Італія - індустріально-аграрна країна. На шлях інтенсивного промислового розвитку вона вступила незабаром після возз'єднання. У країні були скасовані митні бар'єри, почалося широке будівництво залізниць і шосейних доріг, були введені єдина грошова система і єдине законодавство. Все це сприяло утворенню єдиного національного ринку і знищило замкнутість областей.\nОднак і після возз'єднання в країні продовжували існувати такі серйозні перешкоди для розвитку капіталізму, як вузькість внутрішнього ринку, відсутність стійкої паливної та сировинної бази, залежність від ввезення іноземної сировини, а головне - тривалий збереження феодальних пережитків. Тому Італія довгий час відставала від сусідніх європейських країн і аж до першої світової війни була економічно відсталою аграрно-індустріальною країною.\nПочаток XX в. ознаменувалося в Італії посиленою індустріалізацією. Зі вступом країни на імперіалістичний шлях розвитку важливу роль стала грати велика промисловість. Напередодні та під час першої світової війни особливе значення придбали чорна металургія і машинобудування, виникли гідроенергетичних і хімічна промисловість, прискорився процес концентрації виробництва і капіталу.\nЗ 1922 р., після встановлення фашистського режиму, економічна політика держави була підпорядкована інтересам підготовки до війни. Це призвело до мілітаризації промисловості і до переважного розвитку військового виробництва (авіаційна промисловість, виробництво озброєння для армії, військово-морський флот). Диктатура найбільш реакційних кіл зміцнила монополістичний капітал, прискорився процес концентрації виробництва і капіталу. У роки другої світової війни італійська промисловість все більше пристосовувалася до військових потреб. Військові дії, що розгорнулися на території самої Італії, завдали їй величезний економічний збиток.\nПісля поразки фашизму в Італії були ліквідовані деякі монополії (головним чином підприємства, що належали Муссоліні і його сподвижникам).\nУ перші повоєнні роки італійська економіка перебувала в залежності від США. До кінця 50-х років вона стала більш самостійною. Розвиток італійської промисловості пішло настільки швидкими темпами, що буржуазна преса назвала це явище «економічним дивом». Однак «диво» було тимчасовим. Розширення виробництва відбулося лише в ви-сокомонополізірованних галузях (автомобільної, хімічної, цементної та ін) і призвело до збагачення найбільших італійських монополій - ФІАТ, СНІА-Віскоза, «Монтекатіні» та ін У роки економічного буму тривала посилена експлуатація робітничого класу, рівень зарплати залишився низьким, безробіття було хронічної. Загострилися протиріччя між великими монополіями і трудящими, багато дрібні підприємства розорялися.\nВ останні роки темпи економічного розвитку в Італії помітно знизилися. Для сучасної економіки Італії характерне поєднання великого монополістичного капіталу з великою кількістю дрібних підприємств. Концентрація виробництва і капіталу досягла високого ступеня. 25 найбільших італійських монополій фактично розпоряджається майже половиною капіталу всіх акціонерних товариств.\nБлизько 30% самодіяльного населення зайнято в непродуктивних областях - в торгівлі, фінансах, на адміністративній службі, в особистому служінні, в обслуговуванні іноземних туристів. Туризм приносить країні величезні доходи і тому всіляко заохочується італійськими правлячими колами.\nВелика роль у розвитку туризму належить Національному туристичному бюро (Ente Nazionale Industrie Turistiche - ENIT). Це бюро рекламує в Італії і за її рубежами краси природи і пам'ятки країни, піклується про випуск путівників, журналів подорожей, розмовників і пр. і координує приплив туристів. У повоєнні роки їх потік безперервно зростає. Останнім часом країну щороку відвідує понад 20 млн. іноземців.\nПромисловість і кустарні промисли\nОсновний енергетичною базою італійської промисловості є гідроресурси. Гідроелектростанції, побудовані на гірських річках, дають понад 80% електричної енергії, що виробляється в країні.\nУ гірничодобувній промисловості важливе місце займає видобуток свинцю і цинку. 90% свинцю і 80% цинку дають родовища на острові Сардинії (район Іглезіас). Тут же розміщуються і головні свінцовоплавільние заводи. В області Абруццо-е-Молізе видобувають боксити. Запаси вугілля і нафти в Італії незначними і не можуть забезпечити потреби промисловості, тому нафта і вугілля частково ввозяться з-за кордону. В останнє десятиліття важливе значення придбала видобуток природного газу (у долині річки По). За рахунок використання метану покривається 10% потреб країни в енергії.\nЗа обсягом промислової продукції Італія займає п'яте місце в капіталістичному світі. У промисловості зайнято 40% самодіяльного населення країни. В італійську промисловість щороку вкладають майже в три рази більше капіталів, ніж у сільське господарство, а її продукція за вартістю вдвічі перевищує сільськогосподарську продукцію. Найбільш розвинена важка промисловість, особливо машинобудування. Італія виробляє автомобілі,літаки, електромотори та ін Найбільше підприємство машинобудівної промисловості - автомобільний завод в Турині, що належить компанії ФІАТ. За останньою промислової перепису (1961 р.), на машинобудівних підприємствах працювало 1 млн. 859 тис. чоловік. На хімічних підприємствах країни (виробництво азоту і сірчаної кислоти, штучного шовку, лаків і органічних барвників, нафтопереробка) в 1961 р. працювало понад 300 тис. чоловік. Найстаріша галузь італійської промисловості - текстильна. Вона виробляє не тільки бавовняні і вовняні тканини, але і тканини з штучного волокна, більша частина яких експортується. Текстильна промисловість займає третє місце за кількістю зайнятих у ній людей (близько 600 тис. осіб у 1961 р.).\nНа будівництві і виробництві будматеріалів зайнято 1 млн. 230 тис. чоловік. Будівельники являють собою один з передових загонів італійського робітничого класу.\nУ багатьох галузях промисловості (текстильної, швейної, взуттєвої, керамічної, паперової та ін) широко застосовується праця надомників. Найбільш поширене надомнічество в Центральній і Південній Італії.\nПромисловий пролетаріат грає велику роль в економічному і політичному житті італійського суспільства. Робочий клас досить сильно диференційований по заробітній платі і матеріальному становищу.\nЗа рівнем заробітної плати Італія займає 'одне з останніх місць в Західній Європі. За розрахунками Італійського національного інституту статистики, середня заробітна плата італійського промислового робітника, при наявності трьох утриманців, становить менше 70% прожиткового мінімуму сім'ї.\nПоложення промислового пролетаріату Італії вельми обтяжується існуванням у країні величезною постійної армії безробітних. Вона поповнюється не тільки за рахунок звільнених з підприємств робітників, але і за рахунок селян, гнаних з сіл постійної нуждою. По числу безробітних (від 1,5 до 2 млн. чоловік щорічно) Італія займає друге місце в капіталістичному світі.\nВ останні роки стало характерним залучення в різні галузі виробничої діяльності жінок. Вони становлять 27% італійських трудящих (6 млн. чоловік). Особливо багато жінок працює на текстильних підприємствах, на швейних фабриках, в хімічній і фармацевтичній промисловості, а також в машинобудуванні і електропромисловості. У цих галузях виробництва жінки складають 47% всіх працюючих. Однак більшість італійських жінок як і раніше не працює.\nДля сучасної Італії характерна велика диспропорція в економічному, особливо в промисловому розвитку її північних і південних областей.\nПівніч країни являє собою розвинений індустріально-аграрний район. На півночі сконцентрована велика частина промислового і сільськогосподарського виробництва. Важка промисловість зосереджена головним чином в так званому промисловому трикутнику Мілан - Турін - Генуя.\nСюди спрямовуються найбільш потужні потоки внутрішніх емігрантів. Міграція населення в промислові галузі Північної Італії, що досягла останнім часом колосальних розмірів, є по суті втеча безземельних і малоземельних селян з відсталих південних районів країни, де вони не мають можливості прогодувати свою сім'ю.\nУ промисловий П'ємонт з південних областей країни приїжджають щороку тисячі селян. Вони зазвичай влаштовуються на підприємства чорноробами, деякий час підтримують залишилася в селі родину матеріально, а потім перевозять її в місто, де вона поповнює і без того перенаселені нетрі окраїн.\nЗ трудом отримавши в місті роботу і з ще більшими труднощами-дозвіл на проживання, південці проявляють неприборкану енергію, щоб допомогти перебратися в місто своїм родичам і друзям, влачащей напівголодне існування.\nПереселенці досить швидко відмовляються від традиційного сільського костюма, начиння, їжі. Значно довше продовжують вони говорити в родині на своєму місцевому діалекті. Кадрові робітники півночі зустрічають «біженців»-південців далеко не дружелюбно, так як останні, погоджуючись на саму мізерну оплату праці, яка все одно перевищує їх заробіток в селі, заважають підтримці рівня заробітної плати, завойованого профспілками у важкій боротьбі з підприємцями.\nПоширене явище в Італії - поєднання роботи на фабриках і заводах з обробкою сільськогосподарської ділянки, де трудяться і члени сім'ї робітника. Багато великих міст оточені кільцем земель, роздроблених на ділянки, на яких стоять власні будинки робітників. Щоб дістатися до свого підприємства, робочий нерідко має пів-тора-дві години проїхати на велосипеді, мотоциклі, моторолері, приміському трамваї чи поїзді. Такі поїздки в Італії називають movimento pendolare (дослівно - рух маятника).\nЦя частина робітничого класу також прагне до засвоєння міського побуту: свої типово сільські будинки вони намагаються обставити міської меблями, набувають радіоприймачі і телевізори, одягаються по міській моді і пр.\nВ даний час в Італії є близько 950 тис. дрібних кустарних фабрик і майстерень (меблеві фабрики в Канту, Ліссоне, Больцано, Флоренції і Венеціі, виготовлення рукавичок в Неаполі і т. п.).\nКустарні промисли розвинуті не тільки в містах. У сільських місцевостях існує безліч дрібних майстерень, які виробляють предмети, широко застосовувані в селянському побуті. Традиційні вироби ремісників сіл області Марке - дерев'яні діжки і мідні каструлі. Кустарі Апулії спеціалізуються на обробці шкір і шкіри. У цій же області мешканці кількох великих сіл провінції Лечче здавна плетуть риболовні верші та мережі.\nВ Італії збереглися до наших днів багато видів художніх ремесел, які виникли в середні століття або навіть в античний час (див. розділ «Народна творчість», стр. 582-591).\nІталійці - прекрасні майстри дорожнього справи; можливо, ця традиція йде ще від римського часу. У сучасній Італії автомобільні дороги та автостради (наприклад нова автострада Сонця) належать до кращих в Європі. Однак більша частина внутрішніх перевезень у країні здійснюється залізницями. У повідомленні між прибережними і острівними частинами Італії велику роль грає морський транспорт. На нього ж доводиться 80% зовнішньоторговельних перевезень. В останні десятиліття помітно зросла роль авіатранспорту. Невелико значення річкового транспорту. Розвинене в країні приміське трамвайне сполучення.\nБагато села в гірських районах недоступні для машин. Там збереглися місцеві селянські засоби пересування. У сільських місцевостях все ще велику роль відіграють перевезення вантажів на мулах, віслюках, конях і волах, запряжених у двоколки і в чотириколісні вози. Найбільш архаїчна їх форма - сардінскій двоколка із суцільним колесом. Дуже поширена вьючная перевезення вантажів. Величезною різноманітністю відрізняються спеціально конструюються для цього сідла. Сільським середовищ-ством повідомлення служить останнім часом і велосипед.\nЗначення сільського господарства в сьогоднішній Італії набагато менше, ніж промисловості; на нього припадає 31,7% самодіяльного населення країни. Оброблювані землі розподілені вкрай нерівномірно. Більше половини їх зосереджено в руках кількох десятків тисяч великих землевласників.\nВсупереч конституції, що передбачає проведення аграрної реформи і обмеження землеволодінь, соціальні відносини в італійській селі майже не зазнали змін у порівнянні з тими, що існували в фашистський період. Основна маса сільського населення, як і раніше або володіє незначними ділянками землі, або зовсім не має їх.\nВ результаті аграрної реформи частина землі латифундистів була викуплена державою і продана селянам на кабальних умовах в розстрочку. Найбіднішому селянству покупка земельних ділянок виявилася недоступною. В руках 20 тис. поміщиків і великих капіталістичних власників перебуває 10 млн. га з 30 млн га. На іншому полюсі - 1 млн. 7 тис. малоземельних селян, які володіють всього 1 млн. га, а 2 млн. 500 тис. селян зовсім не мають власних ділянок. Вони складають самий незаможний шар італійського селянства - шар сільськогосподарських робітників.\nВеликий загін трудового селянства країни - сільськогосподарські робітники - діляться на постійних, тобто працюють за договором, укладеним на певний, часто тривалий термін, і поденників, тобто найманих для певного виду робіт на ділянці Частина селян орендує землю на різних умовах. Дуже поширена в країні издольщина.\nОплата праці поденників вельми далека від прожиткового мінімуму, але головне їхнє нещастя в тому, що вони не мають постійної роботи. За офіційними даними, поденники в північних і центральних областях Італії можуть працювати тільки один з трьох робочих днів, а в південних областях-один з двох.\nРівень механізації сільськогосподарських робіт, меліорація оброблюваних земель, врожайність культур і продуктивність худоби в різних областях країни неоднакові. Це пояснюється різким розходженням в аграрних і соціально-економічних відносинах на півночі, в центрі та на півдні країни.\nНа півночі (області П'є ~ монт, Валле д'Аоста, Лігурія, Ломбардія, Трентіно-Альто-Адідже, Венето, Фріулі-Венеція-Джулія і Емілія-Романья) більшість оброблюваних земель належить поміщикам, які ведуть господарство за допомогою найманих сільськогосподарських робітників чи здають свої землі в оренду на визначений термін з фіксованою орендною платою ( affitto ) кулакам і великим капіталістичним підприємцям, широко застосовують у своїх господарствах найману працю і провідним самостійне господарство з власним інвентарем і засобами виробництва. У цих областях високий рівень механізації сільського господарства.\nУ центральних областях країни (Тоскана, Умбрія, Марке, Абруццо-е-Молізе і Лаціо), де найбільш придатні для обробки землі теж зосереджені у великих землевласників, проникнення капіталізму в аграрні відносини набагато слабкіше. На узбережжі і в гірських улоговинах цього економічного району населення займається землеробством, у високогірних областях - тваринництвом. Досить широкий прошарок селянства в північних і центральних областях Італії становлять власники дрібних і найдрібніших ділянок. До 60% все?? оброблюваної землі орендуються на правах іспольщіни ( mezzcidria ).\nГосподарські споруди, а іноді і будинок надає господар. Договір про оренду укладають з родиною іспольщіка, і тому всі члени її повинні працювати на виділеній ділянці. Витрати по господарству (витрати на насіння, худобу, інвентар і т. п.) розподіляються між землевласником і іспольщіком. У випадку так званої класичної медзадріі ( mezzadria clas-sica) витрати і врожай діляться між землевласником і іспольщіком порівну. Якщо ж іспольщік отримує від хазяїна велику частину засобів виробництва, то його частка в урожаї зазвичай зменшується д про 1 / 3 . Такий договір називається нетипової іспольщіной ( mezzadria impropria ).\nНа відміну від північних великих орендарів, провідних господарство за договором, іспольщік не має господарської самостійності. Керує господарством фактично землевласник. Він під будь-яким приводом може після закінчення сільськогосподарського року розірвати договір. Правда, після другої світової війни іспольщікі в результаті впертої боротьби, що охопила всю країну, неодноразово домагалися в уряду продовження законодавчим шляхом терміну діючих договорів і такого порядку, за яким землевласник може зігнати іспольщіка з землі тільки через суд, представивши обгрунтовані мотиви для розірвання договору.\nУ Південній Італії (в областях Кампаньи, Калабрії, Апулії і Базилікаті) і на островах (Сицилії та Сардинії) велика частина оброблюваних земель теж зайнята великими поміщицькими латифундиями. В Сицилії, Сардинії і в багатьох областях півдня Італії поміщик-латифундист зазвичай здає свою землю великим капіталістичним орендарям-посередникам ( gabe - lotti ). Вони платять землевласнику грошову орендну плату і стають повними господарями землі, яку здають в оренду невеликими ділянками (від 1 до 5 га) селянам, найчастіше на умовах так званого колоната ( colonia parziaria ). Колон зазвичай живе не на орендованій ділянці, а в невеликому містечку-типовому для півдня вигляді поселення, в своєму або орендованому будинку. Ділянка, орендований колоном, часто розташований в 10-15 км від його місця проживання, і колону доводиться добиратися до нього пішки, на велосипеді, мотоциклі, а нерідко і на поїзді. Через віддаленість ділянки від будинку сім'я колона не бере участі в його обробці. Договір про колонат може бути укладений на різні терміни, найчастіше на один-два роки. В залежності від частки витрат господаря на засоби виробництва і від оброблюваних культур відбувається розподіл урожаю між ним і колоном. Нерідко колон віддає землевласникові або посереднику до 2 /з урожаю.\nУ Південній Італії дуже багато селян, які суміщають у своїй особі найманих робітників, дрібних землевласників та орендарів-колонів.\nУ багатьох орендних договорах про колонат і іспольщіне досі зберігаються статті, що свідчать про наявність пережитків феодалізму, особливо на півдні країни і на островах. Так, наприклад, в договорі часто передбачається, що сім'я орендаря крім плати за землю натурою і грошима зобов'язана приносити землевласникові на різдво і на паску кілька пар курей, кілька десятків яєць, прополювати алеї маєтки, кілька разів на рік прати білизну родині господаря і т. п. У деяких договорах донедавна існували навіть пункти про те, що орендар повинен віддавати господареві почесті ( onoranze ), наприклад, звертаючись до землевласникові, колон повинен називати його не "хазяїном" ( proprietario ), а «паном» ( padrone ). Власники земельних ділянок мають право в будь-який час розірвати орендний договір.\nЗбереження пережитків феодалізму, низька інтенсивність сільськогосподарського виробництва і слабка його механізація гальмують господарський розвиток півдня, який перетворився на своєрідну внутрішню колонію, джерело сільськогосподарського і промислового сировини, на вигідну сферу докладання капіталів і в ринок збуту для промислового півночі. У цьому одна з важливих протиріч італійського імперіалізму, відоме в Італії під назвою «проблема півдня» або «південний питання».\n«Проблема півдня» виникла відразу ж після утворення єдиного італійського держави. А. Грамші вказував, що об'єднання Італії було досягнуто не на основі рівноправності, а як панування півночі над півднем. У підсумку буржуазія півночі поневолила Південну Італію і острова і звела їх до становища експлуатованих колоній.\nВ умовах зростання монополістичного капіталу «південний питання» ще більше ускладнився і загострився. В останнє десятиліття контраст між північчю і півднем посилився внаслідок так званої мерідіоналістской політики Християнсько-демократичної партії. У 1950 р. уряд створив так звану Касу Півдня, метою якої було проголошено фінансування економічного розвитку південних районів країни. Однак прогресивна, здавалося б, діяльність цього урядового органу (меліоративні роботи, будівництво доріг, портів і т. п.) направляється інтересами північних монополій, а не населення південних районів.\nНезважаючи на збереження в Італії поме?? Ічьего землеволодіння, процес впровадження капіталу в землеробство зайшов далеко, і капіталістичні відносини в сільському господарстві стали переважаючими.\nОсновні галузі сільського господарства Італії: садівництво та рільництво (головні культури пшениця, кукурудза і рис). Тваринництво відіграє більш скромну роль. У деяких районах півночі розводять велику рогату худобу, на півдні - головним чином дрібний. Головна садова культура - виноград, вирощений по всій країні. Значна його частина йде на виготовлення вин. У цій галузі сільського господарства зайнята х /в самодіяльного населення Італії. Найбільш великі врожаї винограду збирають в Апулії, Сицилії, П'ємонті, Венето, Тоскані і Емілії-Романьї.\nВажливе місце в садівництві займають культури яблук, груш і персиків. Італія займає в капіталістичному світі третє місце (після США та Іспанії) з виробництва цитрусових. Велике значення в сільському господарстві країни має вирощування маслин, баштанних культур і овочів (картоплі, кочанної і цвітної капусти, помідор і квасолі). З технічних культур велику питому вагу в економіці країни мають цукрові буряки, тютюн та коноплі.\nЗа рівнем механізації сільськогосподарських робіт Італія займає одне з останніх місць в Західній Європі. У післявоєнний період, коли посилився підпорядкування сільського господарства фінансовому капіталу, оснащеність його сільськогосподарськими машинами (особливо на півночі) помітно збільшилася. В даний час 2 / 3 орних робіт в країні виконується тракторами, але в дрібних селянських господарствах, особливо в гірських районах, при обробці полів і садових ділянок, як і раніше застосовуються примітивні ручні сільськогосподарські знаряддя.\nПри багатьох сільськогосподарських роботах до цих пір користуються мотикою ( zappa або Таггі). У гористих місцевостях вона єдине знаряддя для скопування твердого грунту під зернові або виноградники. У багатьох районах мотикою розпушують землю на кукурудзяних і картопляних полях. Цим знаряддям користуються також для прополки рослин і для розпушування грунту навколо молодих чагарників. В Італії існує безліч форм мотик, уживаних у різних умовах. Так, наприклад, для скопування м'якою грунту селяни користуються мотикою з широкою лопаттю, для кам'янистій - видовженої, вузькою або загостреною. У Сицилії і в деяких районах Південної Італії зустрічається мотика з роздвоєною лопаттю. Деякі види важких мотик наближаються за формою до кирки. Їх особливо часто застосовують для очищення ріллі від каменів і викорчовування коріння. У Середній і Південній Італії поширена мотика з короткою (до 70 см) рукояттю Нею працюють сильно зігнувшись. Для Північної Італії, навпаки, характерні мотики з довгою (до 180 см) рукояттю.\nУ багатьох районах з пухким грунтом селяни скопують ділянки.\nОрні роботи в дрібних селянських господарствах виконуються і плугом. У більшості областей країни поширений плуг середземноморського типу (із зігнутим дишлом). У наші дні основна маса застосовуються в селянських господарствах знарядь праці (вила, лопати, граблі pi пр.) виробляється на фабриках. Селяни ще користуються старими типами плугів і борін, але заново виготовляють їх кустарним способом дуже рідко.\nПорівняно невелике місце в господарстві Італії займає рибальство (вилов анчоусів, сардин, скумбрії, тунця). Країна навіть імпортує рибу і рибопродукти. Правда, широкі розміри має лов в прибережних водах кефалі, вугрів і молюсків, охоче споживаються в їжу всіма верствами італійського населення і відомих під загальною назвою « frutti di таге ».


26 липня - 10 серпня в Чернігові пройде п’ятий ювілейний Освітній фест прав людини .: Ресурсний центр ГУРТ\n26 липня - 10 серпня в Чернігові пройде п’ятий ювілейний Освітній фест прав людини\nІ ми з великою радістю запрошуємо активних та небайдужих громадян/-ок, правозахисників/-ць, освітян, активістів/-ок, волонтерів/-ок, ініціативних лідерів/-ок та усіх зацікавлених людей взяти участь в 6 тематичних блоках. У чотирьох з них можна буде взяти участь на базі Освітнього дому прав людини, заповнивши аплікаційну форму. Більшість подій тематичних блоків будуть також доступні онлайн у форматі відео-конференцій.\nУ ході фестивалю, учасники отримають унікальну нагоду долучитися до експертних дискусій від відомих правозахисників, поділитися своїми ідеями, віднайти справжніх однодумців та разом стати на варту захисту прав людини.\nСпікерами/-ками Фесту будуть відомі й досвідчені правозахисники/-ці, активісти/-ки та інші гості з неповторним досвідом, про який ви зможете дізнатися як у ході офіційної програми, так і під час неформального спілкування.\nЦьогоріч у програмі фестивалю особлива увага приділяється темі захисту правозахисників, журналістів та громадських активістів, які виступають за демократичний вибір у їхніх країнах.\nТакож у рамках заходу запланована практика щодо освіти з прав людини в Україні, розробка та представлення інноваційних освітніх продуктів та створення ефективних стратегій просування і захисту прав людини.\nФестиваль проходитиме з 26 липня до 10 серпня поблизу Чернігова (село Количівка).\nЗахід має шість тематичних блоків.\nI 26-27 липня 2021 року – Захист правозахисників.\nУ цьому тематичному блоці підніматимуться проблеми безпеки правозахисників. Особлива увага буде приділена темі захисту громадських активістів, постраждалих від репресій у Білорусі. Оскільки Дім надає прихисток правозахисниками та журналістам, що опинилися в ситуації ризику у своїй країні, обговорюються проблеми міграційного законодавства.\nII 28-30 липня 2021 року – Освіта з прав людини у школах та університетах.\nТема стосується розвитку освіти в сфері прав людини на формальному рівні для навчальних закладів. В основі – орієнтування на найкращий досвід застосування моделей “Школа - територія прав людини” та “Університет - простір прав людини”, розробка освітніх продуктів для навчання з прав людини в закладах освіти. Окрема увага буде приділена загальній оцінці освіти у сфері прав людини на національному рівні.\nIII 30 липня - 2 серпня 2021 – Права людини в умовах війни.\nОбговорення теми міжнародного гуманітарного права, перехідного правосуддя, особливостей застосування міжнародного та національного законодавства у цих умовах. Під час цього блоку практикуючі юристи (адвокати, судді, юристи НДО та інші) обмінюватимуться добрими практиками, шукатимуть ефективні стратегії і тактики освітніх та правових дій в контексті теми.\nIV 6-8 серпня 2021 – Підхід, заснований на правах людини.\nПрисвячений практиці застосування підходу заснованого на правах людини у громадській активності та повсякденному житті. Цей тематичний блок розвиває розпочату роботу громадської організації MART, Освітнього дому прав людини в Чернігові та Програми розвитку ООН в Україні щодо адаптування в країні підходу, що базується на правах людини.\nV 2-10 серпня 2021 – Міжнародна школа з прав людини для молодих активістів.\nМіжнародна школа з прав людини для молодих активістів. Учасники та учасниці Школи отримають практичні навики у сфері захисту прав людини. Окрім того, вони будуть працювати над складанням проєкту спільної Декларації, спрямованої на захист прав правозахисників, і планувати свої національні адвокаційні кампанії з просування цієї Декларації.\nVI «Якість життя хелпера - цінність для місцевої громади (відбувається онлайн). Остаточна дата визначається.\nРегулярний вплив травм і досвід глибоко впливають на емоційне, поведінкове і духовне благополуччя людей допомагаючих професій (хелперів). Тому важливо підвищувати соціальну обізнаність про переваги, значущості для суспільства дій, які випливають з діяльності хелперів. В рамках заходу планується підтримати підвищення рівня компетенцій та обмін досвідом в області психічного здоров’я і якості життя у людей допомагаючих професій.\nТож що на тебе чекає під час Фесту?\n· нові знання про права людини;\n· цікаві дискусії з кращими експертами/-ками та тренерами/-ками у сфері освіти прав людини;\n· пошук шляхів для вирішення складних питань у галузі дотримання прав людини;\n· активний відпочинок;\n· цікаві екскурсії Чернігівщиною;\n· унікальні майстер-класи;\n· дізнаєшся ще більше про Освітній дім прав людини, Мережу домів прав людини, Всеукраїнську освітню програму «Розуміємо права людини».\nОбслуговування, розбудова та оновлення Освітнього Дому постійно потребує витрат, тож учасники/-ці фестивалю, які приїдуть в Дім мають зробити невеликий благодійний внесок, аби він залишався і далі таким же затишним та гостинним.\nВнесок* за участь в одному з офлайнових тематичних блоків (два або три дні) Фесту складатиме 300 грн. Його потрібно буде сплатити після отримання запрошення на захід.\nПроживання. Ми пропонуємо проживання у Домі за оплату у розмірі 260 грн/доба.\nУчасть у фестивалі можлива лише за попередньої реєстрації, тому поспішай!\nОсвітній Фест Прав Людини – це вагомий внесок у розвиток громадянської мережі активістів, які просувають та захищають права людини. Він став можливим завдяки партнерству з Фондом Домів Прав Людини за фінансової підтримки Міністерства закордонних справ Королівства Норвегія, Програми розвитку ООН в Україні та Агентству США з міжнародного розвитку USAID\nФорма для учасників - https://cutt.ly/nmRLXxL\nФорма для волонтерів - https://cutt.ly/cmRKCNN\nНаразі програма ще оновлюється. Слідкувати за усіма доповненнями можна за посиланням - https://www.facebook.com/ehrhch\nУ разі виникнення додаткових питань - звертайтесь за контактами:\nтел.: +38 097-333-60-98,\n097-333-60-98. Пошта - diana.hrushanska@ehrh.org\nосвітній фест освітній фест прав людини у Чернігові права людини фестиваль\n11.07.2021 Діана Грушанська


Путін попереджає оточення, що покарає всіх зрадників, – політолог | MY WORLD\n13.03.2018 gvasavasking\t0 Комментариев Володимир Путін, Новини політики, Новини України\nТаку думку сайту «24» висловив директор аналітичного центру «Політика» Микола Давидюк, коментуючи замах на екс-розвідника Росії Сергія Скрипаля.\n«Ця ситуація суттєво відносини Лондона і Москви не погіршить. Як говорить, сміючись, міністр закордонних справ Британії Борис Джонсон, вони покращили співпрацю – росіяни купили на 150 роллс-ройсів більше. Російські олігархи і чиновники виводять гроші у Великобританію, купують британські лакшері-авто, нерухомість. Але Британія, на відміну від Німеччини, не залежить від російського ринку – більше від Індії, Китаю, США, ЄС. Тому Лондон може собі дозволити воювати дипломатично з Москвою», – наголосив Микола Давидюк.\n← Моторошний випадок: син виделкою вбив батька на Запоріжжі\nДо школи по-новому: що думають батьки про нові правила вступу до перших класів →


Про культуру ріболова » Сайт о рыбалке\nІ не треба хапатіся за Пістолет. Господарі Деяк форелеве ставків забороняють відпускаті спійману рибу. І в Чомусь їх можна зрозуміті. Ставлені багатьох горе-рибалок до своїх трофеїв інакше, Як фашизмом, назваті язик НЕ повертається. Принцип ЯКЩО я плачу, то роблю, Що хочу в России, схоже, невікорінній.\nЯ Своїми очима Бачив, Як на одному водойміщі Дорослі, серйозні, пристойно віглядають дядько вісмікувалі 3-кілограмовіх Рибін Із води за допомог колообразного телескопа и намотаною на шпулю матчевої котушкі плетінкі. На березі рибу зрівалі разом з шматком шнура, били об каміння, а після відірання з мясом здоровенного гачка відправлялі в садок.\nЗа закінченні лову частина риби, швідше за все самців, вікідалі у водоймах, так Як відпускаті там Було Вже нікого. Ловлять Такі мясники, Як правило, на креветку, не заморочуючісь спінінгом и Вже тім Більше нахлістом. Це означає, Що ріба найчастіше бере приманку взаглот.\nЯ не проти лову форелі на натуральні приманки, я проти грубості в снастях и недбалості по відношенню до риби. Яка естетика Може буті в рібозаготовке? Чесно гозоря. я Частково розумію людей, котооіе НЕ відчувають особливого трепету перед рібою, виведення и штучно вірощеної для продаж.\nWww.tolyan.com - Багато відмінніх книг про медітацію и космоенергетікі.\nМетоди конкурентної боротьбі\nПереглядiв: 19-01-2013, 23:29


Церква святого Миколая в палаці генерал-губернатора — Вікіпедія\nЦерква св. Миколая у генерал-губернаторському палаці\n16 лютого 1863\nІнститутська вулиця, 40 (нині 20/8)\nЦерква св. Миколая — православний домовий храм у Києві, при палаці генерал-губернатора, збудований у 1863 році та зруйнований у 1920 році.\n1832 року було утворено Київське генерал-губернаторство, до складу якого увійшли Київська, Волинська та Подільська губернії. Тоді ж для резиденції генерал-губернатора графа Василя Левашова казна придбала двоповерховий мурований будинок, що містився в Липках, на розі Інститутської і Шовковичної вулиць, і який належав до того часу полковникові А. Іванову.\n1863 року київський генерал-губернатор, генерал від інфантерії Микола Анненков влаштував у ньому на кошти Міністерства внутрішніх справ домову церкву в ім'я святителя Миколая. Освячення її, а одночасно і оновлених покоїв здійснив 16 лютого преосвященний Серафим, єпископ Чигиринський.\nДо храму вели східці, прикрашені тропічними рослинами. Сам же він вражав відвідувачів своєю розкішшю, поєднаною із гарним смаком в оформленні. Красивими виглядали іконостас із іконами в ньому, сяючі золотом люстри й панікадила. Особливу увагу звертав на себе образ св. Миколая, оточений ликами святих Віри, Михаїла, Ольги, Єлизавети, Марії та Олександри. Золотий кіот для нього виготовило на свої кошти Київське міське товариство. Під час перебування у будинку храм неодноразово відвідували високі гості генерал-губернатора, а саме імператори Микола І та Олександр II, великий князь Микола Миколайович та інші.\nЦерква була, між іншим, доступною для всіх жителів Липок і відігравала роль центру громадського життя і місця зібрання близьких друзів, особливо перед великими святами. Окрім того, у ній відправлялися панахиди по померлих — 25 листопада 1865 року Миколаю Анненкову, 7 березня 1897 року — графині М. І. Ігнатьєвій тощо.\nСвоїм указом від 30 вересня 1914 року імператор Микола II ліквідував посаду київського генерал-губернатора. До будинку останнього перебрався, схоже, київський цивільний губернатор, який став використовувати домовий Миколаївський храм для задоволення власних духовних потреб. За часів Центральної Ради тут містилося до 29 квітня 1918 року її Міністерство внутрішніх справ, а при Гетьманаті — резиденція Павла Скоропадського.\nУ вересні 1919 року колишній генерал-губернаторський будинок оглядав глава американської місії генерал Джавід. Він побачив приміщення церкви в спустошеному і затопленому стані. Таким його зробили більшовики, які 5 лютого того самого 1919 року захопили були владу в Києві. Повикидавши на вулицю престол, іконостас та інше церковне начиння вони, працівники ГубЧК, обладнали в колишньому храмі кімнату для проведення допитів своїх ворогів, повісивши на її стінах замість ікон плакати й об'яви. Не зберігся і сам будинок київських генерал-губернаторів на Інститутській вулиці, 40. Його було зруйновано у травні (чи червні) 1920 року потужним вибухом влаштованого у ньому білополяками складу боєприпасів і 1925 року остаточно розібрано. Сьогодні на місці цієї історичної будівлі височать житлові багатоповерхові будинки № 18 і № 20/8.\nГалайба В. В. Храми cв. Миколая в Києві.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Церква_святого_Миколая_в_палаці_генерал-губернатора&oldid=24825606\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 18:35, 6 квітня 2019.


Стратегии гри в онлайн казино - Darkbluecat\nдодому Стратегии гри в онлайн казино\nСтратегии гри в онлайн казино\nБагато відомих лучшие онлайн казино украины включають в свій асортимент карткові ігри – клієнтові закладу доступні покер, блекджек або Баккара онлайн на гроші або безкоштовно. Демонстраційний режим доступний всім повнолітнім без додаткових умов. Для гри на гроші буде необхідно пройти реєстрацію, поповнити рахунок і підтвердити вік.\nБаккара відрізняється технічно простими правилами і користується високим попитом серед відвідувачів казино. Вона існує в кількох видах, найпоширенішими з яких є:\nОсобливості правил кожного окремого виду забезпечують широту асортименту в рамках однієї карткової гри, дозволяючи кожному знайти розвагу на свій смак. Розробники програмного забезпечення створили безліч ігрових автоматів на основі правил Баккара. Багато клубів включають її в свій асортимент в декількох видах.\nБаккара в онлайн-казино може бути представлена у вигляді ігрового симулятора або в якості Live-версії, дозволяючи гравцям вибрати суперника – живий дилер і інші клієнти онлайн-закладу або програма, яка працює за принципом генератора випадкових чисел.\nУспішна гра в баккару, крім везіння, вимагає знання правил, наявності стратегії, вміння себе контролювати. Всі ці критерії можна виробити в процесі – для чого й існують демонстраційні версії.\nІгрові автомати, якими представлена Баккара в казино, мають платний і деморежім роботи. Останній дозволяє з нуля ознайомитися з правилами, набути необхідного досвіду, розробити вірну стратегію, оцінити свої можливості. Весь функціонал карткового автомата, що працює в демонстраційному режимі, відповідає реальному.\nРежим Live не дає можливості безкоштовної гри. Він рекомендується досвідченим відвідувачам закладу. Однак багато онлайн-клуби дозволяють грати з невеликими ставками, забезпечуючи можливість плавного переходу від демонстраційного режиму до реального.\nВ залежності від уподобань і досвіду, клієнт може вибрати Live-режим або автомати. Обидва варіанти мають свої плюси. При грі в баккара з комп’ютером результат повністю залежить від ГСЧ, програмних налаштувань і обраної ставки. Цей варіант цікавий і для новачків, і для досвідчених гравців. Автомати Баккара зводять до мінімуму людський фактор і допомагають зосередитися на математичному аналізі партії.\nРежим Live дозволяє брати участь у повноцінній картковій грі з живим дилером і іншими учасниками. Крім програмного функціоналу, що імітує всі атрибути карткової партії, є відеозв’язок з усіма учасниками. Це включає психологічний аспект взаємодії людей і відрізняє «живу гру» від автоматів.


"Види банківських ризиків і методи управління ними."\n*\tвизначити, що таке "ризик";\n*\tз'ясувати всі можливі види ризику;\n*\tпроаналізувати деякі види ризику;\n*\tвизначити, що таке якісний аналіз ризику;\n*\tвизначити, що таке кількісний аналіз ризику;\n*\tзробити узагальнення, висновки...\nЕкономічний ризик - об`єктивно-суб`єктивна категорія, що пов`язена з подоланням невизначеності та конфліктності у ситуації неминучого вибору і відображає міру (ступінь) досягнення сподіваного результату, невдачі та відхилення від цілей з урахуванням впліву контрольованих та неконтрольованих чинників за наявнисті прямих та зворотніх зв`язків.\nСуб`єкт - особа, яка зацікавлена в результатах керування об`єктом ризику й має компетенцію приймання рішення щодо об`єкта ризику.\nДжерело ризику - це фактори, які спричинняють невизначеність результатів рішень.\nдинамічний - це, зокрема, ризик непередбачуваних змін вартості основного капіталу внаслідок прийняття управлінських рішень чи непередбачуваних обставин;\nстатичний - це ризик втрат реальних активів внаслідок нанесення збитків власності, а також втрат доходу через недієздатність організації.\nвиробничий - пов`язаний з можливістю невиконання суб`єктом економічної діяльності своїх зобов`язань відносно контракту чи договору з іншим суб'єктом економічної діяльності;\nфінансовий - пов`язаний з можливістю невиконання суб`єктом економічної діяльності своїх фінансових зобов`язань перед інвестором внаслідок використання для фінансування діяльності кредиту;\nинвестиційний - пов`язаний з можливістю знецінювання інвестиційно-фінансового портфеля, який складається як з власних цінних паперів так із позичених;\nринковий - пов`язаний з можливим коливанням ринкових відсоткових ставок, як національної грошової одиниці, так і закордонних курсів валют;\nпортфельний - полягає у імовірності за окремими типами цінних паперів, а також за всіма категоріями кредитів.\nінші по відношенню до банку внутрішнього ризику.\n1.\tризик падіння загальноринкових цін;\n1.\tризик фінансового інвенстування;\n2.\tризик реального інвестування.\nМинулий практичний досвід управління економікою в нашій країні свідчить про те, що в цілому ряді


АПУ запрошує юристів до складу експертної групи для допомоги у зборі інформації щодо воєнних злочинів рф в Україні | ЮРЛІГА\n17 червня 2022, 16:34\n· Зареєструватись за посиланням.\n· Взяти участь у тренінгу з GAN UTF щодо пошуку та опрацювання інформації за методологією GAN UTF. Тренінг відбудеться 20 червня з 18.30 до 20.00 за київським часом. Особи, які не матимуть змоги взяти участь у тренінгу, зможуть переглянути його відеозапис і взяти участь в короткій інформаційній сесії.\nГоловна / Новини / АПУ запрошує юристів до складу експертної групи для допомоги у зборі інформації щодо воєнних злочинів рф в Україні /


HomeНовиниЗелене світло для азартних ігор. Чи загрожує українцям лудоманія?\nВласне, закон передбачає, що наземні казино будуть розташовуватись лише у п’ятизіркових (від 150 номерів у Києві) та чотиризіркових готелях (у регіонах). Крім того, казино можна буде відкрити у заміських комплексах відпочинку, якщо вони матимуть готель рівня 5 зірок. Також закон дозволяє за рішенням Кабінету Міністрів створювати спеціальні гральні зони, але не більше п’яти у всій країні.\nТаким чином, гральні заклади зникнуть із вулиць міст, і доступ до них буде обмеженим.В азартні ігри не зможуть грати люди, молодші 21 року, а також недієздатні особи. Гравці проходитимуть ідентифікаціюна вході до закладу або ж онлайн. Тобто охоронець вимагатиме паспорт на посвідчення особи.\nЗа словами ініціаторів проекту, після легалізації кількість гральних залів та автоматів зменшиться приблизно в 20 разів. «Білий» гральний ринок стимулюватиме розвиток готельної інфраструктури. Прибутки від бізнесу йтимуть не в руки кримінальних авторитетів та офшори, а до бюджету. Таким чином, держава отримає додаткові гроші на медицину, спорт, освіту, культуру. За попередніми підрахунками, це від 4 млрд до 9 млрд грн у перший рік діяльності.\nУ відповідь на критику автор законопроекту Олег Марусяк наголошує, що в документі прописані запобіжники, щоб не перетворити азартні ігри на додаткову соціальну проблему. А голова комітету ВР з питань фінансів, податкової та митної політики Данило Гетманцев переконаний, що корупції вдасться уникнути завдяки новому закону про систему фінансового моніторингу: «У ньому вичерпно врегульовані відносини, що стосуються протидії відмиванню коштів, отриманих злочинним шляхом, у тому числі й через гральний бізнес. Наш закон працює за кращими європейськими стандартами», – заявив журналістам Гетманцев.\nІгор Гузь: «Ми з командою спробуємо виправдати вашу довіру»


курсовая работа - сторико-культурна спадщина Внниц, якчинник формування екскурсйної дяльност.\nкурсовая работа сторико-культурна спадщина Внниц, якчинник формування екскурсйної дяльност\nТип работы: курсовая работа. Добавлен: 15.05.2012. Год: 2011. Страниц: 26. Уникальность по antiplagiat.ru: < 30%\nЗ предмету туристичні ресурси України\n«Історико-культурна спадщина Вінниці, як\nчинник формування екскурсійної діяльності»\n2 курсу групи 07-2 мот\nНовікова Н. О.\nРозділ 1. ВІННИЦЯ, ЯК ТУРИСТИЧНИЙ ЦЕНТР:ЗАГАЛЬНА\nКоротка історія Вінниці…………………………4\nСучасний стан Вінниці…………………………..0\nРозділ 2. ОСОБЛИВОСТІ ІСТОРИКО-КУЛЬТУРНИХ РЕСУРСІВ ВІННИЦІ…………………………………0\n2.1 Музей садиба м. Пирогова………………………..0\n2.2 Центральна Арка ім.. Горького…………………..0\nРозділ 3. ОСНОВНІ ПРОГРАМИ ЕКСКУРСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ВІННИЦІ……………………………….0\nСПИСОК ВИКОРИСТАНОЇ ЛІТЕРАТУРИ…………..0\nАктуальність теми. Туризм є відносно молодою галуззю в світі, хоча свої корені бере з давніх часів. Сучасного вигляду туристична галузь набуває в 1937 році, коли цим питанням почали цікавитись міжнародні організації. Значення туристичного бізнесу постійно зростає. Це пов`язано з тим, що туризм набирає все більшого значення для міжнародного зв`язків, є стимулом для пожвавлення економічного стану країн і окремих регіонів. Туризм є постійним джерелом для поповнення валютних надходжень і державного бюджету.\nВінницька в цьому плані не є виключенням, бо туризм займає в її економіці велике значення. Туризм для Вінниці є стабілізатором налагодження та укріплення стосунків з іншими регіонами, дійовим фактором підвищення престижу регіону. Вінниця - найсхідніша з українських областей, де до наших днів збереглися руїни середньовічних замків.\nВінниця, має й свої «плюси»: можна цілком віддатися спогляданню історичних пам`яток, можна годинами блукати на самоті з думками, можна навіть перенестися в уяві в ті часи, коли замість руїн висилися могутні стіни та високі башти.\nМета: надати загальну характеристику Вінниці, висвітлити і проаналізувати об`єкти Вінниці, охарактеризувати туристичне багатство Вінниці.\nПредмет дослідження – історико – культурна спадщина Вінниці.\nСтруктура роботи. Робота складається із вступу, трьох розділів, висновку та списку використаної літератури.\nВІННИЦЯ, ЯК ТУРИСТИЧНИЙ ЦЕНТР:ЗАГАЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА\n1.1 Коротка історія Вінниці\nНайімовірнішою основою назви вбачають старо-слов'янське в?но — придане з боку жениха, дарована земля. Появу такої назви пояснюють тим, що Вінниця і землі, що оточують її, були в XIV ст. захоплені литовським князем Ольгердом і подаровані ним його племінникам.\nЗаселені ці території були ще в давні часи. Із середини X століття тут поселились племена уличів і тиверців, що входили до складу Київської Русі. Згодом цей край відійшов до Галицько-Волинського князівства. Більше ста років тут панувала Золота Орда.\nПісля перемоги у 1362 році війська литовського князя Ольгерда над військом татар, Поділля потрапило під владу литовського князівства. Племінники князя Ольгерда — Федір і Костянтин Коріятовичі, почали будувати на цих землях міста-фортеці. Серед них була і Вінниця. Про це вперше згадується в документах 1363 року. Започаткування літопису Вінниці з 1363 року пов'язане з намаганням Великого Литовського князівства утвердити своє володарювання на Поділлі.\nВінниця. Мал. Наполеона Орди, 1872\nУ 1565 році місто стає повітовим центром Брацлавського воєводства. Перший замок було споруджено на високому місці лівого берега. У 1558 році з метою підсилення захисту від ворогів була збудована нова фортеця на острові Кемпа.\nВ 1640 році Вінниця отримала Магдебурзьке право.\n7 липня 1648 року до Вінниці вступають частини військ Богдана Хмельницького на чолі з полковником Максимом Кривоносом і вона стає сотенним містом Кальницького полку\nВінниця. Домініканський костел (нині — Свято-Преображенський собор). 18 ст.\nГероїчну сторінку в історію боротьби українського народу за незалежність вписали вінничани у березні 1651 року, коли у ході оборони міста 3-тисячним козацьким полком під проводом полковника Івана Богуна було вщент розгромлено 20-тисячне польське військо. У 1643 і 1653 рр. Вінницю відвідав Богдан Хмельницький, котрий після цієї перемоги сказав: «Тебе славний полковнику, не забуде народ ніколи». Протягом 1653—1667 рр. Вінниця була полковим містом гетьманської держави.\nПо другому розділу Польщі (1793 рік) Поділля і Брацлавщина відійшли до Російської імперії і утворили Подільську губернію. До західної частини губернії увійшло Подільське воєводство, в східну — Брацлавське. Вінниця стала губернським містом, але пізніше переведена в штат повітового міста (адміністративним центром губернії став Кам'янець-Подільський). У 1798 році в місті упроваджено «Городове положення».\nЄрусалимка — квартал єврейської бідноти у Вінниці почала формуватися в кінці 18 століття.\nВінниця на рубежі ХІХ-ХХ століть\nГотель Савой побудований на початку 20 ст.\nДокладніше про цей час — стаття Вінниця на рубежі ХІХ—ХХ століть\nСпорудження 1871 року Києво—Балтської залізниці та відкриття залізничного сполучення Козятин-Здолбунів сприяло потужньому економічному зростанню Вінниці. Вінниця стала центром регіону, де стрімко розвивалася цукрова галузь, значною мірою завдяки німецьким інвестиціям. За останні 40 років XIX століття Вінниця економічно зросла майже в три з половиною рази. Центр міста, зокрема навчальні заклади, театр, готель, водонапірну вежу будує талановитий архітектор Григорій Артинов.\nБурхливі події відбувались у Вінниці протягом 1917—1920 років. Владу утримували революційні комітети робітничих та солдатських депутатів, ставленики австро-угорських військ, денікінської армії. Між тим у готелі «Савой» тимчасово перебував Уряд Української Народної Республіки.\nУ 1923 році місто стає центром округу, а від 1931 року і до теперішнього часу — адміністративним центром утвореної Вінницької області.\nНепоправних втрат зазнало місто в роки репресій комуністичного режиму. У передвоєнний період 1937-1941 року органами НКВД у Вінниці здійснювалися масові розстріли мирного населення. За результатами сучасних досліджень, вважається, що загальна кількість репресованих за цей період в Вінниці і області сягає близько 20 000 чоловік.\nСпустошливої йому завдали й німецькі окупанти, які встановили у Вінниці особливий режим у зв'язку з розміщенням неподалік ставки «Вервольф». Під час війни 1941—1945 рр. кількість жителів із 100 тисяч скоротилась до 27 тис., із 50 промислових підприємств вціліло лише 10, повністю було зруйновано 1880 житлових будинків. Героїчними зусиллями вінничан та посланців інших регіонів країни наприкінці 1948 року майже цілком було відбудовано промисловість міста., а в дальші роки в обласному центрі потужно розвивались електронна, радіотехнічна та металообробна та інші галузі.\nВідомі люди Вінниці\nЗ Вінницею пов'язані:\nАльтман Натан Ісаєвич - російський художник-кубіст;\nБогун Іван - козацький полководець;\nЧайковський Петро Ілліч – композитор зі світовим визнанням;\nПирогов Микола Іванович - засновник анестезії та сучасної військово-польової медицини;\nКоцюбинський Михайло Михайлович – відомий український письменник;\nСтельмах Михайло Панасович - український радянський письменник;\nБереговий Георгій Тимофійович — фронтовий льотчик і космонавт, двічі Герой Радянського Союзу, почесний громадянин Вінниці.\nРатушна Лариса Степанівна (Ляля Ратушна) — у роки війни учасниця Вінницького підпілля, Герой Радянського Союзу.\nСучасний стан Вінниці\nВінниця на карті України\nРайон/міськрада Вінницька міськрада\nКод КОАТУУ 510100000\nМагдебурзьке право 1640\nАгломерація Вінницька агломерація\nСтатус міста з 1795 року\nПоділ міста 3 района\nНаселення 365 227 (2009) \nПлоща 60,94 км?\nГустота населення 5 745 осіб/км?\nПоштові індекси 21000-21499\nКоординати 49°14?14? пн. ш. 28°28?2? сх. д.\nВодойма Південний Буг\nМіста-побратими Пітерборо (Великобританія), Бірмінгем (США), Липецьк (Росія), Кєльце (Польща), Бурса (Туреччина), Рибниця (Молдова)\nДень міста друга неділя вересня\nНайближча залізнична станція Вінниця\n- автошляхами 252 км\nАдреса 21100, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, 61-17-07\nВеб-сторінка Сайт міськради\nМіський голова Гройсман Володимир Борисович\nВі?нниця — місто на березі Південного Бугу, обласний центр Вінницької області з населенням понад 365 000 осіб.\nМісто Вінниця та його околиці розташовані в межах Волинсько-Подільського кристалічного масиву, прикритого четвертинними відкладеннями пісків, глин, вапняків та мергелів. Перемішуючись із залишками рослинного світу, вони утворили родючі чорноземні ґрунти. Фундамент цього масиву складається з найдавніших порід: гранітів, гнейсів, сієнітів, які в ряді місць виходять на поверхню та являють собою цінний будівельний матеріал.\nЛежить місто на 49° пн.ш., тобто в середніх широтах, що визначає помірність її клімату. Для міста властиве тривале неспекотне, досить вологе літо та порівняно коротка несувора зима. Середня температура січня -5,8°С, липня +22,3°С. Річна кількість опадів 638 мм.\nЗ несприятливих кліматичних явищ на території міста спостерігаються хуртовини (від 6 до 20 днів на рік), тумани в холодний період року (37-60 днів), грози з градом (3-5 днів). Тривалість світового дня коливається від 8 до 16,5 годин.\nВ адміністративному відношенні Вінниця поділена на 3 райони\nВ економіці міста Вінниці, в останні роки, продовжуються процеси реформування власності. Функціонують 76 великих та середніх промислових підприємств, які виготовляють широкий спектр промислової продукції. Матеріальну сферу економіки міста представляють промисловість, будівництво, транспорт, зв'язок, а нематеріальну — заклади освіти, охорони здоров'я, культури, тощо. Динамічним розвитком характеризується сфера малого бізнесу. У місті працює 27 тис. приватних підприємців та близько 4 тис. малих підприємств. Майже 2,8 тисяч підприємств здійснюють свою діяльність в сфері торгівлі та побутового обслуговування населення міста. Кількість суб'єктів господарської діяльності у розрахунку на 1000 жителів у динаміці збільшується. Чисельність юридичних осіб у 2005 році склала 30,04 одиниць, а чисельність приватних підприємців — фізичних осіб — 53,55 чол. у розрахунку на 1000 жителів.\nСтаном на 01.11.2006 року в ДПІ у м. Вінниці зареєстровано 8885 платників податків — юридичних осіб. Фактично сплачують податки 6505 платників, або 73,2 % від зареєстрованих. Фізичних осіб — платників податків на зареєстровано 23452 особи, в тому числі сплачують податки 19396 осіб, що складає 82,7 %. За п'ять років сукупність об'єктів ЄДРПОУ зросла майже у двічі.\nОбсяг інвестицій в основний капітал у 2006 році склав 928 млн. грн. Загальний обсяг прямих іноземних інвестицій в економіку міста з початку процесу інвестування складає понад 60 млн. дол. США. На Вінницю припадає близько чверті від всіх прямих вкладень в економіку регіону.\nМіський бюджет у 2007 складався з доходів 513 млн. гривень і видатків в розмірі 505 млн. гривень.\nАвтомобільні шляхи, в тому числі в самій Вінниці 365,5 км доріг, з яких 176,5 км - з асфальтобетонним покриттям, інші - із щебеневим\nАеропорт "Гавришівка", регулярні рейси не виконуються з 1993 року\nМіський транспорт включає,\nТранспортні та екскурсійні тури катерами річкою Півенний Буг.\nВійськово-Повітряні Сили України створені 17 березня 1992 року згідно з директивою Начальника Головного штабу Збройних Сил України. На базі штабу 24 Повітряної армії у Вінниці було сформовано Командування ВПС. На той час на території України знаходилося 4 Повітряні армії, 10 авіаційних дивізій, 49 авіаполків, 11 окремих ескадрилій, навчальні та спеціальні установи і заклади; всього біля 600 військових частин, 2800 літальних апаратів, понад 120 тис. військовослужбовців.\n2004 року Військово-Повітряні Сили і Війська Протиповітряної оборони Збройних Сил України були об'єднані в Повітряні Сили Збройних Сил України. У Вінниці на території колишнього Головного командування Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України, де нині розташовується Командування Повітряних Сил, урочисто було відкрито Пам’ятний знак на честь створення нового виду Збройних Сил України – Повітряних Сил. Цей день прийнято вважати Днем створення Повітряних Сил.\n45 дошкільних навчальних закладів\n37 комунальних та 6 приватних загальноосвітніх навчальних закладів\nнавчально-виховний комплекс: середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія №30 ім. Тараса Шевченка м. Вінниці офіційний сайт\nцентр художньо-хореографічної освіти “Барвінок”,\nприватний заклад “Перспектива”\nспеціальна загальноосвітня школа - навчально-реабілітаційний центр\nМайже шеститисячний арсенал педагогічних кадрів, які працюють у 94 закладах, навчаючи і виховуючи понад 49 тисяч дітей.\nОбласна лікарня імені М.І.Пирогова, 3 міські клінічні лікарні, 1 міська лікарня «Центр матері та дитини», 2 клінічних пологових будинки, 2 дорослі та 3 дитячі поліклініки, станція швидкої медичної допомоги, 3 стоматологічні поліклініки (з них 1 дитяча), міське комунальне підприємство «Вінницька міська аптека», централізовані майстерні санітарного транспорту. Це понад 5100 працівників, з яких лише лікарі становлять 1400 осіб.\nБірмінгем (Алабама) США\nНива-Світанок (футбольний клуб)\nДві провідні українські команди з хокею на траві — "Колос" і "Олімпік"\n2. ОСОБЛИВОСТІ ІСТОРИКО-КУЛЬТУРНИХ РЕСУРСІВ ВІННИЦІ\n2.1 Театр ім.. Миколи Садовського\n2.2 Музей садиба М. Пирогова\nУ південно-західній частині міста Вінниці у живописній садибі Вишня знаходиться музей-садиба Миколи Івановича Пирогова - видатного вченого, геніального хірурга, анатома, творця воєнно-польової хірургії, педагога і громадського діяча.\nПівстолітня діяльність ученого залишила глибокий слід в історії вітчизняної і світової медицини, науки і культури. Силою свого генія і мудрості він зумів не тільки передбачити майбутнє на багато десятиліть уперед, але і закласти основи магістральних розділів медичної науки і практики. Його внесок у розвиток і становлення нових напрямів медицини настільки значний, що по праву став безсмертним. М.І. Пирогов запропонував ряд операцій, які увійшли золотим фондом у хірургію під назвою "операцій Пирогова".\nБагато що зроблено ним уперше у світі: він уперше застосував сортування поранених залежно від тяжкості і характеру поранення, нерухому пов'язку при пошкодженнях кісток кінцівок, знеболення при хірургічних операціях на полі бою, заснував інститут сестер милосердя, що став родоначальником вітчизняного Товариства Червоного Хреста.\nЧверть століття М.І. Пирогов жив і працював в Україні, яку щиро любив і поважав її працелюбний народ. Він брав участь у Кримській війні. У 1854 р., коли почався героїчний захист Севастополя, сповнений почуттям високого патріотизму, дізнавшись про велику кількість\nпоранених і низький рівень медичного обслуговування воїнів, хірург Пирогов заявив про свою готовність віддати сили і знання на користь стражденних воїнів. Десятки тисяч захисників Севастополя і жителів міста довгий час з великою подякою вимовляли святе для них ім'я чудесного лікаря.\nВ особі Пирогова доля поєднала два великих таланти - лікаря і педагога. Багато сил він віддав справі освіти, надаючи величезне значення зв'язку школи з життям. "У моїй педагогічній діяльності, - підкреслював учений, - я переважно піклувався про узгодження школи з життям, про свободу наукового розслідування, про збудження тих, хто учить і вчиться пошани до людської гідності та істини". Період його попечительства, що тривав близько 5 років в Одеському і Київському учбових округах, став важливим етапом в історії освіти і розвитку педагогічної науки.


Як підібрати жалюзі на вікні. - Fledur - цікаві новини та події\nДодому Як підібрати жалюзі на вікні.\nЯк підібрати жалюзі на вікні.\nВже давно жалюзі користуються популярністю. За останні роки у виробничому світі ламелей сталися зміни, які призвели до появи дизайнерських рішень для облаштування вікон квартир, котеджів. Це універсальний продукт для оформлення вікон, який не втрачає своєї актуальності з часом. Багато ним користуються, але мало хто знає напевно, як правильно зробити замір для установки. Конструкції відрізняються виробничими матеріалами, формами, механізмами роботи, зовнішніми даними, функціональними якостями. Пряма функція ламелей – регулювання світлового потоку. Характерний плюс жалюзі – вони не перешкоджають частим проветриваниям. Не деформуються під впливом потоку свіжого повітря. Також ви можете знайти все необхідне на ресурсі blackout žalūzijas.\nЗа ними легко доглядати, не потрібно витрачати додаткові кошти на чистки. Для отримання найбільш точних результатів скористайтесь залізної рулеткою. Не намагайтеся округлити цифри. Враховуйте все до міліметра. Щоб правильно визначити розмір, спочатку вымеряйте ширину, а потім довжину вікна. Всі параметри заміряйте в різних місцях. На вікнах можуть бути відколи, які також слід врахувати. Як правило, асортимент будівельних маркетів пропонує три основних види жалюзі: горизонтальні, вертикальні і тканинні рулонні. Горизонтальні жалюзі користуються популярністю серед населення. Пов’язано це з тим, що вони займають менше місця, ніж вертикальні, тому підходять для балкона або лоджії.\nКонструкція не масивна, монтується способом свердління. Виготовляють їх з тонких зрубів дерева: вишні, бука, дуба, тиса. Незалежно від виду дерева, такі жалюзі виглядають елегантно, особливо якщо склопакет лоджії дерев’яний. Матеріали попередньо обробляють спеціальними пиловідштовхуючими, антистатичними засобами. За ними нескладно доглядати, очищати від пилу. Крім цього ринок пропонує моделі з алюмінію. Такі конструкції важче, ніж ткані або бамбукові, але відрізняються зносостійкістю. Єдиний недолік конструкцій – величина.\nМоя дорога сестричка! В цей день я поспішаю привітати тебе з днем народження перш за всіх інших! Ти багато значиш для мене, і я хочу, щоб твоє життя складалася як точний пазл, який складається з щастя, благополуччя, любові та здоровя! Будь завжди красивою і чарівною жінкою, кружи голови чоловікам і не відмовляй собі в задоволенні!!!\nНайдорожчі наукові проекти у світі\nСамі дивовижні стелі, прикрашають собою будівлі та споруди по всьому світу: 1. Каплиця Королівського коледжу при Кембриджському університеті (kings College Chapel at the University of Cambrigde) На благодійному вечорі, який проводився в Кембриджському університеті, паризький художник, який займається цифровий проекцією на імя Мігель Шевальє (Miguel Chevalier), перетворив Каплицю Королівського коледжу 16-ого століття фон для свого гіпнотичного подання зі світловими ефектами.


Португалія — Україна: Шевченкова мудрість і «таргани» суперника - Главком\n23 Березня, 2019, 08:31 glavcom.ua\nРоман Яремчук з партнерами змусили португальців посунутися\nНаша збірна в Лісабоні показала свій максимум, проте ловити «зірочку» як мінімум передчасно\nКраще бути просто не могло. Нічия збірної України у виїзному поєдинку проти Португалії – однозначно позитивний підсумок. Я б навіть сказав, наш максимум. Починати відбір із поділом турнірних балів на полі головного конкурента за вихід із групи, який, до всього, ще й є чинним чемпіоном континенту, і в складі якого виступає один із найсильніших футболістів сучасності – то справді трохи сонця в холодній воді. Проте й переоцінювати цей результат також не варто. Бо він і шеляга ламаного не вартуватиме, якщо наша команда втратить очки у наступному поєдинку – проти Люксембургу. Тому вважаємо, що нічого екстраординарного не трапилося. Політ нормальний. Завдання на перший тур виконали. А курчат, тобто турнірні бали, будемо підраховувати восени.\nПроте певні висновки можна (а то й треба) зробити і на підставі лісабонського матчу. Тим більше, що в будь-якому разі гра проти команди Кріштіану Роналду мала стати своєрідним лакмусовим папірцем, таким собі маркером нашої готовності. Готовності, передовсім, конкурувати із найкращими європейськими командами. Готовності до вирішення серйозних завдань. І, власне, готовності до співставлення реальних можливостей нашої національної команди із тим п’єдесталом, на який ми всі разом звели її після тріумфу в Лізі націй.\nЯкщо говорити з позицій прагматизму, а саме такі «шнурує» в товсту теку під назвою «найкраще в футболі – рахунок на табло» підсумок протистояння, то, безумовно, варто віддавати належне як нашому тренерському штабові, так і футболістам. Не пропустили, не програли, зіграли достоту сміливо і виважено. Значить, молодець як Андрій Шевченко, так і його хлопці. Стартовий склад нашої команди виявився наскільки дискусійним, настільки і цікавим (Миколенко, Матвієнко і Коноплянка в основі, Бурда, Циганков і Мораєш – поза основою), проте прийнятний підсумковий рахунок апріорі зводить нанівець будь-які «торги» з цього приводу. Якщо рахунок нас задовольнив, значить тренер вгадав як зі стартовою одинадцяткою, так і з вибором тактики.\n19-річний Віталій Миколенко не дав себе пройти. Фото - UEFA.com\nЧитайте також: Шевченко: Задоволений командою відсотків на 80. Миколенко і Матвієнко зіграли ідеально\nВласне, кілька слів про манеру гру гостей. Вона виявилася традиційною. Себто, за аналогічною схемою наша команда грала в Лізі націй. Лише в останньому поєдинку турніру – проти Словаччини, який не мав особливого значення, Шевченко спробував зіграти в три центрбеки. Вийшло не найкращим чином. М’яко кажучи. Тому він закономірно повернувся до того, що приносить результат: чотири оборонці, три гравці в середині поля (один, найчастіше Степаненко, «хвилеріз», а ще двоє мають допомагати і опорнику, і в атаці), два флангові півоборонці атакуючого штибу і один форвард.\nЯк на мене, саме така схема якнайкраще підходить зараз нашій національній команді, у якій помітний дефіцит кваліфікованих оборонців, і гарний вибір вправних виконавців середини поля. Тобто, з точки зору вибору «інструментарію» на гру претензій до Шевченка та його штабу бути не може. Можливо, така змагальна модель не видається надто ефектною, проте є напрочуд ефективною. І в нашому випадку то головне.\nНе може бути особливих претензій і до футболістів головної команди країни. Кожен на своєму відрізку роботи старався в міру сил та здібностей. Більше того, оборонці намагалися створювати чисельну перевагу при контратаках, а гравці лінії атаки відпрацьовували в обороні. Навіть незвичні до цієї роботи Марлос та Коноплянка. Не розчинилися на полі і форварди: спочатку Яремчук, а потім «новий українець» Мораєш. Тобто, кожен по-своєму, по цеглинці, вніс посильний внесок у загальний результат.\nПроте й переоцінювати значення здобутого результату на «Ештадіу да Луш» також не варто. Віддаючи належне українцям за сміливість та націленість на боротьбу, обов’язково варто зазначити й те, що команда господарів зіграла явно нижче своїх можливостей. Причому зіграла саме так не під тиском опонента, а, радше за все, через власних «тарганів» у голові. Здалося, що Роналду та компанія хотіли здобути перемогу не особливо й напружуючись. Однією лівою. Надто вже академічно діяли підопічні Сантуша, не вдаючись ні до високого пресингу (та й до низького також), ні до високих швидкостей.\nТой випадок, коли до самовіддачі футболістів не може бути претензій ні у тренерів, ні у вболівальників. Фото - UEFA.com\nТаке враження, що хотіли закидати супротивника капелюхами. А коли виявилося, що провернути цей дешевенький трюк не вдасться, Сантуш, який славиться вмінням вносити актуальні корективи в гру, переінакшити хід поєдинку не зміг. Певна річ, що то його проблеми. Чи то від невігластва, чи то від корони, яка дуже натерла потилицю. Проте розслаблятися нам у жодному разі не варто. Як і спочивати на лаврах. Бо, якщо речі називати своїми іменами, то це, швидше, португальці втратили очки, аніж ми здобули. За найвищим рахунком, нічиїй маємо завдячувати, передовсім, П’ятову і фарту. Чомусь здається, що матч в Україні між цими колективами для «синьо-жовтих» пройде за іншим, складнішим сценарієм.\nУзагальнюючи, варто зазначити, що Андрій Шевченко та його підопічні перший залік склали. Склали успішно. На підставі побаченого можна зробити висновок, що до серйозної боротьби проти серйозних візаві наша команда готова. Проте попереду – ще ціла сесія. І жодним чином не треба ловити «зірочку» після успіху в Лісабоні. Футбольне щастя таке мінливе…\nТеги: НОВИНИ ФУТБОЛУ чемпіонат Європи Збірна України Андрій Шевченко Євген Коноплянка Кріштіану Роналду Тарас Степаненко Жуніор Мораєш Віталій Миколенко Андрій П'ятов Марлос Микола Матвієнко Роман Яремчук Фернанду Сантуш\nВідбір Євро-2020: Англія трощить Чехію, Франція громить Молдову (відео)\nБейл спростовує чутки про свої складні відносини з Роналду


Звукоізоляції Звукопоглинання Глушники\nІндивідуальний захист працюючих від дії надмірного шуму здійсню-\nється за допомогою зовнішніх і внутрішніх антифонів, протишумних касок,\nнавушників, м’яких шоломів, які знижують рівень звукового тиску на 40-\n50 дБ. Простими із внутрішніх протишумних засобів є вата, марля і т.п., вста-\nвлені у зовнішній слуховий прохід. Вата знижує шум до 3-14 дБ, вата з воском\n– до 30 дБ при частотах в межах від 100 до 6000 Гц.\nАнтифони забезпечують зниження шуму до 30 дБ при частоті 50 Гц і до\n40 дБ при частоті 2000 Гц. На данний час розроблені антифони з вибірковою здатністю пропускати звуки інших частот, а також навушники протишумні ПШ -00, каска протишумна ВЦНИИОТ-2. вони є дуже ефективними засобами при високочастотних шумах. Слід пам’ятати, що при рівні шуму більше 120 дБ, навушники і вкладиши мало ефективні.\nОсоби, що приймаються на роботу, яка пов’язана з дією шуму, пови-\nнні проходити медичний огляд.\nУ виробничих умовах нерідко виникає небезпека комбінованого впливу високочастотних та низькочастотних звуків, що призводять до порушення стану здоров’я людини.


Волинські енергетики роблять єврогнізда для лелек\nЕнергетики ПАТ «Волиньобленерго» встановлюють спеціальні платформи на електроопорах, щоб перелітні птахи не поранилися і не зробили замикання в мережі.\nПро таку корисну природоохоронну ініціативу працівників ПАТ «Волиньобленерго» йдеться у сюжеті Катерини Курбанової та Павла Лісівненка для телеканалу ICTV.\nПо поверненню після зими птахи зводять гнізда на опорах електропередач, це часто спричиняє аварії на електромережах. За рік лелеки приносять понад сто кілограмів гілок, тож такі гнізда небезпечні.\n– Кожного року гнізда стають усе тяжчими, осідають на проводи повітряних ліній і створюють замикання, відбувається вимкнення автоматичних вимикачів на підстанціях, – каже Олег Гончарук, головний інженер Луцької районної філії.\nЄврооселі для лелек енергетики майструють власноруч. Встановлюють спеціальні платформи на місці старих гнізд приблизно за три години. Намощують гілок, щоб лелеки відчували запах свого дому, який залишили перед холодами. Робота кипить восени та напровесні, коли птахи мігрують.\nІніціативу встановлення лелечих гнізд «волиньобленергівці» запозичили у поляків. За більш як 10 років енергетики зміцнили понад дві тисячі гнізд. Більшість птахів оселяються на платформах, лише одиниці будують нове житло осторонь.\nБагаторічний досвід охорони білих лелек підтверджує, що успіх у такій роботі цілковито залежить від ставлення людей до птахів. Охорона гнізд забезпечує виживання лелек як виду і сприяє збереженню рівноваги в екосистемах.\nПереглянути сюжет на сторінці телеканалу ICTV


щедрування – Наше слово\nПублікації із тегом: "щедрування"\nДітей розважили “Співоча пташка” та “Вередлива кізонька”\nТеатралізоване дійство “Щедрик-ведрик” традиційно під Старий Новий рік відбулось у Менській районній дитячій бібліотеці.\nУ Мені вже щедрують. Відео\nДо редакції “Нашого слова” завітали щедрівники: співали, вітали, добра бажали.\nЯк депутати з дітьми щедрували\nЗимовий цикл свят є найбільш популярним й очікуваним у народі. Чергове засідання клубу “Сімейний вулик” працівники Менської дитячої бібліотеки присвятили українському щедрику.\nАвтор: «Наше слово» —\t21.01.2017 —\tКоментарі відключені —\tНаші фото, Новини\nПриємні клопоти були в бібліотекарів дитячої бібліотеки щедрого вечора. На запашному сіні дітей чекала щедра кутя, узвар, які традиційно подають цього вечора в господі. А до куті додався веселий настрій, який принесли щедрувальники, завітавши в гості. Донесли до дітей традиції народного свята учасники вокального ансамблю “Співоча пташка” з дитячої музичної школи цілим дійством з ангелами, чортиком, циганками та Меланкою. Потім[Читати далі……]\nАвтор: «Наше слово» —\t17.01.2016 —\t1 коментар —\tГоловні новини\nЩедрівка від синявських артистів\nУчасники художньої самодіяльності Синявського сільського Будинку культури щедрували-засівали в установах та організаціях Мени. Завітали і до редакції “Нашого слова”.\nАвтор: Валерій Тихонов —\t14.01.2014 —\tКоментарі відключені —\tГоловні новини, Наше відео\nЩедра Маланка Василя приводить\nУвечері 13 січня, напередодні Старого Нового року, «водять Маланку» і щедрують. Назавтра вранці шанують святого Василя та посівають. Щедрівки і «посівалки» – це добрі побажання у віршованій формі або пісні, якими гості вітають господаря із зимовими святами. За традицією, щедрувати починають увечері 13 січня – і до півночі. Посівають вранці 14 січня до полудня. Щедрують – дівчатка або «змішані» компанії,[Читати далі……]\nАвтор: Анатолій Фурман —\t13.01.2014 —\tКоментарі відключені —\tГоловні новини\nЩедрівочка в Куковичах. Фото\nУ Куковичах за участі працівників Будинку культури, бібліотеки, сільської ради та місцевого сільгоспкооперативу “Куковицький” гамірно і весело пройшли щедрування. Щедрувальники привітали зі святами голову Менської райдержадміністрації Анатолія Соломка, який мешкає у Куковичах, керівника ск “Куковицький” Василя Рогового, Героїв Соціалістичної Праці Пелагею Фесюн та Мотрю Чичкан, а також багатьох своїх земляків.\nАвтор: Иван Шульга —\t14.01.2013 —\tКоментарі відключені —\tНаші фото


Межуточно-гіпофізарна недостатність - ЗОКЕД\nМежуточно-гіпофізарна недостатність (пангипопитуитаризм, діенцефальних-гіпофізарна кахексія, хвороба Симмондса) — захворювання, що характеризується випаданням або зниженням функції гіпоталамо-гіпофізарної системи з вторинною гіпофункцією периферичних ендокринних залоз.\nПоразка гіпоталамо-гіпофізарної системи при інфекціях (сепсис, енцефаліт, туберкульоз), саркоїдозі, травмі, пухлинах або внаслідок судинних порушень.\nВипадання або зниження кортикотропного, гонадотропной, тиреотропний функцій гіпофіза викликає гіпофункцію кори надниркових залоз, статевих залоз, щитовидної залози. Клінічна картина залежить від ступеня зниження потрійних функцій гіпофіза.\nСлабкість, адинамія, апатія, млявість, зниження апетиту. Прогресуюче зниження маси тіла, кахексія (при хворобі Симмондса). Симптоми гіпофункції щитовидної залози, сухість, блідість шкірних покривів, випадання волосся на голові, лобку, в пахвових западинах, випадання брів, ламкість кісток, набряклість обличчя, мерзлякуватість, загальмованість, сонливість, запори.\nЗниженням активності кори надниркових залоз обумовлені адинамія, гіпотонія, схильність до гіпоглікемії, диспепсичні порушення. Розлад функції гіпофіза призводить у жінок до аменореї, атрофії молочних залоз, у чоловіків — до імпотенції. Діенцефальна патологія може проявлятися порушенням сну, полідипсія, булімією.\nПри хвороби Шихена (межуточно-гіпофізарна недостатність, що розвинулася внаслідок масивної крововтрати і колапсу під час пологів) може спостерігатися неодновременное і нерівномірне випадання тропних функцій гіпофізу з гіпофункцією тієї чи іншої залози. Початкові симптоми: слабкість, запаморочення, анорексія, агалактия, аменорея.\nЧасто на перший план в клінічній картині виступають симптоми гипокортицизма. Виснаження, як при хворобі Симмондса, як правило, не спостерігається. Діагноз грунтується на анамнестичних даних, клініці, зниженні вмісту 17-оксикортикостероїдів в крові і сечі, низьких рівнях ТТГ, Т3 Т4 в плазмі. При рентгенологічному дослідженні хребта — нерідко явища остеопорозу.\nДієта з введенням достатньої кількості білків, жирів, вітамінів і певна терапія показана в разі названого захворювання.


GIFT2U | Захисний бортик для ліжка Бембі. Ціна, купити Захисний бортик для ліжка Бембі в Києві, Харкові, Дніпрі, Одесі, Львові. Захисний бортик для ліжка Бембі: фото, опис, продаж.\nІнтернет-магазин подарунків > Захисні бортики в ліжечко > Захисний бортик для ліжка Бембі\nКовдра (+850.00 грн)\nЗахисний бортик для ліжка Бембі призначені для організації безпечного сну і неспання новонароджених. Бампери виконані в формі стандартних подушок на 3 сторони ліжечка, що кріпляться до бортів нековзною репсовою стрічкою, захищаючи дитину від ударів і протягів. Борти виготовлені з безпечних гіпоалергенних матеріалів у формі подушок стандартних розмірів 30х30 см, два бампера прикрашені принтами маленьких оленів з метеликами. Розвиваючі бампери виготовлені за авторськими ескізами, мають бездоганну якість виконання і відповідають вимогам якості виробів групи товарів для новонароджених.\nЗахисний бортик для ліжка Бембі буде практичним і оригінальним подарунком новонародженому, подушки стануть улюбленими іграшками малюків, а також гармонійно інтегруються в інтер'єр найстильнішою дитячої кімнати. Іграшки виконані в спокійних і комфортних тонах дитячого рожевого і блакитного, довговічні, мають знімні чохли і зберігають естетичні якості після частих прань. За бажанням клієнтів бортики можна укомплектувати додатково дитячими речами (косичка на 4-ю сторону ліжечка, плед або підодіяльник, простирадло, ортопедична подушка), зазначеними на фото. Також можна укомплектувати набір шатром, коконом, бантом на виписку, органайзером, матрацом-пеленатором, пелюшками в пологовий будинок, килимком-листком.\nРозмір подушок 30х30 см, кількість 8 шт .;\nЗахисний бортик для дівчинки Пінкі Пай призначений для організації безпечного сну і неспання новонар..


Apple збільшила прибуток за рік на 65% - LDaily\nГлавная › Новини › Apple збільшила прибуток за рік на 65%\nApple збільшила прибуток за рік на 65%\nКомпанія Apple Inc. за підсумками фінансового року отримала виручку у розмірі $365,82 млрд (+33%) та чистий прибуток у $94,68 млрд (+65%). Про це свідчить звіт компанії.\nТак, у четвертому кварталі фінроку, що завершився 25 вересня, виторг зріс на 29% і склав $83,4 млрд проти $64,7 млрд роком раніше.\nЧистий прибуток Apple у минулому кварталі збільшився до $20,6 млрд, або $1,24 у розрахунку на акцію, порівняно з $12,7 млрд, або $0,73 на акцію, роком раніше.\nКвартальний виторг компанії від продажу iPhone підскочив на 47%, до $38,9 млрд.\nДохід Apple від продажу комп’ютерів Mac у четвертому фінкварталі збільшився на 1,6%, до рекордних $9,18 млрд, сервісний виторг (App Store, Apple Music, Apple Pay та iCloud) зріс на 26% і також досяг рекордного показника – $18,28 млрд.\nПродажі iPad принесли Apple дохід у розмірі $8,25 млрд (+21%), пристроїв і аксесуарів – $8,79 млрд (+12%).\nУ минулому фінкварталі Apple повернула акціонерам $24 млрд у вигляді дивідендних виплат та зворотного викупу акцій. Рада директорів компанії схвалила виплату дивідендів у розмірі $0,22 на акцію за четвертий фінквартал.\nНаразі капіталізація компанії складає $2,46 трлн.\nПриватБанк за підсумками першого кварталу отримав мільярдний прибуток\nПрес-служба ПриватБанку на своєму офіційному сайті опублікувала інформацію про те, що за підсумками першого кварталу 2018 року банк зміг отримати мільярдний прибуток. Відповідно до загальнодоступної інформації, за підсумками перших трьох місяців 2018 року державний банк отримав чистий прибуток у розмірі ₴3,7 млрд. Варто зазначити, що в структурі даного прибутку банк вважав за потрібне виділити доходи […]\nPfizer купить біофармацевтичну компанію Array Biopharma за $11,4 млрд\nАмериканська фармацевтична компанія Pfizer уклала угоду про покупку біофармацевтичної компанії Array BioPharma, що спеціалізується на розробці лікарських засобів проти раку. За умовами угоди Pfizer заплатить за кожну акцію Array 48 доларів. Загальна вартість угоди, розрахунок по якій буде здійснено в грошових коштах, становить приблизно 11,4 мільярда доларів. Очікується, що дана покупка допоможе Pfizer зміцнити її […]\nFord відкриває новий завод по виробництву електромобілів\nFord не збирається відставати в гонці виробників електрокарів і планує відкрити новий завод в Мічігані, інвестувавши при цьому 900 мільйонів доларів і створивши 900 нових робочих місць. Крім того, автовиробник фінансує будівництво заводу під Детройтом в розмірі 50 мільйонів доларів. Flat Rock завдяки цим інвестиціям впевнено може отримати світове лідерство на десятиліття вперед в області […]\nДжефф Безос продав акції компанії на $3,1 млрд\nГлава Amazon Джефф Безос продав на цьому тижні 1 млн акцій компанії на суму понад $3,1 млрд. Особисті статки Безоса становлять $189,8 млрд. Експерти відзначають, що ця угода не вплине на його добробут. В останній раз підприємець продавав акції в лютому: сума цінних паперів тоді перевищила $4 млрд. За даними Bloomberg Billionaires, Джеффу Безос належать […]\nЯкщо вірити в себе, працювати і весь час вчитися – успіх у бізнесі неминучий\nОсобиста позиція, неймовірна віра в себе і в те, що ти робиш, постійне придбання нових навичок і гнучкість, навчившись якій в майбутньому ви зможете обігравати з користю для себе будь-яку ідею. Це найважливіші принципи, завдяки яким можна розвивати підприємництво, вважає бізнес-тренер Юлія Зотеєва. Під час свого бізнес-тренінгу Юлія обґрунтувала свою позицію. За її словами, починаючи […]\nВВП України зріс завдяки рекордному врожаю зернових\nРекордний урожай став одним з важливих факторів росту ВВП, темпи якого в другому і третьому кварталі 2019 року перевищували 4%. Про це повідомляє прес-служба Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України. «Одним з важливих чинників цього зростання був черговий рекорд по урожаю зернових», – вказується в повідомленні. При цьому в міністерстві зазначають, що потенціал […]\nMarvell Technology Group Ltd. купує чіпмейкера Cavium\nЗ метою консолідації на ринку виробництва чіпів, з намірами про збільшення частки на ринку виробників мікросхем, для нарощування об’єму клієнтів, представники компанії чіпмейкера Marvell Technology Group Ltd. успішно провели переговори з питання придбання Cavium. Фінансова сторона угоди ще невідома, але за словами представників рейтингового агентства Bloomberg, частково угоду оплатять готівкою, а частково за рахунок акцій об’єднаної компанії. […]\nКоломойський заявив, що газ РФ Україні ніколи не був потрібен\nЦе фетиш, який придумали такі, як Фірташ, Льовочкін, Бойко і Медведчук, щоб грабувати Україну та іноді Росію. Бізнесмен Ігор Коломойський вважає, що російський газ Україні ніколи не був потрібен. Про це він сказав в інтерв’ю РБК. “Що стосується російського газу – нам до дупи ваш газ. Це моя особиста думка. Ви нанесли нам вже стільки […]\nDeutsche Bank відмовився видати Трампу кредит\nУ банку не хотіли розширювати ділові зв’язки з Трампом, який на той момент був кандидатом у президенти США. У березні 2016 року Deutsche Bank відмовився видати кредит компанії Trump Organization, яка належить президенту США Дональду Трампу. За даними видання, у банку не хотіли розширювати ділові зв’язки з Трампом, який на той момент був кандидатом у […]\nМільярдний транш від ЄС Україні очікується вже восени\nЗатвердження очікуваного Меморандуму про співпрацю між Україною та Європейською Комісією відбудеться до 1 травня, передає РБК-Україна слова глави Мінфіну Олександра Данилюка. Профільний міністр зазначив, що наразі Україна продовжує переговори з Єврокомісією, а підсумкове утвердження Меморандуму планується на 1 травня цього року. Як заявив Данилюк, остаточне погодження проекту фінансової допомоги Україні відбудеться восени 2018 року. Центральні […]\nУ ТПП пояснили, як компаніям уникнути відповідальності за порушення термінів подання фінансової звітності\nКібератака, що відбулася у вівторок, 27-го червня, не лише порушила звичний режим роботи українських компаній, але також – поставила під загрозу своєчасне надання фінансової звітності такими фізособами. Така заява пролунала від членів Торгово-промислової палати України – передають кореспонденти “Інтерфаксу”. Згідно з інформацією джерела, починаючи з вівторка до ТПП надходить величезна кількість звернень від українських підприємців […]\nЦіни на нафту знижуються в п’ятницю, 29 травня, і очікується перше тижневе падіння після чотирьох тижнів зростання. На ціни впливає посилення напруженості у відносинах між США і Китаєм на світових фінансових ринках, а також зростання запасів у США. Про це повідомляє агентство Reuters. Ф’ючерси на нафту марки Brent знизилися на 0,68% до 35,05 доларів за […]


Ці руки ніколи не помилялись\nА якщо й помилялись - то вони в цьому не винуваті. І їм за це нічого не буде\nДревні мудреці говорили - будь-яка трагедія рано чи пізно повториться у вигляді фарсу. Зараз ці самі слова можна адресувати українському суддівству.\nНа тижні П'єрлуїджі Колліна зібрав журналістів, аби... Аби вчергове розповісти їм, які українські судді праві. Конкретно - на прикладах матчів Шахтар-Дніпро і Дніпро-Динамо. Мова йшла про призначене пенальті в ворота Дніпра і непризначене в ворота Шахтаря (в першому поєдинку), а також два непризначених пенальті в ворота Динамо (в другому).\nМоменти ці вже обсмоктані до кісток, тому повторюватись не будемо. Тим паче, пан Колліна все одно залишить за собою останнє слово. Знаємо, плавали - не вперше спостерігаємо за подібними виступами. Значно цікавіше тут інше. ЯК Колліна пояснює дії своїх підопічних. З одного боку - у випадках Чеберячка і Михалика - іде детальне пояснення, де і як були розташовані руки. А це ж насправді момент миттєвий, секундний. Дуже важко вловлюваний. Але тут за визначенням арбітр все бачив. А от коли мова заходить про випадок Хачеріді - вступає важка артилерія. Мовляв, воно-то так, але от якби суддя бачив...\nО! Оце і є той нюанс, за який варто зачепитись. Коли рішення прийнято - на думку Колліни - правильно, то ні швидкість комбінації, ні відстань від арбітра до місця події не заважають. Рефері все прекрасно бачить і миттєво виносить вирок. Але як тільки рішення виявляється неправильним (Колліна остаточно таким його не визнав, але фактично підтвердив це), то тут же виявляється, що і кут огляду незручний (і для головного, і для лінійного арбітрів?), і відстань, і швидкість - все проти "людей в чорному".\nОт у цьому - суть. А суть така, що система футбольна, з ФІФА починаючи, вибудувана таким чином, що судді або праві, або не могли нічого зробити, аби прийняти правильне рішення. І довести зворотнє просто неможливо. Це все одно, що доводити, чи спеціально Чеберячко чи Михалик виставляли руки, аби відбити м'яч, чи просто так само в динаміці вийшло. Відповідь тут буде тільки одна - та, яка потрібна самим суб'єктам розгляду. "Звісно, випадково", "звичайно ж, не помітив". І все. Контрзаходів просто немає.\nВтім, один варіант все ж таки існує. І називається він - відеоповтори. Але вперте ігнорування футбольною владою цього гіпотетичного нововведення тільки підтверджує те, що нинішня ситуація цій владі не просто на руку - вона потрібна їй, як повітря. Аби просто виправдовувати суддів після їх помилок чи зумисне керувати процесом, підтасовуючи результати з певною метою - це питання відкрите. Але те, що відсутність відеоповторів в їх інтересах - це безсумнівно. І ніякі псевдоаргументи на кшталт "духу гри" ітд тут не працюють. Бо що може більше зіпсувати "дух гри", ніж неправильне рішення арбітра? Про гол Хьорста в фіналі ЧС-66 говорять вже більш ніж півстоліття. Не про матч, не про гру - а про ТОЙ гол. Нехай, це все-таки 1966-й, там і якість трансляції за нинішніми мірками була просто жахливою. Але зараз - коли є всі можливості для миттєвого аналізу ситуації на відео - чому не використати цей чинник?\nУявіть собі ситуацію. Фінал ЧС. 89-а хвилина. Рахунок нічийний. Йде атака однієї з команди. Форвард входить в штрафний, доходить до останнього захисника - і падає. Арбітр далеко - припустимо, на форварда пішла довга передача, метрів на 60, і суддя просто не встиг добігти з колишнього епіцентру подій до штрафного. Це порушення чи ні? Що в цій ситуації робити арбітру? Давати пенальті - чи жовту за симуляцію?\nА його рішення, воно ж не просто вирішить долю епізоду. Воно на 99% вирішить долю звання "чемпіон світу". Від рішення арбітру, цілком можливо, залежатиме, хто саме носитиме цей титул чотири роки. І які чинники має ФІФА в цей ключовий епізод? Тільки очі арбітра, які були хто зна де.\nДо речі, тільки судді на футбольному полі - люди, які не несуть відповідальності за свої дії. Відповідальності миттєвої, як того вимагає гра. Помилка голкіпера - це гол в свої ворота. Помилка форварда - це втрата, можливо, гольової ситуації. Тобто самі гравці як члени своїх команд отримують покарання за помилки. А арбітрів навіть постфактум майже не карають. Згадайте феєричний поєдинок півфіналу ЛЧ між Челсі та Барселоною - дуже покарали норвезького рефері Овребо? Отож бо й воно.\nОтже, до моменту, коли в футболі таки будуть введено відео як фактор, що впливає на рішення судді - ми будемо продовжувати слухати всі ці веселі казочки від футбольних чиновників. І аргументація їх, скоріш за все, буде веселити нас з вами все частіше і частіше. А межу між трагедією і фарсом ця історія вже, здається, переступила.


Галичина як Мрія! » Рух Відродження Галичини\n29-03-2013, 13:47 Володимир Павлів\nГаличина як Мрія!\nГаличина – це мрія про щасливе майбутнє, у якому своє гідне місце займе щасливе минуле. Галичани майже розівчились мріяти про велике і спільне, за яке було б не соромно перед Богом і людьми. Мрії звелися до особистого автомобіля і приватного помешкання, низькопроцентного кредиту чи високопроцентного депозиту, довгострокової візи чи короткотермінових зобов’язань. А ще – до фантазій, що можна збудувати індивідуальне щастя в «юдолі печалі», яка нас всіх оточує. Теоретично можна, але коштом відмови від громадянського суспільства, відповідальної держави, єдиної батьківщини для предків і нащадків.\nБо індивідуалісти не зможуть створити солідарного суспільства, а без нього не може бути й міцної держави, яка б забезпечувала розвиток того ж суспільства і захищала б інтереси окремої особи. Тому Галичина – це мрія про громадянське суспільство і сильну цивілізовану державу.\nКритики ідей Руху відродження Галичини – це критики мрії. «Це нереально, бо неможливо», - кажуть вони. А я їм у відповідь - творче гасло Германа Гессе: «Щоб продемонструвати те, що є можливим, потрібно весь час братися за те, що є неможливим». Нашим предкам неможливими видавалися: Розпад Австро-Угорської імперії і Радянського союзу, виникнення незалежної України та президенція шизофреніка чи кримінальника. Тож, як казав класик: «будьмо реалістами - думаймо про неможливе».\nЗвичайно ж, ідеї РВГ важко сприйняти тим, кого понад сто літ привчали бути «українцем». Привчали «бути», але не вчили думати, що це означає. Тепер їм важко втямити, як можна «перестати» бути українцем, а «стати» галичанином. «Можливо, вони матимуть більше певності в нетрадиційному виборі, якщо зрозуміють, що засновники кожної нації були людьми неслухняними й непередбачуваними, чоловіками і жінками з уявою і амбіціями. Сталь кожного національного монументу колись була розплавленою» - писав Тімоті Снайдер у книзі «Червоний князь», де немало написано про те, як творилися «українці».\nБагато-хто ще має сумніви – для чого це робити, чи не краще прикласти зусиль до вдосконалення «українського проекту»? Їм я відповім словами геніального Єжи Лєца: «Запитуєш, чому люди вистрибують із корабля, який не тоне? Просто вони помітили, куди він прямує». А ще понад десятиліття тому Сашко Кривенко виніс вирок: «Нарешті зрозуміли – це не та країна, якої ми хотіли. Час йде, а віз стоїть. Залишається хіба втікати, бо завтра буде війна».\nТа головне навіть не саме розчарування, а відчуття зростаючої загроза, яку ми мало не проґавили, розбудовуючи будівлю, яка має у своїй основі «конструкторську помилку». І загроза ця значно глобальніша, ніж один невдалий проект. Ось як її описав Григорій Соломонович Померанц: «Полчища Смердякових, грядущі гуни, хмарою скупчилися над світом... Записку Іконникова гуни не прочитали (а якби й прочитали – що їм Іконников? Що їм князь Мишкін?). Долю Іншого вони на себе не візьмуть». Про цю ж загрозу нас ще кілька десятиліть тому попереджав автор «Гри в бісер»: «Може настати страшне лихоліття. І якщо серед того лихоліття можливе буде якесь щастя, то тільки духовне, спрямоване назад, до рятування культур давніх часів, і вперед, до ясного, бадьорого утвердження духу в добу, яка інакше цілком підпадала б під владу матерії».\nОтже, «проект» Галичина – це і є спроба забезпечити собі оте «якесь щастя» в часах «страшного лихоліття».\nСучасний Галичанин – це той передбачливий, що думає наперед, а не як брат його з-за Збруча – Епіметей – той, що думає після. Бо, як писав Камю у «Міфі про Сізіфа»: «Думати про завтрашній день, ставити перед собою мету, мати пріоритети – все це передбачає віру в свободу, навіть коли часто звучать запевнення, що вона не відчутна».\nЗа майже два століття програшної боротьби і невдячної праці Галичани втомилися і зниціли. Вже не шляхетний рицар є їхнім ідеалом, а підлий депутат. Та суспільство має дві складові – елітарну меншину і сіру масу. На разі ми не маємо галицької еліти, але маємо можливість її відродити. Якщо в нас немає «шляхти меча», то ми повинні створити «шляхту мантії».\n«Брати мої, потрібна нова аристократія, … аристократія, яка знову напише слово «благородний» на нових скрижалях… Хай буде від нині вашою честю не те, звідки ви походите, а те, куди прямуєте» - так нам казав Заратустра.\nІ саме нова еліта, нова аристократія повинна повести нас до майбутнього. Не фантазерського, а цілком реального. «Деякі українці Галичини розважають над відокремленням від незалежної України, для створення якої зробили так багато, у надії вступити до Євросоюзу. Якщо вони так зроблять, то повторять дії чехів, які покинули Чехословаччину, і словенці, які покинули Югославію, - тобто колишніх габсбурзьких народів, що полишили великі національні проекти дев’ятнадцятого століття заради європейської ідеї двадцять першого» - це не голос «галицького сепаратиста», а слово вченого зі світовим ім'ям - Тімоті Снайдера.\nМи всі знаємо, що у світі законів - це заборонена тема. Але не у світі великої Мрії.\nТому на завершення ще раз зацитую Єжи Лєца: «Волію напис «Вхід заборонено», аніж «Виходу немає».\nАвтор публікації: volodymyr pavliv


У Дніпрі стався вибух на маслозаводі 28 жовтня » Слово і Діло\nУ Дніпрі в районі олійно-екстракційного заводу «Потоки» стався вибух.\nВін прогримів у районі промзони увечорі 28 жовтня, пише «Днепр вечерний».\n«Будинки в радіусі декількох кілометрів труснуло так, що люди подумали - землетрус», - йдеться в повідомленні.\nЗа словами жителів району вибуху передував спалах біля олійно-екстракційного заводу «Потоки».\nПізніше стало відомо про пожежу. На місце прибули пожежники та карети швидкої допомоги.\nРаніше у Рівненській області на хімічному підприємстві стався вибух. За попередньою інформацією, в приміщенні будівлі заводу сталося замикання електрики.\nНагадаємо, також у Києві прогримів вибух на території ринку «Радосинь».


Е-сервіси Держгеокадастру для землевпорядників: всі питання функціоналу - Сторінка 16 - Форум землевпорядників\nСьогодні: 26 жовтня 2020 11:15\nЕ-сервіси Держгеокадастру для землевпорядників: всі питання функціоналу\nЗ нами з: 02 березня 2015 16:51\nПовідомлення Тетяна » 16 жовтня 2020 11:13\nПри перегляді інформації по кад.номеру видає от таке повідомлення: "Доступ до відомостей обмежено."\nХтось стикався з таким ? Цікаво, що ж за "державна таємниця"\nПовідомлення zemleustriy-ocinka » 16 жовтня 2020 15:24\nТетяна, надали в постійне користування особі яка забажала бути анонімною\nПовідомлення Тетяна » 19 жовтня 2020 10:26\n16 жовтня 2020 15:24\nНе знала що таке можливо. Підкажіть, куди для цього потрібно звертатись? (я вже про іншу ділянку на яку бажаю зробити таку ж "таємницю" )\nПовідомлення Сhibis » 19 жовтня 2020 13:36\nТетяна писав: ↑\n16 жовтня 2020 11:13\nщо за видумки, zemleustriy-ocinka, не пишіть того що не знаєте, ще й в такій сенсаційній інтерпретації. Не правдива інформація.\nТетяна, в НКС є опція обмежити доступ. Вона доступна ДКР центрального рівня. Також ДКР обласного рівня теж можуть зробити подібне, якщо внесуть інф. про заборону у вчиненні будь-яких дій щодо земельної ділянки. Це може бути використано як тимчасовий захід за відповідним поданням спец. органів (наприклад Ген. прокуратура), на виконання рішення суду тощо. За потреби Ви можете звернутись до ГУД про розяснення щодо причин, які унеможливлюють перегляд такої інформації.\nПовідомлення zemleustriy-ocinka » 21 жовтня 2020 09:18\nдякую що виправили. Форум для того щоб знайти істину. Здається думкою ділитися не заборонено\nПовідомлення Тетяна » 21 жовтня 2020 21:17\nДЯКУЮ Так детально пояснили\nТема - Е-сервіси Держгеокадастру для землевпорядників: всі питання функціоналу


13 Липня 2016 15:16Головне,Світ,Статті\nСуспільно-політичний веб-сайт Іспанії El Español пише, що син екс-мера Києва Черновецького був ватажком мафіозного угруповання. Вашингтонський часопис The Washington Times вважає, що корупція може знов затягти Україну в орбіту Росії. Детальніше – в аналітичному огляді Радіо Свобода.\n«11 осіб затримані під час операції проти відмивання грошей українською мафією у Барселоні».\n«Затримано сина колишнього мера Києва і власника люксусового ресторану Yubari».\n«Джеймс Лайонс пише про «культуру безкарності» в Україні».


Ігор Мізрах: «Робот Софія за людяність!» | Политические новости Украины - Politica.com.ua\nСучасний світ змінюється з шаленою швидкістю. Щодня розробники винаходять нові технологічні можливості, начебто удосконалюючи світ. Але чи все новітнє є безумовних благом? Нещодавно останнє «слово» техніки опинилося і на...\n12.10.2018\t845\tПросмотры\nAngelVestИгорь МизрахМарк ГінзбургРобот СофіяЯн Лекун


Скільки знадобиться пляшечок.\nВідео: Яку дитячу суміш, пляшечку і воду вибрати\nБільшість дітей в перший час їдять часто, особливо якщо у них маленький вага (менше 3 кг). Малюків, які перебувають на штучному вигодовуванні, треба в першу тиждень годувати від 6 до 9 разів на добу. Якщо дитина в пологовому будинку знаходився з вами в одній палаті, то ви вже, можливо, вивчили його потреби. З іншого боку, багато дітей виявляють свій апетит не відразу і починають активно є тільки на 3-й або 4-й день, так що не хвилюйтеся.\nЗазвичай у віці від тижня до місяця діти харчуються по 7-8 разів на добу, від 1 до 3 місяців кількість годувань знижується до 5-7, від 3 до 6 місяців - до 4-5, а від 6 місяців до року вони їдять 3 -4 рази на день. Пам`ятайте, що для перетравлення їжі шлунку малюка потрібно не менше 3 годин.\nСкільки суміші наливати в пляшечку\nПочніть з 120 мл. Дитина сама дасть вам знати, коли цієї порції буде для нього вже недостатньо, і вам доведеться збільшити кількість суміші до 250 мл. У перші місяці життя більшості дітей вагою близько 3 кг досить 620 мл харчування на добу, а для дитини вагою 3,5 кг добова кількість суміші становить 700 мл. Розмір порції може змінюватися від тижня до тижня. Діти ростуть нерівномірно. Їх приріст у вазі може то прискорюватися, то сповільнюватися. Відповідно до цього змінюється і їх апетит. Найкраще прислухатися до самої дитини. Нехай він сам дає вам зрозуміти, коли він голодний, а коли ситий. Коли його смоктальні руху сповільнюються і ви бачите, що він вже висмоктав достатню кількість суміші, припиняйте годування. Якщо він при цьому починає плакати, дайте йому ще.\nВідео: Підігрівач для дитячого харчування казка. Чи варто купувати підігрівач для пляшечок?