує провести зустріч у Києві з ватажками бойовиків Олександром Захарченком та Ігорем Плотницьким.\nТеги : Євромайдан Надія Савченко беркут революція Гідності\nГорбатюк: Пашинський – фігурант одного з епізодів справ Майдану 4 Сiчня, 2017 11:38\nСавченко хоче переговорів з ватажками "Л/ДНР" у Києві 30 Грудня, 2016 08:45\nГПУ повідомила про підозру екс-беркутівцю, який досі працює в МВС 28 Грудня, 2016 16:52\nСавченко презентувала у Львові громадську платформу РУНА 27 Грудня, 2016 13:51


Сватове оговтується після вибухів - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nОлена ОСОБОВА 12 листопада 2015\nСватове оговтується після вибухів\nУ цьому місті активно відновлюють пошкоджені будівлі за допомогою держбюджету й робітників з інших областей\nЛуганська обласна військово-цивільна адміністрація визначила порядок розподілу коштів між постраждалими жителями Сватового: людям обіцяють допомогу від 10 до 500 тисяч гривень. Про це заявив заступник голови обласної військово-цивільної адміністрації Юрій Клименко.\nЗа його словами, для допомоги Сватовому з обласного бюджету надано 16 мільйонів гривень: 10 та 4 мільйони для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації та надання матеріальної допомоги постраждалим. І для підтримки постраждалих юридичних осіб, майно яких зазнало ушкоджень, очільник області своїм розпорядженням з обласного бюджету надав ще 2 мільйони гривень.\nОкрім житлового фонду, пошкоджено заклади охорони здоров’я (районне територіальне медичне об’єднання, Центр первинної медико-санітарної допомоги району, районна стоматологічна поліклініка); освіти (5 шкіл, 3 дитячих садки); соціальної сфери (обласний будинок-інтернат для людей похилого віку та інвалідів, спеціальна загальноосвітня школа-інтернат, обласна психіатрична лікарня); культури (школа мистецтв, районна бібліотека, народний дім), а також дев’ять агропідприємств. Нині місто повністю очищено від усіх вибухонебезпечних предметів. Роботи тривають саме в епіцентрі вибухів, і їх буде завершено впродовж найближчих двох тижнів.\nРозпочато виплату з обласного бюджету. Перший платіж спрямують на грошову допомогу сім’ям, які постраждали під час надзвичайної ситуації на військовому складі, другий — на відбудову житлового приватного фонду, третій — на об’єкти соціальної сфери.\n«Серед тих, хто постраждав найбільше, шість сімей. Це люди, майно яких повністю знищено. Тому ми ухвалили рішення надати цим родинам по десять тисяч гривень. Решту суми розділили між усіма іншими 1705 сім’ями, домогосподарства яких зазнали руйнувань. Вийшло по три тисячі гривень», — доповів Юрій Клименко.\nДопомогу 40 мільйонів гривень, яку планують надати з резервного фонду Державного бюджету, передбачено розподілити на відновлення комунальної та соціальної сфер, а також домівок. Для цього житловий фонд поділили на чотири категорії. Що стосується зруйнованих квартир у багатоповерхівках, то це питання вирішують.\n«Ми взяли на себе зобов’язання повністю відновити квартири. І проводимо такі роботи, як кажуть, під ключ. Зокрема ремонтуємо фасади, ставимо нові вікна, міжкімнатні двері, навіть клеїмо шпалери. Після того як це буде завершено, вирішуватимемо, як компенсувати збитки там, де повністю пошкоджено особисте майно, — меблі, побутова техніка, одяг», — провадить далі посадовець.\nТож у Сватовому велике будівництво, участь у якому беруть представники кількох областей України. Але фахівців і робочих рук не вистачає. Тому Сватівська райдержадміністрація оголосила, що запрошує всіх охочих приєднатися до співпраці. Для якнайшвидшої ліквідації наслідків надзвичайної ситуації на тимчасову роботу потрібні кваліфіковані столяри, склярі, знавці облаштування покрівель і дахів.


Родильні (пологові) обряди. \nРодильні (пологові) обряди.\nНародження дитини було принциповою подією, тому, що ставало фактичним визнанням сім'ї. Бездітна сім'я традиційно вважалася неповноцінною.\nРодильні обряди складаються з трьох тісно пов'язаних циклів: передпологовий, власне пологовий і післяпологовий. Перші два включають звичаї, уявлення, повір'я, обрядові дії, метою яких є збереження вагітності та забезпечення успішного перебігу пологів. Післяпологові обряди спрямовані на охорону і очищення матері та дитини, приєднання новонародженого до сім'ї, громади і церкви.\nПередпологові звичаї покликані були сприяти нормальному перебігу вагітності, доброму самопочуттю жінки, забезпеченню фізичної, розумової та моральної повноцінності новонародженого. До них належать, перш за все, поширені в усій Україні заборони на споживання певних продуктів, вимоги не дивитись на деяких звірят і плазунів, уникати зустрічей з каліками, сліпими, хворими і недолугими. Великого значення надавалось психічному стану жінки, оберіганню її від нервових потрясінь, сварок, переляку. Це пояснюється тим, що в народі вірили нібито вада інших могла перейти на дитину. Прояви негативної поведінки вагітної (крадіжки, сварки тощо), згідно з народними віруваннями, негативно позначились би на вдачі її дитини. Тому вагітна жінка свою вагітність приховувала якомога довше, щоб ніхто не зурочив (наприклад старі діви) і не тяжко було родити.\nОсобливо бажаними були хлопчики. Заздалегідь вирішувалося питання про повивальну бабку, від якої багато в чому залежав успіх пологів.\nВласне пологові обряди починалися із запрошення баби-повитухи, коли вагітна жінка відчувала, наближення пологів. Як правило, повитуху запрошували, коли пологи вже починалися, і вона приходила з хлібом, освяченою водою і цілющими травами - “зiллям”. Вона здійснювала в хатині цілий ряд магічних дій, як вважалося, корисних для породіллі, - навстіж розчиняла вікна, відкривала замки, розв'язувала всі вузли. Все це пророблялося для полегшення пологів. Досвідчена повитуха надавала і практичну допомогу. При необхідності вона робила масаж, компреси, розтирання. Сам момент появи малюка на світ також супроводжувався обрядами, бо саме тепер намагалися визначити його характер, майбутній рід занять. Тому пуповину у хлопчиків перерізали на сокирі, у дівчаток - на веретені або гребені для прядіння. Відомі випадки, коли пуповину перерізали на книзі - хотіли, щоб дитина була письменною. Пуповину і послід звичайно закопували в землю, але іноді шматочки висушеної пуповини або “сорочки”, в якій народилася дитина, використовували як оберіг або вірний засіб від безплідності.\nСкупану дитину обсушували коло печі. Це робили не тільки з гігієнічних міркувань, але й з метою прилучення новонародженого до домашнього вогнища. Про вшанування вогню і домашнього вогнища та віри в їх очисну і охоронну дії свідчить звичай гуцулів прив'язувати на праву ручку немовляти разом з іншими оберегами (наприклад, часником) мішочок зі шматком глини з печі. Сина загортали у сорочку батька, дочку - в материнський одяг. Безліч найнезвичайніших предметів використовували як обереги, які клали в колиску, у повивальник - шматочок вугілля, декілька зерен, сіль, підсолений хліб, ножиці та ін. У післяпологовий період здоров'я матері й дитини охоронялося від усього злого цілою низкою оберегів. Найпоширенішим в Україні був звичай пов'язувати дитині на ручку червону нитку.\nДуже важливим був момент надання немовляті імені, оскільки добре вибране ім'я забезпечувало малюку щастя і благополуччя. Було прийнято давати імена за святцями (в межах 8 днів до і 8 днів після народження). Відомі випадки, коли незаконнонародженим дітям давали немилозвучні імена. Давні обряди вибору імені були повністю замінені церковним хрещенням – обрядом, який виконується на знак прилучення людини до Бога, християнської віри, очищає душу від первородного гріха. В цьому обряді величезну роль відігравали хрещені батьки дитини - куми. Їх звичайно вибирали серед близьких родичів (кума обов'язково повинна була мати дітей). Саме вони приймали малюка з рук священика, вносили його в будинок і клали на вивернену овчину - символ здоров'я і благополуччя, потім обов'язково обдаровували новонародженого. Інститут кумівства в Україні був дуже поширений. Хрещені батьки шанувалися нарівні з рідними і зобов'язані були всіляко піклуватися про хрещеників. Вони відігравали почесну роль на весіллях, брали участь у вихованні сиріт, але головною вважалася їх духовна спорідненість. Після хрещення до хати сходилися родичі та сусіди. За традицією, не можна було приходити з порожніми руками. Здебільшого приносили полотно, їжу або продукти (хліб, цукор, яйця та ін.). Гостювання відбувалося весело, з піснями.\nПоховальні обряди.Обряди, пов'язані зі смертю людини, включають поховальні і поминальні. Смерть людини сприймалася і як величезне горе, і як необхідність. Неоднозначне ставлення до смерті обумовило формування складної системи поховальних обрядів, основою яких був культ предків. Всі дії, які супроводили поховання небіжчика, були спрямовані на забезпечення переходу душі покійного на “той світ” і охорону живих від шкідливого впливу духу вмерлого, адже вважалося, що дух за певних умов може повернутися. Після похоронів влаштовували поминки.\nХовали звичайно через три дні після смерті, і в похоронах брало участь, як правило, все село. Тут також дотримувався цілий ряд ритуалів. Труну виносили “ногами уперед”, іноді спеціально тричі зачіпаючи за поріг. Ворота могли пов'язати рушником або червоним поясом, а в хліві розсипали овес, щоб худоба не пішла за господарем. Після винесення хату вимітали, підлогу мили або посипали зерном. Відкриту труну звичайно несли на руках або везли на возі, потім, забивши, опускали на рушниках в могилу. Кожний присутній повинен був кинути жменю землі. В Україні було прийнято “печатати могилу” - сипати першу землю на труну хрестоподібно. Обов'язковою була поминальна трапеза з вживанням ритуальних страв, зокрема куті. За столом на покуті покійному залишали місце, кладучи для нього хліб і ложку.\nЗ сороковим днем було пов'язане традиційне уявлення про остаточний відліт душі. Надалі поминальні обряди поєднувалися з релігійними святами.\nОтже, духовна складова культурної спадщини українського народу є неповторною і самобутньою. Український народ сформував своє особливе світобачення, відгомін якого ми можемо спостерігати у численних традиціях і обрядах, що дійшли до наших днів, обрядів, які подекуди втратили своє сакральне значення, але залишилися важливою складовою самобутньої української культури.\n1. Охарактеризуйте особливості української міфології.\n2. Що Вам відомо про віру в надприродних істот в українській міфології.\n3. Назвіть та охарактеризуйте основні народні календарні свята та повязані з ними обряди.\n4. Визначте характерні особливості традиційного інституту української сім’ї\n5. Охарактеризуйте українські весільні, родильні (пологові) та похоронні обряди.\n1. Козлов М.М. Уявлення давніх слов’ян про потойбічний світ. // Український історичний журнал. – 2000. - № 3. - С. 61-73.\n2. Козлов Михайло Миколайович.. Язичницькі уявлення східних слов'ян про потойбічний світ (IХ-ХIII ст.): Автореф. дис... канд. іст. наук: 09.00.11 / Інститут філософії ім. Г.С.Сковороди НАН України. — К., 2002. — 18с.\n3. Конвой В. Трудова обрядовість // Українська минувшина: Ілюстрований етногрічний довідник / За редакцією А. Пономарьова. - Київ 1993.\n4. Костомаров М.Слов`янська міфологія. – К., 1994.\n5. Культура і побут населення України: Навч. посібник / В.І. Наулко, Л.Ф.Артюх, В.Ф.Горленко та ін. – К.: Либідь, 1993. – 288 с.\n6. Курочкін О. Свята й обряди календарного циклу // Українська минувшина: Ілюстрований етногрічний довідник / За редакцією А. Пономарьова. - Київ 1993.\n7. Міфи України. За кн. Георгія Булашева „Український народ у своїх легендах, реліг. Поглядах та віруваннях”. – К.: Довіра, 2003. – 383 с.\n8. Огієнко І. Українська культура. Коротка історія культурного життя українського народа. Репринтне відтворення видання 1918 року – К.: Абрис, 1991. – 272 с.\n9. Огієнко І. Українська церква: Нариси з історії Української православної церкви: У 2 т.: Т 1-2. – К.: Україна, 1993. – 284 с.\n10. Пономарьов А. Сімейні звичаї та обряди // Українська минувшина: Ілюстрований етногрічний довідник / За редакцією А. Пономарьова. - Київ 1993.\n11. Сироткін В. Сім'я й сімейна община // Українська минувшина: Ілюстрований етногрічний довідник / За редакцією А. Пономарьова. - Київ 1993.\n12. Скрипник Г., Курочкін О. Народні вірування, демонологія, космогонія // Українська минувшина: Ілюстрований етногрічний довідник / За редакцією А. Пономарьова. - Київ 1993.\n13. Сапіга В. К.Українські народні свята та звичаї. К.: Т-во «Знання України».— 1993.— 112 с.


Театр «ГаРмИдЕр» знову готує для своїх шанувальників щось особливе. Четверо волинських акторів Юлія Яцун, Сергій Панас, Анна Співачук та Вадим Хаїнський нині живуть і працюють у Грузії в місті Ланчхуті разом з грузинськими колегами.\nІдея створити спільний українсько-грузинський проєкт виникла ще два роки тому, коли гармидерівці їздили в Батумі на міжнародний театральний фестиваль з «Апокрифами» Лесі Українки.\n«У наших країн багато спільного. Та й загалом, якщо люди підходять одне одному по духу – чому б не зробити щось спільне? Тож ми вирішили створити спільну виставу, – розповідає Юлія Яцун. – Реалізувати свій задум планували навесні минулого року. Вже навіть квитки до Грузії придбали. Але, на жаль, у наші плани втрутилися пандемія і карантин. Тож довелося цей проєкт відкласти з надією, що повернемося до нього наступного року».\nЦьогоріч, щойно дізналися, що кордон з Грузією відкрито, гармидерівці почали збиратися в дорогу. І 18 травня вже зустрілися з друзями на грузинській землі.\nНад проєктом нині працюють четверо акторів з Луцька та четверо – із різних грузинських театрів.\n«Спочатку, ще торік, планували поставити п’єсу Славомира Мрожека. Та цього разу режисер Отар Катамадзе запропонував нам поставити не класичну виставу, а щось інше, – провадить Юля. – У перші чотири дні він задавав нам теми – любов, дружба, ненависть, взаєморозуміння, сім’я, війна, смерть… Тобто ті, які важливі для всіх – незалежно від національності. На кожну з цих тем ми ділилися своїми емоціями, переживаннями, історіями, або розповідали чиїсь знакові історії, особливо про війну».\nРежисер усе занотовував. І на основі цього вималювалося вісім постатей – кожна зі своєю історією. Нині кожен з акторів працює над своїм монологом. Це буде вісім історій, переплетених спільною темою.\nУ цій виставі тема війни є ключовою. На думку акторів, те, звідки ти, не відіграє особливої ролі, адже і Грузія, і Україна мають спільного ворога.\n«Дуже круто, що ці чотири дні ми мали нагоду спілкуватися, адже це дало змогу краще пізнати одне одного, зрозуміти і здружитися», – додає акторка.\nЗгодом до команди доєдналася хореограф і почалися репетиції. Вони відбуваються щодня. Графік в акторів дуже насичений: репетирують зранку й до обідньої перерви, а потім до пізнього вечора.\nКоли випадає нагода, українські актори разом з грузинськими друзями вирушають на екскурсії, аби насолодитися неймовірними краєвидами, на які така багата ця країна. До того ж, зізнаються, це неабияк сприяє тімбілдінгу, адже є нагода поспілкуватися й краще пізнати одне одного.\n«Двічі їздили в Батумі. Неймовірно гарне місто. Побували у монастирі в Кутаїсі, у музеї просто неба, – розповідає Юля. – Коли є можливість відпроситися на кілька годин, то завжди її використовуємо, щоб кудись поїхати й щось подивитися».\nВчаться актори й долати мовний бар’єр. Із деякими грузинськими колегами спілкуються російською, із деякими – англійською. А для тих, хто не розмовляє ні російською, ні англійською, перекладає режисер.\nДо слова, вистава буде двомовною. До монологів українських акторів пишуть субтитри грузинською мовою. А грузинські історії також перекладуть українською і під час прем’єр в Луцьку будуть українські субтитри.\nПросто під час репетицій народжується й музика до майбутньої вистави. Її разом з режисером пише молодий грузинський композитор.\n«Прикольно, що режисер нам дає певну свободу, – додає Юля. – Свої монологи ми писали самі, а він вже редагував, казав, що треба викинути, що змінити. Так само й на сцені: ми робимо, він коригує. Тобто у нас – співтворчість».\nПрем’єру вистави заплановано на 15-16 червня у Грузії в Ланчхуті. А в середині липня грузинські актори приїдуть до Луцька й відбудеться дві прем’єри в «ГаРмИдЕр ангар-stage».\nФото з архіву акторів театру «ГаРмИдЕр»\nБільше, ніж просто театр: луцький «ГаРмИдЕр» стає незалежним й повертається на сцену 13 Червня 2020 09:00


≡ CITYZEN Ya ᐈ Апартаменти бізнес-класу у готелі в Яремче\nХід будівництва Документи\nПерший в Україні та Східній Європі мультифункційний готель в Яремчe\nНовий готельний формат\nМультифункційний готель CITYZEN Ya в Яремче! Між схилами гір чудово втамовує спрагу незабутніх емоцій. Пригощає делікатесами європейського рівня та колише\nна ліжках формату king-size. CITYZEN Ya — ваша ідеальна інвестиція.\nм. Яремче, вул. Свободи, 311\nЧому варто інвестувати в CITYZEN Ya?\nНомери з ліжками формату king-size, що не скриплять навіть при інтенсивній напрузі. "Make love, not war", як то кажуть. Та і панорамні види придають палкого ефекту. Дурманять, збуджують та бадьорять. Беріть від ліжок та один від одного все, нам не шкода.\nОглядовий майданчик та окрема літня тераса для запальних та не дуже вечірок. Справжній інстаплейс для тіктокерів та їх батьків.\nКонференц-зал та small-коворкінг. Гори надихають. Не забудьте потім зазначити CITYZEN Ya у інтерв’ю для Forbes. Ми віримо у вас!\nLounge-зона, бар та місце реєстрації — все в одному place. Ізі та стильно. Що хочете те й робіть. Drink пиво, чи read книжку, дивитися фільми, або у Mortal Kombat на плейстейшен — все одно, коли комфортно.\nПсс, ще можна просто насолодитись кількома келихами ігристого і просто милуватись видом на гори. Нагадуємо на всяк випадок.\nSPA з сауною, невеликим басейном та wellness-центром. Релакс понад усе! Вхід туди окремий, не тільки для жителів готелю.\nМи знаємо як ви, наші сітізени, любите лижі та борди. Тому змайстрували окрему кімнату для спорядження. Вам комфортно і їм комфортно. Ми питали.\nСмачно, по-європейськи, у горах, в Яремче. In CITYZEN Ya та ситість we trust.\nНудні трав’яні чаї нехай ваші колеги везуть, а ви везете тільки прикольний стаф.\nВсе що потрібнопоруч\nБудьте в курсі всіх актуальних робіт на будівництві CITYZEN Ya\nМісце розташування об’єкту будівництва: Івано-Франківська обл., Надвірнянський район, Яремчанська територіальна громада, м. Яремче, вулиця Свободи, 311;\nЗамовник: Товариство з обмеженою відповідальністю “ЛЕВ ДЕВЕЛОПМЕНТ КАПІТАЛ”;\nГенеральний підрядник: Товариство з обмеженою відповідальністю ”ДЕВЕЛОПМЕНТ-СІТІ” (40038129);\nТехнічний нагляд: Петрук Тимофій Федорович, сертифiкат АТ №001489;\nАвторський нагляд: Погорський Ростислав Євгенович (АА 004039);\nВідповідальний виконавець робіт: Корінчук Роман, наказ вiд 31.08.2021;\nПроектна документація: Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю «АВГ ТРЕЙДІНГ», ЄДРПОУ 40937069;\nЕкспертиза проекту будівництва проведена: ДП “Західний ЕТЦ” (20774790) вiд 31.08.2021; головний експерт проекту Данилов Сергій Володимирович (АЕ 003281, АР 003064).\nВитяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40001895 від 30.12.2020 р.\n2611000000:05:012:0008 (03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови для комерційного призначення)\nВидача дозволу на виконання будівельних робіт серії ІУ012210901255 від 08.09.2021 Дивитись документ\nЗатверджено Виконавчим комітетом Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Відділ містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства № 31-21/01/239 від 01.02.2021. Наказ № 04-21 від 01.02.2021.\nгалерея CITYZEN Ya


ПЕРЕДВИБОРНА ПРОГРАМА Політичного об’єднання «Рідна Вітчизна» - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nПолітичного об’єднання «Рідна Вітчизна»\nРозвиток суспільно-політичної ситуації в Україні засвідчує ключову тенденцію – посилення політичної та економічної нестабільності в країні. Криза, яка дедалі більше охоплює Україну, вимагає рішучих дій від усіх відповідальних людей.\nСаме тому всі, кому небайдуже майбутнє України, мають об’єднатися.\nОб’єднатися, щоб боротися «ЗА», а НЕ «ПРОТИ»!\nЗА рідну Вітчизну! За наших людей!\nМи відстоюємо не депутатів і урядовців, а вічні цінності – Україну, її державність та народ.\nНаше завдання – щоб голос народу почули на всіх рівнях влади.\nНаша ціль – не окремі реформи, а системні зміни.\nНаша програма спрямована на захист національних інтересів України, відродження духовних цінностей українського народу, звільнення від бюрократичних перешкод і викорінення корупції, створення ефективної системи соціального захисту населення.\nНаша програма – програма системних змін — спрямована на створення такої держави, якою зможе пишатися кожен українець, де б він не жив. Вона забезпечить самодостатність України як держави, всі умови для повноцінного розвитку кожної людини та утвердження соціально-ринкової моделі економічного розвитку країни.\nдискредитація державної влади, включаючи інститути президентства, парламентаризму, уряду, деградація системи місцевого самоврядування;\nкорупція, що посилює політичні кризові явища і призвела до фактичної руйнації системи владних відносин;\nштучне загострення міжрегіональних протиріч, відсутність ефективних механізмів представництва та захисту інтересів регіонів на загальнонаціональному рівні, що ставить під загрозу єдність та цілісність України;\nекономічний занепад, «тінізація» економіки, значне скорочення ВВП, критичний стан основних виробничих фондів у провідних галузях промислового комплексу та АПК, зменшення інвестиційної та інноваційної привабливості країни;\nдевальвація культурних та інших суспільних цінностей, загострення протиріч у мовній, релігійній та інформаційній сферах, засилля низькопробного іноземного культурного та інформаційного продукту.\nСАМОДОСТАТНІСТЬ ТА ДОБРОСУСІДСТВО:\nЗА визнання курсу на європейську інтеграцію пріоритетним та визначальним вектором зовнішньої політики України;\nЗА політику відкритості та добросусідства, за збереження позаблокового статусу України;\nЗА перетворення органів внутрішніх справ із “силового” відомства на органи захисту прав і свобод громадян;\nЗА утвердження повноцінної системи місцевого самоврядування з метою надання територіальним громадам усіх можливостей для вирішення своїх місцевих проблем шляхом децентралізації бюджетної системи держави;\nЗА реформу органів прокуратури та запровадження доступної для людини системи судочинства, побудованої на засадах неупередженості та незалежності;\nЗА верховенство права;\nЗА суверенітет і безпеку, територіальну цілісність та непорушність державних кордонів України, її політичних, торгівельно-економічних, науково-технічних, культурних та інших інтересів, а також законних прав громадян України та її юридичних осіб за кордоном;\nЗА активну зовнішньополітичну стратегію, яка дозволить впливати на світові процеси та відстоювати національні інтереси України;\nЗА відродження духовних цінностей українського народу та забезпечення цілісності мовно-культурного простору України;\nЗА прозору діяльність влади, яка стане партнером громадян України і буде відстоювати їхні інтереси.\nГІДНЕ ЖИТТЯ КОЖНОЇ ЛЮДИНИ\nЗА свободу слова та совісті;\nЗА справедливий соціальний захист населення;\nЗА можливість отримання гарантованої якісної освіти незалежно від матеріального стану;\nЗА належне та доступне медичне забезпечення;\nЗА можливість для кожного отримати роботу з гідною зарплатою, розпочати власну справу, заробити пенсію, достатню для повноцінного життя;\nЗА недоторканність права приватної власності, як основи ринкової системи господарювання;\nЗА можливість рівного доступу всіх громадян України до інформаційних, фінансових та інших ресурсів;\nЗА державну підтримку національного культурного продукту;\nЗА боєздатну армію, її належну технічну оснащеність, та реальну соціальну захищеність військовослужбовців.\nУТВЕРДЖЕННЯ СОЦІАЛЬНО - РИНКОВОЇ ЕКОНОМІЧНОЇ СИСТЕМИ\nЗА конкурентоспроможну національну економіку;\nЗА викорінення всіх форм та видів корупції як основних перешкод для економічного та суспільного розвитку;\nЗА всебічну підтримку малого та середнього підприємництва;\nЗА поліпшення інвестиційного клімату, заохочення інвестиційного спрямування коштів підприємств та населення;\nЗА виведення капіталів та економіки з «тіні»;\nЗА перетворення бюджетної політики на дієвий інструмент соціально-економічного розвитку та зміну податкової системи;\nЗА повноцінний ринок землі в інтересах громадян України;\nЗА розгалужену систему іпотечного кредитування.\nМИ впевнені, що справжнє становлення України як держави може відбутися лише шляхом свідомого об’єднання зусиль мільйонів українців.\nМИ вимагаємо невідкладного політичного оздоровлення суспільства через прихід у владу нових, не скомпрометованих людей, справжніх професіоналів!\nМИ покладемо край свавіллю бюрократів і хабарників. МИ примусимо чиновників усіх рівнів – від голови сільської ради до Президента — поважати і виконувати закони!\nМИ впевнені, що згуртувавшись, станемо справжніми господарями на своїй землі.\nМИ спільною працею змінимо життя на краще для кожного громадянина України.\nГолова Політичного об’єднання\n«Рідна Вітчизна» І.С. Матієшин


Псоріаз у дітей і підлітків | UWCF\nПсоріаз у дітей і підлітків\nВ Україні понад півтори мільйони хворих на псоріаз. Більшу частину свого життя вони змушені постійно боротися з проявами цієї хвороби та її небезпечними ускладненнями.\nЗахворювання за останні роки значно зросло і значно помолодшало. Зустрічається псоріаз і в підлітків, і в дошкільнят, і навіть у грудних дітей. Такі тенденції передусім зумовлені нашим сучасним життям. Сьогодні навантаження на людину – і дорослу, і маленьку, значно більші. На нас впливають стреси, вірусні захворювання, неякісне нерегулярне харчування, екологічні навантаження, швидкий темп щоденного життя.\nБлагодійний фонд «Об’єднання світових культур» в рамках благодійної програми «Крокуємо в країну Здоров'я» проекту «Наше здоров'я в наших руках» спільно із компанією «Індіан Хербс, «SHIV-MEDFARM» вже три роки веде родини із Київської області, м.Києва, Житомира та нещодавно закріпили ще три родини із Громадської організації «Авдіївське міське товариство осіб з інвалідністю «Переборення», м. Авдіївка Донецької області, у котрих діти та підлітки мають невиліковну недугу – псоріаз.\n«В Україні зі статистикою щодо псоріазу скрута, різні джерела дають різну інформацію. З усього, що я знайшла й усереднила (бо показники, повторюю, дуже різняться), можна зробити висновок, що хворіють у нас близько 8 тисяч дітей», - резюмувала Людмила Лисенко, керівник програми «Крокуємо в країну Здоров'я».\nЗа частотою псоріаз у дітей і підлітків посідає друге місце після алергодерматозів. Останніми роками можна констатувати тенденцію до збільшення кількості дітей і підлітків з уперше зареєстрованим діагнозом псоріазу. Тривалий хронічний перебіг, часті рецидиви, низький індекс одужання, психоемоційна дезадаптація у препубертатний і пубертатний періоди дозволяють розглядати цю медичну проблему як соціальну.\nДля більшості хворих характерний сезонний перебіг псоріазу, тому виділяють зимову (осінь, зима, весна), літню та змішану його форми, які вказують на те, що процес загострюється у відповідну пору року. Загалом перебіг псоріазу хронічний, рецидивний, довічний.


Поєднати транскордонним туристичним маршрутом музеї Чернігівщини та Гомельщини\nВівторок, 12 листопада, 06:59:31\n15.06.2018 17:02 — Агенцiя\nПроект фінансується спільно з Європейським Союзом в рамках Програми територіального співробітництва країн Східного партнерства ЕаPTC Білорусь - Україна.\nТри незалежні один від одного команди з представників 18 музеїв Гомельської та Чернігівської областей за допомогою зовнішніх експертів провели дводенний "мозковий штурм", в ході якого намагалися знайти відповідь на безліч питань. Що в музеях та за їх стінами об'єднує Гомельську та Чернігівську землі, а що робить їх унікальними? Які проблеми регіону він міг би віддзеркалювати? Як через призму музеїв показати життя і історію місцевих жителів, населених пунктів? Як зробити тему маршруту по-справжньому значущою для самих музейний працівників, жителів регіону і туристів? Відповідаючи на ці та інші питання, учасники груп поступово формували своє бачення міжмузейного маршруту.\nВажливою умовою було, аби маршрут відповідав цілям розвитку Чернігівської та Гомельської областей, пропонував інноваційні підходи та втілював актуальні тенденції сучасної музейної роботи, які могли б дати музеям новий імпульс для розвитку.\nНаприкінці другого дня керівники воркшопу підвели підсумки "мозкового штурму", відзначили найбільш цікаві розробки і вручили учасникам сертифікати. Результатом спільної роботи українських та білоруських музейників стали три неординарних проекти маршрутів по музеях і простору навколо них. Пізніше, на основі результатів, координаційна група і консультанти проекту "Від партнерства місцевих музеїв до широкого транскордонного співробітництва" розроблятимуть остаточний варіант транскордонного міжмузейного туристичного маршруту по регіону.\nАле на думку консультанта проекту, культурного антрополога, викладача Європейського гуманітарного університету у Вільнюсі Степана Стурейки, цінність подібних заходів не лише в практичних напрацюваннях.\n"Ми спробували вибити учасників воркшопу із звичної їм колії музейної роботи, наситити їх новими ідеями, надихнути на пошук нових зв'язків між музеями, їх колекціями, життям регіону. І якщо у нас це хоч трішки вийшло, то це успіх!"\nА самі музейники відзначили, що воркшоп допоміг їм дізнатися більше один про одного, зміцнити професійні зв'язки, які вже зав'язалися під час реалізації проекту, а також з зовсім іншого боку подивитись на музеї, в яких вони працюють.\nЗа додатковою інформацією звертайтесь до PR-менеджера проекту Олега Герасименка\nПрезентація поетичної збірки "Небо в долонях" Олени Коленченко\nЗавітайте на зустріч до художнього музею. Виставка "Обличчя культури". ФОТОрепортаж


Рекомендації МОЗ для населення у разі хімічної атаки\nАлгоритм дій і перша допомога при отруєнні хімічними речовинами.\nМіністерство охорони здоров’я України видало наказ № 478 про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації надання екстреної медичної допомоги постраждалим внаслідок дії хімічних агентів на етапах евакуації.\nКоротко про хіматаки\nНЕБЕЗПЕКА хімічної атаки полягає в ураженні довкілля та може призвести до загибелі всього живого.\nУ разі хімічної атаки аварії НА ХІМПІДПРИЄМСТВІ:\nщільно зачинити вікна та двері, вентиляційні отвори, димоходи;заклеїти щілини у вікнах папером чи клейкою стрічкою;увімкнути телевізор або радіо для отримання подальших вказівок;попередити близьких про небезпеку та можливу евакуацію;вимкнути побутові прилади й газ.\nУ разі евакуації візьміть з собою аптечку. Одягніться так, щоб залишилося якомога менше відкритих ділянок шкіри. Використовуйте протигази або ватно-марлеві пов’язки, змочені водою а ще краще 2–5 % розчином питної соди (при ураженні хлором), оцтової або лимонної кислоти (при ураженні аміаком).\nОбережно й без паніки вийдіть з приміщення, використовуючи сходи. На вулиці не біжіть, не торкайтеся ніяких предметів, не наступайте у калюжі. Нічого не їжте і не пийте!\nНегайно вивести постраждалого на свіже повітря, щільніше вкрити і дати подихати парами води або аерозолем 0,5 % розчину питної соди впродовж 15 хвилин.\nУ разі необхідності — зробити штучне дихання.\nЗа людиною, яка потрапила під дію фосгену, слід спостерігати 48 годин, адже впродовж цього часу може розвинутися набряк легень.


В Афганістані пройшов перший за 30 років рок-фестиваль | NewsMarket - Новини України та світу\nНовини культури. 2 жовтня. Перший за останні 30 років рок-фестиваль пройшов в столиці Афганістану Кабулі.\nРок-концерт в Афганістані зібрав багато людей\nФестиваль тривав шість годин.\nУ рок-фестивалі взяли участь гурти з Австралії, Узбекистану, Казахстану і Афганістану. Вони зіграли композиції в стилі блюз, деф-метал, панк-рок, а також індо-мьюзік. Концерт два рази переривався для здійснення молитов жителями Кабула.\nФестиваль, який проходив у парку Сад Баги Бабура, відвідали близько тисячі людей, в основному – молоді люди та дівчата. Багато з них ніколи раніше в своєму житті не чули і не бачили “живого” виступу рок-музикантів.\nДеякі афганці спеціально приїхали на фестиваль до Кабула з інших міст, у тому числі з Кандагара. Безпрецедентна для Афганістану подія викликала інтерес навіть у людей зрілого віку – вони також зустрічалися серед відвідувачів концерту. Повідомляється, що ніхто з них не висловлював різкого невдоволення тим, що відбувається на сцені.\nФестиваль проходив під посиленими заходами безпеки. Через загрозу терактів точний час і місце його проведення до останнього моменту трималася в секреті.\nСучасна музика була заборонена в Афганістані за часів уряду, очолюваного ісламістським рухом “Талібан“. Навіть зараз музичні магазини іноді піддаються атакам релігійних фундаменталістів, а музиканти, які грають рок, часом стають об’єктами насмішок.


Будинок Лесі Українки в Балаклаві - відбудують (РЕПОРТАЖ, ВІДЕО) — 5 канал\nСадибу графині Соколової відновлять майже з нуля. Раніше будівлю почали розбирати, тож історики і мешканці міста побоювалися, що унікальна пам`ятка зникне назавжди. Нині в Балаклавській бухті працюють архітектори та інженери.\nГруди каміння, частини напівзруйнованих стін - от, що залишилося від Лесиного будинку. Багато років він стояв занедбаний на краю Балаклавської бухти - його руйнували морський вітер та дощі. Поки чиновники вирішували, що робити з пам`яткою, вона геть розвалилася. Коли схаменулися - врятувати її виявилося неможливо. Тож будівлю довелося розібрати.\nОлександр Куксін, головний інженер: "В процессе демонтажа удалось сохранить достаточно небольшое количество элементов, они по сути заскладированны в местах оборудованных для складирования, вот сзади тоже определенное количество элементов, тоже есть, которые позволят в будущем имея перед собой элементы здания восстановить фасады в таком же виде в каком они находились до демонтажа".\nЧерез курортний сезон, початок реставрації будинку Лесі Українки довелося відкласти до осені. Разом з ним почнуть відновлювати ще три архітектурні споруди. Допоки будівельники чекають на дозвіл державного архітектурного контролю Севастополя на місці вирішили укріпити береги, розширити та реконструювати балаклавську набережну.\nСергій Нєбутов, директор проектної групи: "Проект должен был быть готов в марте этого года, но до этого нами были найдены фотографии более позднего периода , где фасады здания не принципиально, но отличаются. И руководство нашего предприятия приняло решение внести изменения в проект, а это очень большой объем работы, что бы приблизить это, установить историческую справедливость".\nБудівельники обіцяють: до початку наступного курортного сезону будинок Лесі Українки повністю відновлять. Крім того, тут з`явиться цілий комплекс нових будівель, яким нададуть первозданного стилю - кінця XIX початку XX сторіччя.\nЄлізавета Баландіна, Борис Старіков, Балаклава, 5 канал\nЗАВАНТАЖИТИ ВІДЕОСЮЖЕТ (5.59Мб)


▪ Олена Максименко 1 квітня, 2012\nCерце світу заховане там, де до людських помешкань не дістатись автівкою (до ваших послуг коні, віслюки чи власні ноги), де вечеряють при гасових лампах, власноруч печуть хліб, збивають сир і масло, радіють гостям, а будинки зводять із каміння без скріплювального розчину. Життя тут тече так само, як 100 років тому. Щоправда, неприборкані землі вже здобули статус національного парку, що означає добровільно-примусове «окультурення»: за десяток років тут з’являться траси, електрика, готелі, лазні, ресторани й інші атрибути цивілізованих подорожей.\nЧитайте також: Військово-грузинська дорога\nДЕ ЗЕЗВА КОНЯ НЕ ГАНЯВ\nГори Тушеті найнижчі у Грузії, проте їх справедливо вважають найдикішими. Не дивно, що на своєму шляху ми були третіми немісцевими за останні 14 років. Нам передували групи ізраїльтян та французів. Місцеве населення – тушини – спілкується специфічним діалектом і своєю самобутністю нагадує наших гуцулів. За радянських часів цих людей виманили з гір у долини, але тепер вони повертаються до своїх земель. Щоправда, оживають гірські селища лише незимової пори. У холоди жителі спускаються вниз, до комфортнішої Кахетії.\nЗемлею тушини завдячують легендарному героєві Зезві Ґапріндаулі. За переказами, отримав він її від кахетинського царя в нагороду за бойові звитяги. Вінценосець запитав у героя, якого дарунку він бажає, і той відповів, що хоче землі своєму народові від Бахтріоні до того місця, куди доскаче його кінь. Жеребець, кажуть, промчав лише 15 км і впав замертво, чим викликав обурення та звинувачення в невірності від господаря. Ця легенда кочує зі століття в століття, навіть пам’ятний камінь на місці загибелі румака донедавна стояв, аж доки якийсь неборак заклав його в кам’яну огорожу свого двору.\nКожні 10 м у Тушеті трапляються заіржавілі хрести – згадки про загиблих у горах. Обвали, лавини та інші стихійні лиха – звична смерть, що є тут не менш поширеною, ніж колись від кулі в бою. Висота перевалів ледь сягає чотирьох тисяч метрів, однак перепади тиску даються взнаки, тож термос із міцною кавою тут буде не зайвим. Дорогою зустрічаються біни – стоянки чабанів, себто халабуди з найрізноманітніших матеріалів – та загони з вівцями. Власникам півторатисячних отар нелегко: за день кожному доводиться доїти овець до 400 разів, руки грубішають, нігті злазять. Тут-таки виготовляють сири та м’ясо на продаж, які раз по раз транспортують кіньми або віслюками до поселень.\nДо бін вхід традиційно дозволений тільки чоловікам. На щастя, туристів це обмеження не стосується, тож ми охоче пристаємо на запросини пастухів. Миттю тут накривають щедрий стіл із наїдками та напоями власного виробництва. «Аставайтесь до утра – барана зарежім!» – умовляють господарі. Російської в цих краях практично не знають, проте один вівчар раптово цитує «Заповіт» Шевченка в російському перекладі – понад 20 років тому він ніс військову службу в наших краях. Чабанське мистецтво передається від батька до сина, хоча сьогодні більшість доглядачів за отарами мріє про інший життєвий шлях для дітей. Але в гори хлопців таки беруть. «Тепер чабанувати йдуть ті діти, які в книжках зважають лише на картинки», – ламаною російською іронізує один із них.\nЧитайте також: Лижі у стилі Сакартвело\nНЕ НАГРАНА ГОСТИННІСТЬ\nПопри офіційне християнство, тушини своєю більшістю вірні язичництву. Тут досі приносять тваринні жертви і вшановують сонце. Святилищами є невеличкі кам’яні споруди без вікон і входу. Кожне село історично вшановує свій «хрест» («джварі»): під «хрестом» можуть розуміти святиню будь-якого вигляду. І чотирикінцевої форми вона зазвичай не має.\nПід час привалу неподалік поселення до нас підходить місцева жителька й чемно пояснює, що це сакральне місце, де варять пиво, тому жінкам тут не дозволено лежати. До слова, пізніше нас почастують цим самим культовим трунком. Зовні домашнє пиво тушинів подібне до розчинної кави з вершками, проте смаку не вдасться забути ще довго, а традиційний магазинний продукт у скляних пляшках викликатиме відразу.\nУ кожному селищі нас кличуть до господи, частують кавою, пирогами. Легендарна кавказька гостинність не показна й не награна. Для більшості тут це справа честі – поділитися найкращим із кожним, хто завітає.\nКам’яні будівлі, складені без розчину, просторі й затишні. Всередині все оздоблено домотканими килимами з етнічними візерунками – до цього ремесла беруться жінки взимку. Тушинка не має права байдикувати, її руки постійно мусять бути зайняті як не городом чи хатньою роботою, то рукоділлям. Чоловіки нерідко віддають перевагу ночівлі надворі, закутавшись у бурки: мовляв, так здоровіше.\nМайже в кожному селі височить велична чатова вежа – їх ставили в період частих воєн із чеченцями й дагестанцями (і майстрів із тих-таки народів запрошували ці споруди зводити). У неспокійні часи вони слугували фортецями – прихистком для людей і худоби. У селі Парсма, де ми гостюємо, господар не дає дружині посидіти з нами за спільним столом, суворо відсилаючи її поратись по господарству. Розважати гостей – це його, чоловіча, справа. Вдень у великих діжках тут збивають масло, готують сир. Хлопці змалку ганяють верхи та вимахують дерев’яними мечами, атакуючи гостей і собак – воїнський дух тут досі живий.\nАвіаквиток на рейс із Києва до Тбілісі коштує від 3400 грн. Від грузинської столиці до Тушеті можна дістатися на маршрутках із пересадками або (якщо компанія велика) найманими джипами. Основні пункти на шляху – Алвані, Телаві, Обано-Ставі (власне, останній пункт перекладається як «банний перевал» і розташований на підйомі в гори).\nХоча Тушеті й дістало статус національного парку, заплановані готелі й гостели ще не заполонили диких гір, тому оптимальний варіант ночівлі – намет і спальник. Також вас охоче запросять перепочити до чабанської біни або до господи в селищі.\nКРАЩЕ ГІР ТІЛЬКИ ГОРИ...\nГори Тушеті суперечливі, підступні, однак – подібно до всіх інших – зачаровують, змушують забути втому від пройдених пішки десятків, а то й сотень кілометрів. Крижані бурхливі потоки, котрих не здолати пішки (на допомогу приходять вершники із найближчого села й перевозять нас на дебелих конях), прірви та гострі шпилі скель змінюються м’якими, як вигнуті котячі спини, перевалами, по яких ковзають тіні хмар. Занедбані, напівпрогнилі мости через урвища, лютий холод, котрий несподівано змінює пекуче сонце, табуни коней, які вервечкою перебігають гірські струмки та стежини, пересуваючись тільки їм зрозумілими маршрутами, бадьорі перегукування вівчарів. Так само тут перекрикувалися сто, двісті років тому – час застиг, епос оживає на кожному кроці, й невдовзі ти сам уже почуваєшся частиною легенди. Героєм, який пройшов усі перепони, випробування та спокуси й повернувся живим.\nТрадиційна кавказька кухня проста й водночас приваблива своєю натуральністю. Чабани покличуть вас до столу, де буде кілька сортів свіжовитиснутого за особливою технологією сиру (тутешні його рецепти знані своєю солоністю), печеня з баранини, лаваш, овочі й фрукти, чача та молоде вино. В дорогу вам напакують сушеного м’яса. В хатах на автентичний пласт накладається вплив радянської кухні: до зазначеного меню додається салат «олів’є» та смажена картопля. Також у селах виготовляють сир, масло, «хінкалі» (грузинську версію пельменів) та ні з чим не зрівнянне домашнє пиво – напій, сакральний для тушинів.\nКавказ, Грузія, подорожі\nРосія запропонувала Грузії відновити дипломатичні відносини


"Вишки Бойка": У яких кримінальних справах фігурує нардеп Бакулін і які перспективи\nУ четвер, 15 березня, Верховна Рада дала згоду на притягнення нардепа від "Оппоблоку" Євгена Бакуліна до кримінальної відповідальності, передає Корупція.Інфо\nКрім того, депутати дали санкцію на його затримання і арешт. Депутат, який у часи Віктора Януковича очолював НАК "Нафтогаз", фігурує у справах про незаконне заволодіння коштами держкомпаній "Нафтогаз" і "Чорноморнафтогаз" в особливо великих розмірах. Зокрема, у справі про так звані "вишки Бойка". Проблема в тому, що сам Бакулін перебуває за межами України і при такому розкладі навряд чи повернеться. В обставинах справи та його перспективи – розбиралася РБК-Україна.\nЄвген Бакулін був головою правління НАК "Нафтогаз України" з 2010-го по 2014-й рік. Після Майдану, в 2014 році його вже затримували у справі про корупцію під час закупівлі так званих "вишок Бойка" – бурових установок для компанії "Чорноморнафтогаз". Однак тоді Бакулін вийшов на свободу під заставу в 10 млн гривень. Про те, що Генпрокуратура хоче залучити нардепа до кримінальної відповідальності, генпрокурор Юрій Луценко заявив на початку лютого.\nВтім, багато політиків заявляли про те, що головним фігурантом цієї справи має бути той, чиїм ім'ям воно названо – голова фракції "Опозиційного блоку" Юрій Бойко. Але Юрій Луценко також повідомив, що Генпрокуратура поки не знайшла прямих доказів причетності Бойко до схеми купівлі бурових установок.\nПо справі, в якій фігурує Бакулін, вже засуджені екс-заступник голови правління НАК "Нафтогаз" Олександр Кацуба, який пішов на угоду зі слідством, і співробітник "Нафтогазу" за прізвищем Шевченко. Джерела РБК-Україна в правоохоронних органах говорять про те, що без показань Бакуліна довести причетність Бойка до справи про бурових установках буде неможливо.\nСпіврозмовники вважають, що в персони Бакуліна та його заступника Геннадія Юр'єва, який застрелився в грудні 2016-го року, впруться всі справи щодо можливих махінацій у НАК "Нафтогаз" за часів Януковича. 12 березня на засіданні регламентного комітету парламенту розглядали подання генпрокурора про зняття недоторканності з Бакуліна. Нардепа на засіданні не було, був лише його адвокат Іван Кайло.\n"Ми досить серйозно просунулися в доказах того, як злочинна організація на чолі з Януковичем та іншими керівниками на той момент державних установ розкрадала кошти в даному випадку "Нафтогазі України" та його дочірніх підприємствах", – заявив Луценко після засідання комітету. Генпрокурор також уточнив, що слідство по даній справі триває з 2013 року. Як повідомив Луценко, нардеп підозрюється у незаконному заволодінні коштами НАК "Нафтогаз України" в розмірі близько 450 млн грн і в закінченому замаху на заволодіння понад 5 млрд грн цього підприємства.\nДруга справа, по якій проходить Бакулін, пов'язана з незаконним заволодінням грошовими коштами "Чорноморнафтогазу" в сумі понад 3-х мільярдів гривень. "Це схема розкрадання державних коштів при закупівлі вишок", – зазначив Юрій Луценко. Також, за інформацією слідства, ймовірно, що і дочка Бакуліна отримувала на свій рахунок кошти, отримані від реалізації корупційних угод. Все, як уточнив генпрокурор, слідство зараз знає більше десятка рахунків, куди переводилися викрадені гроші. Прокуратура хоче заарештувати ці рахунки і отримати виписки про рух коштів з цих рахунків.\nЛуценко публічно звернувся до Бакуліну і запропонував йому піти на угоду зі слідством. Саме так вчинив колишній заступник голови правління НАК "Нафтогаз" Олександр Кацуба, який також фігурував у цій справі. За словами Луценка, Кацуба дав свідчення на вищих членів злочинної організації і заплатив державі 100 млн гривень. Якщо Бакулін продовжить ховатися від слідства, Луценко не заперечує можливість заочного засудження.\nКомітет одноголосно підтримав всі три подання Генеральної прокуратури щодо народного депутата Бакуліна, а саме: притягнення його до кримінальної відповідальності, затримання і обрання запобіжного заходу у вигляді арешту. Народний депутат від "Опозиційного блоку" Михайло Папієв не брав участі в голосуванні регламентного комітету, оскільки заявив про конфлікт інтересів з Бакуліним. Колеги Бакуліна по фракції Оппоблока відразу заявили, що ні одне з подань Генеральної прокуратури підтримувати не будуть.\nДепутати розцінюють дану справу як тиск на себе. "Ми вважаємо, що це чергова спроба тиску на опозицію, чергова спроба зміни порядку денного держави, пошук фейкових ворогів, продовження і демонстрація фейкових перемог. Нічого більше в цьому немає. Ми впевнені, що пан Бакулін не винен і доведе свою невинність", – в коментарі "РБК-Україна" заявив нардеп Микола Скорик.\nТаку ж позицію зайняв і Вадим Новинський: "Звичайно, ми не будемо голосувати за той брєд, який нам зараз пред'являють". У четвер зняття недоторканності з депутата підтримали 274 парламентарія. Втім, хоч Регламентний комітет і отримав виписку з московської лікарні про лікування там Бакуліна, поки немає офіційних даних про місцезнаходження депутата. Останній раз Бакулін реєструвався у Верховній Раді влітку 2016 року. Про це свідчать дані на сайті українського парламенту про реєстрацію нардепа на робочому місці. Депутати, в основному, не вірять, що він з'явиться в Україні. Члени "Опозиційного блоку" заявляють, що не знають, де зараз знаходиться їх колега по фракції.\n"Якщо нашим органам правопорядку насправді відомо місцезнаходження Бакуліна, і воно в Москві, то ми знаємо, що це фактично дорога в нікуди", – говорить нардеп Тетяна Острикова ("Самопоміч"). Вона припускає, що буде заочний розгляд справи, як щодо Януковича і його функціонерів режиму, що ховаються в РФ, "яке триває і триває роками". Нардеп Іван Винник (БПП), коментуючи інформацію про можливе перебування Бакуліна у Москві, повідомив, що Росія стала традиційною юрисдикцією укриття українських підозрюваних або злочинців.\n"Росія Україні таких людей не видає, приховує їх, використовує для своїх внутрішніх і зовнішньополітичних інтересів, як, наприклад, Януковича. Тому факт того, що Бакулін знаходиться в Російській Федерації, напевно, є підтвердженням, що відповідні гарантії вже ним отримані, і, незважаючи на розвиток цього кримінального провадження, він не буде поспішати в Україну", – зазначив Винник.\nОднак депутат уточнив, що в порядку міжнародного правового співробітництва України з іншими країнами, особам, які судом України визнані винними, буде досить складно пересуватися по світу. Вони будуть одразу затримані і екстрадовані в Україну. Винник припускає, що справа Бакуліна може розвиватися у двох напрямах, як і справу Кацуби. Яке, як уточнив Винник, стало основою для виробництва проти Бакуліна. На підставі угоди Кацуби зі слідством, було зібрано достатньо доказів для оголошення Бакуліну про підозру. "Очевидно, що Бакулін також не був головним бенефіціаром цієї корупційної угоди про розкрадання коштів "Нафтогазу", – каже нардеп, і додає, що у справи Бакуліна є два сценарії розвитку. Або погодитися на угоду зі слідством, компенсувати збитки державі, за які він персонально відповідальний, і дати інформацію з приводу того, хто був головним організатором цієї корупційної оборудки.\nАбо він може взяти всю відповідальність виключно на себе і тоді отримає повноцінне покарання за скоєння особливо тяжкого злочину, вважає Винник. Нардеп від Радикальної партії Юрій Чижмарь вважає, що Бакулін в Україну не повернеться, однак, не виключає і зворотного варіанту. "На жаль, він знаходиться за межами країни. В силу цього ми бачимо, що він ухиляється від дачі пояснень.\nІ це нам додатково підтверджує позицію, що людина неналежним чином виконує свої обов'язки, як народного депутата, як колишнього керівника НАК "Нафтогаз України", – заявив Чижмарь. Депутат від "Батьківщини" Альона Шкрум не бачить у справі Бакуліна ніяких перспектив. Вона наводить у приклад 6 попередніх уявлень Генпрокуратури і нагадує про відсутність результатів. "Цей парламент вичерпав себе абсолютно, і як би мені не соромно було і не сумно це говорити", – резюмувала Шкрум.\nВ "Народному фронті" також нагадують, що жодне подання правоохоронців на зняття недоторканності не закінчилося вироком суду. "Жодне з тих уявлень, які приходили до нас у Верховну Раду, до сьогоднішнього дня не мають обвинувального вироку суду. Тобто, знову-таки, до чого це веде? Тримають, як то кажуть, "на гачку", і потім "поцілували-сфотографували-відпустили" – як спортивна рибалка", – сказав РБК-Україна нардеп від цієї партії Ігор Лапін.


забував цієї давньої мудрості, і, можливо, саме всепоглинаюча сила сміху, помножена на українське життєлюбство, виривала його з рук „законних” убивць і рятувала в безвихідних ситуаціях.\nНавіть про таку серйозну подію, як власне народження, Вишня говорив з чималою часткою доброї усмішки: „Мене витягнули з колодязя, коли напували корову Оришку”.\nНасправді майбутній гуморист — а поки просто Павло Губенко — народився 13 листопада 1889 р. на хуторі Чечва біля села Грунь, що на Полтавщині (тепер Сумська обл.). Батько його служив прикажчиком у поміщиків фон Рот, мати доглядала 17 дітей. Хлопчик ріс хуліганистим і шкодливим, проте легка вдача і бурхлива фантазія згладжували будь-які провини. А ще Павлик дуже рано зрозумів, що у світі є пани і не пани, і, цілуючи поміщиці руку, із задоволенням потім витоптував у її клумбах квіти й усе погрожував щось їй „показати”. Одним словом, був „чистим лейбористом”.\nБатько, бачачи любов сина до читання („Узагалі любив я книжки з м'якими обкладинками. Їх і рвати легше, і не так боляче вони б'ють, якщо мати, буває, побачить”), намагався дати йому пристойну освіту. Павликові не було й шести років, коли його віддали до грунської сільської школи, а після її закінчення — до двокласної в м. Зінькові, звідки він вийшов із правом роботи поштово-телеграфним чиновником 14-го розряду. Але оскільки хлопчику йшов на той час лише тринадцятий рік, навчання його не завершилося. Мати повезла Павла до Києва у військово-фельдшерську школу, де Михайло Кіндратович Губенко, який був військовим, міг учити дітей за казенний рахунок.\nП. Грунський в есерівських газетах „Народна воля” і „Трудова громада”. Його фейлетони відразу стали популярними, тому що сміхом витісняли розпач. Пройшовши усі фронти, на початку 1920 р. письменник-початківець повернувся до Києва, де зовсім недовго працював „редактором мови” у видавництві „Книгоспілка”. У жовтні за „зв'язок з есерами” його заарештували чекісти. І лише через півроку В. Блакитному вдалося вирвати Павла з чекістських підвалів і влаштувати перекладачем у редакцію газети „Вісті ВУЦВК”.\n„Перекладав я, перекладав, а потім і думаю собі: „Чому я перекладаю, коли можу фейлетони писати! А потім — письменником можна бути. Он скільки письменників різних є, а я ще не письменник. Кваліфікації, — думаю собі, — у мене особливої немає, бухгалтерії не знаю, що я, — думаю собі, — буду робити?“ Зробився я Остапом Вишнею і почав писати. 1 пишу собі...”.\n1922 р. став роком могутнього і стрімкого злету Вишні в українській гумористиці. До кінця двадцятих він був уже автором 23 книг фейлетонів, гуморесок, нарисів, що за чотири роки перевидавалися 42 рази, а збірник антирелігійних фейлетонів „Справи небесні” витримав аж шість перевидань. 1928 р. вийшло перше 4-томне видання „Усмішок”, яке складається з „усмішок” і „реп'яшків”, — як автор називав свої коротенькі смішні розповіді. Гумористична мова Вишні — по-народному соковита, колоритна, жива, дотепна, багата на свою простоту, тому що близька до звичної сільської і міської говірки. Але в той же час у ній збережені й канони класичної літератури: комізм і гра слів, жарти, афоризми, приповідки, натяки, каламбури. Щоб читати ідо кінця розуміти його твори, люди вивчали українську мову.\nМудрий і добродушний скептицизм Вишні породив його непорушне взаєморозуміння з мільйонами читачів. Він умів підкреслити анекдотичні контрасти, якими кишіла країна того часу. Майстер пародії і шаржу із задоволенням маскувався під „простачка”, від нього віяло тим казковим дурником, перед яким пасують і мудреці, і королі. У своїй пам'ятці „Про що я, нещасливий, змушений думати і писати” Вишня перелічував своїх „друзів”: бюрократів, підлабузників, спекулянтів, відвертих мерзотників, браконьєрів, хамів, аліментників, інтриганів\nта „інших сучих синів і пройдисвітів”. У творах він атакував слабкості своїх земляків, був нещадний і міг убити сміхом. І часто слідом за своїм улюбленим письменником М. Гоголем, якого перекладав із особливим натхненням, повторював: „Ворога потрібно бити. Глузування боїться навіть той, хто вже нічого не боїться на світі”. Вишня вважав, що має повне право жартувати над „чухраїнцями”, тому що любить їх, а „любити, між іншим, це дуже важка робота”.\nБлизький друг письменника М. Хвильовий писав: „“Усмішки“ Остапа Вишні я полюбив. Полюбив їх за те, що вони ароматні, за те, що вони ніжні, за те, що вони жорстокі, за те, що вони смішні й водночас глибоко трагічні”.\nЗ ким би не зустрічався Павло Михайлович, де б не бував — він скрізь знаходив матеріал для своїх гуморесок. Так з'явились „Усмішки” сільські, київські, кримські, мисливські, театральні. А на початку 1920-х рр. його холостяцький будинок опромінила справжня усмішка — Варвара Олексіївна Маслюченко. Завзятий мисливець, рибалка і театрал уперше побачив майбутню дружину в ролі Жанни д'Арк у п'єсі Б. Шоу „Свята Анна” і згодом зізнався їй: „Як побачив тебе, так мені жаба цицьки й дала”. Він був щасливим чоловіком, турботливим батьком названої дочки Марійки — і гуморив ще яскравіше.\nбрав участь у діяльності літературних об'єднань „Плуг” і „Гарт”, разом із В. Блакитним організував і редагував журнал „Червоний перець”, уходив до оргкомітету Спілки радянських письменників України і Всесоюзного оргкомітету. З усіх боків зі своїм лихом до нього йшли прості люди, він нікому не відмовляв — допомагав особистими турботами, а докучливими фейлетонами тиснув на представників влади. Голова ВУЦВК Г. Петровський навіть ревниво цікавився в письменника: „Хто, власне, є всеукраїнським старостою — Петровський чи Остап Вишня?”\nАле не все було так весело. Разом із „куркулями” Сталін оголосив війну й українській інтелігенції. І в цьому вже Павло Михайлович не побачив нічого смішного, тому й припинив писати. І сам Вишня потрапив під твердий пресинг „друзів-письменників” Полторацького і Доброярського. Вони обвинувачували його в націоналізмі й „у пестуванні куркульської мови на противагу мові українського колгоспника і пролетаря”, говорили, що він — „постать реакційна, гальмо на потязі культурної революції,... контрреволюціонер,... нездара, шпигун, для якого література — це маскування основного заняття — шпигунства і шкідництва”, і з упевненістю заявляли, що „недалеке майбутнє принесе забуття Вишні і „вишнярству“”.\nВикорчовуючи „націоналізм”, система „вибила протягом декількох десятків років усі молоді паростки літературні, — писав згодом Вишня. — Ті дурні, що кричать: „Націоналісти!“, не розуміють, що я зумів об'єднати любов до мого народу з любов'ю до всіх народів світу!”\n26 грудня 1933 р. був арештований і найвідоміший український письменник того часу гуморист Остап Вишня. Найтихішого і найдобрішого з людей звинуватили в тероризмі — спробі вбити секретаря ЦК КП(б)У П. Постишева. Павло Михайлович писав: „Заперечував я все... до застосування до мене фізичних заходів впливу. У результаті психічного і фізичного впливу мені довелося зробити на себе наклеп...”. Але навіть на питання слідчого Бордона: „У якому приміщенні ви хотіли вбити Постишева?” — із властивим йому гумором відповів, що любить убивати вождів на свіжому повітрі.\nСудова „трійка” 23 лютого 1934 р. за терористичну і контрреволюційну діяльність присудила письменнику вищу міру покарання — розстріл. Колегія ОГПУ замінила розстріл на 10 років ув'язнення у виправно-трудових таборах. Відбував покарання О. Вишня в Ухті Комі АРСР. Вірна дружина Варвара Маслюченко розділила долю письменника. Її називали останньою „декабристкою”, але сталінський режим не дав їй стати в'язнем за власним бажанням. „У травні 1934-го маму викликали до ГПУ, — згадувала дочка Марія Михайлівна Євтушенко, — відібрали паспорт і вислали з України”, порекомендувавши мешкати там, де ще не пройшла паспортизація. Варвара Олексіївна пішла за чоловіком у заслання в селище Кедровий Шор. Однак лише три тижні родині було дозволено бути разом за колючим дротом. Павла Михайловича перевели на копальні Ухтпечтабу в Еджит-Кірту.\nНачальник табору Морозов ставився до письменника співчутливо, дозволив йому працювати в газеті „Северньїй горняк” і писати книгу нарисів про людей Ухтпечтабу. Але, незважаючи на деякі послаблення в режимі, Вишня відчував, що „загнаний плазувати літати не зможе. Та ще не зі зв'язаними, а з вирваними крилами”. А з 1937 р. йому відмовляють навіть у праві одержувати листи від рідних.\nРік по тому Павла Михайловича несподівано підняли на етап і повели в Чиб'ю на „додаткове слідство”, а фактично — на розстріл. Піший етап завдовжки у 800 км у сніг, у завірюху, у морози... Але врятувала його саме негода: він занедужав на запалення легень, і конвоїри покинули арештанта з температурою сорок вмирати в одному з ізоляторів на етапі. А поки Вишня поборов смертельну недугу і його дотягли до Чиб'ю, Берія, який прийшов на зміну Єжову, уже встиг розстріляти всіх засуджених, включаючи начальство табору.\nЗвільнений був Павло Михайлович загадково. У грудні 1943 р. його раптом переодягли в усе нове і відправили до Москви. Там, у „Бутирці” (у листах письменник говорить про „клініку лікувального харчування”), він пройшов „медико-кулінарний курс” і був звільнений. На 23 дні раніше терміну.\n„Усмішник” Розстріляного Відродження говорив, що „якщо дасть Бог пережити каторгу, то нехай у мене рука відсохне, якщо візьму перо в руки”. Та й багато хто сумнівався, що „недомучений Вишня” після десятилітнього мовчання знову воскресне як гуморист. Але вже 26 лютого 1944р. „вистрілила „Прямою наводкою“ його „Зенітка“”. Письменник довів, що гумор і сміх залишилися для нього синонімом свободи — принаймні, внутрішньої свободи людини.\nІ незважаючи на нападки, що посилюються з роками, О. Вишня писав і друкував нові збірки політичних фейлетонів, памфлетів і гумористичних мініатюр: „Самостійна дірка” (1945 р.), „Зенітка” (1947р.), „Весна-красна” (1949р.), „Мудрість колгоспна” (1952 р.), „А народ воювати не хоче” (1953 р.), „Великі ростіть” (1955 р.), „Нещасне кохання” (1956 р.) та ін. Він також активно працював над перекладами творів російської і світової класики — А. Чехова, О. Сухово-Кобиліна, М. Твена, О'Генрі, Б. Нушича, Я. Гашека, Я. Неруди і свого улюбленого М. Гоголя.\n1955 р. безпартійний письменник, член редколегії журналу „Перець”, член правління Спілки письменників України й інших громадських організацій, улюбленець читачів нарешті був реабілітований. Але не партії він був вдячний за це, а тим простим людям, заради яких писав: „Я дожив до того часу, коли ходжу вулицями Києва... І я думаю, що всіма своїми стражданнями, всіма моїми серцями, і працями, і думками маю право сказати всім моїм читачам: „Я люблю вас! Спасибі тобі, народе, що я є я! Нехай буде благословенне твоє ім'я!.. я маю честь велику, чудесну, незрівнянну й неповторну - честь належати до свого народу“”.\n1. „Сто видатних людей України“ – 2005 рік.


«Прискорювач Інтернету» від Google вже працює\nНа сьогоднішній день ця система вже працює і дозволяє реально прискорювати завантаження, що критично для мобільного інтернету. Приклад з AMP і без нього – зрозуміло, це працює на мобільному пристрої, але суб’єктивно, різниця є і на десктопі.\nВідзначимо, що всі сайти на домені WordPress.com відтепер підтримують AMP. Творці сторонніх сайтів, які використовували WordPress, також можу додати у свої ресурси підтримку AMP допомогою спеціального плагіна.\nКрім цього «прискорювач Інтернету» підтримує і пошукова система Google.\nТеги: Accelerated Mobile PagesGoogleінтернетсервіс


На Тернопільщині обвалилася історична споруда (Відео)\n14.05.2019 15:43 Джерело: Тернопіль1\nОбвалилась Підгаєцька синагога. Через численні опади почалося руйнування однієї із її опор.\nОбвал перекрив дорогу та загрожує повним руйнуванням синагоги, каже головний спеціаліст відділу культури, охорони культурної спадщини Тернопільської ОДА Ярослав Пелахатий.\nНа місце викликали працівників ДСНС. Там кажуть, внаслідок випадання довготривалих опадів відбулось руйнування частини кутової опори синагоги. Зараз із управління культури направили звернення до Міністерства культури України.\nДжерело: Тернопіль1 Теги: #тернопіль, #новини тернополя, #новини тернопільщини, #тернопільські новини, #Підгайці, #синагога


Стали відомі найбрудніші райони Києва - Всі новини Києва Depo.ua\nСтали відомі найбрудніші райони Києва\nЕкологічний стан Києва з кожними роком стає гірше, особливо це стосується чистоти повітря в столиці\nПро це заявив експерт Дмитро Беспалов, повідомляє Depo.Київ з посиланням на ГородКиев.\nЗа його словами, головними забруднювачами повітря столиці не є заводи і фабрики, а автотранспорт і природні пожежі.\nТак, в Києві на вулицях одночасно знаходиться не менше 0,5 млн активних автомобілів, не рахуючи громадський транспорт та сезонні сплески.\n"Найбільш забрудненими є Дніпровський і Дарницький райони. Високий рівень концентрації шкідливих речовин у повітрі спостерігається в центрі на Бессарабці, де завжди накопичується велика кількість транспорту через постійні затори. Крім того, цього року літні горіння торфовищ, які призвели до зможу в столиці, в рази підвищили рівень забруднення повітря", - сказав Беспалов.\nЩоб змінити ситуацію, необхідно, на думку експерта, по-перше, розвивати громадський транспорт. Зокрема, опорні мережі (метро, трамвай, міська електричка) і підвозні (автобуси, тролейбуси, маршрутки тощо.). По-друге, робити піар-заходи, розвивати car-sharing, будувати велоінфраструктуру, проводити послідовну політику в сфері паркування і регулювати доступ для авто в центр.\n"Городяни повинні зрозуміти, що заходи з обмеження легкового автомобіля - вимушені і виправдані. Тоді дадуть плоди і всі вищеперелічені заходи", - зазначив експерт.\nУ той же час, за спостереженнями Центральної геофізичної обсерваторії, рівень забруднення повітря в Києві змінюється від місяця до місяця, але переважно це зміни від "дуже високого" рівня до "високого", і навпаки.\nГоловним джерелом забруднення повітря в Києві, за словами науковців, є автотранспорт, пише Українська правда Київ.\nТак, окрім Дарницького і Дніпровського районів, зонами підвищеного ризику в Києві дослідники повітря називають також житлові будинки біля Бориспільської автомагістраліта Броварського проспекту, а на Правому березі — бул. Лесі Українки на Печерську.\nМітки: #Київ #повітря #екологія #забрудення


Труба стальная 530 www.danta-dv.ru.\nПриродно, більшість подарунків, за доброю весільної традиції, є потрібними і корисними. А як же, молода сім'я, побут з чогось треба ліпити. Але серйозні весільні презенти просто необхідно розбавити чимось легким, яскравим і прикольним.\nЛюбов, традиційно називають чистим і світлим почуттям. Одним з жартівливих подарунків може стати упаковка мила і лампочка, без різниці «корисна» енергозберігаюча або звичайна, з відповідним написом «Для збереження чистого і світлого почуття».\nЖінка - істота слабка і беззахисна, врятуватися від якого неможливо. На підтвердження цієї фрази легко виступить подвійний подарунок: нареченій - качалка або молоток для відбивання м'яса, а нареченому - хомут. Очевидний підтекст: наречена не така вже тендітна і безпорадна. А наречений? Ну що наречений, раз так назвався - одягай хомут і тягни, дорогий, тягни з посмішкою.\nЗ схожим натяком весільний сайт www.svadebka.ws пропонує подарувати і дві пари боксерських рукавичок. Правда, з супровідною запискою - застосовувати тільки для захисту сім'ї.\nДиво-пилосос - і корисний, і прикольний весільний подарунок. Весь прикол полягає в тому, що в якості пилососа виступає звичайний віник, перев'язаний стрічкою з написом «Bosch». Гарантія якості - найвищого рівня.\n«Їжакові» рукавиці - ще один різновид екстремального подарунка. Особлива цінність полягає ще й у ручній роботі. Так-так, в магазинах такі рукавиці не купиш. Їх доведеться робити вручну. А саме - копітко пришивати канцелярські кнопки на рукавички для технічних робіт. Дарувати з побажанням «тримати наречену або нареченого в їжакових рукавицях».\nСамим ходовим весільним подарунком сьогодні є фінанси. Але навіть цей серйозний подарунок можна «прикрасити» та чепурити. Приміром, розміняти великі купюри на більш дрібний номінал, упакувати в окремі прозорі пакетики, і склеїти скотчем в довгу стрічку.\nТакож гроші можна оформити в альбом для фотографій. Як ви розумієте, місця знімків будуть займати купюри.\nВперед, і з музикою!\nДитячий барабан на червоній стрічці, забавна сопілочка, дитяче піаніно - загалом, будь-які музичні інструменти. Тонкий натяк на те, щоб пара йшла по життю з музикою.\nКава в ліжко або в чашку?\nКорисним і оригінальним подарунком стане витончена турка. Ранкову каву в ліжко стане приємним щоденним моментом подружнього життя. Звичайно, з умовою, що кава буде не прямо в ліжко, а в красиву чашку. До речі, чашечки для еспресо можна зробити додатком до подарунка.\nПродовжуючи тему кухонного приладдя, весільний портал вносить у список веселих подарунків грілки на чайник, а також затишні в'язані чохли для чашок. Презент можна прикрасити вишивкою. Наприклад, словами «хранителі домашнього тепла».\nЗ кухні - у ванну\nБанальну шторку для ванної кімнати так само, як і грілку для чайника, можна цікаво обіграти. Скажімо, замовити в спеціалізованому центрі друк малюнка, наприклад, з видом на Париж на вже згаданій шторці. Правда, заздалегідь уточніть у молодят, є Париж бажаним містом для відвідування. До речі, існує думка, що подібні візуалізовані подарунки виступають у ролі виконавців бажань. Особливо, якщо вони доповнені путівками у відповідний місто мрії.\nМагнітна дошка для записів - відмінний веселий подарунок. У щоденній метушні простіше простого забути що-небудь важливе. Скажімо, те, що завтра - чотири місяці і п'ять днів з дня одруження. Але з магнітною дошкою все найважливіше буде на видноті, і забути щось буде неможливо.\nЗубних справ мастер\nНезамінним подарунком може стати підставка для зубних щіток. Скажімо, у формі великого зуба. Або ж - у вигляді білосніжного голлівудської усмішки.\nГоловні причини небезпеки свіжого хліба