Хоча походження Біглів досі невідоме, вони походять з н. Е. Відомо, що в Стародавній Греції близько 400 р. До н. Е. Було багато типів собак, подібних до цієї породи. У рейтингу порід собак Бігл знаходиться на першому місці.\nЯкі риси собак Бігль?\nЯк відомо, собаки - доброзичливі тварини. Вони також мають різні характеристики відповідно до своєї раси. Відомо, що біглі є хорошими сусідами по кімнаті. Її також годує багато людей. Біглі особливо терпимі до дітей. Вони не агресивні, навпаки, вони спокійні тварини. Але вони не можуть ладити з домашніми тваринами, як коти.\nЦі допитливі собаки - рішучі та спостережливі тварини. З цієї причини вони також мають дуже хороші характеристики сторожа. Вони добре відслідковують і не люблять залишатися наодинці. Собаки бігль не люблять холодний клімат. Вони люблять жити в жаркому та помірному кліматі.\nНайосновнішими характеристиками Біглів є те, що вони люблячі, ніжні, солодкі та насичені життям. Коли вони щасливі, вони віляють хвостом. Цікаві Біглі - сміливі тварини. Вони дуже цікаві та розумні собаки. Вони найбільше ладнають з дітьми. Йому добре з іншими собаками.\nБіглі - тварини, які знають, чого хочуть. Собаки бігль зі стабільними, спостережливими, спокійними характеристиками повинні бути добре навчені. Цих собак, які не люблять залишатись на самоті, ніколи не слід залишати наодинці.\nІнформація про породу Бігль Щеня\nСеред порід собак Бігл - це собаки, придатні для проживання в квартирах. Собаки бігль, які мають мисливський інстинкт, дуже успішні тварини у відстеженні та пошуку предметів. Її слід дресирувати, особливо якщо це цуценя.\nЩенячі Біглі - короткошерсті тварини. Досить буде підтримувати його раз на тиждень. Ці тварини встигають линяти. У ці часи необхідно використовувати спеціальний сухий шампунь для них. Про собак Бігль, яких легко годувати, можна піклуватися, коли їм пропонують відповідний корм. Вони надзвичайно слухняні собаки. Він може легко спілкуватися з собаками своєї породи. Він має можливість виконувати багато команд.\nВластивості персонажа Бігль\nДивлячись на характер собак Бігль, найбільш характерною рисою є те, що вони йдуть вертикально. Вони люблять досліджувати. Тому, якщо вони знаходяться в районі, який не оточений, вони можуть відійти. Він має два різних типи. Ці типи можна відрізнити за пір’ям. Одна з цих порід - м’якошерста, а інша - жорсткошерстий бігль.\nБіглі - тварини, які спеціалізуються на полюванні на зайців, фазанів та перепелів. У деяких випадках він також використовується в риболовлі. Вони добре відомі своєю прихильністю до людей. Ці дуже активні тварини можуть жити в будинках через свої риси характеру. Але їм потрібно середовище, в якому вони можуть рухатися. Для цих енергійних собак в будинку потрібно створити великий простір. Слід робити щоденні регулярні прогулянки. Однак собак Бігль не можна носити з собою без повідка. Тому що вони можуть піти за іншими тваринами або поїхати досліджувати околиці.\nФізичні характеристики бігля\nДоброзичливі собаки Бігль також мають відмінні фізичні характеристики. Фізичні характеристики собак Бігль такі:\nРанні собаки бігль зазвичай мають довжину від 34 до 41 сантиметра. Самки можуть відрізнятися в довжину від 33 до 38 сантиметрів.\n- Самки собак бігль на 2 кілограми легші від самців.\nБіглі мають коротке, тверде, гладке, непромокальне хутро.\nЗазвичай вони мають білий, чорний і коричневий кольори. Але він може мати й інші кольори.\nТривалість життя становить від 12 до 15 років.


Свідок у справі Гандзюк отримав умовний термін за участь у херсонсь... | Дзеркало Тижня\nМешканець Херсона Павло Пилипенко, якого обвинувачували в участі в херсонській організованому злочинному угрупованні, пішов на угоду зі слідством і отримав умовний вирок. У справі про вбивство радника мера Херсона Катерини Гандзюк Пилипенко фігурує в статусі свідка, передає «Громадське».\nЦюрупинський суд Херсонщині 9 липня виніс вирок Пилипенку: п'ять років позбавлення волі з трирічним випробувальним терміном. Його визнали винним в організації масових заворушень біля Олешківського райради в 2018 році з метою недопущення депутатів на роботу. Щоб вони не змогли проголосувати за висловлення недовіри голові Олешківської районної держадміністрації Олені Кравченко-Скалозуб.\nПилипенко оголосили підозру 20 січня після спецоперації на Херсонщині, проведеної СБУ під керівництвом тодішнього заступника генпрокурора Віктора Трепака.\nЗатриманому інкримінували створення злочинної організації, масові заворушення і навмисне пошкодження, знищення чужого майна.\nЙого співучасниками слідство називало Сергія Торбіна, засудженого за напад на Гандзюк, Сергію Брагу і членів громадського формування "Ніхто крім нас" з Нової Каховки.\nДругим епізодом, який інкримінували Пилипенку, був підпал автомобілів активістів "Союзу учасників АТО" Олександра Цегельника і Юрія Марудова. За даними слідства, він діяв за вказівкою Ігоря Павловського, обвинуваченого в організації замаху на Гандзюк.\nТакож повідомляється, що Пилипенко отримував в СІЗО погрози від людей, пов'язаних із головою Херсонської облради Владислава Мангера.\nЧитайте також: Вбивство Каті Гандзюк: суд залишив Мангера під вартою\n11 лютого 2019 року Владиславу Мангеру оголосили підозру в організації вбивства Катерини Гандзюк. Але вже в квітні прокуратура вручила йому нову підозру,відмовившись від обвинувачень в організації умисного вбивства.\n6 червня 2019 року Покровський районний суд Дніпропетровської області виніс обвинувальні вироки виконавцям вбивства Катерини Гандзюк. Віктор Горбунов, Володимир Васянович, В'ячеслав Вишневський і Микита Грабчук, а також їхній ватажок Сергій Торбін ("Опер") отримали від 3 до 6,5 років позбавлення волі. У цей термін включать час, що засуджені вже провели в СІЗО.\nУ прокуратурі пояснили, що перед винесенням вироку всі вони визнали свою провину і дали викривальні свідчення проти інших учасників злочину. У квітні ГПУ перекваліфікувала справу з ч. 2 ст. 115 (умисне вбивство) за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого).\nПрокуратура також пом'якшила підозру Ігорю Павловському, якого слідство вважає організатором злочину. Йому інкримінують не умисне вбивство, а "приховування злочину" (ч. 1 ст. 396 КК). У січні 2020 року Павловського знову затримали і оголосили йому підозра у створенні ОЗУ. Суд повторно взяв його під варту.\nУ січні в Болгарії заарештували Олексія Левіна, підозрюваного в організації вбивства. Вже 16 березня Левіна літаком доправили до Києва, суд відправив його під арешт на два тижні. Затримання і швидка екстрадиція підозрюваного стали багато в чому заслугою команди прокурорів під керівництвом Віктора Трепака.\nПроте 30 березня нова генпрокурорка Ірина Венедіктова звільнила Віктора Тропака. У коментарі ZN.UA, він пояснив, що подав у відставку за власним бажанням ще 27 березня, так як Вендsктова відсторонила йоговід усіх справ, які розслідує СБУ. У тому числі, від справ про напад на громадських активістів – Катерину Гандзюк, Сергія Стерненка та інших.\nДокладніше читайте в матеріалі Інни Ведернікової "Справа Гандзюк. Слово надається прокурору" у ZN.UA.


Верховна Рада ухвалила законопроект про локалізацію, який суперечить угоді про асоціацію з ЄС\nСьогодні, 21 липня, Верховна Рада на позачерговому засіданні прийняла за основу законопроект №3739, який передбачає преференції для вітчизняного машинобудування, це суперечить Угоді про асоціацію з Євросоюзом.\nДокумент підтримали 248 народних обранців. Про це повідомляє Економічна Правда.\nРішення підтримали 176 нардепів від “Слуги народу”, 20 – від “ОПЗЖ”, 5 – від “ЄС”, 18 – від “Батьківщини”, 10 – від “За майбутнє”, 8 – від групи “Довіра” та 11 позафракційних, “Голос” голосував проти.\nЙдеться про зобов’язання мати місцеву складову в певних видах машин, які закуповуються коштом держави або місцевих органів влади.\nЗаконопроект містить вимогу до мінімального ступеня локалізації на рівні 25-45% з 2021 року та 40-60% з 2024 року. Крім того, він стосується не всіх закупівель, а порівняно вузької групи продукції машинобудування для потреб енергетики, ЖКГ та транспорту.\nВін не сумісний з міжнародними зобов’язаннями України. В Угоді про асоціацію є окрема глава, яка присвячена державним закупівлям. Одним із принципів є недискримінаційність. Окремо вказано, що опис робіт, товарів та послуг не повинен містити конкретного місця походження та умови заснування учасників тендерів в тій же країні, що і замовник.\nОбмеження кола учасників допускається, але лише на конкурентних засадах та лише на основі об’єктивних факторів — досвіду роботи на ринку, масштабу діяльності учасника, наявності в нього відповідної інфраструктури, технічного потенціалу тощо. Також від переможця може вимагатись створення певної інфраструктури в місці виконання контракту.


Експерти виявили найбільшу за всю історію вразливість Android, дані 2.5 мільярдів користувачів під загрозою - ЗНАЙ ЮА\n29 травня, 13:48\nPromon, норвезький дослідний відділ безпеки, виявив нову критичну вразливість, яка присутня на величезній кількості пристроїв Android. На карту поставлено більше мільярда Android-смартфонів.\nЦе дозволяє хакерам маскувати шкідливі додатки так, щоб вони виглядали як будь-які інші звичайні програми. Така махінація дозволяє відстежити користувача за видачею небезпечних привілеїв і різної інформації.\nПринцип роботи вірусу, gizchina\nВразливість з номером CVE-2020-0096 називається StrandHogg 2.0. Наприкінці минулого року та ж команда виявила первісну вразливість StrandHogg. Новий StrandHogg 2.0 дозволяє хакерам здійснювати більш складні атаки.\nВ минулому році експерти Promon повідомили, що StrandHogg вже використовувався крадіжки хакерами для банківської інформації, інших паролів для входу в систему, а також для моніторингу активності користувачів.\nНаголошується, що StrandHogg 2.0 присутній на всіх пристроях Android, за винятком самої останньої версії ОС - Android 10.\nНагадаємо, що експерти з DxOMark перевірили iPhone 11 на якість звуку. На диво, смартфон впорався з усіма завданнями, і навіть зайняв 5 місце в списку. Не дивно, що він є найбільш продаваним смартфоном за 2020 рік.\nЯк повідомляв Знай.uа компанія Tesla знизила ціни на свої авто. На деякі з моделей діє знижка в 2500 доларів, а на деякі й зовсім 5 тисяч доларів, що досить непогано, враховуючи популярність електрокарів.\nТакож Знай.uа повідомляв, що учені виявили останки мамонтів, які загрузли в болоті. Що дивно, на цьому болоті була побудована військова база, але це не завадило археологам зробити сенсаційне відкриття.


Презентація на тему Ада Лавлейс — готові шкільні презентації | GDZ4YOU\nПрезентація на тему «Ада Лавлейс»\nАвгуста Ада Лавлейс (уроджена Байрон) народилася 10 грудня 1815, у Лондоні, Великобританія, померла 27 листопада 1852, там же. Була єдиною закононародженою дитиною англійського поета Джорджа Гордона Байрона і його дружини Анни Ізабелли Байрон (Анабелли). Відома як математик та перший у світі програміст.\nЇї батько, Джордж Гордон Байрон, бачив свою доньку лише один раз, коли їй був місяць. 21 квітня 1816 року Байрон розлучився з її матір ю, переїхав у Англію і більше ніколи не зустрічався з Адою.\nДівчинка отримала перше ім'я Августа на честь зведеної сестри Байрона, з якою у нього, за чутками, був роман. Після розлучення її мати і батьки матері ніколи не назвали її цим ім'ям, а називали Адою. Більш того, з родинної бібліотеки були вилучені всі книги її батька.\nЛюбов до математики Ада перейняла від матері. Анна Ізабелла Байрон, матір Ади, отримала від чоловіка прізвисько «Королева Параллелограммів». А від батька Ада спадкувала емоційний характер.\nМати новонародженої віддала дитину батькам і відправилася в оздоровчий круїз. Повернулася вона вже тоді, коли дитину можна було починати виховувати. У різних біографіях висловлюються різні твердження щодо того, чи жила Ада зі своєю матір'ю: деякі стверджують, що її мати займала перше місце в її житті, навіть у шлюбі; за іншими джерелами, вона ніколи не знала ні одного з батьків.\nАда отримала чудове виховання. Важливе місце в ньому займало вивчення математики - значною мірою під впливом матері. Її вчителем був відомий англійський математик і логік Август де Морган. Заняття Ади заохочували друзі її сім'ї - Август де Морган і його дружина, подружжя Соммервіл та інші. Коли Аді виповнилося сімнадцять років, вона змогла виїжджати в світ і була представлена королю і королеві. Ім'я Чарльза Беббіджа юна міс Байрон вперше почула за обіднім столом від Мері Соммервіль. Через кілька тижнів, 5 червня 1833 року, вони вперше побачились. Чарльз Беббідж в момент їхнього знайомства був професором на кафедрі математики Кембриджського університету. Пізніше вона познайомилася і з іншими видатними особистостями тієї епохи: Майклом Фарадеєм, Девідом Брюстером, Чарльзом Уітстоном, Чарльзом Діккенсом та іншими.\nСімейне життя Августи Ади склалося щасливо. У 1835 році Ада Байрон у віці дев'ятнадцяти років вийшла заміж за 29-річного лорда Кінга, який згодом став графом Лавлейс. Чоловік не мав нічого проти наукових занять дружини і навіть заохочував її в них. Подружжя Лавлейс вело світський спосіб життя, регулярно влаштовуючи прийоми і вечори в своєму лондонському будинку і заміському маєтку Окхат-Парк. Заміжжя Ади не віддалило її від Беббіджа; їх відносини стали ще більш серцевими. На початку знайомства Беббіджа цікавили математичні здібності дівчини. Надалі Беббідж знайшов у ній людину, яка підтримувала всі його сміливі починання. Ада була майже ровесницею його рано померлої дочки. Все це призвело до теплого і щирого відношенню до Ади на довгі роки.\nУ подружжя Лавлейс в 1836 році народився син, у 1838 - дочка і в 1839 - син. Природно, що це відірвало Аду на час від занять математикою. Але незабаром після народження третьої дитини вона звертається до Беббіджа з проханням підшукати їй викладача математики. При цьому вона пише, що має сили дійти так далеко в досягненні своїх цілей, як вона цього забажає. Беббідж в листі від 29 листопада 1839 відповідає Лавлейс: "Я думаю, що Ваші математичні здібності настільки очевидні, що не потребують перевірки. Я навів довідки, але знайти в даний час людини, яку я міг би рекомендувати Вам як викладача, мені не вдалося. Я продовжу пошуки".\nАвгуста Ада Лавлейс серйозно займалася вивченням аналітичної машини Беббіджа і в 1843р. склала програму для неї. Ця програма включала умовну програму управління, винайдену Беббіджем, повторення циклів операцій. Лавлейс створила програму для обчислення чисел Бернуллі. Хоча аналітична машина Беббіджа не була побудована і програми Лавлейс ніколи не налагоджували і не працювали, проте ряд висловлених нею загальних положень (принцип економії робочих осередків, зв'язок рекурентних формул з циклічними процесами обчислень) зберегли своє принципове значення і для сучасного програмування. Аду Лавлейс називають "першою леді комп'ютерного королівства".\nАда Лавлейс померла 27 листопада 1852 у віці 36 років від кровопускання при спробі лікування раку матки (в цьому ж віці від кровопускання помер і її батько) та була похована у родинному склепі Байронів поруч зі своїм батьком, якого ніколи не знала при житті.\nУспіхи давалися їй з великим напруженням і не без шкоди для здоров'я. Небагато що вдалося зробити за своє коротке життя Августі Аді Лавлейс. Але те , що вийшло з-під її пера, вписало її ім'я в історію обчислювальної математики й обчислювальної техніки як першої програмістки.\nНа згадку про Аду Лавлейс названа розроблена в 1980 році мова АДА - одна з універсальних мов програмування. Ця мова була широко розповсюджена в США, і Міністерство Оборони США навіть затвердив назву "Ада", як ім'я єдиної мови програмування для американських збройних сил, а в подальшому і для всього НАТО.Так само на честь Ади Лавлейс названі в Америці також два невеликих міста - в штатах Алабама і Оклахома. В Оклахомі існує і коледж її імені.


Доньку Дугласа жорстоко цькують в школі: помре через місяць. Politeka\nДоньку Дугласа жорстоко цькують в школі: помре через місяць\n2 серпня, 12:05\nВідзначимо, у Голлівуді є сімейні пари, які вже тривалий час залишаються вірними один одному. Так, першою з них варто назвати пару Сари Джесіки Паркер і Меттью Бродерік. Вони разом вже 23 роки. Зараз вони зайняті вихованням 12-річного сина і двох дочок-близнючок, які були народжені за допомогою сурогатної матері.\nНаступною парою, на яку варто звернути увагу, є Кетрін Зета-Джонс і Майкл Дуглас. Вони перебувають у шлюбі вже 15 років, вважаючись однією з найкрасивіших родин Голлівуду. Зараз актори виховують двох дітей-тінейджерів.\nЗамикає топ-3 Том Хенкс з Ритою Вілсон, які разом живуть 26 років і виховують двох спільних синів, а також сина і дочку Хенкса від першого шлюбу. Незважаючи на такий тривалий час разом, актор продовжує залишати своєї коханої записки перед відходом на роботу. Сама ж Вілсон називає його своєю «другою половинкою».\nНагадаємо, Кетрін Зета-Джонс показала, як її родина змінилася за 10 років.\nЯк повідомляла Politeka, молодий тато: відомий актор став батьком у 78.\nТакож Politeka писала про зірок, які стали батьками після 50.


Скачати, загрузити, прочитати Кодекс адміністративного судочинства\nГоловна сторінка сайту > Послуги > Для юристів > Кодекси України > Кодекс адміністративного судочинства\nНа цій сторінці ви можете скачати, загрузити та прочитати Кодекс адміністративного судочинства. Загрузити Кодекс адміністративного судочинства. Ознайомитися зі змістом кодексу можна на цій сторінці нижче.\nСтаття 1. Призначення Кодексу адміністративного судочинства України.\nСтаття 2. Завдання адміністративного судочинства.\nСтаття 3. Визначення понять.\nСтаття 4. Правосуддя в адміністративних справах.\nСтаття 5. Законодавство про адміністративне судочинство.\nСтаття 6. Право на судовий захист.\nСтаття 7. Принципи адміністративного судочинства.\nСтаття 8. Верховенство права.\nСтаття 9. Законність.\nСтаття 10. Рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.\nСтаття 11. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з’ясування всіх обставин у справі.\nСтаття 12. Гласність і відкритість адміністративного процесу.\nСтаття 13. Забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду.\nСтаття 14. Обов’язковість судових рішень.\nСтаття 16. Правова допомога при вирішенні справ в адміністративному суді.\nСтаття 18. Предметна підсудність адміністративних справ.\nСтаття 19. Територіальна підсудність адміністративних справ.\nСтаття 20. Iнстанційна підсудність адміністративних справ.\nСтаття 21. Підсудність кількох пов’язаних між собою вимог.\nСтаття 22. Передача адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого.\nСтаття 23. Здійснення адміністративного судочинства суддею одноособово.\nСтаття 24. Здійснення адміністративного судочинства колегією суддів.\nСтаття 25. Порядок вирішення питань колегією суддів.\nСтаття 26. Незмінність складу суду.\nСтаття 27. Підстави для відводу (самовідводу) судді.\nСтаття 28. Недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.\nСтаття 29. Підстави для відводу (самовідводу) секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача.\nСтаття 30. Заява про відвід (самовідвід).\nСтаття 31. Порядок вирішення питання про відвід (самовідвід).\nСтаття 32. Наслідки відводу (самовідводу) судді.\nСтаття 33. Повістки.\nСтаття 34. Зміст повістки.\nСтаття 35. Вручення повістки.\nСтаття 36. Час вручення повістки.\nСтаття 37. Наслідки відмови від одержання повістки.\nСтаття 38. Виняткові засоби судових викликів і повідомлень.\nСтаття 39. Виклик відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме.\nСтаття 40. Обов’язок повідомити про зміну адреси та причини неприбуття в судове засідання.\nСтаття 41. Фіксування судового засідання технічними засобами.\nСтаття 42. Ведення журналу судового засідання.\nСтаття 43. Зауваження щодо технічного запису і журналу судового засідання.\nСтаття 44. Відтворення та роздрукування технічного запису судового засідання.\nСтаття 45. Складення протоколу.\nСтаття 46. Зміст протоколу.\nСтаття 47. Склад осіб, які беруть участь у справі.\nСтаття 48. Адміністративна процесуальна правосуб’єктність.\nСтаття 50. Сторони.\nСтаття 51. Права та обов’язки сторін.\nСтаття 52. Заміна неналежної сторони.\nСтаття 53. Треті особи.\nСтаття 54. Права та обов’язки третіх осіб.\nСтаття 55. Процесуальне правонаступництво.\nСтаття 56. Представники.\nСтаття 57. Особи, які не можуть бути представниками.\nСтаття 58. Документи, що підтверджують повноваження представників.\nСтаття 59. Повноваження представника в суді.\nСтаття 60. Участь у справі органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.\nСтаття 61. Особливості повноважень органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб у суді.\nСтаття 62. Особи, які є іншими учасниками адміністративного процесу.\nСтаття 63. Секретар судового засідання.\nСтаття 64. Судовий розпорядник.\nСтаття 65. Свідок.\nСтаття 66. Експерт.\nСтаття 67. Спеціаліст.\nСтаття 68. Перекладач.\nСтаття 69. Поняття доказів.\nСтаття 70. Належність та допустимість доказів.\nСтаття 71. Обов’язок доказування.\nСтаття 72. Підстави для звільнення від доказування.\nСтаття 73. Забезпечення доказів.\nСтаття 74. Способи забезпечення доказів.\nСтаття 75. Заява про забезпечення доказів та порядок її розгляду.\nСтаття 76. Пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників.\nСтаття 77. Показання свідка.\nСтаття 78. Допит свідка за місцем або у місці його проживання (перебування).\nСтаття 79. Письмові докази.\nСтаття 80. Речові докази.\nСтаття 81. Призначення судової експертизи.\nСтаття 82. Висновок експерта.\nСтаття 83. Комісійна експертиза.\nСтаття 84. Комплексна експертиза.\nСтаття 85. Додаткова і повторна експертизи.\nСтаття 86. Оцінка доказів.\nСтаття 87. Види судових витрат.\nСтаття 88. Зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат.\nСтаття 89. Сплата і повернення судового збору.\nСтаття 90. Витрати на правову допомогу.\nСтаття 91. Витрати сторін та їхніх представників, що пов’язані із прибуттям до суду.\nСтаття 92. Витрати, пов’язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.\nСтаття 93. Витрати, пов’язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.\nСтаття 94. Розподіл судових витрат.\nСтаття 95. Розподіл витрат у разі відмови позивача від адміністративного позову.\nСтаття 96. Судові витрати, пов’язані з примиренням сторін.\nСтаття 97. Визначення розміру судових витрат.\nСтаття 98. Рішення щодо судових витрат.\nСтаття 100. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.\nСтаття 101. Процесуальні строки.\nСтаття 103. Обчислення процесуального строку.\nСтаття 107. Відкриття провадження в адміністративній справі.\nСтаття 108. Залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви.\nСтаття 109. Відмова у відкритті провадження в адміністративній справі.\nСтаття 110. Підготовка справи до судового розгляду.\nСтаття 111. Попереднє судове засідання.\nСтаття 112. Відмова від адміністративного позову та визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження.\nСтаття 113. Примирення сторін під час підготовчого провадження.\nСтаття 114. Пропозиція суду про надання додаткових доказів та пояснень.\nСтаття 115. Судове доручення.\nСтаття 116. Об’єднання і роз’єднання справ.\nСтаття 117. Забезпечення адміністративного позову.\nСтаття 118. Порядок забезпечення адміністративного позову.\nСтаття 119. Ознайомлення зі справою.\nСтаття 120. Обов’язковість особистої участі.\nСтаття 121. Судові рішення за наслідками підготовчого провадження.\nСтаття 122. Розгляд адміністративної справи у судовому засіданні.\nСтаття 123. Головуючий у судовому засіданні.\nСтаття 124. Відкриття судового засідання.\nСтаття 125. Роз’яснення перекладачеві його прав та обов’язків, присяга перекладача.\nСтаття 126. Повідомлення про повне фіксування судового процесу технічними засобами.\nСтаття 127. Оголошення складу суду і роз’яснення права відводу.\nСтаття 128. Наслідки неприбуття в судове засідання особи, яка бере участь у справі.\nСтаття 129. Наслідки неприбуття в судове засідання свідка, експерта, спеціаліста.\nСтаття 130. Роз’яснення особам, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов’язків.\nСтаття 131. Роз’яснення прав і обов’язків експерта, присяга експерта.\nСтаття 132. Роз’яснення спеціалісту його прав і обов’язків.\nСтаття 133. Вирішення судом клопотань осіб, які беруть участь у справі.\nСтаття 134. Обов’язки присутніх у залі судового засідання.\nСтаття 135. Початок судового розгляду справи по суті.\nСтаття 136. Відмова від адміністративного позову, визнання адміністративного позову, примирення сторін під час судового розгляду.\nСтаття 137. Зміна позовних вимог.\nСтаття 138. Дослідження доказів.\nСтаття 139. Пояснення осіб, які беруть участь у справі.\nСтаття 140. Встановлення порядку дослідження інших доказів.\nСтаття 141. Порядок допиту свідків.\nСтаття 142. Порядок допиту малолітніх і неповнолітніх свідків.\nСтаття 143. Дослідження письмових доказів.\nСтаття 144. Дослідження змісту особистих паперів, листів, записів телефонних розмов, телеграм та інших видів кореспонденції.\nСтаття 145. Дослідження речових доказів.\nСтаття 146. Дослідження звуко- і відеозаписів.\nСтаття 147. Огляд доказів на місці.\nСтаття 148. Дослідження висновку експерта.\nСтаття 149. Консультації та роз’яснення спеціаліста.\nСтаття 150. Відкладення розгляду справи або оголошення перерви в її розгляді.\nСтаття 151. Закінчення з’ясування обставин та перевірки їх доказами.\nСтаття 152. Судові дебати.\nСтаття 153. Вихід суду для ухвалення рішення.\nСтаття 154. Таємниця нарадчої кімнати.\nСтаття 155. Залишення позовної заяви без розгляду.\nСтаття 156. Зупинення та поновлення провадження у справі.\nСтаття 157. Закриття провадження у справі.\nСтаття 158. Види судових рішень.\nСтаття 159. Законність і обґрунтованість судового рішення.\nСтаття 160. Порядок ухвалення судових рішень, їх форма.\nСтаття 161. Питання, які вирішує суд при прийнятті постанови.\nСтаття 162. Повноваження суду при вирішенні справи.\nСтаття 163. Зміст постанови.\nСтаття 164. Постанова щодо частини позовних вимог.\nСтаття 165. Зміст ухвали.\nСтаття 166. Окремі ухвали суду.\nСтаття 167. Проголошення судового рішення, видача або направлення судового рішення особам, які беруть участь у справі.\nСтаття 168. Додаткове судове рішення.\nСтаття 169. Виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні.\nСтаття 170. Роз’яснення судового рішення.\nСтаття 171. Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів.\nСтаття 172. Особливості провадження у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності виборчих комісій, комісій з референдуму, членів цих комісій.\nСтаття 173. Особливості провадження у справах щодо уточнення списку виборців.\nСтаття 175. Особливості провадження у справах щодо оскарження дій або бездіяльності кандидатів, їхніх довірених осіб, партії (блоку), місцевої організації партії (блоку місцевих організацій партій), їхніх посадових осіб та уповноважених осіб, ініціативних груп референдуму, інших суб’єктів ініціювання референдуму, офіційних спостерігачів від суб’єктів виборчого процесу.\nСтаття 176. Особливості провадження у справах щодо скасування реєстрації кандидата на пост Президента України.\nСтаття 177. Особливості судових рішень за наслідками розгляду справ, пов’язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму, та їх оскарження.\nСтаття 178. Особливості здійснення представництва у справах, пов’язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.\nСтаття 179. Особливості обчислення строків у справах, пов’язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму, та наслідки їх порушення.\nСтаття 180. Особливості провадження у справах про дострокове припинення повноважень народного депутата України в разі невиконання ним вимог щодо несумісності.\nСтаття 181. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.\nСтаття 182. Особливості провадження у справах за адміністративними позовами суб’єктів владних повноважень про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання.\nСтаття 183. Особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення обмежень у реалізації права на мирні зібрання.\nСтаття 184. Суд апеляційної інстанції.\nСтаття 185. Право на апеляційне оскарження.\nСтаття 186. Порядок і строки апеляційного оскарження.\nСтаття 187. Вимоги до заяви про апеляційне оскарження та до апеляційної скарги.\nСтаття 188. Дії суду першої інстанції після одержання апеляційних скарг.\nСтаття 189. Прийняття апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.\nСтаття 190. Підготовка справи до апеляційного розгляду.\nСтаття 191. Заперечення на апеляційну скаргу.\nСтаття 192. Приєднання до апеляційної скарги.\nСтаття 193. Відмова від апеляційної скарги, зміна апеляційної скарги під час апеляційного провадження.\nСтаття 194. Відмова позивача від адміністративного позову, примирення сторін під час апеляційного провадження.\nСтаття 195. Межі перегляду судом апеляційної інстанції.\nСтаття 196. Апеляційний розгляд справи у судовому засіданні.\nСтаття 197. Апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.\nСтаття 198. Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду.\nСтаття 199. Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду.\nСтаття 200. Підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення — без змін.\nСтаття 201. Підстави для зміни судового рішення.\nСтаття 202. Підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.\nСтаття 203. Підстави для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.\nСтаття 204. Підстави для скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд.\nСтаття 205. Судові рішення суду апеляційної інстанції.\nСтаття 206. Зміст ухвали суду апеляційної інстанції.\nСтаття 207. Зміст постанови суду апеляційної інстанції.\nСтаття 208. Окрема ухвала суду апеляційної інстанції.\nСтаття 209. Повернення адміністративної справи.\nСтаття 210. Суд касаційної інстанції.\nСтаття 211. Право на касаційне оскарження.\nСтаття 212. Порядок і строки касаційного оскарження.\nСтаття 213. Вимоги до касаційної скарги.\nСтаття 214. Прийняття касаційної скарги судом касаційної інстанції.\nСтаття 215. Підготовка справи до касаційного розгляду.\nСтаття 216. Заперечення на касаційну скаргу.\nСтаття 217. Приєднання до касаційної скарги.\nСтаття 218. Відмова від касаційної скарги, зміна касаційної скарги під час касаційного провадження.\nСтаття 219. Відмова позивача від адміністративного позову, примирення сторін під час касаційного провадження.\nСтаття 220. Межі перегляду судом касаційної інстанції.\nСтаття 220-1. Попередній розгляд справи.\nСтаття 221. Касаційний розгляд справи у судовому засіданні.\nСтаття 222. Касаційний розгляд справи в порядку письмового провадження.\nСтаття 223. Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.\nСтаття 224. Підстави для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень — без змін.\nСтаття 225. Підстави для зміни судових рішень.\nСтаття 226. Підстави для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі судового рішення суду першої інстанції.\nСтаття 227. Підстави для скасування судових рішень з направленням справи для продовження розгляду або на новий розгляд.\nСтаття 228. Підстави для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.\nСтаття 229. Підстави для скасування судових рішень і ухвалення нового судового рішення.\nСтаття 230. Судові рішення суду касаційної інстанції.\nСтаття 231. Зміст ухвали суду касаційної інстанції.\nСтаття 232. Зміст постанови суду касаційної інстанції.\nСтаття 233. Окрема ухвала суду касаційної інстанції.\nСтаття 234. Повернення адміністративної справи.\nСтаття 235. Суд, який переглядає судові рішення за винятковими обставинами.\nСтаття 236. Право на оскарження судових рішень за винятковими обставинами.\nСтаття 237. Підстави для провадження за винятковими обставинами.\nСтаття 238. Строк оскарження за винятковими обставинами.\nСтаття 239. Порядок подання скарги до Верховного Суду України.\nСтаття 240. Допуск скарги до провадження за винятковими обставинами.\nСтаття 241. Порядок провадження за винятковими обставинами.\nСтаття 242. Повноваження Верховного Суду України за наслідками провадження за винятковими обставинами.\nСтаття 243. Постанова Верховного Суду України про задоволення скарги.\nСтаття 244. Постанова Верховного Суду України про відмову в задоволенні скарги.\nСтаття 245. Підстави для провадження за нововиявленими обставинами.\nСтаття 246. Право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.\nСтаття 247. Строк звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.\nСтаття 248. Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.\nСтаття 249. Порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.\nСтаття 250. Відкриття провадження за нововиявленими обставинами.\nСтаття 251. Відмова від заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та її наслідки.\nСтаття 252. Порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.\nСтаття 253. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами.\nСтаття 254. Набрання судовим рішенням законної сили.\nСтаття 255. Наслідки набрання законної сили судовим рішенням.\nСтаття 256. Постанови суду, які виконуються негайно.\nСтаття 257. Порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.\nСтаття 258. Звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання.\nСтаття 259. Оформлення виконавчого листа, виправлення помилки в ньому та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.\nСтаття 260. Видача дубліката виконавчого листа.\nСтаття 261. Поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого листа до виконання.\nСтаття 262. Примирення сторін у процесі виконання.\nСтаття 263. Відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.\nСтаття 264. Заміна сторони виконавчого провадження.\nСтаття 265. Поворот виконання судових рішень.\nСтаття 266. Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ.\nСтаття 267. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.\nСтаття 268. Підстави і порядок застосування заходів процесуального примусу.\nСтаття 269. Види заходів процесуального примусу.\nСтаття 271. Тимчасове вилучення доказів для дослідження судом.\nСтаття 272. Привід.


Який зв’язок між їжею та культурою - Bonduelle\nНаша їжа та культура тісно пов’язані між собою\nТе, що ми їмо – важлива частина культурної ідентичності народу. У кожної національності є як улюблені страви, так і особливі способи їх приготування та зберігання. Цьому, у значній мірі, сприяють географічне розташування та погодні умови. Наприклад, жителі країн із жарким кліматом люблять гостру їжу. Можливо, через те, що деякі спеції дозволяють зберігати продукти довше. Крім того, гострі спеції сприяють потовиділенню – природньому процесу охолодження організму.\nПродукти також мають власне значення\nШоколад може бути чудовим подарунком у деяких країнах, але недоречним в інших. В одній частині світу якийсь продукт вважатимуть делікатесом, а в іншій – неїстівною їжею, як, наприклад, коники та інші комахи.\nНацію часто асоціюють із певними стравами\nКоли ми чуємо «паста» та «піца», то одразу згадуємо Італію, гуляш асоціюється із Угорщиною, ростбіф – з Англією, гамбургери – з Сполученими Штатами, паелья – з Іспанією, і так далі. Але добре, що зараз усі незвичні продукти можна легко відшукати у супермаркетах. Тож експериментуйте з різними стравами та доторкніться до культури багатьох країн світу.


Фонд громадянського суспільства Східного партнерства: стипендії та підтримка для українців - EU NEIGHBOURS east\nПосли європейської молоді\nОстанні новини та інформація про співпрацю Європейського Союзу (ЄС) з країнами Східного партнерства: Азербайджаном, Білоруссю, Вірменією, Грузією, Республікою Молдова та Україною\nTopics SelectCOVID-19ІнфраструктураБізнесБезпекаБоротьба з корупцієюГромадянське суспільствоДіалогДослідження та інноваціїЕкологіяЕнергетикаЖінкиЗайнятістьЗахист населенняЗдоров'яЗМІКультураМіграція та мобільністьМісцевий розвитокМолодьНавичкиНалежне урядуванняОсвітаПолітичні відносиниПрава людиниПравосуддяСільське господарствоСхідне партнерствоТранскордонна співпрацяТранспортЦифровізація\nОстанні новини, Можливості, Історії, Факти, Публікації, Опитування, Профілі, Блог, Діяльність\nФонд громадянського суспільства Східного партнерства: стипендії та підтримка для українців\nПроєкт Фонду громадянського суспільства Східного партнерства оголосив два конкурси для активістів і представників громадянського суспільства з України. Обидва конкурси проводяться за спрощеною процедурою й не мають дедлайну.\nУкраїнці можуть подати заявку на стипендію та на «спеціальну» підтримку.\nСтипендії призначені для представників громадянського суспільства й активістів. Така допомога надається лише фізичним особам. Фонд підтримає проєкт із бюджетом близько 5 тис. євро, розрахований на шість місяців (до восьми місяців у виняткових випадках).\n«Спеціальну» підтримку на суму від 1 тис. євро до 20 тис. євро можуть отримати організації й активісти громадянського суспільства. У 2022 році ініціативи повинні відповідати тематиці #StandWithUkraine і бути реалізовані менш ніж за чотири місяці.\nЗаявки на більш тривалі чи дорогі проєкти можна надіслані до Представництва Європейського Союзу в Україні. Вони розглядатимуться в індивідуальному порядку.\nЗа потреби детальнішої інформації прочитайте короткі інструкції англійською або українською мовами.\nЗаявка англійською мовою\nЗаявка українською мовою\nКонкурси з отримання проектних пропозицій\nПОВ’ЯЗАНЕ З ТЕМОЮ\n26 Травня, 2022\nКонкурс для культурних організацій: 7,5 тис. євро на шкільний проєкт\nМолодіжна конференція Східного партнерства – подай заявку до 29 травня!\nНавчання в Європі: приєднуйся до віртуального ярмарку 24 травня!\nСтажування в Європейському центральному банку: подай заявку до 3 червня!\nДовгострокове волонтерство в Мілані: подай заявку до 22 травня!\nЦікавитеся останніми новинами та можливостями?\nУправління цим сайтом здійснюється Регіональною комунікаційною програмою «Східне сусідство ЄС» («EU NEIGHBOURS east») на 2020-2024 роки, що фінансується ЄС. Програма сприяє комунікаційній діяльності представництв Європейського Союзу в країнах Східного партнерства й працює під керівництвом Генерального директорату Європейської комісії з питань політики сусідства та переговорів із розширення, а також Європейська служба зовнішньої діяльності. Програма впроваджується консорціумом на чолі з B&S Europe.\nІнформація на цьому сайті регулюється Положенням про обмеження відповідальності та захист персональних даних.\n© Європейський Союз,


Додатково про Динамо Киів у 1942 році. Частина 2., історик, 6 августа 2019 г. — Динамо Киев от Шурика\nДодатково про Динамо Киів у 1942 році. Частина 2.\nhttps://dynamo.kiev.ua/blog/328284-dodatkovo-pro-dinamo-kiv-u-1942-rots-chastina-2 2019-08-06 17:30 Сучастні історики вважають, що діяльність міськоі управи по допомозі у звільненні 6 динамівських футболістів з дарницького ...\nСучастні історики вважають, що діяльність міськоі управи по допомозі у звільненні 6 динамівських футболістів з дарницького табору віськовополоненних та проведення регістраціі у секціі фізкультури та спорту більш ніж 200 спортсменів, з яких біля 30 були футболістами, тренерами та суддями, що дало ім можливість легалізуватися та отримати талони на харчування у ідальні товариства Січ-Дніпро-Тризуб-Рух, заслуговує поваги.\nВелику позитивру роль зіграв у цьому один з керівників Руху Георгій Швецов. Це він був організатором звернення управи до окупантів про звільнення динамівців, а потім оформив Трусевича, Кузьменка і Комарова тренерами у Тризубі, а потім знайшов ім ще підробіток у ідальні товариства Рух. Він також пристроів поваром у ідальню відділу освіти і культури Коротких, а потім ще там почали працівати Путистин та Ткаченко\_до переходу його у поліцію. Після того, як з 01.02.42р. ідальню Руху закрили за безталонне підхарчування у ній зимою артистів естради, ряд людей, у тому числі і Трусевич, опинилися на вулиці, що було вкрай небезпечно.\nТому Трусевич радо зустрів пропозицію Кордика у кінці лютого, щоб почати працювати на хлібозаводі номер 1. Потім він туди перетягнув працювати ще бувших динамівців різних років Гончаренка, Свиридовського, Кузьменка, Тютчева, Клименка, Путистина, Комарова та гравця Локомотива В. Балакіна, які і склали основу команди Старт хлібозаводу\_ по німецьким документам-хлібо-макаронна фабрика. До них приєдналися гравець Локомотива, який працював на залізниці, Сухарев та вже на той час співробітники поліціі Тимофеєв, Ткаченко і Гундарев, а також працівник ідальні Коротких. В афішах ще значаться Чернега, Мельник та невідомий мені якийсь Сотник, що значився по реєстраціі в секціі гравццем команди якогось заводу. До речі, подальша доля Чернеги, Сотника і ряду гравців Руху, Алмаза і Спорту невідома. Капітаном Старту став Свиридовський, а адміністратором Осіюк.\nСлід зазначити, що після розстрілу голови управи Багазія керівником відділу освіти та культури замість проф. Штепи у лютому став Солодовников\_що одразу змінив призвище на Солодовник\_, а керівником секціі фізкультури та спорту призначили Снетенчука. Нові керівники спорту одразу полізли з шкіри, щоб показати свою бурхливу діяльність перед штадткомісаріатом. Управа неодноразово доповідала окупантам, що вони "мають велику кількість спортсменів, які тільки чекають весни для початку тренувань та змагань". Також вони писали, що відділ та секція " приділяють особливу увагу та досягли значних успіхів у сфері культурного та спортивного життя", а також , що вони "постійно займаються спортивно-масовою роботою серед населення". І все це робиться, щоб "виконувати вказівку фюрера...що 1942 рік- це рік стратегічних успіхів для Німетчини!". Точками я пропустив славослів"я. Зміст та тон подачі таких досягнень добре ілюструє слідуюча цитата з газети "Нове украінське слово" за 30.12.41року: "Відкриття киівськоі опери: Прем"єра, яка відбулася 27 грудня 1941 року перетворилася на свято украінськоі культури, на свято, яке яскраво продемонструвало ставлення великонімецького народу-визволителя до украінського народу, якому віднині довічно забезпечено ріст його науки, мистецтва, літератури. Ця подія ввійде в історію віковічних культурних відносин німецького і украінського народів". Ще у березні Снетенчук письмово звертавсся до штадткомісаріату з пропозиціями,щодо "проведення спортивнних зустрічей між командами інших міст" та пропонував "... провести... зустрічі по футболу...між командами украінців і німецьких військових частин." Відомі подальші футбольні подіі показують, що його пропозиціі знайшли розуміння в окупантів.\nШановні, колеги, коли ми з Вами читаємо такі мовні фрази, як" футболісти Старту зустрілися з німецькою командою", чи " футболісти грали з німцями на стадіоні Зеніт",тощо, то не представляємо собі, як і автори тих фраз, що нічого так просто, як написано, тоді не могло бути. При німецькій окупаціі футболісти у публічному просторі на стадіоні без відповідного дозволу штадткомісаріату не могли ні з ким ні "зустрітися", ні "зіграти" і нічого у данній ситуаціі не могли зробити Швецов, Кордик чи Осіюк з Свиридовським, а тим більше, домовитися про гру з якоюсь окупаційною військовою частиною. До речі, тоді на більшості киівських стадіонів розміщувались військові частини чи склади з технікою і перед ними були застережні написи" Стій за 10 метрів. Ближче- розстріл!" А на стадіоні заводу Арсенал розмістилася якась спецчастина і на футбольному полі вирила підземні сховища, до яких під страхом розстрілу заборонялося наближатись ближче 100 метрів. Ну, як тут "зустрітися"? Тому у ті часи футбол на стадіоні потрібно було ретельно ОРГАНІЗОВУВАТИ.\nЄдиною юридичною особою, якій окупантами було дозволено організовувати і проводити спортивні змагання на стадіоні за участю киівських спортсменів була секція фізкультури і спорту міськоі управи. Тільки вона і в кожному випадку за дозволом штадткомісаріату. Секція також відповідала перед владою за порядок при проведенні змагань. Враховуючи , що на будь які зустрічі з футболу на трибуни приходили німецькі та угорськи солдати, міська управа повинна була забезпечити охорону з киівськоі поліціі та німецькоі шуцполіціі. При зустрічах з німецькими командами потрібно було брати обов"язкові дозволи у комендатурі і забезпечити розміщеня фельджандармеріі. А ще секціі потрібно було організувати продаж квитків, та забезпечити буфет з оркестром. Бумажна карусель була велика і у кількох випадках до неі залучали гебіткомісара округу Вілла. Футболістам же потрібно було тільки вчасно прийти до стадіону, все інше робили інші структури. Футбольні команди, незалежно від себе, ставали частинкою бюрократичноі окупаційноі системи. Футбольні матчі на стадіоні стали своєрідною візитною карткою успішноі роботи секціі спорту управи. І я повністю згодний з словами Г. Кузьміна, який в одній своій статті написав: "Старт представлялся хозяевам города удобной игрушкой, хорошим подспорьем для создания легенды о полноценной и счастливой жизни местного населения под новым знаменем." Додам тільки від себе, що цю іграшку вони одразу знищили, як тільки вона стала загрозою іхньому життю. Зазначу, що в процесі організаціі матчів було задіяно ряд окупаційних структур і всім було відомо, хто веде гру в команді і гравцями якого професійного клубу вони були раніше. Недаремно команди військових частин хотіли зустрітися саме з командою Старт. На перших порах таке положення всіх влаштовувало і всі були задоволені. Нагадаю, що за дуже скупими спогадами киян, на трибунах гонведи, не страхаючись нікого, підтримували киян при іх зустрічах з німецькими командами, а от, коли украінці грали проти угорців, то німецькі солдати нас ніколи не підтримували, зате сміялися над союзниками та ім підсвистували. На жаль, хоч я і хотів, мені не вдалося зустріти ні одного болільника, що був на тих матчах. Мабуть людям було краще мовчати про ті часи ніж говорити. Слава богу, що знав Сухарева.\nАле повернуся трохи назад. Незважаючи на великі потуги управи та товариства Рух, ще в кінці травня окупаційна влада все не давала дозвіл на проведення публічних спортивних змагань. Мабуть все "утрясали" чи в генеральному комісаріаті, чи у Ровно. Правда штадткомісаріат передав всі стадіони Києва , навіть ті, які були зайняті військовими частинами, на утримання міській управі, але без дозволу використовувати іх за призначенням. Наприклад, штадкомісаріат в кінці травня надав дозвіл на організацію команди Старт, але не дозволив ій користуватись стадіоном на Керосинній: "01.06.42р. Киівська міська управа. По погодженню в штадткомісаріаті-"Відхилити". Де ж було грати і тренуватися? Не в кабінеті ж Кордика.\nІ раптом буквально за кілька днів, наче за мановінням чарівноі палочки, на початку червня все змінилося у сфері спортивноі роботи. Спочатку дуже терміново передали у користування "тільки для німців" стадіон Динамо, нарекши його Дойче штадіоном і одразу на слідуючий день почали там змагання по футболу між німецькими командами. При чому залишили цей заклад на утриманні міськоі управи і залишили всю обслугу на чолі з директором з.м.с. Васильєвою та комендантом з.м.с. Безруковим. До речі, Швецов у газеті висловив свою гордість, що його команді Рух було дозволено на цьому стадіоні подивитись зустріч команд військових частин. Потім дозволили провести першу футбольну зустріч між нашими командами Рух і Хлібзаводом, яка відбулася на ще офіційно не відкритому новому стадіоні палацу спорту\_республіканському,авт.\_ вже 7 червня. Десь одночасно з цим штадткомісаріат видав дозвіл секціі фізкультури і спорту на відкриття на 41 підприємстві Києва спортивноі роботи\_довідково, офіційно тоді в місті працювало 111 підприємств. При цьому нікого не цікавило, чи є там бажаючі займатись фізкультурою та хоч якийсь спортивний інвентар. Головне було - відрапортувати начальству, що тоді і робили управа та штадкомісаріат у своіх звітах до генерального комісаріату. Що ж було причиною цих калейдоскопічноі швидкості змін? А відповідь була дуже проста.\n1-2 червня по всім лініям німецькоі влади пройшло повідомлення, що до Украіни з інспекційною поіздкою повиненна була приіхати одна із найдовіренійших осіб і особистий друг фюрера, який був навіть один період головою нацисткоі партіі, теоретик засад окупаційноі діяльності рейху, міністр окупованих східних земель Альфред Розенберг. Тут вже задовго до його приізду всі окупаційні структури рейху на Украіні встали "струнко" і почали гарячково готуватись до показу своіх досягнень. У цому руслі готувалась і міська управа та іі сектор фізкультури і спорту. Слід зазначити, що сьогодні ми з багатьох публікацій знаємо те, про що було тоді відомо тільки кільком людям на найвищих щаблях берлінськоі влади. Справа була в тому, що тоді у Розенберга з"явилися дуже впливові опоненти в особі Геринга, Бормана та особливо міністра пропаганди Гебельса, які вважали, що бувший російський підданий не може повністю забезпечити колонізацію союзу і його теоритичні засади не завжди ефективні і пропонували Гітлеру посилити радікалізм. Але тоді про ці віяння у закритих найвищих імперських кабінетах ніде було нічого не відомо і окупанти на Украіні готувалися до прийому високого очільника, від одного подиху якого залежало іхнє майбутнє, і намагалися все зробити згідно розпоряджень міністерства Розенберга.\nОдразу після початку роботи Дойче штадіону і випереджаючи приізд Розенберга, до Киіва приіхали гебельсівські журналісти з найбільшого спортивного журналу рейху. Слід одразу зазначити, що Киів був найбільшим окупованим містом на сході і у ньому розміщувалося безліч військових німецьких частин, тилових служб та медичних госпіталів, прелставництв різних міністерств та окупаційних установ і тому місто завжди знаходилося у сфері уваги міністерства пропаганди. В берлінській центральній пресі можна було прочитати і про наше місто. Писали різне, здебільшого щось під фанфари. Зустрічалися і сусальні гебельсівські тошнотворні статті, на кшалт, про просту німецьку дівчину, яка під впливом гітлерівськоі риторіки захотіла попрацювати\nдесь на сході в окупаційних установах і приіхала для цього з одним чемоданом у Киів, а далі від іі імені з фото розповідалося, що вона побачила в місті та, як вона буде працювати на благо фатерлянду. Прямо синтельментальніша історія про білосніжку у страні "тубільців". Щось подібне написали і німецькі журналісти спортивного видання тільки про відкриття Дойче стадіону та про запеклі протистояння на ньому футболістів з команд своіх військових частин і все це супроводили рядом світлин. Нижче я навожу дві такі фотографіі.\nВерхнє фото більш відоме, на ньому ми бачимо центральний вхід до стадіону Динамо, який втратив тоді свою назву. А ось друге фото, що розміщене нижче, маловідоме і , на мій погляд, становить інтерес для любителів исторіі Динамо. На ньому фотокор зберіг у бравурному вигляді футбольніх "сверхчеловеков" однієі з військових частин, яка грали тоді в Києві і як поетично, мабуть з вимог секретності, іх назвав журнал- людей із земель Рейну. Прямо нібелунги-1942 року в Києві. І мене зацікавило, а не можна цю команду ідентифікувати поближче? Ключем у цьому для мене стала емблема команди, у вигляді великих сріблястих крил на маленькому колесі. Пірнувши у дуже складну емблематику і геральдику німецьких військ, а також у доступні мені чудові німецьки сучасні каталоги історіі спортивних емблем, я зрозумів, з ким маю зустріч. На фото- один з вариантів складу команди німецьких залізничних військ, яка у той час виділялася грою між інших німецьких команд. Саме у цієі команди залізнич ників, під назвою DV, у присутності 15 тис. глядачів на відкритті стадіону палацу спорту 12 липня виграв наш Рух. Ляпас був гучним, навіть газета "Нове украінське слово" у репортажі про відкриття стадіону на догоду своім роботодавцям "забула" повідомити рахунок матчу, просто написавши, що виграв Рух. А через неділю, 17 липня, цим же залізничникам, які взяли нове названня RSG, знову накостиляв з рахунком 6-0 вже наш Старт. Вважаю, що цікаво сьогодні подивитись на фото ще однієі німецькоі команди, яку на радість наших болільників, у далекому 1942 році обігрували наші команди. До речі, я звернув увагу, що ті німецькі та угорські команди були вдягнуті у дуже красиву, подібну дизайнерській, форму. Як мені вдалося встановити, що це припущеня недалеке від істини. Тоді по спеціальній урядовій програмі для футбольних команд віськових частин форму забезпечувала організація -спецвідділ "Фахат Фуссбаль" Федераціі по фізичній культурі німецького рейху \_DRL.\nРозенберг приіхав в Украіну 19.06.42 року, а вже 20.06 він прилетів, по дорозі оглянувши на полях з ілюмінаторів богаті зріючі хліби, у Киів. На аеродромі Броварів зранку його зустріли найвищі генерали та керівники киівського генерального комісаріату. Він приіхав у супроводі заступника міністра, начальника украінського відділення свого похідного штабу, головного грабіжника Украіни Мейера, гауляйтера Коха, керівників департаментів та преси. У Києві йому доповідали про організацію всіх сторін життєдіяльності міста та округу. Він також встиг побувати на кладовищі німецьких вояків біля Аскольдовоі могили, побувати в Лаврі, покататися на катері по Дніпру, а ввечері був на балеті Деліба "Копелія" в оперному театрі. На слідуючий день після наради, де він наказав збільшити вивіз цінносттей та живоі робочоі сили до Німетчини, він вилетів до Дніпропетровська. Ні до нього, ні після нього більш високого фашистського функціонера у Києві не було. Судячи з усього, Розенберг залишився задоволенним від побаченного у Києві і штадкомісаріат та його структури з ще більшим натхненням приступили до подальших своіх обов"яків, а сектор фізкультури та спорту управи -до організаціі футбольних матчів, для чого знову у святковій атмосфері з показовими виступами спортсменів 12 липня провели відкриття стадіону палацу спорту, який потім назвали украінським та дозволили на ньому фізкультурникам Руху проводити по вівторкам та п"ятницям своі заняття.\nВ цей час на гребні проведення відомих киівських футбольних баталій сталася подія, про яку ще не знали ні німецька влада, ні киівська управа, ні , тим білше, футболісти. Але ця подія дуже швидко змінила багато чого у політиці влади і стала дуже неприємним, я навіть сказав би, небезпечним сюрпризом для окупаційних функціонерів. Також , за моім переконанням, ця подія стала відліком часу початку трагічних подій для команди Старт.\nОдобряю 328284 14 Skyf, ookami, V.S.O.P., Dynamo54, DynamoForever10, Lena123, bam73, serg1987, auto-zelenka, auto-alex52, auto-oleg268, auto-buba, auto-vadim77, auto-ihor007


PressReader - Den (Ukrainian): 2018-01-26 - Більше містики, більше любові\nБільше містики, більше любові\n26 січня в Національній філармонії України представлять «Містерію в ритмі танго «Марія. Tangus Dei»\nDen (Ukrainian) - 2018-01-26 - Культура - Олеся НАЙДЮК\nПостановка створена за мотивами опери Астора П’яццолли «Марія з Буенос-Айреса» — єдина опера композитора, яку було написано 1967 року у співпраці з поетом-сюрреалістом Орасіо Феррером (автор лібрето). Прем’єра, яка відбулася наступного року в Театрі Sala Planeta в Буенос-Айресі, викликала дискусію, що не дивно. По-перше, оперою цей твір можна назвати лише умовно. Тут поєднані спів, танець, міманс ба навіть лялькове дійство (до речі, центром київської постановки стане велика — завбільшки в ріст людини — лялька, спеціально створена для проекту); ця композиція — щось середнє між оперою, оперетою, мюзиклом і сарсуеллою (іспанський музично-драматичний жанр, який поєднує вокальні виступи, діалоги й танці). А по-друге — сама форма виявилась на той час доволі сміливою для танго, якому тут відведено першорядну роль.\nСимволічний сюжет, центральною фабулою якого є любовний трикутник (у цьому сенсі твір до певної міри автобіографічний). Головна героїня Марія — дівчина із провінції, напівблудниця-напівсвята — приїжджає до Буенос-Айреса, де потрапляє в середовище злодіїв і сутенерів. Закінчується все гротескним судовим процесом над Марією та її сюрреалістичним похороном. Відтак жінка воскресає, а її тінь бродить містом...\nДля самих же авторів опери, Астора П’яццолли і лібретиста Орасіо Феррера, образ Марії символізує саму історію танго, яке зародилося наприкінці ХIX ст. у найбідніших емігрантських кварталах БуеносАйреса як «запальна суміш» європейських танців та аргентинської мілонги. Це вже пізніше танго стало національним символом Аргентини, не без впливу «великого Астора», який вносить у музику танго елементи джазу і класичної музики. Таким чином, постало явище, яке отримало назву tango nuevo (нове танго). І «Марія з Буенос-Айреса»— яскравий зразок цього стилю. Сумовита й меланхолійна, ця музика водночас сповнена пристрасті й по-своєму життєствердна.\n— Виходячи із сюрреалістичного лібрето, цей твір є простором для фантазії режисера, — коментує режисер-постановник проекту Анастасія ГНАТЮК. — Тому існує безліч режисерських версій цієї опери. Але ми виходили не так із сюжету, як із музики, «дороговказом» тут є лейтмотивна система. Для мене особисто цінним матеріалом для роздумів стали також листи самого П’яццолли. До речі, він був проти «метафоричних» режисерських прочитань опери, яких вона зазнала ще за життя композитора.\nПрем’єра «Марії» відбулася рік тому, нині ми покажемо постановку втретє. На жаль, цього разу без мого викладача і наставника Ірини Нестеренко, котра була керівником проекту. У «третій спробі» буде більше містики, трешу і більше кохання...\nУ виставі беруть участь: Марія (мілонгітта) — Єлизавета Ліпітюк (сопрано); Соловей (поет) — Олександр Чувпило (тенор); Відьмак (господар бару) — Андрій Маслаков (бас-баритон); Автор містерії — Олександр Рудько (художнє слово); ансамбль народних інструментів «Рідні наспіви» (керівник — Юрій Карнаух); ансамбль балету «Терен» (керівник, хореограф — Євген Дралов); солісти — Яна Блажко, Роман Сергієнко, Марія Віхляєва (фортепіано); Ольга Чорнокондратенко (скрипка) та Володимир Шаруєв (гітара).\nФОТО З САЙТА НАЦІОНАЛЬНОЇ ФІЛАРМОНІЇ УКРАЇНИ