Луцький зоопарк став ще зеленішим. ФОТО | ВолиньPost\nЛуцький зоопарк став ще зеленішим. ФОТО\n10 квітень, 2016, 17:15\nУ Луцькому зоопарку у суботу, 9 квітня, посадили 150 деревець у рамках Всесвітньої соціально-екологічної ініціативи «Дерева Миру».\nОрганізатором гарної справи саме у зоокуточку виступила громадська організація "Фундація розвитку громад".\nТут вірять, що акція згуртувала людей і їхню позитивну енергію, яку вони передали зеленим «побратимам» у різних куточках світу. Тож тепер дерева будуть рости та зміцнювати енергію миру, співдружності та свідомого життя.\nДо ініціативи долучилися понад півсотня активістів. Зокрема були присутніми представники ГО «Фундація розвитку громад», учасники проекту «Мовне волонтерство», співробітники нашого зоопарку, учні ЗОШ №5, дитяча футбольна команда «Lucky team» , православний волонтерський рух «Лови момент», Волинська обласна організація дітей з синдромом Дауна та Волинська обласна організація «Янголята».\nЗоопарк вдячний за органічне добриво «Біопроферм» для акції. За смачні напої для активістів - спасибі представникам компанії Tupperware.\nА у «Фундації розвитку громад» наголошують, що в організації заходу їх надзвичайно допомогли саме працівники зоопарку, йа особливо директор Людмила Денисенко.\nОкремі гарні слова – Волинському обласному управлінню лісового та мисливського господарства за безкоштовні саджанці.\nЄ сподівання, що акція з висаджування дерев стане традиційною для Луцька.\nТеги: Луцьк, зоопарк, дерева\nНа Волині побільшало крадіжок і поменшало корупції\n10 квітень, 2016, 18:11\nСитуацію з незаконним видобутком бурштину на Сарненщині вдалося стабілізувати, - поліція\n10 квітень, 2016, 17:53


додому Україна Історія У мережі показали світлини унікального київського храму, який знищили більшовики: історія споруди\nУ мережі показали фото Василівської (Трьохсвятительської – Ред.) церкви, яку 1935 року знищили комуністи. На місці храму нині розташована будівля Міністерства закордонних справ України.\nФото робіт по демонтажу культової споруди опублікував канал “Клуб Корінного Киянина” у соціальній мережі Facebook, – пише OBOZREVATEL .\nРедакція розповідає історію унікальної споруди, про яку лишились згадки тільки в історичних джерелах та декількох десятків фотографій.\n“1935 рік. Руїни Василівської або Трьохсвятительської церкви. Цей храм був збудований на козацькі гроші. Зараз на його місці Міністерство закордонних справ України”, – йдеться у повідомленні.\nЦеркву заснували у далекому 1183 році, в часи роздробленості Київської держави. Фундатором храму був київський князь Святослав Всеволодович, праправнук Ярослава Мудрого. За переказами найменування на честь Василія Великого культова споруда отримала на честь Володимира Великого, який під час хрещення отримав ім’я святого.\nПід час “безбожної п’ятирічки” (1932-1937- Ред.) святиню вирішили зруйнувати, що й зробили у 1935 році. Тепер на місці храму збудовано монументальну споруду МЗС України.\nпопередня статтяВ Україні планують змінити правила щодо банківських вкладів: є важлива новація\nнаступна статтяМіністр юстиції назвав двох людей, що потрапляють до реєстру олігархів


Сила нації - в незламності духу - Центр творчості дітей та юнацтва Святошинського району м.Києва\n22 Січ,2022 adminhqЗалишити коментар\n22 січня 1919 року на Софійському майдані в Києві в урочистій атмосфері біля пам”ятника Богдану Хмельницького відбулося проголошення Акта злуки Української Народної Республіки та Західно-Української Народної Республіки в єдину незалежну державу. Дві країни УНР та ЗУНР злилися в Соборну Україну. Звідси і походить символічна назва Національного свята День Соборності.\nОфіційно його почали святкувати в 1990 році. Це одна з найбільш значущих дат для держави, яку українці відзначають вже 103 роки поспіль. Кожне свято, як відомо, має свої традиції. День Соборності – не виключення. Головна ознака цього дня – побудова “живого ланцюга” єднання. Традиція настільки прийшлася до душі українцям, що переросла в щорічний флешмоб. Шанують національні традиції і в Центрі творчості дітей та юнацтва Святошинського району міста Києва. В ланцюг єдності об”єдналося понад 50 учасників святкового дійства.\nВ творчому флешмобі, приуроченому до Дня Соборності України взяли участь педагоги ЦТДЮ та вихованці позашкільного закладу. Концертна програма була дещо незвичною і проходила в невимушеній довільній формі. На фоні пісенного вернісажу, читання патріотичних віршів та театралізованих постановок, паралельно проводилися майстер класи для учасників та гостей. За столиками патріотичних кольорів створювали меткликів та вишиванки.\nУкраїнці – нація не тількі співоча. Емоційний стан душі, з давніх-давен, відображали і в народних танцях. А культуру регіону можна було розгледіти в яскравих національних костюмах. Тому окрасою заходу стало танцювальне попурі Народного художнього колективу ансамблю танцю “Вітамінчики”.


Нарада в Берегові. Передача майна до комунальної власності громад » Новини Закарпаття\nСуспільство 1 033 Переглядів 2 Рейтинг\nУ Берегові відбулась нарада, на якій розглядали питання передачі закладів, установ та підприємств а також їхнього майна із спільної власності громад району до комунальної власності і міських селищних та сільських територіальних громад.\nБільше про хід обговорень у наступному сюжеті. Представники територіальних громад зібрались у малому залі засідань Берегівської районної ради для того щоб обговорити шляхи передачі закладів та їх майна до комунальної власності новоутворених територіальних громад. Усі об’єкти медичного, соціального, освітнього та культурного призначення повинні перейти у власність тих громад , на території яких вони розміщені.\nВід того, наскільки швидко відбудеться передача майна залежить, як саме функціонування цих установ та закладів так і забезпеченість заробітними платами їхніх працівників. Нараду присвятили підготовці проектів рішень , які розглянуть вже на черговій сесію Берегівської районної ради.\nЩо сталося? В Закарпатські ОДА готуються до надзвичайної ситуації


П'ять продуктів, що омолоджують шкіру - Рідна країна\nП'ять продуктів, що омолоджують шкіру\nГоловний секрет здорової шкіри криється в правильному харчуванні, упевнений Ніколас Перріконе — один з провідних дерматологів. На його думку, вживання в їжу деяких продуктів допоможе надовго зберегти еластичність шкіри і запобігти появі ранніх зморшок.\nЛюдям, які бажають виглядати молодше, Ніколас Перріконе радить регулярно споживати в їжу нижчеперераховані продукти.\n1. Батат або дика картопля вважається однією з найголовніших борців зі старінням шкіри. Овоч містить корисний для шкіри бета-каротин, пігмент, який надає продукту помаранчевий колір. Підтримуючи кислотно-лужний баланс шкірного покриву, батат зволожує його, роблячи більш еластичним і гладким.\n2. М'ясо дикого лосося містить чудо-пігмент астаксантин, що виводить з людського організму вільні радикали. Пігмент перешкоджає пошкодженню клітинних мембран, захищаючи таким чином від старіння. Вживання цієї риби хоча б раз на п'ять днів, запобігає утворенню плям актинічного кератоза, нерідко пов'язаних із розвитком раку шкіри.\n3. Помідори багаті лікопіном, насправді унікальним пігментом, який забарвлює овоч у червоний колір. Він служить захистом шкірі від несприятливого впливу ультрафіолетових променів. Даний фермент засвоюється найкраще при вживанні помідорів у салатах, заправлених оливковою олією.\n4. Цитрусові, як відомо, містять удосталь вітамін С, який необхідний для підтримки в організмі нормального рівня колагену. Він сприяє регенерації шкіри. Цитрусові також містять флавоніди, що забезпечують клітинам захист від зовнішніх впливів. Крім того, флавоніди перешкоджають виникненню запальних процесів.\n5. Зелені овочі рясніють лютеїном, який теж відомий своїми потужними протизапальними властивостями. Особливо він корисний для відновлення шкіри, яка зазнала впливу прямих сонячних променів.


Цетилпіридин (Cetylpyridinе) - Medcolifes\nФормуляр лікарських засобів / Оториноларингологія. Лікарські засоби / Лікарські засоби, що застосовуються при захворюваннях глотки / Антисептичні засоби / Цетилпіридин (Cetylpyridinе)\nФармакотерапевтична група: R02АА06 - засоби для застосування при захворюваннях горла.\nОсновна фармакотерапевтична дія: знеболювальна та антимікробна дія; дезінфікує ротову порожнину й глотку і локально знімає біль; знищує деякі бактерії та гриби, а також певною мірою пригнічує розвиток вірусів; пом’якшує запалення в роті і глотці і, перш за все, запобігає розвитку більш серйозних бактеріальних запалень; добре зволожується й має низький поверхневий натяг, добре проникає в усі відділи ротової порожнини і слизової оболонки глотки, до яких важко дістатись, і пригнічує розвиток бактерій; пастилки не містять цукру, необхідного для росту бактерій; пастилки можуть приймати хворі на діабет.\nПоказання для застосування ЛЗ: місцеве лікування інфекційно-запальних процесів горла для пом'якшення подразнення, зменшення захриплості та болю у горлі.\nСпосіб застосування та дози ЛЗ: рекомендована доза для дорослих і дітей старшех 12 років не повинна перевищувати 8 пастилок на добу (по 1 пастилці кожні 2-3 год); діти у віці від 6 до 12 років - до 4 пастилок на день.\nПобічна дія та ускладнення при застосуванні ЛЗ: подразнення слизової оболонки ШКТ; АР.\nПротипоказання до застосування ЛЗ: гіперчутливість до препарату, дитячий вік (до 6 років).\nФорми випуску ЛЗ: пастилки по 1,2 мг, табл. для смоктання по 2,5 мг.\nІІ. Септолете® зі смаком яблука, черешні, лимона, "KRKA d.d., Novo mesto", Словенія\nСептісепт, "Biofarm Ltd", Польша.\nФармакотерапевтична група: N05BА25 - анксіолітики. Основна фармакотерапевтична дія: транквілізатор з групи похідних бенздіазепіну, що має анксіолітичну, протисудомну, міорелаксуючу та снодійну дії. ...\nПрепарати електролітів з вуглеводами. Сольові сполуки для пероральної регідратації\nНатрію хлорид + натрію цитрат + калію хлорид + глюкоза (Sodium chloride + sodium citrate + kalium chloride + glucosae) І. Нормогідрон, порошок для приготування р-ну для перорального застосуванн ...\nФармакотерапевтична група: J01MA12 – фторхінолони. Основна фармакотерапевтична дія та ефекти ЛЗ: бактерицидна дія; інгібує біосинтез ДНК, зупиняє поділ бактеріальних клітин; має широкий спектр ...


Рівненські новини - Мінрегіон\n... попереднього конкурсного відбору остаточний список буде надісланий на вивчення у Мінрегіон до 1 липня 2015 року. Основними вимогами до інвестиційних програм та проектів регіонального розвитку має бути їх відповідність Державній стратегії регіонального розвитку до 2020 року, ...\n2. Рівненщина, серед 11-ти регіонів де повністю відключено теплопостачання - Мінрегіон\n... інформацією оперативно-диспетчерської служби Мінрегіону, в країні поступово припиняється централізоване теплопостачання в зв'язку з температурними показниками і закінченням опалювального сезону. 100% - е відключення теплопостачання зафіксовано у Волинській, Житомирській, Івано-Франківській, Львівській, ...\n3. Реформуванням на Рівненщині займатиметься Руслан Сивий\n... Мінрегіону. За умовами конкурсу, попередній конкурсний відбір проводився обласною конкурсною комісією. До їх складу входили представники обласної державної адміністрації, регіонального відділеньня асоціації органів місцевого самоврядування та експерти. 13-15 червня ...\n4. 214 мільйонів гривень отримає Рівненщина наступного року на інфраструктурні об'єкти\n5. Олексій Муляренко у трійці кращих керівників регіонів в Україні


В Австрії пропонують вирощувати овочі та фрукти у міських парках\nMarch 15, 2021, 6:35 PM 2021-03-15T20:52:35\nВ австрійських містах Відень та Іннсбрук стартував проєкт Urban Gardening, який передбачає надання громадянам грядок у міських парках для власноручного вирощування овочів, фруктів чи зелені.\nПроєкт втілюється федеральним міністерством сільського господарства, регіонів та туризму Австрії спільно з Австрійськими федеральними парками.\n«Хочете посадити квіти, зелень або овочі на власній грядці? Ми зробимо це можливим! Дайте відповідь на конкурсне питання та заповніть обов’язкові поля», – йдеться на сайті, де розігруються «міські грядки».\nНаразі у проєкті беруть участь два федеральні парки – Аугартен у Відні та Гофгартен в Іннсбруку. На їх території буде виділено 220 грядок, кожна розміром по 10 квадратних метрів. Грядки будуть розіграні між усіма, хто хоче мати власний невеличкий город у місті та зареєструється для розіграшу у конкурсі.\nРеєстрація триває до 25 березня, грядки будуть передані їх власникам вже на початку квітня. Як зазначають організатори «міського садівництва», грядки площею у 10 кв.м. має вистачити для того, щоб сім’я з п’яти осіб мала свіжу зелень протягом усього сезону.\n«З допомогою цього проєкту ми пропонуємо не лише отримати задоволення від садівництва у двох найкрасивіших федеральних парках Австрії, але й підвищуємо обізнаність про те, скільки праці потребує виробництво харчових продуктів. Водночас робимо свій внесок у біорізноманіття у місті», – зазначила міністр сільського господарства Австрії Елізабет Кьостінгер.


Жителі Тернополя скаржаться, що невідомий відстрілює безпритульних собак – новини ZIK.UA\nпонеділок, 12 лютого, 2018, 12:50 Регіони\nУ Тернополі невідомий з мисливською рушницею стріляв у безпритульних собак. Місцеві мешканці просять належного розслідування інциденту.\nПро випадок написала у соцмережі «Фейсбук» тернополянка Людмила Чеховська (Liudmyla Sha).\nЗа її словами, вбивство тварини сталося у суботу, 10 лютого, близько 22.30 на розі вулиць Спортивної та Злуки. Жінка зазначає, що невідомий двічі вистрелив у безпритульних собак. Одна з тварин загинула.\n«Бідолашна тваринка, стікаючи кров’ю, пробігла ще близько 200 метрів з вогнепальною раною, добігла до пропускного пункту гаражного кооперативу, де на звуки пострілів і шуму вибіг сторож, і померла. Сторож відразу викликав поліцію. Дослідивши територію, працівники поліції знайшли неподалік гільзу, склали протокол», – йдеться у дописі.\nЖінка просить тернополян не бути байдужими та шукає очевидців події. Чоловіка, який вбив тварину, хочуть знайти і покарати.\nЗоозахисники просять відгукнутись людей, котрі, можливо, стали очевидцями випадку: мешканців прилеглих будинків, перехожих чи водіїв, які проїжджали неподалік.\n«Ось і до нашого Тернополя докотився цей жах! Скільки в стрічці повідомлень про такі злочини проти собак», – пише в коментарях Наталія Олексів.\nВодночас, тернополяни зазначають, що в місті існує проблема з безпритульними тваринами.\n«Лише волонтери та ГО опікуються цією ситуацією», – пише Іван Шеліхевич.\nУ Тернополі з чотирьох підпільних АЗС вилучили майна і пального на 3,8 млн грн\nп'ятниця, 30 листопада, 2018, 15:32\nУ Тернополі рятувальники витягли собаку з колодязя\nчетвер, 26 вересня, 2013, 11:23\n2018-12-12 18:04 :48


Рух і передумови руху декабристів\nРУХ ДЕКАБРИСТІВ: ІДЕОЛОГІЯ І ОРГАНІЗАЦІЯ. ПОВСТАННЯ ДЕКАБРИСТІВ І ЙОГО ІСТОРИЧНЕ ЗНАЧЕННЯ\nI. ПРЕДРОСИЛКІ РУХУ\n1) Об'єктивна основа - загострення протиріч феодально-кріпосницького ладу, очевидна невідповідність між могутністю Росії, злетом її культури і варварським кріпацтвом. Усвідомлення цього протиріччя сприяло широке поширення в Росії ідеології Просвітництва (Монтеск'є, Дідро, Вольтера, Руссо). Особливо видавнича діяльність Новикова. З усією гостротою ці проблеми були поставлені ще в книзі Радищева (1790).\n2) Ряд історичних подій, що сприяли усвідомлення необхідності перетворень.\n· Французька революція: крім загального імпульсу в боротьбі проти феодального ладу з усією гостротою поставила питання про способи цієї боротьби, співвідношенні зусиль освіченого меншини і дій народу. Усунути активну участь народу в прийдешньому перевороті здавалося декабристам необхідним для того, щоб уникнути «жахів народної революції» і зберегти за собою керівні положення в революційних подіях (важлива передумова орієнтації на військову змову відповідно до формули «для народу, але без народу»).\n· Війна 1812 р .: пробудження національної самосвідомості та громадської активності ( «ми діти 1812 року»). З одного боку, гордість за свій народ, який виявив такий героїзм, з іншого боку, особливо хворобливе сприйняття кріпосницького свавілля по відношенню до такого народу. Вітчизняна війна 1812, учасниками якої виявилися майже всі засновниками і багато активних члени майбутнього руху декабристів, наступні закордонні походи 1813-14 з'явилися для них до певної міри політичною школою. Закордонний похід російської армії: знайомство з передовими порядками, плюс як зараз відзначають багато авторів, чимале число майбутніх декабристів під час походу стали масонами.\n· Відмова правлячих кіл від реформ підривав реформістські орієнтації частини учасників руху, посилював прагнення до крайніх методів. Два основних моменти відмови: перед війною під тиском консервативних колом дворянства припинені реформи Сперанського (адже він пропонував глибоке перетворення аж до скликання Державної думи). Після війни - новий тур ліберальних починань, в т. Ч. Розробка «статутний грамоти» (проекту конституції), плюс конституція Царства Польського. Однак приблизно з 1820 р - остаточний поворот до реакції (в т. Ч. 1822 - закриття масонських лож). «Аракчеєвщина» (в т. Ч. Особливо похмуре прояв - військові поселення з 1816 р).\n3) Важливий і складне питання про безпосередніх організаційних передумови, про вплив конкретних політичних традицій:\n· Традиція військового, гвардійського перевороту і царевбивства (ще учасники подій 1762 р називали їх «революцією», мадам де Сталь: «у Росії самодержавство обмежене царевбивство»).\n· Зараз особливу увагу питанню про вплив традицій таємних товариств. «Масонська проблема» (провідні декабристи - масони). По всій Європі - організації карбонаріїв.\nII. СТВОРЕННЯ таємних ТОВАРИСТВ В РОСІЇ\n1) 1814-1815 рр. - створення в армії перших таємних організацій. Перша централізована конспіративна організація офіцерів в 1816 р - Союз порятунку (Товариство істинних і вірних синів вітчизни). Творці: Сергій Трубецькой, Якушин, брати Муравйови, всього близько 30 осіб. Цілі - конституційна монархія і скасування кріпосного права. Ці вимоги передбачалося пред'явити при зміні монархів на престолі. Обговорювалося питання про царевбивство. Пізніше в нього вступили П. Пестель та ін. - всього близько 30 осіб.\n2) Робота абсолютизму і скасування кріпосного права привели 1 818 до закриття «Союзу порятунку» і підставі більш широкого суспільства - «Союзу благоденства» (близько 200 чоловік). Розгорнулася просвітницька діяльність. Нове суспільство вважало основною метою формування в країні «громадської думки», яка представлялася декабристам головною революційною силою, рушійною суспільне життя. У 1820 нараду керівного органу «Союзу благоденства» - Корінний управи - по доповіді Пестеля одноголосно висловилося за республіку. Основною силою перевороту вирішено було зробити армію, якою керували б члени таємного товариства. Те, що сталося на очах декабристів виступ у Семенівському полку (1820) в Петербурзі додатково переконало декабристів, що армія готова до руху.\n3) Ідейна боротьба всередині організації, поглиблена робота над програмою, пошуки кращої тактики, більш ефективних організаційних форм зажадали глибокої внутрішньої перебудови суспільства. У 1821 з'їзд Корінний управи «Союзу благоденства» в Москві оголосив суспільство розпущеним і під прикриттям цього рішення, полегшив відсів надійних членів, став формувати нову організацію. В результаті в 1821 утворилося Південне товариство декабристів (на Україні, в районі розквартирування 2-ї армії), а незабаром - північне товариство декабристів з центром в Петербурзі. Керівником Південного товариства став один з видатних декабристів - Пестель. Північне товариство очолив М. Муравйов, а в керівне ядро входили Н. Тургенєв, М. Лунін, С. Трубецькой, Є. Оболенський.\nIII. програмнного ДОКУМЕНТИ\n1) Південне товариство - «Руська правда» П. Пестеля (1824):\n· Встановлення республіки\n· Ліквідація кріпосного права\n· Знищення станового ладу (тобто рівність всіх громадян перед законом)\n· За диктатуру Тимчасового революційного верховного уряду\n· Проти Установчих зборів\n· Селяни йшли з землею, але не передбачалася повна відміна поміщицького землеволодіння\n2) Північне суспільство - «Конституція» Микити Муравйова:\n· Конституційна монархія при одночасному федеральному устрої\n· Проти диктатури Тимчасового революційного верховного уряду\n· За Установчі збори\n· скасування кріпацтва\n· Селяни отримували по 2 дес. орної землі на двір, інша земля залишалася власністю поміщиків або держави (казенні землі)\n1) Безпосередні передумови: У листопаді раптово помер цар Олександр I. Його старший брат Костянтин задовго до цього відмовився від престолу, але відмову царське прізвище зберігала в таємниці. Успадковувати Олександру I повинен був його брат Микола, якого давно ненавиділи в армії, як грубого солдафона і аракчеевца. Тим часом армія принесла присягу Костянтину. Однак незабаром поширилися чутки про принесення нової присяги - імператору Миколі. Армія хвилювалася, невдоволення в країні зростала. У той же час членам таємного товариства декабристів стало відомо, що шпигуни виявили їх діяльність. Чекати було не можна.\n2) План повстання: План революційного перевороту, детально розроблений на засіданнях декабристів в квартирі Рилєєва, припускав перешкодити присяги, підняти співчуваючі декабристам війська, привести їх на Сенатську площу і силою зброї не допустити Сенат і Держрада принести присягу новому імператору. Депутація від декабристів повинна була змусити сенаторів підписати революційний маніфест до російського народу. «Диктатором» майбутнього зборів було обрано кн. С. Трубецькой, досвідчений військовий, учасник війни 1812, добре відомий гвардії.\n3) Повстання: Перший повсталий полк прийшов на Сенатську площу 14 дек. близько 14 години ранку під проводом А. Бестужева, його брата Михайла і Д. Щепіна-Ростовського. Полк побудувався в каре біля пам'ятника Петру I. Тільки через 2 години до нього приєдналися лейб-гвардії гренадерський полк і гвардійський морський екіпаж. Всього на площі під прапорами повстання зібралося близько 3000 повсталих солдатів при 30 стройових начальників - офіцерів-декабристів. Присутні співчуваючий народ чисельно значно перевершував війська. Однак цілі, поставлені декабристами, які не були досягнуті. Микола I встиг привести Сенат і Держрада до присяги ще затемна, коли Сенатська площа була порожня. «Диктатор» Трубецькой не з'явився на площу. Каре повсталих кілька разів відображало збіглим вогнем залишилася вірною Миколі гвардійської кінноти. Спроба генерального губернатора Милорадовича умовити повстанців не принесла успіху. Милорадович був смертельно поранений декабристом П. Каховським. До вечора декабристи вибрали нового керівника - кн. Оболенського, начальника штабу повстання. Але було вже пізно. Микола, який встиг стягнути на площу вірні йому війська і оточити каре повсталих, боявся, щоб «хвилювання не передалося черні», і скомандував стрілянину картеччю. За явно заниженими урядовими даними, на Сенатській площі було убито більше 80 «бунтівників». До ночі повстання було придушене.\n4) Кінець грудня: повстання Чернігівського полку під керівництвом Муравйова-Апостола і Бестужева-Рюміна (Пестель був вже заарештований). Воно почалося 29 грудня 1825 в селі Триліси (бл. 70 км на південний захід від Києва), де була розформована 5-та рота полку. Повсталі (всього тисяча сто шістьдесят-чотири чол.) Захопили м Васильків і рушили звідти на з'єднання з іншими полками. Однак жоден полк не підтримав ініціативи чернігівців, хоча війська, безсумнівно, були охоплені заворушеннями. Висланий на зустріч повстанцям загін урядових військ зустрів їх залпами картечі. 3 січня 1826 повстання декабристів на півдні було розгромлено.\n5) Розправа: до слідства і суду у справі було залучено 579 осіб. Слідчі і судові процедури велися в глибокій таємниці. П'ятеро керівників - Пестель, С. Муравйов-Апостол, Бестужев-Рюмін, Каховський і Рилєєв - були повішені 13 липня 1826. Засланий в Сибір на каторгу і поселення 121 декабрист. Понад 1000 солдатів було прогнати крізь стрій, деякі заслані в Сибір на каторгу чи поселення, понад 2000 солдатів переведені на Кавказ, де в той час велися воєнні дії. Заново сформований штрафний Чернігівський полк, а також іншої зведений полк з активних учасників повстання також були надіслані на Кавказ.\nV. ОЦІНКА (помилкова і неоднозначна)\n1) Негативна оцінка. Роз'яснення: «західний вплив на незрілі мізки».\n2) У наступній ліберальної і революційної думки - позитивна і апологетичний оцінка: основоположники російського визвольного руху, «лицарі свободи» (Герцен). Але і тут різні варіанти. Покровський в 20-і рр. негативно: виступи дворян за свої інтереси; потім він: два різні течії. Жителі півдня - революціонери, сіверяни - реформісти. На радянську історіографію найбільший вплив справила концепція Леніна: перший (дворянський) етап визвольного руху (особливо розроблено в працях академіка Нєчкіної).\n3) Скептична оцінка. Ключевський: «випадковість, що обросла літературою», декабристи - «зайві люди». Бердяєв і «веховци»: декабристи - породження «безпідставною» російської інтелігенції: благородні прагнення, чужі реальному житті.\nЗараз - спірні оцінки. Декабристи заклали основу революційної традиції, але тим самим основу трагічного, багаторічного розколу влади та інтелігенції. Безперечна найвища оцінка їх морального, людського вигляду: гуманізм, безкорисливість, культура. Героїзм в боротьбі і стійке перенесення страждань на каторзі. Декабристи були пристрасними просвітителями. Вони боролися за передові ідеї в педагогіці, постійно пропагуючи ідею про те, що освіта повинна стати надбанням народу. Вони відстоювали передові, методи навчання, пристосовані до дитячої психології. Ще до повстання декабристи взяли активну участь в поширенні шкіл для народу по ланкастерской системі навчання, яка переслідувала мету масового навчання. Просвітницька діяльність декабристів відіграла велику роль в Сибіру.\nМасонство або франкмасонство (від французького franc-mason - вільний каменяр), релігійно-етичне рух, що виник на початку 18 століття в Англії і поширився потім у Франції, Німеччині, Іспанії, Росії, Данії, Швеції, Індії, США та інших країнах.У масонстві під знаком етичного вчення, що проголосив «об'єднання людей на засадах братерства, любові і взаємодопомоги», ідеї буржуазного антиклерикалізму переплелися з елементами релігійного містицизму.


Біля Красногорівки внаслідок обстрілу з боку бойовиків загинула цивільна дівчина | Новинарня\nHome / Війна / Біля Красногорівки внаслідок обстрілу з боку бойовиків загинула цивільна дівчина\nБіля Красногорівки внаслідок обстрілу з боку бойовиків загинула цивільна дівчина\nзагибла біля Красногорівки. Фото: ФБ Вячеслав Аброськін\nВнаслідок обстрілу бойовиками “ДНР” підконтрольної Україні території біля Красногорівки 5 січня загинула молода жінка, однак тільки зараз її тіло забрали до моргу. Про це повідомив у соцмережі начальник ГУ Нацполіції в Донецькій області Вячеслав Аброськін.\n“Для бойовиків “ДНР” нема нічого святого. Навіть в різдвяні дні вони не гребують вбивати мирних жителів Донеччини”, – написав Аброськін.\nЗа його словами, сьогодні зранку, 8 січня, військові доставили до Красногорівки труп дівчини з осколковим пораненням ноги, який був виявлений ще 5 січня на автодорозі “Красногорівка – Старомихайлівка”.\n“Тільки сьогодні вдалося тіло вивезти. Імовірно загинула 5 січня в результаті мінометного обстрілу бойовиками “ДНР” підконтрольної Україні території. На вигляд дівчині 25 років, її особа встановлюється», – зазначив голова обласної поліції.\nЯк відомо, раніше Тристороння контактна група в Мінську домовилася про всеохопний режим тиші в зоні АТО з нагоди новорічних свят, починаючи з 24 грудня. Однак сторона бойовиків з самого початку почала порушувати перемир’я.\nБойовики “ДНР” обстріляли свій тиловий Харцизьк, – ГУР


Для вчителів стартує курс про дистанційне та змішане навчання - новини освіти | «Освіторія»\nУсі охочі можуть пройти безкоштовний онлайн-курс про дистанційне та змішане навчання. Зареєструватися можна вже за цим посиланням. Перші відео будуть доступні з 25 серпня.Розробили курс Міністерство освіти і науки спільно зі студією онлайн-освіти EdEra...\nУсі охочі можуть пройти безкоштовний онлайн-курс про дистанційне та змішане навчання. Зареєструватися можна вже за цим посиланням. Перші відео будуть доступні з 25 серпня.\nРозробили курс Міністерство освіти і науки спільно зі студією онлайн-освіти EdEra за підтримки Embassy of Switzerland in Ukraine / Посольство Швейцарії в Україні в рамках Швейцарсько-українського проєкту DECIDE – Decentralization for Improved Democratic education.\nОрієнтований курс передусім на вчителів, але буде також корисний батькам учнів, методистам та освітнім управлінцям.\nПрезентувала курс сьогодні заступниця міністра освіти і науки Любомира Мандзій під час Серпневої конференції.\nДля підготовки онлайн-курсу використали матеріали посібника «Смарт освіта», повідомляє НУШ.\nМодуль 3. Методи навчання в дистанційному та змішаному форматах для учнів початкової школи (буде доступний 8 вересня);\nМодуль 4. Методи навчання в дистанційному та змішаному форматах для учнів базової та профільної школи (буде доступний 15 вересня).\nОсвитория / Новини / В Україні / Освіта / Онлайн-освіта / Для вчителів стартує курс про дистанційне та змішане навчання


mejabyar.se Відгуки | - чи є цей сайт законним або фішинговим | Scamadviser\nчи є mejabyar.se законним чи афера?\nМи збираємо дані з більш ніж 40 джерел, щоб визначити Рейтинг Довіри. Ми ще не зібрали всю необхідну інформацію про mejabyar.se. Будь-ласка, оновіть сторінку через 5 хвилин скориставшись посиланням нижче. Приносимо наші вибачення за незручності.\nmejabyar.se має дуже низький рейтинг довіри. Чому?\nmejabyar.se має дуже низький рейтинг довіри відповідно до нашого алгоритмом. Однак комп'ютери можуть помилятися. Веб-сайт має сильний індикатор того, що є шахрайством, але може бути безпечним для використання. Ми рекомендуємо вам перевірити веб-сайт за допомогою нашого check list або безпосередньо зв'язавшись з компанією.\nФакти про mejabyar.se ( Оновити дані )\nmejabyar.se – Just another WordPress site\n246 інші веб-сайти на цьому сервері\nРейтинг mejabyar.se переглянуто 1137 разів.\nРейтинг mejabyar.se останньо перевірявся 27-01-2020. Хотіли б мати оновленi цифри? Використовуйте посилання "Оновити дані" внизу цієї сторінки.


Роман Л. Толстого «Війна і мир» - це і національна епопея про подвиг російського народу у війні з Наполеоном, і дворянська «сімейна хроніка». Толстой був найбільшим майстром реалістичного зображення сім'ї, сімейних та родинних відносин. Він умів, як ніхто інший, вловити в характерах людей, здавалося б, самих різних, риси сімейного подібності, показати нескінченна різноманітність того домашнього «духу», який панує в різних сім'ях.\nПисьменник розкрив перед читачем сферу народного життя, народної психології і в зв'язку з цим показав два протилежних кола дворянства. З одного боку, це далека від народу чиновні аристократія, прикладом якої є родина Курагин. З іншого боку, це дворяни, які за духом більш-менш близькі народу, як сім'я Болконских.\nСпостерігаючи сім'ю Болконских, ми бачимо, як багато спільного між членами цієї родини. І Андрій, і Марія багато в чому схожі на свого батька. І разом з тим всі вони різні. Діти, кожен по-своєму, живуть іншими, ніж батько, інтересами, прагненнями. Вони люди іншої епохи. А онук Николенька намацує під ногами ще більш новий грунт - декабризм. Всі вони в цьому русі і розвитку залишаються вірними основному закону життя своєї сім'ї - гарячої та самовідданої любові до батьківщини.\nСтарий князь Микола Андрійович Болконський - це одні з кращих дворян минулої епохи, герой потьомкінського і суворовського часу, мисляча людина, раціоналіст і атеїст, палкий патріот. Але він син свого часу, яке відійшло в минуле. Тому в ньому багато навіженої, а головне, він весь зітканий з протиріч: вільнодумства і владності, зарозумілого аристократизму і якогось примхливого демократизму. Старий Болконський гаряче любить своїх дітей, але в той же час отруює життя княжни Марії безглуздими уроками математики, принижує її, беззастережно розподіляє всю її життя по годинах, руйнує щастя князя Андрія та Наталії. Старий князь нестерпний, важкий, але можна не сумніватися, якщо Андрій Болконський дожив до старості, він став би таким же діяльним, мудрим, нетерпимим і деспотичним старим, як його батько.\nАндрій Болконський справжній син свого батька. Йому також притаманні сила волі, твердість характеру, вірність своєму слову і істинний патріотизм. Його зарозумілість поширювалося тільки на великосвітських знати, яку він вважав брехливою та фальшивою. З простими ж людьми Андрій не Чопоров і не зарозумілий. Почуття любові до батьківщини було його особистим почуттям, а не прийнятої обов'язком. Захист батьківщини - мета його життя. Жити, допомагаючи і співчуваючи людям, розуміти їх, злити своє життя з їх - такі прагнення Андрія Болконського. Життєві прагнення Болконського знайдуть своє продовження в його сина.\nБоязка, скромна, віддана княжна Марія успадкувала від свого батька душевну чуйність, ніжність, але разом з тим рішучість і силу духу. Вона всією душею прагнула до любові і щастя, але поки був живий батько, для княжни Марії не могло бути особистому житті. Однак, розуміючи батьківську любов, вона не засуджувала деспотизм її прояви. Зовсім не замислюючись про громадські питаннях, вона завжди безпомилково відчувала, яке ставлення її батька і брата до батьківщини. Княжна Марія цілком поділяла їх патріотизм і пишалася ними обома.\nСім'я Курагин, з її брехливістю, фальшю, хижацькими інстинктами, - повна протилежність Болконским. Курагин розважливі, завжди і скрізь шукають особистих вигод і в гонитві за ними готові на все. Князь Василь Курагін стурбований тільки тим, щоб прилаштувати одного свого сина, Іполита («спокійного дурня»), першим секретарем посольства в вені, а іншого, Анатоля («неспокійного дурня»), одружити на багатій спадкоємиці. Анатоль і Іполит абсолютно дурні, але обидва самовпевнені, у «світлі» почувають себе, як у рідній стихії, і ніхто в цьому середовищі не помічає їх дурості. Їх абсолютно не хвилює доля Росії, але вони дуже зацікавлені в отриманні чинів і нагород.\nЕлен також дурна і бездушна. Розум і душевність не потрібні їй. Вона інстинктивно замінює їх великосвітським тактом і з його допомогою сягає багатства і блиску в придворних колах.\nКурагин нескінченно далекі від інтересів народу. Блиск зовнішньої розкоші прикриває їх безликість і душевну порожнечу, і було б марно шукати в них слідів людської простоти, душевності та щирості.\nТолстой л. н. - Сім`я Болконских і сім`я Курагин в романі л. н. товстого\nТолстой л. н. - Тема сім`ї в романі л. н. товстого війна і мир\nСім`я Болконских в романі Війна і Мир\nТолстой л. н. - Сім`я Болконских в романі\nТолстой л. н. - Сім`я Болконских і сім`я ростових\nТолстой л. н. - Народ і особистість у романі товстого війна і мир


Сайт візитка – це повноцінний інтернет-ресурс, як правило, складається з декількох (5-10) сторінок, що містять основну інформацію про компанію, її діяльність, пропоновані товари або послуги, особливості та способи зворотного зв’язку. Грамотно розроблений сайт-візитка стає візитною карткою, ефективною рекламою, цілодобовим офісом, обличчям компанії в Інтернеті. Сайт-візитка дозволить відвідувачеві скласти певну думку про Вашу організацію, чи компанію. Завдання веб-сайту Візитки – презентувати компанію, послуги чи товар в мережі Інтернет.\nСайт-візитка представляє собою невелику презентацію фірми та її послуг і містить, як правило, загальну інформацію про компанію, послуги, прайс-лист, реквізити, схему проїзду, тощо. Зазвичай, такий сайт підходить невеликим фірмам або творчим особистостям. Ми надає послуги з створення та розробки веб-сайтів, інтернет магазинів, порталів, веб-дизайну та створення сайтів, виготовлення і просування сайтів, веб-дизайн, контекстної реклами, а також консультаційного супроводу вебсайтів.Багаторічний досвід роботи та абсолютне розуміння ринку інтернет-технологій допомагають нам пропонувати дієві та практичні рішення.\nСтворення сайту візитки дозволяє ефективно заявити про себе мільйонам користувачам Інтернету. Цей компактний, простий, лаконічний і в той же час інформативний сайт розповість потенційним клієнтам про діяльність компанії, про тарифи на товари / послуги, акції, способи співпраці. На сайті кожен охочий може дізнатися, як знайти компанію, як з нею зв’язатися і навіть залишити заявку.\nСтворення сайту-візитки – дуже важливий крок для вашої компанії для розширення власного бізнесу та отримання нових клієнтів в менежі Інтернет. Це реклама Вашого бізнесу цілодобово, або 24 години на добу.\nКомпанія Вебсайт із задоволенням пропонує послугу створення сайту під ключ всім бажаючим стати власниками ефектного сайту візитки. Розробка сайту візитки – це не тільки знання і досвід в області програмування і дизайну, але і маркетинговий аналіз, і побудова бізнес-логіки, і створення інформаційної структури, і розробка рекламної стратегії, і оптимізація всіх текстів під пошукові запити для подальшого просування та підтримки сайту. І тільки при повноцінному проведенні кожного заходу, що входить в комплекс заходів під ємною назвою «розробка сайту», ваш інтернет-ресурс здатний перетворитися на постійне джерело доходів.\nСтворення сайту-візитки дає можливість фірмі представити інформацію про себе, свій вид діяльності, продукцію та ін. Це – створення інформаційного сайту невеликого за обсягом та ціною. Веб-дизайн сайту створюється особливий та індивідуальний з використанням наданих Вами графічних зображень. Дизайн сайту буде досконало відповідати стилю Вашої фірми. Сайт візитка ціна завжди уточнюється в нашого менеджера. Телефонуйте нам для уточнення +380675577677\nНайбільш популярні розділи сайту візитки:\nПерелік видів товарів / послуг\nПереваги створення сайту візитки в нас:\nрозробка структури, меню та наповнення сайту;\nоригінальний дизайн сайту;\nсистема управління вмістом CMS (Ви самостійно зможете змінювати інформацію на сайті);\nрозміщення сайту -хостинг та домене ім’я;\nПовна статистика відвідувань вашого сайту сайту;\nнавчання по роботі з сайтом.\nТермін виконання – від 10 робочих днів.\nВартість сайту візитки:\nОбсяг сайту: до 15 стор.


Главная страница » Новости » Украина и мир » Вихідні дні - 2018: Кабмін визначив святкові та вихідні дні\n12 Января 2018 08:23 Просмотров: 11872\nКабінет Міністрів України своїм розпорядженням рекомендував графік перенесення робочих днів у 2018 році з урахуванням встановлених законом святкових і неробочих днів в Україні.\nТекст розпорядження Кабміну традиційно розроблявся Мінсоцполітики, передає "Закон і Бізнес".\nЗгідно із законом подібні перенесення робляться «з метою створення сприятливих умов для використання святкових та неробочих днів, а також раціонального використання робочого часу».\nЗа загальним правилом, враховуючи положення статті 73 Кодексу законів про працю України (з урахуванням останніх змін), у 2018 році на підприємствах, в установах, організаціях робота не проводитиметься у такі святкові дні і дні релігійних свят:\n1 січня - Новий рік (понеділок);\n7 січня - Різдво Христове, православне (неділя);\n8 березня - Міжнародний жіночий день (четвер);\n8 квітня - Пасха (неділя);\n1 травня - День міжнародної солідарності трудящих (вівторок);\n9 травня - День Перемоги (середа);\n27 травня - Трійця (неділя);\n28 червня - День Конституції України (четверг);\n24 серпня - День незалежності України (п'ятниця);\n14 жовтня - День захисника України (неділя);\n25 грудня - Різдво Христове, католицьке (вівторок).\nВідповідно до статті 67 КЗпП, якщо святковий або неробочий день збігається з суботою або неділею, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.\nЗгідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про перенесення робочих днів у 2018 році», 9 березня (п'ятниця) також стане вихідним днем. Таким чином, на вітання жінок у чоловіків буде чотири дні з 8 по 11 березня. Так само чотириденні канікули утворюються на першотравень - з 28 квітня по 1 травня (робочий день 30 квітня пропонується зробити вихідним). Розпорядженням передбачається, що вихідним днем стане і 29 червня. У зв'язку з цим ми отримаємо ще одні канікули з 28 червня по 1 липня. Також недоведеться відпрошуватися раніше з роботи для святкування католицького Різдва та нового 2019 року. 24 та 31 грудня 2018 року Кабмін також запропонував зробити вихідним днем.\nПравда, всі ці канікули і вихідні доведеться відпрацьовувати по суботах. Згідно з документом, робочими стають 3 березня, 5 травня, 23 червня, 22 і 29 грудня.\nВарто зауважити, що графіки вихідних днів розраховані для працівників з 5-денним робочим тижнем. А розпорядження про перенесення робочих днів завжди носить рекомендаційний характер. Згідно КЗпП остаточне рішення про перенесення вихідних та робочих днів на підприємстві приймає власник або уповноважений ним орган (керівник) підприємства шляхом видання наказу чи іншого розпорядчого документа.\n(20 Июля 2019 15:12) Під час виборів патрульна поліція працюватиме в посиленому режимі\nПід час виборів патрульні цілодобово охоронятимуть громадський порядок, аж до завершення голосування та транспортування бюлетенів до ОВК. Завдання поліцейських — запобігти будь-яким порушенням правопорядку.\n(20 Июля 2019 12:24) Сумчанка претендує на звання кращої легкоатлетки червня\nФедерація легкої атлетики України проводить голосування по визначенню кращих легкоатлета і легкоатлетки України червні 2019 го року.\n(20 Июля 2019 09:39) До "Мотопробігу Єдності 2019" долучилися Суми\nЯк повідомив сайт UA:Суми, Суми долучилися до всеукраїнського «Мотопробігу Єдності 2019». Його проводять байкери зі всієї України на підтримку ідеї збереження територіальної цілісності країни\nОбвальщик мяса в Литву, 33000 грнИнженер-строительВодитель-международник кат. СЕ (стажёр) в Евросоюз, 57000 грн


Вбивство Вадима Комарова: оприлюднено фоторобот імовірного злочинця - Україна - dt.ua\n20 червня, 2019, 17:44 Роздрукувати\nВисокий та худорлявий чоловік у день нападу був у чорному одязі.\nСлідчі просять допомогти ідентифікувати ймовірного злочинця © Нацполіція України\nОприлюднено фоторобот чоловіка, який міг напасти на черкаського журналіста Вадима Комарова. Як зазначають у пресслужбі Нацполіції, підозрюваний високий та худорлявий, з лисою головою, був у чорному одязі та в кепці.\nЗазначається, що рішення оприлюднити фоторобот ймовірного нападника було прийнято з дозволу слідчих. У день нападу чоловік був одягнений у чорні куртку, штани, черевики типу "берці" радянського зразка. При ходьбі він робить широкий крок. Громадськість та представників ЗМІ просять допомогти ідентифікувати ймовірного злочинця.\nЯк повідомив голова Нацполіції Сергій Князєв, вбивство Комарова розслідує посилена слідчо-оперативна група під керівництвом начальника кримінальної поліції В'ячеслава Аброськіна.\n4 травня в Черкасах жорстоко побили місцевого журналіста Вадима Комарова. Однією з найбільш гучних публікацій за останній час став матеріал журналіста про обставини п'яного бунту в Черкаській колонії №62. Крім того, журналіст писав про розкрадання бюджетних коштів, незаконне будівництво та корупцію у Черкаській міській раді. У 2016 році Вадима Комарова намагалися вбити.\nВночі 20 червня Комаров помер у лікарні не приходячи до тями. Журналіст перебував у комі майже 50 днів.\nУ слідства є три основні робочі версії – це професійна діяльність потерпілого, раптова сварка з невстановленою особою та вбивство з корисливих мотивів. Слідчі розслідують справу як умисне вбивство.


Населення Верхотурского повіту\nСкачати 29.86 Kb.\nРозмір 29.86 Kb.\nКонтрабандисти XVII століття\nБоги і шайтани\nЗ самого початку свого виникнення і аж до 1687 р Верхотурский повіт входив до складу Тобольського розряду, а його ше води були підвідомчі тобольским воєводам. Однак так це виглядало в теорії, а на практиці справа йшла набагато складніше.\nНа воєводстві в верхотуру виявлялися представники відомих аристократичних прізвищ, деякі з яких навіть перебували у родинних стосунках з царської династією. У свою чергу, і на посаді тобольских воєвод призначалися особи дуже знатного походження, часто з вищих придворних чинів, в тому числі родичі царської сім'ї. Через це багато хто з них вели себе з великою пихою, чому в чималому ступені сприяла лестощі їх оточення з числа місцевих піддячих і дітей боярських. Тому можна собі уявити гостроту постійно спалахували конфліктів між тобольських і Верхотурський "игемон" з приводу меж їх влади!\nТак, наприклад, в 1644 р Верхотурського воєводою став Максим Федорович Стрєшнєв, що знаходився у родинних стосунках з дружиною царя Михайла Федоровича царицею Євдокією Лук'янівна. Прагнучи використовувати своє становище з метою особистого збагачення, він першим ділом взяв під свій контроль діяльність Верхотурського митниці, а також довірив управління повітовими орні селянами двом своїм синам, роз'їзди яких по слободах на казенних підводах з "цимбалами" супроводжувалися п'яним розгулом, побиттям прикажчиків і селян і різними здирництвом. Самоуправство і хабарництво Стрешнєва викликали протест з боку одного з найближчих помічників воєводи - піддячого з приписи Максима Лихачова. Після відсторонення його від справ почалася ще більш запекла боротьба Максима Стрешнєва з новим піддячим Федором Постникова, який відразу ж після прибуття з Москви звинуватив воєводу і його підручних у зловживаннях. У відповідь слуги Стрешнева жорстоко побили піддячого, і лише заступництво городян врятувало його від смерті.\nТим часом їхав 1646 р на Тобольська воєводство боярин Іван Іванович Салтиков, доводився, між іншим, племінником "великої стариці" Марфі, матері покійного царя Михайла Федоровича, отримав від начальника Сибірського наказу князя Одоєвського завдання зробити повальний розшук про діяльність Стрешнева і його синів . Їх самих, щоб вони не заважали слідству, велено було вислати в Туринск. При цьому Одоєвський дав зрозуміти Салтикова, що питання про зняття верхотурского воєводи з поста уже вирішений.\nРозпочате Салтиковим розслідування підтвердило численні скарги про зловживання Стрешнева на митниці. Той, в свою чергу, став всіляко перешкоджати проведенню розшуку, що само по собі було "напастю" честі Тобольського воєводи, а потім при зустрічі в з'їжджому хаті публічно образив його, заявивши, що всі привезені їм грамоти підроблені. При цьому Верхотурський воєвода називав Салтикова "боярішком" і навіть "злодієм".\nУ підсумку розлючений Салтиков покинув верхотуру, маючи намір вже з Тобольська порушити нову справу проти Стрешнева з приводу образи власної персони. Та тільки-но караван його суден відплив від пристані, в верхотуру грянув сполох сполошного дзвони, близько городовий стіни і в Покровському дівочому монастирі спалахнули вогнища, а люди Стрешнева стали кричати, що підпалив здійснений за наказом Тобольського воєводи ...\nДізнавшись про всі ці події, новий начальник Сибірського наказу князь Трубецькой наказав провести новий розшук "міцно". Надіслані з Тобольська сищики прибутку в верхотуру і приступили до розслідування. Зрештою, незважаючи на те, що Стрешнев і його сини государеву указу "учинились сильні і супротивні", з верхотуру "в опалу не поїхав", погрожували сищикам побиттям і вбивством і навіть відбили по дорозі своїх людей, яких пристава повезли в Пелим, їх все ж випровадили в Москву, де Максиму Федоровичу вдалося, спираючись на свій клан, домогтися призначення на воєводство в верхотуру свого шурина Бориса Семеновича Дворянінова, не без підстави сподіваючись зам'яти з його допомогою справу на місці.\nУ 1648 р по містах Російської держави, в тому числі на Уралі і в Сибіру, прокотилася хвиля повстань. Не залишилося осторонь і верхотуру, чому в чималому ступені сприяло суворе правління Дворянінова. Воєвода рішенням верхотурского "світу" був відсторонений від влади і посаджений під домашній арешт. Управління в місті і в повіті, відповідно до мирським вироком, передавалося піддяч з Ігнатію Недовескову. Оскільки городовая друк залишилася у Дворянінова, всю адміністративну листування скріплював своєю печаткою митний голова Федір Дрягин.\nУ 1649 р Верхотурський заколот був придушений, новому Тобольської воєводі Василю Борисовичу Шереметова пропонувалося Недовескова і Дрягина бити батогом, а з мирських спільнот служилих і посадських людей, візників і селян велено було вибрати по три людини "сущих злодіїв" і також покарати їх батогом нещадно на торговій площі (всього екзекуції було піддано 26 осіб). Що стосується Дворянінова, то він був знятий з воєводства, однак повернутися в Москву йому не довелося: в Того ж 1649 року він захворів і "на верхотуру помер".\nПісля Дворянінова посаду верхотурского воєводи зайняв Раф (Федір) Родіонович Всеволожский. Його появі тут передували такі події. На початку 1647 р молодий цар Олексій Михайлович задумав одружитися. З двох сотень дівчат відібрали шість, але лише одна з них, Євфимія, дочка поміщика Рафа Всеволожского, стала обраницею царя. Однак коли її вперше наряджали в царську одяг, то так міцно затягнули на потилиці волосся, що при зустрічі з майбутнім чоловіком вона втратила свідомість. Це приписали дії епілепсії, якій нібито була хвора дівчина. Вибухнув скандал. І хоча при дворі ходили чутки, що Євфимія "счаровалі" заздрісники, в зв'язку з чим навіть проводилося спеціальне розслідування, яке опинилося в опалі Всеволожського "з сином ево Андрієм, і з дочкою Євфимія Федорівна, і з дружиною Настасії" відправили на заслання в Тюмень. Вже звідси, "з опали", батько нещасливому царської нареченої був наданий на воєводство в верхотуру, після чого його знову повернули в Тюмень.\nЄвфимія Всеволожская була, до речі, не єдиною царської нареченою, що побувала в верхотуру. У 1619-1620 рр. тут знаходилася з сім'єю перекладена з Тобольська Марія (Анастасія) Іванівна Хлопова. За два роки до цього через підступи всесильних тоді Салтикових, які не бажали, щоб вона стала дружиною царя Михайла Федоровича, Хлопову оголосили невиліковно хворий і заслали до Сибіру.\nПроблема взаємовідносин "першого воєводи великого", який очолював Тобольський розряд, і підлеглих йому місцевих воєвод залишалася невирішеною ще багато років.\nНа початку XVII ст. до складу верхотурского гарнізону входило лише 49 службових людей. Однак, у міру зростання ролі міста як головного перевалочного пункту на шляху до Сибіру і з Сибіру, а також в результаті виникнення нових орних і оброчних слобід і в зв'язку з безперервними набігами кочівників на селища Верхотурського повіту, чисельність військово-служивого населення тут істотно збільшується. У 20-х рр. XVII століття Верхотурський гарнізон складався вже з 7 служивих "по батьківщині" і "початкових" людей, 64 стрільців і 3 гармашів. До кінця століття їх, відповідно, було 33, 105 і 5.\nC середини 50-х г.ов XVII століття ряди приладових людей поповнилися за рахунок беломестних козаків, зазвичай служили "з ріллі". (Термін "білий" в ті часи означав звільнення землі від оподаткування). У 1666 р в 5 слободах Верхотурского повіту їх налічувалося 88 осіб. У 1680 р в 11 Верхотурськая слободах проживало 97 козаків, 6 гармашів і 1 комір.\nОсобливе місце серед сибірських службових людей займали діти боярські. З їх числа формувався вищий командний склад сибірських гарнізонів, вони брали участь у військових походах і в обороні міст і острогів від нападів "немирних іноземців", будували городові і обережні зміцнення, призначалися на прикази посади. Їм пропонувалося організовувати нові слободи, займатися збором ясаку, доставкою хліба і солі і багатьом іншим. При порівняльної нечисленність дітей боярських в Сибіру вони відігравали важливу роль в сфері управління, оскільки, на відміну від Європейської Росії, де ця категорія служивих людей "по батьківщині" становила нижчу прошарок феодального класу і часто мало чим відрізнялася від приладового населення, тут вони представляли собою своєрідну служилих "аристократію". Деякі з них навіть займали воєводські посади.\nПоряд зі звичайною практикою верстання "підросли" дітей боярських в службу в "вибув" оклади їх батьків і найближчих родичів і перекладом з інших міст, цю категорію нерідко поповнювали засланці, в тому числі "іноземці", служиві з приладових "початкових" людей (козачі отамани і голови, стрілецькі сотники, п'ятидесятники та десятники), служителі сибірських церковних ієрархів, представники місцевої родоплемінної знаті, наказовий адміністрації, а іноді навіть гулящі люди (яким був, наприклад, майбутній св.Симеона Верхотурский) і представите і податкових станів. Не було в цьому відношенні винятком і верхотуру.\nТак, наприклад, в 1657 був засланий з Москви "за непристойні слова" на вічне поселення Юрій Арсеньєв, якого велено було по государевої грамоті поверстать в діти боярські з річним фінансовим окладом 15 рублів і відповідним хлібним платнею. Через р він отримав надбавку - 3 рубля і хліба "проти грошей", якої, втім, скоро позбувся. У першій половині 60-х рр. XVII століття Юрій Арсеньєв, очевидно, загинув в одному з боїв з "зрадниками татарами". Відповідно до царським указом і "за наказом стольника і воєводи Івана Яковича колтівського і піддячі Василя Богданова" по його "душі" до церкви Казанської Богородиці в Арамашевской слободі був зроблений книжковий скарб - Апостол, виданий І.А.Невежіним в Москві в 1606 р . (зберігається в даний час в зборах Уральського університету).\nЗасланий в числі інших "литовських людей" в Сибір "іноземець" Андрій Бернацький служив спочатку в Кузнецькому острозі. Під час набігу калмиків він втратив сина і сам був поранений. Пізніше він служив в дітях боярських в Енисейске, а в 1649 році його перевели на верхотуру, зберігши за ним на новому місці його колишній оклад - 20 рублів грошей, 20 четей (чвертей; казенна роздавальна чверть у XVII ст.- 4-6 пудів хліба Авт.) жита і 15 четей вівса. У 1652 р йому додали ще 3 рубля, а також 3 чоти жита та 8 четей вівса. Свою дочку Андрій Бернацький видав заміж за князя Семена Андрійовича Пелимского, який був праправнуком вже не раз згадуваного вище соратника хана Кучума князя Аблегіріма. Сам Семен Пелимскій з 1642/43 рр. служив в пелимскіх дітей боярських, а в 1654 році його поверстанних з досить високим окладом в діти боярські по верхотуру. Після його смерті в 1665 р в Верхотурськая дітей боярських служив його син Петро.\nУ 1649 р, тобто одночасно з Андрієм Бернацьким, Верхотурського сином боярським став Ізмайлов Коптєв. Його поверстанних з архієпископського дітей боярських в 15-рублевий "вибув" оклад Андрія Перхурова, "а за хлібне жалування" він служив "з ріллі", тобто мав наділ землі. Слід сказати, що інший представник вищеназваного сімейства Перхурова, Панкратій, згадується, як і Андрій, вже в 20-х рр. XVII ст. Він був прикажчиком Арамашевской слободи, а потім, в 1656 р, будував Катайский острог.\nОднолітками Перхурова були також діти боярські Іван Спіцин (був в 20-х рр. XVII ст. Прикажчиком Невьянском слободи, а в 1632 році став засновником Ирбитской слободи) і Дмитро Лабутин (у другій половині 20-х рр. XVII ст. Він був прикажчиком в Невьянском слободі, а на початку 40-х рр. керував Арамашевской слободою і будував тут острог; пізніше в Верхотурськая дітей боярських значилися його син Опанас і онук Дорофей).\nУ 1661 року був переведений з Тюмені і пізніше поверстанних в Верхотурського діти боярські командир загону служилихтатар Афанасій Бібіков, який займав до цього на верхотуру посаду стрілецького сотника. Згодом місце Афанасія займе його син Михайло (в 1666 р йому було 16 років, а сам він був ще неверстанних "підросли"). В кінці XVII ст. Михайло Бібіков займатиме воєводської посаду спочатку в Пелим, а потім на верхотуру.\nУ першій половині XVII ст.поповнення шару дітей боярських за рахунок приладових служивих і навіть тяглих людей було в Сибіру через брак кадрів явищем досить звичайним. Не випадково в одному з документів 1632 р подібного роду верстання пояснювалися весь ма просто: "На верхотуру Розсилка детем боярським багато, а дітей боярських на верхотуру мало, і до государевим справах приставити НЕ ково". Однак уже з другої половини століття держава намагається взяти ситуацію під жорсткий контроль.\nПроте, не дивлячись на дамоклів меч можливого "розшуку", несанкціоновані зверху верстання як приладових людей, так і службових "по батьківщині", тривали і в наступні часи.\nРозкішні соболя і лисиці з Сибіру становили гордість і одну з найважливіших статей експорту Російської держави. Тому не дивно, що кожен, хто потрапив на землі Верхотурского краю не міг встояти перед блиском "м'якого золота" і прагнув за час свого перебування в краї зібрати якомога більше хутра, вивезти її до Московії і зажити по-царськи.\nСаме цим пояснюється занепокоєння російських государів, які побоювалися, що при інтенсивному розвитку торгівлі значна частина хутра перестане надходити в ясак. Тому всі акти купівлі-продажу між російськими і корінними жителями могли відбуватися тільки на гостинному дворі, в місті, а не "по юрт і річках". Прагнення зберегти монополію на хутро спонукали центральну владу вжити заходів щодо недопущення проникнення російських людей в ясачние волості.\nКрім воєвод, за дотриманням правил торгівлі повинні були стежити ясачние збирачі. А для вірності і самих ясачних складальників приводили до присяги не торгувати і не міняти нічого в юртах у ясачних людей. Заборона приїжджати в ясачние волості розповсюджувався не тільки на промислових і торгових людей, а й на священиків.\nОбмеження кола торгових партнерів створювало ситуацію, при якій аборигенне населення постійно перебувало в залежності від того, привезуть російські торгові люди хліб чи ні. Траплялося, що це прирікало цілі ясачние волості на голод, особливо в невдалі в промисловому відношенні роки.\nУчасть в торгівлі з корінним населенням досить обмеженого кола людей, створювало сприятливий клімат для зловживань при укладанні торгових угод.\nВ.Павловскій, який досліджував побут народів ханти і мансі на початку ХХ століття, повідомляв про те, що російські колоністи пристрастю вогул до картоплі і ріпі настільки, що ті з готовністю віддавали шкірку білки за 5-6 реп. Так само дешево віддавали аборигени й інше своє багатство - рибу. Що вже говорити про XVII столітті, коли нинішні старожили Верхотурского району розповідають про те, як їхні батьки на початку XX ст. їздили зимовим шляхом до остякам за рибою. Розплачувалися, як і їх предки три століття тому, хлібом, тютюном, рогожами, "всякими ганчірочками" і, звичайно, "вогняною водою" (горілкою). Рибу міряли "пудами": ставили дугу на землю, скільки риби влізе під неї - стільки й пуд. Тому дуги для поїздки до Остяк вибирали найбільші.\nКрім перерахованих вище, існувало суворе обмеження в часі для торгівлі з ясачного населенням - тільки після здачі ясака. У наказах про торгівлю з вогулів воєводам наказувалося "дивитися і берегти міцно", щоб, по-перше, "проїжджі торговельні та промислові всякі люди ... з ясачнимі людми преж великого государя ясак вкрадені не торгували". А по-друге, "... вагулічі б до торгових і до всяких людем на дорогу ніякої м'якої мізерії не виносили і не продавали." Мотивувалося все це інтересами державної скарбниці і турботою про те, щоб "на вагулічах за тою їх торгівлею» не збиралося боргів по здачі государева ясаку і поминок.\nЯкщо взяти до уваги величину цієї повинності і те, що у більшості ясачних були значні борги за багато років, якщо додати до цього різноманітні махінації місцевої адміністрації під час ясачного збору, то ми неминуче прийдемо до того висновку, що у ясачного людини не повинно було залишатися хутра для продажу. Тому цілком зрозуміло те, що торгові люди, а разом з ними і спокушені вигодами торгівлі з аборигенами служиві люди і селяни, незважаючи на загрозу бути в "жорстокому покарання без пощади", все ж вважали за краще проникнути в ясачние волості саме до, а не після збору ясака.\nІ все ж, незважаючи на численні заборони, російські заповзятливі люди знаходили можливість купувати, а аборигени продавати м'яку мотлох. Були, звичайно, й інші шляхи придбання шкурок, так що останній бій за свою монополію на хутра держава намагалася дати вже на митниці. Заради цього уряд намагався домогтися певної незалежності митної служби від воєводського управління, щоб не допустити корисливого використання воєводами і дяками цієї служби з метою власного збагачення. Митниця мала свою печатку, відмінну від воєводської, і воєводи не мали права доступу до неї.\nЩоб уникнути неприємностей з митницею і обов'язку сплачувати мито, торгові люди пристроювалися до стрільцям, які супроводжували царську казну в Москву, і за угодою з ними оголошували свою м'яку мотлох частиною казенної.\nЧастина м'якої мізерії вивозилася з Сибіру, минаючи митні застави і верхотуру, через Катайский острог. Указом 1680 року цей канал Верхотурському воєводі велено було повністю перекрити.\nЩо стосується митниці на верхотуру, то царською грамотою, надісланій в 1635 році, пропонувалося воєводі Данилові Милославському особисто сприяти митному та заставного голові в огляді людей, що прямують з Сибіру в Москву. Чи не покладаючись повністю на кмітливість і спритність митників, в грамоті давався повний список місць, де варто було пошукати м'яку мотлох: "... в возех, скринях, в коробах, в сумках, в чемоданех і в сукню, і в ліжках, і в подушках , і в бочках винних, і в запасех у всяких, і в печених хлібах ... в санних постелішках, і в Полозов. " Крім цього, пропонувалося всіх - від воєвод до їх людей обох статей - "обшукувати всіх міцно, образ не лякайтесь, в пазухах і в штанах, і в зашиті плаття."\nБоротьба з незаконним вивезенням хутра з Сибіру йшла з перемінним успіхом. Відомі численні випадки, коли митній службі вдавалося здійснити конфіскацію великих партій контрабандних хутра, найчастіше при поверненні воєвод, вже відслужили свій короткий термін.\nПротягом довгого часу російське уряд дотримувався тієї точки зору, що краще мати справу з нехрещених, але мирним населенням Уралу.\nЩо стосується православної церкви, то вона, як і держава, не мала ні достатніми матеріальними ресурсами, ні необхідним для подібних підприємств кількістю священиків.\nОднак за Уралом була ще одна громадська сила, яка була зацікавлена в хрещенні аборигенів і активно цим займалася. Йдеться про служивих людей. Беручи участь в походах на "немирні" або "відклалися земельки", вони захоплювали в полон досить значна кількість аборигенів. Так званий "погромний ясир" ставав одним з основних джерел поповнення християн Сибіру. Бранців намагалися швидше охрестити, оскільки, якщо цього не встигали зробити до того моменту, як волость ставала ясачної, їх доводилося повертати назад. Якщо ж служилої людині вдавалося провернути справу з хрещенням, то бранці, як правило, ставали холопами, їх можна було вивезти в центральні райони країни, продати або залишити при собі.\nТаким чином виходило, що найбільш зацікавленими та активними "місіонерами" ставали служиві люди. Як головний аргумент залучення аборигенів до християнської православної релігії використовували насильство. На щастя для представників корінних народів регіону, така практика не отримала широкого поширення завдяки негативному відношенню до неї центральної влади.\nПроте, процес колонізації йшов, служиві люди все далі вторгалися у володіння ханти і мансі. Вигоди від незаконної купівлі хутра і хрещення аборигенів мабуть були досить високі, і служиві люди йшли на ризик і порушували відповідні укази уряду. Язичники вогули і Остяк, прийняли хрещення ставали "новохрещених".\nСама процедура вступу в православ'я була добре відпрацьована: для цього достатньо було подати чолобитну на ім'я государя. У всякому разі на перших порах ніяких обмежень або підготовчих заходів не передбачалося. Обов'язковою вимогою була дійсна добровільність з боку того, хто зважився на такий крок.\nОднак, зі зміцненням позицій церкви, підставою нових монастирів і храмів, збільшенням числа священнослужителів в краї змінювалося і ставлення до прийняв християнство. Як видно з приводившихся справ, для новокрещенов встановлюється своєрідний випробувальний термін - 6 тижнів, які вони повинні були прожити "по правилом святих отець" під керівництвом в монастирі. І тільки після того, як воєводі в наказовій хаті доповідали про те, що ця умова дотримана, слідував указ про дозвіл хреститися. Таким чином, світські і духовні влади прагнули підготувати новокрещенов до нової для них життя. У всякому разі якийсь час давалося на те, щоб людина могла безпосередньо познайомитися з обов'язками християнина.\nЧастина людей йшла на прийняття християнства, потрапивши в екстраординарні ситуації (полон, майбутня одруження, сидіння в тюрмі) і бачачи в хрещенні можливість для себе вирішити виниклі проблеми. Але в переважній більшості випадків була присутня і матеріальна зацікавленість.\nКрім платні на "хрест", передбачалася видача при необхідності і відповідного одягу. Спокуса отримати подарунки і платню на хрест був настільки великий, що хрестилися іноді не по одному разу.\nМоже бути найголовніше для більшості вогулов і остяків перевага була в тому, що, стаючи новохрещених, вони, як правило, звільнялися від сплати ясаку.\nБільшість новокрещенов ставали государевим людьми служивих і отримували, поряд з російськими служивих, грошове і хлібне платню.\nЗвичайно, хрещення приносило не самі лише радості. Людина виривався з рідної йому середовища, втрачаючи права на повернення. Його дружина і діти були теж зобов'язані хреститися. Служба іноді проходила далеко від будинку. Новокрещенов намагалися ізолювати, наскільки це було можливо, зі звичного їм середовища, щоб не було спокуси повернутися до колишніх вірувань. Розлука з рідними для деяких, мабуть, ставала серйозним випробуванням. Один з документів Верхотурського наказовий хати - яскраве тому свідчення. У 1665 році до царя Олексія Михайловича звертався новохрещених татарин Василь Алексєєв: "... завітайте мене, сироту свого, кажіть, пане, з верхотуру відпустити в Катайській острог з батьком і матір'ю повідатся ... змилуйтесь." Прохання ця не залишилася без уваги. Новокрещен був відпущений в Катайский острог.\nБезумовно, сам факт прийняття християнства не означав докорінної зміни в свідомості новокрещена. Сприйняття нової ідеології та норм життя відбувалося дуже складно, часто уживаясь з колишніми віруваннями.\nВ умовах браку храмів і священиків важливо було не так масове хрещення місцевих народів, скільки утримання в лоні християнської церкви тих їх представників, які добровільно зробили цей крок.\nПрактично більшість випадків прийняття православ'я було пов'язано з тим, що людина потрапляла в якісь екстремальні обставини. Мабуть це одна з причин того, що одноплемінники не поспішали наслідувати приклад тих своїх родичів, які відмовлялися від релігії предків. Новокрещенов намагалися ізолювати від язичницького оточення, так що єдині, хто в обов'язковому порядку брав православ'я слідом за ними - це члени сім'ї. Надалі така ізоляція посилювала не тільки релігійне, а й загальнокультурний вплив на новокрещенов і вела до значної русифікації населення, що перебувало в безпосередньому контакті з російськими.\nДійсно інтенсивне хрещення мансі і Хант почалося, по суті, тільки на початку XVIII століття.І не можна сказати, що воно йшло дуже успішно. Так, в 1728 році архімандрит Верхотурского монастиря Сильвестр ледве врятувався від нападників з рушницями і луками тих же Чусовський мансі і марійців, яких він сам за 10 років до цього охрестив. В кінці XIX століття Верхотурського священики, які виїжджали на північ повіту до давно охрещеним мансі, в своїх звітах відзначали часто зневажливе ставлення тими навіть самих "необхідних" християнських треб, яких як хрещення і відспівування, і широке поширення, поряд з цим, культу тварин.\nПізніше, в 30-ті роки вже нашого століття, завідувач справами національних меншин Свердловського облвиконкому Кугушев, який очолював бригаду, інспектував роботу Рад серед мансі Івдельського і Гарінського районів, повідомляв, що у всіх юртах є ікони, але їх тримають не з метою виконання будь або релігійних обрядів, а замість картин. Самі мансі говорили, що і раніше вони звертали мало уваги на ікони, а за радянської влади зовсім перестали на них молитися і залишили їх в юртах тому, що "добре намальовано".\nВ цей же час (травень-червень 1935 г.) лікар Свердловського облздороввідділу С.Нарбутовскіх провів 2 місяці в місцях розселення мансі. У його записках дано докладний опис релігійних уявлень нащадків Верхотурськая вогулов. "Вся природа, писав С. нарбутівської, - для них одухотворена. Вища божество Торум в справи людей не втручається. Однакове вся він дає життя і тільки в житті себе проявляє ... З іншими богами, вплутувати в життєві негаразди, мансі не церемоняться. Хоча і приносять їм жертви, але за це вимагають виконання певних умов.\nЇх свята приурочені до початку або кінця мисливського періоду. Особливою пошаною користується Ільїн день. До цього часу всі, збираючись в урман (певне місце в тайзі), де пасуться олені, знайомляться там з приплодом і станом своїх стад. Потім на горі Ялпингнер (найвища в цьому районі точка) влаштовується багатоденний свято з рясними жертвопринесеннями, що супроводжуються певним ритуалом. Люблять мансі також свято Медведя. Він влаштовується, коли добувають звіра. Йде з щедрою випивкою і бурхливим веселощами.\nУ звичайний час тубільці приносять жертву богам на своїх родових капищах. Це серед лісу невелика чиста площа, навколо неї на гілках крайніх дерев розвішані роги жертовних оленів, а на стовбурах, загорнуті в хустку, підв'язані срібні гроші. М'ясо принесених в жертву оленів з'їдається на місці. Раніше в жертву йшли також шкурки соболів і інших цінних звірів, і для зберігання їх на капищах кожна сім'я робила відповідні ящики. З тих пір як російські мисливці стали зорить капища, цей звичай вивівся. Шаманство як професія в даний час навряд чи має місце. Керівну роль в ритуалі, імовірніше за все, виконують рядові люди, що відрізняються найбільш живим характером ".\nОтже, більш ніж двовікова боротьба церкви за душі мисливців мансі закінчилася тим, що вони, вважаючи себе християнами і тримаючи в юртах ікони, по суті залишилися язичниками. Споконвічне протистояння богів і шайтанів у мансі завершилося їх мирним співіснуванням в далеких північних юртах.\nСлово "мансі" в перекладі з Мансійського означає "людина". Так ці люди себе називали з глибокої давнини, так називаємо їх зараз і ми.\nЇх небагато, всього 8,3 тис. Осіб, і основна їх частина зараз розселені на території Ханти-Мансійського автономного округу. Але невелика група -потомкі Верхотурськая вогулов -до сих пір проживає на півночі Свердловської області. За даними Івдельського адміністрації, в 1996 році в Івдельського районі налічувалося 74 мансі, з них 32-діти. Вони як і раніше провалюють в декількох юртах. Трохи ... Особливо якщо порівняти з початком ХХ століття, коли в Верхотурском повіті значилося 2142 мансі. Однак уже тоді була очевидна тенденція: кількість кочували мансі буде постійно скорочуватися, а кількість осілих -увеличивают. Осілі мансі швидко обрусіли, переймаючи звичаї і звички росіян. Ті, хто вважали за краще жити за законами предків, пішли на північ, в глиб лісів, подалі від непроханих гостей -Російський і комі-зирян. Це були волелюбні мисливці, рибалки і оленярі, справжні "індіанці" верхотуру. До середини ХХ століття мисливці мансі використовували луки і стріли, крем'яні рушниці.\nМансі, як і їхні найближчі етнічні родичі ханти, є перехідним типом від монголоїдної до європеоїдної раси. Етнографи, що побували у мансі на початку ХХ століття, так описували їх: "Вогулов міцної статури, середнього зросту ... Волосся темно-русяве або чорні, у зросійщених підстрижені, у кочових постійно розкуйовджене і заплетене в дві коси, обвиті шнурками і пов'язані на кінцях. Жінки унізивалась їх кільцями, мідними ланцюжками і іншими прикрасами. у зросійщених -борода і вуса, у кочових -бороди і вусів або зовсім немає, або тільки кілька волосин. Відсутність бороди і вусів не складає племінної особливості вогулічей, але ретельно вищипуються ними заради зруч тв при зимовому полюванні на звірів, а може бути внаслідок повір'я, що першу бороду дав рис першому синові перших людей похилого віку - Вульпе, який, внаслідок диявольського походження бороди, висмикнув її по волосинці. Очі невеликі і середні ... Руки довгі і у кочових. .. з тильного боку татуйовані ". Татуювання у чоловіків мала значення тамги - родового знаку, а у жінок була окрасою. Татуювання робили за допомогою голки: проколів шкіру, натирали її звичайної сажею з казанків або порохом. Жінки також любили прикрашати себе безліччю бус і кілець. Основним житлом кочівників був чум, кістяк якого складали поставлені конусом жердини, їх покривали лещатами - вивареними і зшитими в полотнища смугами берести. Взимку кочівники - вогулів носили совик, або гусак, - одяг, зшитий з оленячих шкур хутром назовні, а під нього надягали малиці, яка теж шився з оленячих шкур, але хутром всередину. До малиці пришивались капюшон і рукавиці. Взуттям служили хутряні унти. До сих пір на півночі цей одяг вважається самою зручною і практичною. Жінки носили шалі, якими закривали обличчя від чоловіків, особливо від родичів чоловіка.\nПомерлих одноплемінників мансі ховали на родових кладовищах. Разом з небіжчиком клали його трубку, ніж і рушницю, щоб він мав їх при собі і в майбутній загробного життя. Особа покійного покривали клаптем оленячої шкури з пришитими на місці очей і рота мідними гудзиками, тіло обгортали берестой. Труну заривався в землю неглибоко, а іноді ховали просто в дерев'яних зрубах. Мансі вірили, що після смерті людини його душа не вмирає, а переселяється в іншу людину.


Посол Чалий: Між президентами України і США є взаємна довіра, і це - головне\nМіж Україною і США є взаємна довіра, і це - головне. Таку думку озвучив на своїй сторінці в Facebook посол України в США Валерій Чалий, коментуючи телефонні переговори між президентом України Петром Порошенко з президентом США Дональдом Трампом.\n“ Відбулася конструктивна, прагматична і своєчасна розмова президентів України і США Петра Порошенка і Дональда Трампа. По суті, контакти лідерів наших держав стають системними. Просто робота. Велика двостороння і геополітична робота. Довіра взаємне є, і це - головне, - написав він .\nКонфлікт між Росією і Америкою неминучий: заявляє експерт


Сучасні підходи до організації діяльності роздрібного торговельного підприємства. Дипломна робота. Детальний опис роботи.\nСучасні підходи до організації діяльності роздрібного торговельного підприємства\n№ роботи: 2231\nРОЗДІЛ 1. ТЕОРЕТИЧНІ\tЗАСАДИ ОРГАНІЗАЦІЇ РОБОТИ\tРОЗДРІБНОГО ТОРГОВЕЛЬНОГО\tПІДПРИЄМСТВА\n1.1. Суть і\tзавдання організації роботи\tроздрібного торговельного\tпідприємства в сучасних\tумовах\n1.2. Форми і методи\tорганізації роздрібної\tторгівлі\n1.3. Показники\tоцінки ефективності роботи\tроздрібного торговельного\tпідприємства\nРОЗДІЛ 2. АНАЛІЗ\tДІЯЛЬНОСТІ РОЗДРІБНОГО\tТОРГОВЕЛЬНОГО\tПІДПРИЄМСТВА\n2.1.\tЕкономіко-організаційна\tхарактеристика роздрібного\tторговельного підприємства ДП\t«Фуршет»\n2.2. Аналіз\tефективності організації\tроботи роздрібного\tторговельного підприємства ДП\t«Фуршет»\n2.3. Оцінка якості\tобслуговування покупців у\tмагазині ДП « Фуршет»\n2.4.\tАналіз асортименту товарів, що\tреалізуються у магазині ДП\t«Фуршет»\nРОЗДІЛ 3.\tТОВАРОЗНАВЧІ АСПЕКТИ\tФОРМУВАННЯ АСОРТИМЕНТУ\tМАКАРОННИХ ВИРОБІВ У\tМАГАЗИНІ\n3.1 Формування\tасортименту макаронних\tвиробів\n3.2. \tТоварознавча \tоцінка  якості\tмакаронних\tвиробів\nРОЗДІЛ 4. НАПРЯМКИ\tПОКРАЩЕННЯ ОРГАНІЗАЦІЇ РОБОТИ\tРОЗДРІБНОГО ТОРГОВЕЛЬНОГО\tПІДПРИЄМСТВА\n4.1. Шляхи\tудосконалення роботи\tроздрібного торговельного\tпідприємства ДП «Фуршет»\n4.2.\tУдосконалення формування\tасортименту і стимулювання\tпопиту покупців\n4.3.\tРозширення номенклатури і\tпідвищення якості надання\tпослуг\nСт\tановлення ринкової економіки,\tпосилення конкуренції\tпередбачає перехід до активної\tкомерційної діяльності\tюридичних та фізичних осіб.\tСуттєвою особливістю\tкомерційної діяльності у\tсучасних умовах є\tспрямованість на забезпечення\tраціонального ведення\tгосподарства в умовах\tдефіцитності ресурсів з\tмінімальними витратами,\tподолання малої ефективності\tрегулювання торгівлі\tадміністративними методами,\tприскорення переходу до\tінтенсивного характеру\tрозвитку тощо.\nУ процесі\tкомерційної діяльності\tторговельні організації та\tпідприємства, а також\tіндивідуальні підприємці\tвивчають попит населення і\tринок збуту товарів,\tвизначають потребу в них,\tвиявляють джерела надходження\tі постачальників товарів,\tвстановлюють господарські\tзвязки, здійснюють оптову та\tроздрібну торгівлю, займаються\tрекламно-інформаційною\tдіяльністю. Крім цього,\tпроводять роботу щодо\tформування асортименту товарів\tі управління товарними\tзапасами, надання торгових\tпослуг.\nПредметом особливої\tуваги є питання підвищення\tякості продукції.\tПідприємства, які не\tдотримуються комерційних та\tтехнологічних вимог,\tсанітарних правил та норм,\tпоступово втрачають свої\tпозиції на споживчому\tринку.\nФірми повинні\tорієнтуватись не на товари, а\tна споживачів, якщо бажають\tсформувати такий процес\tторгівлі, який приносив би\tзадоволення покупцям та\tспонукав би їх у подальшому\tкористуватись послугами цих\tроздрібних підприємств.\tПідприємствам дуже важливо\tдосліджувати та звертати\tособливу увагу на кінцевого\tспоживача, оскільки їх\t„виживання”, функціонування на\tринку залежить від\tспроможності знаходити\tспоживачів і задовольняти їхні\tзапити та\tпотреби.\nУзагальнюючи все\tвище сказане можна зробити\tвисновок про те, що комерційна\tдіяльність торговельного\tпідприємства забезпечує\tпереміщення та накопичення\tпродукції у просторі та часі,\tдоводить товари від виробника\tдо споживача, а також виконує\tще ряд інших важливих функцій,\tщо й зумовлює актуальність\tобраної теми.\nВагомим внеском\tу розвиток\tтеоретико-методологічних засад\tта прикладних аспектів\tкомплексного управління\tдіяльністю підприємств\tторгівлі є дослідження\tвітчизняних і російських\tнауковців М. Абрютіної, О.\tАзарян, В. Апопія, І. Бланка,\tР. Валевич, Н. Власової, А.\tГребнєва, Г. Іванова, Є.\tКарпової, С. Лєбєдєвої, Л.\tЛігоненко, А. Мазаракі, В.\tМарцина, Б. Мізюка, В.\tПавлової, І. Смоліна, А.\tСоломатіна, Н. Ушакової, М.\tЧорної, Л. Фролової, Ю.\tЯковлєва та ін. Зазначені\tнауковці, в тому числі,\tдосліджували проблематику\tуправління товарооборотом\tпідприємств торгівлі як одного\tіз функціональних напрямків\tторговельного менеджменту.\nМетою дипломної роботи є\tрозкриття змісту діяльності\tроздрібного торговельного\tпідприємства, а також розробка\tзаходів щодо удосконалення\tторговельної діяльності\tпідприємства.\nЗадля досягнення мети\tдипломної роботи необхідно\tвиконати ряд таких\tзавдань:\nпоглибити теоретичне\tрозуміння товарообороту як\tекономічної категорії та\tпохідних від неї наукових\tпонять «товарооборот\tпідприємства» та «товарооборот\tпідприємства роздрібної\tторгівлі»;\nвизначити\tособливості ідентифікації\tтоварообороту підприємства\tроздрібної торгівлі як\tекономічного\tпоказника;\nтеоретично\tузагальнити та поглибити\tкласифікацію видів\tтоварообороту підприємств\tроздрібної\tторгівлі;\nпроаналізувати\tдіяльність підприємства\tроздрібної торгівлі ДП\t«Фуршет»;\nвизначити\tформування асортименту та дати\tтоварознавчу оцінку якості\tпродукції ДП\t«Фуршет»;\nвизначити напрями\tпокращення діяльності\tпідприємства роздрібної\tторгівлі ДП «Фуршет»\nОбєктом\tдослідження є торговельна\tдіяльність роздрібного\tпідприємства ДП «Фуршет».\nПредметом дослідження\tвиступають теоретико-методичні\tзасади формування та\tреалізації діяльності\tроздрібного підприємства ДП\t«Фуршет».\tДля розвязання поставлених\tзавдань у процесі дослідження\tбули використані методи\tаналізу і синтезу, індукції та\tдедукції; методи\tмаркетингового аналізу; метод\tекспертних оцінок; логічного\tузагальнення результатів.\nДля\tнаписання дипломної роботи\tбули використані\tнормативно-законодавчі\tдокументи, звітність\tпідприємства, спеціальна та\tметодична література, а також\tдані системи Інтернет.\nРобота\tскладається зі вступу,чотирьох\tрозділів, висновків та\tпропозицій та списку\tвикористаних джерел. Загальний\tобсяг роботи становить 121\tсторінку\nОтже,\tвідповідно до мети дослідження\tта поставлених в роботі\tзавдань, автором зроблено ряд\tвисновків.\n1. Проведено огляд\tлітературних джерел та\tуточнено поняття «роздрібної\tторгівлі» під яки пропонується\tрозуміти вид підприємницької\tдіяльності у сфері торгівлі,\tповязаний з реалізацією\tтоварів безпосередньо\tспоживачу для особистого,\tпобутового, сімейного,\tдомашнього використання;\n2.\tРозглянуто підходи до\tвизначення основних форматів\tроздрібної торгівлі.\tЗазначимо, що в основному види\tзакладів роздрібної торгівлі\tвиділяють з урахуванням їх\tмісця розташування, товарної\tспеціалізації, розміру\tторговельної площі, залежно\tвід характеру обслуговування\tта форми продажу товарів,\tкількості ексклюзивних\tтоварів, рівня цін, сегменту\tспоживачів.\n3. Уточнено\tпоняття форми продажу товарів\tпід якою запропоновано\tрозуміти сукупність засобів і\tметодів продажу товарів, за\tдопомогою яких здійснюється\tторговельне обслуговування\tнаселення. Роздрібний продаж\tтоварів може здійснюватися за\tдопомогою магазинної,\tпозамагазинних і особливих\tформ продажу товарів. У\tпрактиці як вітчизняної, так і\tзарубіжної торгівлі найбільш\tзручним методом залишається\tмагазинна форма продажу\tтоварів, який доцільно\tзастосовувати в дрібних\tторговельних підприємствах,\tякі реалізовують товари\tпродовольчого та\tвузькоспеціалізованого\tнепродовольчого\tасортименту.\n4. В ході\tдослідження ми дійшли\tвисновку, що у сфері\tекономічної діяльності людей,\tдо якої належить і торговельна\tдіяльність, ефективність може\tвиявлятись у різних формах,\tзокрема у формах економічного\tта соціального ефекту. Для\tоцінки ефективності діяльності\tпідприємств роздрібної\tторгівлі традиційно\tзастосовують комплекс\tсоціальних, економічних та\tтехніко-технологічних\tпоказників. Однак, на нашу\tдумку, дана класифікація не\tдає змогу чітко розподілити\tпоказники відповідно до виду\tефекту, який вони здійснюють\tна діяльність підприємства.\tТому автором систематизовано\tта розширено комплекс\tпоказників ефективності\tдіяльності підприємства\tроздрібної торгівлі, а саме:\tсоціальні, економічні,\tфінансові, трудові,\tінформаційні та\tтехніко-технологічні\tпоказники.\n5. Обєктом\tдослідження обрано ДП\t«Фуршет». Проаналізувавши\tпоказники оцінки рівня\tорганізаційної структури ДП\t«Фуршет» ми бачимо, що\tкоефіцієнт ланковості є\tстабільним та наближається до\tоптимального значення,\tкоефіцієнт централізації\tуправління вказує на високий\tступінь децентралізації\tуправління, коефіцієнт\tкерованості становить 1, тобто\tнорма управляємості\tзнаходиться в межах\tнормативного значення.\tПроаналізувавши основні\tпоказники діяльності ДП\t«Фуршет» ми бачимо, що\tтоварообіг зменшився.\tЗменшення товарообігу повязано\tв першу чергу з посиленням\tконкуренції та зменшенням\tплатоспроможності клієнтів\tпідприємства.\n6.\tПроаналізовано ефективність\tроботи досліджуваного\tпідприємства. Проведений\tаналіз показників\tрентабельності вказує, що\tзросла рентабельність\tтоварообороту та\tрентабельність витрат обігу,\tпроте відбулося зменшення\tрентабельності основних\tфондів. Щодо ефективності\tосновних засобів, то у 2014\tроці рівень фондовіддачі на ДП\t«Фуршет» становив 3,93 тис.\tгрн, то у 2016 році лише 2,52\tгрн, що на 1,41 грн. менше.\tЩодо фондомісткості, то її\tрівень зріс з 0,25 грн до 0,40\tгрн, або на 0,14 грн..\tПроаналізувавши ринкові\tпозиції ДП «Фуршет» у\tпорівнянні з аналогічними\tпідприємствами помітно, що ДП\t«Фуршет» не є лідером в даному\tбізнесі, оскільки поступається\tза багатьма критеріями своїм\tосновним конкурентам.\n7.\tРозраховані показники культури\tобслуговування дають змогу\tзробити висновок про\tпокращення культури\tобслуговування населення у ДП\t„Фуршет”. Оцінюючи якість\tобслуговування помітно, що\tрівень обслуговування отримав\tоцінку вище середнього\tзначення; щодо якості товарів,\tто вона також має високу\tоцінку; рівень компетентності\tпрацівників та загальна\tатмосфера фірми отримали\tвисокі оцінки.\n8. В ході\tаналізу встановлено, що\tасортимент товарів ДП «Фуршет»\tнараховує близько 200 товарних\tгруп та 5000 найменувань\tтовару. Для аналізу\tоптимальності асортименту\tвикористано матричну методику\tоцінки товарних груп. Для\tоцінки ефективності\tасортиментної політики ДП\t«Фуршет» проведено АВС та XYZ\tаналіз. Впровадження\tінтегрованого АВС і XYZ –\tаналізу в практику роботи\tпідприємства забезпечить\tефективне управління товарним\tасортиментом, що в свою чергу\tбуде сприяти скороченню\tтоварних запасів, зниженню\tризику їх списання,\tмінімізації сумарних затрат,\tякі повязані із запасами, все\tце призведе до покращення\tфінансового стану\tпідприємства.\n9. Здійснено\tтоварознавчу характеристику\tмакаронних виробів.\tВстановлено, що асортимент\tмакаронних виробів дуже\tширокий, але його різноманіття\tзалежить від якості борошна,\tтехнічного оснащення\tпідприємств, присутності\tрецептурних добавок, наявності\tпакувальних матеріалів.\tАсортимент макаронних виробів\tнараховує до 30 найменувань\tодночасно. Він може\tрозширюватися за рахунок\tрізноманіття форми і добавок.\n10. Товарознавча оцінка\tякості макаронних виробів\tпроводиться шляхом перевірки\tвідповідності пакування і\tмаркування, органолептичних,\tфізико-хімічних показників на\tвідповідність вимогам\tнормативної документації з\tврахуванням групи і класу\tвиробів. До найбільш поширених\tдефектів макаронних виробів\tналежать сторонній смак і\tзапах, потемніння, шорстка\tповерхня, деформація і\tзлипання виробів, наявність\tламаних виробів і крихт,\tтріщин, зволоження, підвищена\tкислотність, наявність темних\tвкраплень, пліснявіння\tвиробів, наявність шкідників,\tпідвищений вміст метало\tдомішок та\tін.\nДля\tудосконалення організації\tроботи ДП «Фуршет» нами\tзапропоновано ряд заходів.\n1.\tДля підвищення показників\tдіяльності керівництву ДП\t«Фуршет» необхідно в\tмайбутньому нарощувати обсяги\tдіяльності, скорочувати\tвитрати обігу на одиницю\tтоварообігу, а також дещо\tскоротити обсяги товарних\tзапасів підприємства для\tприскорення їх\tоборотності.\n2. Рекомендовано\tдля збільшення товарообігу\tвикористовувати наступні\tметоди: перегляд асортименту,\tперегляд цін на товари, пошук\tпокупців\n3. Запропоновано\tвпровадити в практику\tуправління асортиментом ДП\t«Фуршет» АВС та XYZ аналіз.\tВпровадження інтегрованого АВС\tі XYZ – аналізу в практику\tроботи підприємства\tзабезпечить ефективне\tуправління товарним\tасортиментом, що в свою чергу\tбуде сприяти скороченню\tтоварних запасів, зниженню\tризику їх списання,\tмінімізації сумарних затрат,\tякі повязані із запасами, все\tце призведе до покращення\tфінансового стану\tпідприємства.\n4.\tРекомендовано використати\tметодичний підхід до оцінки\tасортименту товарів ДП\t«Фуршет». Удосконалення\tпроведено за рахунок\tдоповнення окремих блоків\tданого підходу розробленими в\tроботі елементами. Так блок\tоднофакторних методик\tдоповнено методом заснованим\tна життєвому циклі\tтоварів.\n5. Пропонується при\tформуванні торгового\tасортименту на ДП «Фуршет»\tвраховувати наступні принципи:\tкомплексність задоволення\tпопиту споживачів в межах\tобраної ніші4 забезпечення\tумов для отримання цільового\tрозміру прибутку підприємства\tторгівлі; забезпечення\tнеобхідної широти, глибини та\tсталості асортименту товарів,\tякі реалізуються.\n6. Для\tстимулювання купівельної\tактивності запропоновано\tпровести рекламну кампанію.\tДля торговельного підприємства\tнайбільш ефективними\tінструментами можна назвати\tнаступні: розробка фірмового\tлоготипу і знака, фірмової\tдокументації, бланків,\tконвертів, візиток і т.д.;\tвиготовлення сувенірної\tпродукції - ручки,\tзапальнички, календарі й\tінші.\n7. Запропоновано\tстворити Інтернет-магазин\tпродуктів харчування.\tІнтернет-магазин дасть\tвзаємний зворотний звязок зі\tспоживачами, надасть\tможливість оперативно\tвраховувати пропозиції і\tпобажання своїх клієнтів.\tЧерез Інтернет-магазин\tпродукти харчування можна\tпрода¬вати дрібним гуртом, і\tтоді покупка продуктів\tхарчування замінить щотижневий\tвиїзд на ринок за поповненням\tпродуктових запасів;\n8.\tАвтором запропоновано\tсистематично проводити\tнавчання для персоналу ДП\t«Фуршет».\n9. Пропонуємо для\tпідвищення якості послуг\tзапровадити систему мотивації.\tРозмір винагороди працівника\tвизначається на основі\tобєктивної оцінки результатів\tйого праці. Оцінка обовязково\tпогоджується з працівником, у\tразі непогодження працівника з\tоцінкою, вона проводиться\tповторно.


Розпочався сезон втрати дипломатичних паспортів - портал новостей LB.ua\nГлавная — Блоги — Блог Олега Ляшка — 10 июля 2012, 10:51\nВ Україні розпочався сезон втрати дипломатичних паспортів.\nЗ наближенням дати проведення в Україні парламентських виборів український депутатський корпус починає все більше лихоманити. Особливо тих моїх колег, які, продавившись протягом останніх років владі або так званій опозиції, а не українському народу, мають мінімальні шанси потрапити до Верховної Ради восени цього року.\nВони не лише нервують, перебуваючи у стані психологічного зриву, але й починають робити дурниці. Мова йде про дипломатичні паспорти, які кожен народний депутат України, відповідного до чинного законодавства, має право отримати в Міністерстві закордонних справ України на період виконання своїх обов’язків. Відповідно, після складення повноважень народного депутата дипломатичний паспорт має бути повернуто на зберігання до МЗС України.\nЗ досвіду скажу: мати дипломатичний паспорт приємно. Тобі не треба відкривати візу для поїздок до багатьох країн світу, в першу чергу – Шенгенської зони. Народному депутату не треба вистоювати черги в консульства іноземних держав, проходячи при цьому неприємну процедуру співбесід та збору документів, які мають підтверджувати намір громадянина України повернутися назад до України.\nЗа час моєї роботи в Верховній Раді України багато з моїх колег не один раз міняли дипломатичні паспорти. Причина такої заміни була банальною: закінчувалися вільні сторінки. Однак сьогодні народні депутати України входять в іншу фазу: отримання в МЗС України нових дипломатичних паспортів через їх втрату.\nСтан афекту в законодавців у зв’язку з непортаплянням у прохідні позиції в партійних списках та відірваність від народу в мажоритарних округах настільки великий, що народні депутати починають шукати шляхи залишити для себе відкритим безперешкодний виїзд за кордон. Найлегший шлях – написати заяву про втрату дипломатичного паспорту та отримати новий, залишивши у себе в довічне користування нібито втрачений дипломатичний паспорт.\nУ цьому зв’язку звертаюся до Міністра закордонних справ України Костянтина Грищенка та керівника Департаменту консульської служби Андрія Олефірова приділяти велику увагу кожному випадку втрати народним депутатом свого дипломатичного паспорту. Напередодні тотальної ротації політичних еліт факти втрати дипломатичного паспорту потребують подвійної або іноді навіть потрійної перевірки.\nТим більше у світлі того, що окремі мої колеги активно пхають згаданого директора Консульської служби на посаду Заступника міністра закордонних справ України, яка звільнилася після призначення Павла Клімкіна на посаду Посла України в Німеччині.\nОтже, сезон втрати дипломатичних паспортів народними депутатами України розпочато. Принаймні наша політична сила – Радикальна партія – такі речі не лише відслідковує, але й намагається ефективно упереджувати.\nТэги: депутаты, паспорта, выборы в Верховную Раду


Запчастини SsangYong (Санг Йонг) купити в Києві, Україні, кращі ціни в магазині Азія Партс ™\nЗапчастини SsangYong (Санг Йонг)\nНайпопулярніші запчастини для SsangYong\nСайленблока ЗАДНЬОЇ ТЯГИ MERCEDES BENZ ML-CLASS 164 2004-2011\nКупити Код: 381936-3333\nКомпанія SsangYong Group є четвертою за величиною в Кореї. Даний автоконцерн займається серійним виробництвом позашляховиків, автобусів, вантажівок і спеціальної техніки. З недавніх пір на дорогах України можна частенько зустріти машини даної марки - вони відмінно підходять для експлуатації в вітчизняних умовах, до того ж, такі автомобілі досить невибагливі, а завдяки невисокій вартості вони доступні багатьом автолюбителям. Єдиний момент, який турбує власників даного технічного засобу - де запчастини на SsangYong купити і бажано за низькою ціною. На щастя, на сьогоднішній момент це не є проблемою.\nПЕРЕВАГИ ДЛЯ АВТОМОБІЛЯ І ЗАПЧАСТИНИ SSANGYONG УКРАЇНА\nМодельний ряд SsangYong представлений рядом відмінних автомобілів, кожен з яких має свої переваги. Якщо говорити в загальному, то кожен екземпляр цього бренду поєднує в собі новітні технології і сміливі дизайнерські рішення. Крім того, всі вони забезпечують досить економну витрату палива при потужних двигунах, а пересування на такому автомобілі завжди безпечно. Їзда на машині корейського виробника відрізняється упевненістю і плавністю, в чому мали щастя переконатися їхні численні власники.\nОсобливою популярністю серед вітчизняних автолюбителів користуються кросовери SsangYong (Саньенг), що мають значний і мужній вигляд, місткий багажник, привабливий і комфортний салон і не дорогі запчастини. Кожна машина даного бренду по-своєму елегантна, в ній відчувають себе впевнено не тільки водії, а й пасажири. Такі автомобілі легко долають бездоріжжі, мають низьку витрату палива і відмінну систему безпеки.\nДЕ ПОДИВИТИСЯ КАТАЛОГ ЗАПЧАСТИН НА СсангЙонг (SSANGYONG)\nЩоб придбати потрібну автозапчастин для автомобілів компанії Сангйонг, немає необхідності проводити моніторинг всіх авторинків і спеціалізованих магазинів в околицях. Тим більше, що потрібних деталей там може або не виявитися зовсім, або недобросовісними продавцями будуть запропоновані неоригінальні і неякісні вироби, які нададуть надалі негативну дію на процес експлуатації автомобіля. Все, що потрібно зробити - відкрити електронний каталог на сайті, ввести в поле пошуку назву необхідної комплектуючі, після чого оформити на неї замовлення. Це відніме всього лише кілька хвилин часу, а отримати товар можна буде протягом одного-двох днів, в залежності від адреси доставки. Оплата може бути проведена не тільки після отримання посилки, а й заздалегідь. До того ж, замовник сам вибирає транспортну компанію, яка здійснює поставку товару шляхом.\nМАГАЗИН ЗАПЧАСТИН SSANGYONG - ПЕРЕВАГИ СПІВПРАЦІ\nКожен потенційний клієнт отримує доступ до унікального сервісу, який допомагає оперативно і недорого придбати потрібну деталь. Крім того:\nНа запчастини Санйонг надається гарантія якості.\nВсі деталі є оригінальними, їх виготовленням займаються кращі виробники.\nОформлення замовлення здійснюємо в індивідуальному порядку, клієнтові не потрібно чекати, поки менеджер сформує колективне замовлення.\nДоставка здійснюємо в кожен населений пункт України в короткі терміни.\nКаталог виробів постійно оновлюється і доповнюється новими найменуваннями виробів.\nЗАПЧАСТИНИ САНГ ЙОНГ ЦІНА І АСОРТИМЕНТ\nВ інтернет-магазині можна купити такі запасні деталі: передні і задні фари, паливні фільтри, циліндри зчеплення, підрульові шлейфи, гальмівні супорти, троси коробки передач, масляні фільтри, котушки запалювання, кульові опори, стійки стабілізатора, кільця поршневі, бампери передні і задні , колодки гальмівні, а також багато інших автозапчастини до Санйонг. На сайті Азіяпартс, завжди доступний каталог запчастин Санг Енг.


СТАРТ - Автозапчастини - ТРАНСПОРТ - Каталог фірм - Буковинська правда: Суспільно-політична газета Чернівецької області\nАдреса: м. Чернівці, вул. Хотинська, 41, 58020 Телефон: (050) 618-58-81 E-mail: Rus-avto@ukr.net Ремонт стартерів та генераторів. Продаж запчастин до стартерів та генераторів. Ремонт електрообладнання автомобілів.\nДодано: 22.11.2013p. Переглядів: 95


Верховний суд окупованого Криму розгляне скаргу адвоката Полозова 14 лютого\n30 січня 2017, 10:20\nВерховний суд окупованого Криму розгляне апеляційну скаргу російського адвоката Миколи Полозова. Засідання відбудеться 14 лютого, повідомив сам юрист у Facebook.\nЗгодом Полозов також проінформував, що надіслав до підконтрольного Москві Київського районного суду Сімферополя скаргу на незаконні дії слідчого ФСБ, а також заяву на адресу російського омбудсмена Тетяни Москалькової.\n25 січня в Сімферополі співробітники ФСБ Росії затримали й доправили на допит Миколу Полозова, який є адвокатом у справі заступників голови Меджлісу кримськотатарського народу Ільмі Умерова й Ахтема Чийгоза. Невдовзі його відпустили. Полозов повідомив, що відмовився говорити зі слдічим й оцінив своє затримання як викрадення.\n26 січня в анексованому Криму підконтрольні Росії силовиви затримали іншого адвоката, Еміля Курбедінова, його звинуватили у поширенні екстремістських матеріалів і засудили до 10 діб арешту. Еміль Курбедінов є адвокатом у кількох фігурантів «справи «Хізб ут-Тахрір», «справи 26 лютого», а також кримського журналіста Миколи Семени.