Шампунь з РВХ і провітаміном В5, 250 мл Natura House: продаж, ціна у Києві. Шампуні для волосся від "AutoCamp - автобагажники, рейлинги, крепления для велосипедов и лодок" - 1527693135\nШампунь з РВХ і провітаміном В5\nПредставлений вашій увазі шампунь італійського виробника Natura House. До складу косметичного засобу входить унікальний продукт життєдіяльності бджіл - маточне молочко, а також цілюща витяжка самшиту і ксимениевой кислоти. Латинські назви цих компонентів і формують абревіатуру РВХ.\n«P» - Pappa Reale маточне молочко, відоме високим вмістом вітамінів групи В, воно активізує процеси відновлення пошкодженого волосся.«В» - Bosso - самшит, екстракт якого запобігає надмірне випадання волосся і стимулює їх зростання, він оздоровить шкіру голови, запобігаючи появі себореї. «Х» - Ximenia - ксимения, кислота яка пом'якшить волосся, зробить їх більш слухняним і блискучим.\nШампунь має кислий PH, ідеально підходить для ослаблених, пошкоджених і фарбованого волосся. Регулярно використовуючи шампунь, ви зможете повернути здоров'я пошкодженим волоссю.\nСпосіб застосування: нанести на вологі волосся невелику кількість шампуню. Розподілити його по всій їх довжині легкими масажними рухами, потім змити потім, через кілька хвилин теплою водою.\nСклад: Aqua (Вода), TEA-Lauryl sulfate, Cocamidopropyl betaine, Sorbitol, Laureth-2, PEG-7 glyceryl cocoate, Parfum (Flavor), Hydrolyzed serica, Aloe barbadensis gel (Aloe vera gel), Hydrolyzed wheat Protein, Cucurbita pepo seed oil (Cucurbit oil), Ethyl ximenynate, Guar hydroxypropyltrimonium chloride, Polyquaternium-7, Glyceryl oleate, Laureth-3, Lauryl glucoside, Maris sal, Alpha isomethyl ionone, Amyl cinnamal, Benzyl salicylate, Cinnamyl alcohol, Citronellol, Coumarin, Geraniol, Isoeugenol, Linalool, Imidazolidinyl urea, Methylchloroisothiazolinone, Methylisothiazolinone.\nШампунь з РВХ і провітаміном В5, 250 мл Natura House


Скільки тернополяни відпочиватимуть у червні? - 0352.ua\nПопереду в тернополян місяць, половину якого ми будемо мати вихідні, і лише 18 днів з 30 – робочих. Це більше, ніж торік.\nЧервневі вихідні пов’язані з святкуванням Дня Конституції та Трійці, повідомляє Т1 Новини.\nМайже половину червня, саме стільки українці будуть відпочивати. З 30 календарних днів, лише 18 будуть робочими. Це зумовлено уже традиційним святкуванням Трійці та Дня Конституції України. Більшість тернополян така кількість вихідних задовольняє, хоча кажуть – зазвичай відпочивають лише державні установи, інші працюватимуть, тож швидше всього не відчують, що половину днів червня були вихідними.


Адміністрація портів стала в понеділок предметом зацікавлення Національного антикорупційного бюро. В результаті обшуків, які проводили 70 детективів в Одесі, були затримані колишній керівник АМПУ Андрій Амелін та його заступник Ігор Шуба.\nДиректор НАБУ Артем Ситник заявив про 10 затриманих, але наразі INSIDER підтвердили інформацію лише про сімох.\nЇм інкримінують 191 статтю КК за завдання збитків держбюджету на більш ніж півмільярда гривень.\nХто такі Амелін і Шуба, про які злочини ідеться і чи причетний до цього депутат НФ, через конфлікт з яким міністр Володимир Омелян міг і не потрапити в Кабмін Гройсмана, розбирався INSIDER.\nКілька родичів, кілька офшорів, і мільярд у кишені\nЯк повідомив заступник голови АМПУ з морської та внутрішньої безпеки Сергій Гронський, обшуки в одеській філії АМПУ були проведені на підставі ухвали слідчого судді Солом’янського районного суду в рамках кримінального провадження за фактом привласнення у 2015 році грошових коштів посадовими особами ТОВ „Техморгідрострой“ за попередньою змовою з посадовими особами АМПУ.\nЙдеться про роботи з днопоглиблення в Бердянському і Маріупольському портах у 2015-2016 роках. Тендери на виконання робіт виграла "Техморгідрострой". При цьому спочатку вартість робіт була визначена в 290 млн, а потім з ініціативи тодішнього керівника АМПУ Амеліна був оголошений ще один конкурс, бо "виявилось", що гавані поглибили недостатньо.\nВартість другого тендера склала 712,18 млн грн.\nДоговорами між АМПУ і "Техморгідростроєм" правоохоронці зацікавились ще у квітні 2016. Тоді справу порушила СБУ, а згодом матеріали передали до НАБУ. У грудні НАБУ провело обшуки у "Техморгідрострой Миколаїв".\nІ судячи з усього, винесло звідти багато цікавого.\nУ листопаді 2017 Антимонопольний комітет на запит НАБУ підтвердив наявність змови керівництва адміністрації портів та компаній ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв", ТОВ "Іріда" та ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі".\nДві останні були фіктивними конкурентами одеської компанії ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв". За версією слідства, за рахунок змови ціни були заавищеними майже у два рази, на понад 120%.\nТоді ж на ТОВ "Іріда" накладено штраф у розмірі 1 млн 466 тис. грн, на ТОВ "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" – 3 млн 640 тис. грн, на ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" – 76 млн 430 тис. грн.\nINSIDER знайшов 2 протоколи АМКУ, які описують всю суть фінансової оборудки на рівні компаній.\nПід час перевірки було зокрема встановлено, що ТОВ "Іріда" було по суті підставною фірмою, яка діяла на користь і за змовою з ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв". Класифікаційні свідоцтва на судна вони посвідчували в одного нотаріуса та одного перекладача. Документів на відрядження для участі в тендері у "Іріди" не було. Натомість її договори на оренду суден опинились на вилучених комп’ютерах ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв".\nБільше того, договори "Іріди" на оренду суден були підписані Олегом Ботоговим, який працював на той момент заступником директора ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв".\nАле це просто квіточки порівняно з тим, як сам ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" накручував ціну на оренду суден в рамках укладання договорів між посередниками та кіпрськими офшорами.\nУ заявці компанія анонсувала, що бере в оренду три судна - "SEVERODVINSKIY" , "МILFORD" та "GLANFORD". Незважаючи на те, що судна ходили під прапорами Танзанії та були оформлені на фірми в офшорах, всі вони стояли в російському порту Усть-Луга Ленінградської області.\nА ось власники фірм були пов’язані між собою і жили в Одесі.\nВ результаті укладання кількох договорів оренди, вартість робіт судна "SEVERODVINSKIY" завищили на 9 тисяч доларів. А у судна "МILFORD" - на 19,5 тисяч доларів, з 15,5 до 35 тисяч доларів за добу.\nПри цьому догори на оренду останнього укладалися з компанією "Krayteks Group Holding Limited", власником якої є Поляруш Ірина, вона ж дружина Олександра Кучера, кінцевого бенефеціара ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв".\nТретє судно "GLANFORD" було орендоване за подобовою ціною у 25 тисяч доларів США, але на виконання робіт так і не прибуло. Роботи були виконані невчасно, але тільки на цій оборудці компанія заробила понад 35 мільйонів гривень.\nВсього, як нарахували в АМКУ, цінова пропозиція конкурсних торгів по першому тендеру була завищена ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" щонайменше на 123, 4 мільйони гривень.\nАналогічна історія виявилась і з другим тендером, який одеська компанія виграла в січні 2016. Файли з печатками та електронними підписами "Texform Company LLP", яка начебто надавала кораблі в оренду ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі", чомусь знайшлися на комп’ютерах "Техморгідрострой". І за висновками АМКУ вони були підготовлені для подання завідомо неконкурентної пропозиції.\nПри цьому ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" трьома траншами перерахувало ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" поворотної безвідсоткової фінансової допомоги на 735 тисяч гривень\nОборудка з днопоглиблювальними судами була така ж як і в першому договорів. MILORD взяли в оренду у "Jollanta Group LTD", працівник якої Михайло Сорочинський одночасно працював заступником директора ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв". Потім уклали угоди з ще двома посередниками "Gold Argos LP" та "Rossolast Corporation Ltd.", які є пов’язаними через директорів та засновників росіянина Юрія Мельниченка та Олексія Оксенова – і збільшили щодобову оренду суден на рівному місці на 19,5 тисяч доларів. Брокером в угоді виступає "KRAYTEKS GROUP 12 HOLDING LIMITED", яка як вде згадувалось, належить дружині власника "Техморгідрострой" Кучера Поляруш.\nВласником другого судна "SEVERODVINSKIY є компанія "KLEONA TRADE LLP". А ось її кінцевим бенефіціаром Андрій Мишко.\nЯк йдеться в розслідуванні Слідства.Інфо якраз Кучер і Мишко і стоять за всією діяльністю ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв". До цього обоє були впливовими державними чиновниками. Мишко - екс-заступником начальника Бердянського морського порту, Кучер - екс-працівником державного підприємства "Усть-Дунай Водшлях".\nНАБУ також зафіксувало переговори обох чоловіків щодо оборудок на тендерах.\nМишко А.М. "Так может завтра с утра Буштрука и Эллу (директор "Іріди" Скородинська - INSIDER) в Одессу гнать, чтобы документы переделать";\nКучер О.В.: "Да они половин бред пишут, я по ириде вообще еще ничего не видел";\nМишко А.М. "Так, что делаем? Когда на исправление будем их звать?";\nКучер О.В.: "Найдем за три часа будут где скажут";\nКучер О.В.: "А что исправлять, я пока не понимаю".\nСудячи з усього, чоловіки узгоджують дії з чиновниками АМПУ.\nІ підтвердженням цього може бути другий діалог з вилученого телефона Кучера, тепер уже з Наконечним Юрієм Віталійовичем, першим заступником голови ДП "Адміністрація морських портів України".\nСаме він підписував договір з ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" по другому тендеру на 712 мільйонів.\nНаконечний Ю.В.: "По Данубиусу нужен ответ из банка по гаранти. Можно ускорить?" "Ау???"\nКучер О.В.: "А где запрос?"\nНаконечний Ю.В.: "В банке Со вчера"\nКучер О.В.: "Ищут, копию можете скинуть?"\nНаконечний Ю.В.: "Спалюсь"\nКучер О.В.: "Ждут оригинал в одесском филиале банка, и сразу ответ будет"\nАдміністрація портів була створена ще за президентства Віктора Януковича, влітку 2013 року. Тоді його старший син Олександр активно намагався встановити контроль над низкою портів.\nПісля Революції гідності АМПУ як структуру зберегли, і досить тривалий час вона залишалася поза прискіпливою увагою.\nМіністр інфораструктури Воодимир Омелян вважає реформу АМПУ одним зі своїх головних завдань на цей рік. Але поки що відомство погано піддається змінам. В основному через кадри та їхніх лобістів.\n"Вони крадуть на усьому: днопоглиблення, закупівлі дизелю, мастил, ремонтні роботи, банківське обслуговування, майно. Що і де можуть", - кажуть співрозмовники в міністерстві.\nНа початку 2017 Омелян спробував змінити керівника АМПУ Адрія Амеліна і призначити на його місце Райвіса Вецкаганса. Але укерівництво АМПУ оскаржило це в суді пославшись на те, що документи не підписав держсекретар Андрій Глущак. Омелян не здався – поїхав в Одесу з президентом, і за "схемою Гройсмана" представив свого в.о. Цей статус так лишається і донині.\nЦікаво, що в липні 2016 СБУ повідомила про підозру керівнику Адміністрації морпортів Амеліну в нанесенні збитків держбюджету в розмірі 3,5 млн гривень.\nПравоохоронці встановили, що в лютому-березні 2015 року керівництво держпідприємства закупило у приватної структури паливно-мастильні матеріали за ціною набагато вищою за ринкову. Але суд відпустив чиновника під заставу у 1,4 мільйони.\n21 жовтня 2016 АМПУ опинилась в центрі скандалу, про який дізнались якщо не всі, то значна частина facebook-спільноти. Тоді під час години запитань до уряду нардеп Сергій Лещенко поцікавився, яким чином компанія близька до Народного фронту виграла тендер, подавши найвищу ціну.\nПрем’єр Володимир Гройсман тендер наступного дня скасував.\nСеред іншого Лещенко заявив, що директор українського представництва бельгійської компанії-переможця "Ян де Нул" –Андрій Розов, у минулому скликанні парламенту працював помічником нардепа Сергія Фаєрмарка. Тоді ж Лещенко заявив, що галузь контролює міністр внутрішніх справ Арсен Аваков, а Омелян – міністр з квоти НФ.\nНасправді навіть депутати НФ не знають, як взялась кандидатура Омеляна. І за однією з версій його начебто пропонував Аваков, щоб контролювати Мінфраструктри. Сам міністр в інтерв’ю INSIDER сказав, що його рекомендував попередній міністр Пивоварський.\nОднак під час узгодження кандидатури міністра проти Омеляна виступили депутати-бызнесмени Фаєрмарк, Донець і Дзендзерський. Як розповіли співрозмовники INSIDER у міністерстві, конфлікт Омеляна і Фаєрмарка почався ще в часи міністра Пивоварського.\nУ грудні 2016 Омелян пішов уже на публічний конфлікт з АМПУ, заявивши, що не розуміє, за що вони там отримують оклади по 200 тисяч на місяць ,а порти при тому заростають ряскою.\nКоли 25 січня минулого року Омелян "зарубився" з Володимиром Гройсманом за "Укрзалізницю", "Народний фронт" не поспішав захищати свого міністра. А Арсеній Яценюк навіть не захотів з ним зустрітися. Тоді депутати пояснили це тим, що міністр "став більше працювати" з Ігорем Кононенком, а їхні "вожді" не можуть реалізовувати свої інтереси.\nЦікаво, що від початку адміністрацію портів відносили до сфери впливу близького друга Арсенія Яценюка депутата Андрія Іванчука.\nПричиною цього стало те, що Амелін, свого часу очолював ТОВ “Миколаївський цукровий завод”, чиїм засновником, поміж інших, є киянка Ірина Іванчук – дружина нардепа.\n"Так, Амелін був людиною Іванчука, а потім переметнувся до Фаєрмарка. Решта теж його люди", - запевнили INSIDER у міністерстві.\nПри цьому міністр Омелян всіляко уникає коментувати тему конфлікту з однопартійцями.\nВ той же час як Фаєрмарк ніколи не відповідав на звинувачення у контролі над АМПУ і портами. Єдиний раз він прокоментував історію з уже згаданим Ян де нулом, назвав обшуки НАБУ погромом і спробою витіснити міжнародну компанію з ринку.\nВтім джерела INSIDER у правоохоронних органах кажуть, що і у вчорашніх затриманнях фігурують люди Фаєрмарка. Але самому депутату підозра не загрожує. Поки що.\n«Пленки Вовка»: Высший совет правосудия не отстранил скандального председателя киевского окружного админсуда 2020-09-01 15:30:56\nСАП предотвратила растрату государственного имущества на 80 млн гривен в Одессе 2020-07-27 18:21:26\nНАБУ не может вручить повестки восьми судьям ОАСК, поскольку они ушли в отпуск 2020-07-23 11:04:47\nУбытки от разлива растительного масла в акватории Николаева составляют более 5 млн грн, - Госэкоинспекция 2020-07-22 10:37:48\nВ НАБУ рассказали подробности дел эксглавы Укравтодора Новака 2020-07-20 19:30:45\nВиди, різновиди та принцип роботи компресорного обладнання


Купити Кутову шліфмашину Makita GA 5030 125мм в Козятині\nІнтернет магазин будівельних матеріалів "Новий стиль", Козятин \_ Електроінструмент \_ Електроінструмент Makita \_ Кутова шліфмашина Makita GA 5030 125мм\nЦіна 1,675.00 грн\nНевеликий корпус редуктора забезпечує більш легке управління і високу маневреність інструменту\nПостійна ном-на вхідна п-сть\nДіам. отвору шліф. диску\nРівень шуму: тиск звуку\nРівень шуму: потужність звуку\nРівень вібрації: шліфування диском\nРівень вібрації: шліфування папером\nРівень вібрації: похибка (K)\nПрофіль метал. для гіпсокартону Укр CD 60 3м (0,4)\nОпис: Кутова шліфмашина Metabo W 820-125 - високонадійна, легка, компактна шліфмашина для нескладних робіт по металу, плитки та каменю. Машинка відноситься до класу професійного інструменту. Моде...\nСаморіз пресс-шайба 4,2*41мм (50шт)\nСаморіз гострий з напівсферичної головкою (прес-шайбою) діаметром 4.2 і довгою 41мм, сталевий оцинкований шуруп для монтажу тонких листових металів (до 0.8 мм завтовшки) до дерев'яних підстав. Ко...\nЦвяхи будівельні 5,0*150 1кг\nГайковерт пневматичний Metabo DSSW 360 SET 604118\nХарактеристики Ударный пневматический гайковерт Metabo DSSW 360 Set Витрата повітря 360 л/хв ...


За результатами проведеної перевірки Комітет від імені НААУ звернувся до Спеціального доповідача ООН з питань про незалежність суддів і адвокатів, Міжнародної асоціації юристів (IBA), Міжнародної комісії юристів (ICJ) та Ради адвокатських та правничих товариств Європи (ССВЕ) у зв’язку з порушенням гарантій адвокатської діяльності адвоката Богатиря Володимира Вікторовича та професійних прав його захисників.\nЗвернення до міжнародних організацій направила голова НААУ Лідія Ізовітова.\nЗокрема, йдеться про порушення вимог встановлених пунктом 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та пунктом 1 частини 1 статті 481 КПК України, якими адвоката віднесено до окремої категорії осіб, стосовно яких існує спеціальний порядок кримінального провадження та передбачено, що письмове повідомлення про підозру адвокату у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором України, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя в межах його повноважень.\nТак, 1 вересня 2017 року органом досудового розслідування було складено повідомлення про підозру відносно адвоката Богатиря В.В. за підписом заступника Генерального прокурора України Столярчука Ю.В. Проте, спробу вручити повідомлення про підозру адвокату Богатирю В.В. було здійснено слідчим Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ Крупкою А.О. шляхом направлення поштового відправлення. Комітет вбачає у цьому невідповідність вимогам КПК України, адже спробу вручити повідомлення про підозру було здійснено особою без будь-яких належних та законних повноважень.\nТакож у зверненнях йдеться про систематичні порушення професійних прав захисників адвоката Богатиря В.В. Зокрема, співробітники ГПУ вчиняють дії, якими перешкоджають адвокатам Богатиря В.В. здійснювати захист його прав, шляхом недопуску до матеріалів кримінального провадження та шляхом невизнання адвокатів такими, що здійснюють захист прав адвоката Богатиря В.В. Слідчі та прокурори всупереч вимогам статті 50 КПК України вчиняють дії по наданню (вимаганню) у адвокатів додаткових документів на підтвердження їх повноважень як захисників, зокрема письмової згоди Богатиря В.В. на здійснення його захисту у даному кримінальному провадженні.\nБільше того, слідчі та прокурори Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ систематично не виконують рішення судів, якими зобов’язано допустити захисників адвоката Богатиря В.В. до кримінального провадження та надати їм доступ до матеріалів кримінального провадження. Таким чином порушуючи основну засаду судочинства передбачену статтею 129 Конституції України «обов’язковість судового рішення».\nВ офіційному листуванні слідчі та прокурори у стверджувальній формі висловлюють свою незгоду з рішеннями судів:\n«Ухвала слідчого судді є безпідставною, незрозумілою та такою, що не ґрунтується на нормах законодавства…». «Рішення слідчого судді не може являтися підтвердженням повноважень адвоката Плавана О.О. на участь у кримінальному провадженні як захисника підозрюваного Богатиря В.В.». «Рішення слідчого судді є незрозумілим, що об’єктивно перешкоджає його виконанню».\nКрім того, з матеріалів звернення вбачається, що Департамент міжнародного поліцейського співробітництва (Interpol) відмовив у задоволенні запиту ГПУ щодо оголошення адвоката Богатиря В.В. в міжнародний розшук, вважаючи що дана справа є політично вмотивованою.\nПро результати розгляду відповідних звернень міжнародні організації мають найближчим часом повідомити керівництво НААУ


Кабмін розширив санкційний список осіб і фірм » Слово і Діло\n31 серпня 2016, 18:18\nПро це на брифінгу повідомив перший віце-прем'єр-міністр – міністр економічного розвитку і торгівлі України Степан Кубів, передає «Слово і Діло».\n«Сьогодні було ухвалено розпорядження КМУ про внесення пропозицій щодо застосування та розширення персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів або санкцій», – зазначив він.\n«При цьому ми доопрацювали чинні переліки на предмет удосконалення ідентифікації фізичних та юридичних осіб щодо усунення дублювань та реалізації», – додав віце-прем'єр.\nКириленко обіцяє ініціювати відновлення показу фільмів за участю «санкційних» акторів, якщо вони змінять свою точку зоруСказано 8 квітня 2016 р.Статус обіцянки: У процесі\nЯк повідомлялося, 16 вересня 2015 року президент України Петро Порошенко підписав указ про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 вересня про застосування персональних санкцій до низки фізичних та юридичних осіб терміном на 1 рік.\nВідзначимо, що до списку увійшли 400 фізичних і 90 юридичних осіб РФ та інших країн, проти яких застосовуються санкції.\nНагадаємо, санкції проти чиновників режиму Віктора Януковича та громадян Росії, причетних до конфлікту в Україні, продовжать на півроку.\nУ Румунії вважають, що причин для скасування санкцій проти РФ немає 30 серпня 2016, 17:07


Відміна оподаткування заробітньої плати у Польщі - We Work\nВідміна оподаткування заробітньої плати у Польщі\nЗ 1 серпня 2019 року у Польщі діють нові правила щодо оподаткування заробітньої плати для молодих людей віком до 26 років. Відтак, люди, які є молодшими 26 років не сплачують податку на доходи фізичних осіб. Таким чином Польська влада заохочує та мотивує молодь до праці.\nЯк це відобразилося на доходах українських заробітчан?\nДля молодих людей, які планують виїхати на роботу в Польшу, це чудова можливість, оскільки сенсу їхати у дальні країни тепер немає – ставка у Польщі для них зростає, у середньому, на 1,5 злотих. Так, для збільшення свого заробітку не прийдеться влаштовуватися на дуже важкі роботи, оскільки і на легшій роботі заробітня плата буде високою.\nЩо потрібно для того, щоб звільнитися від оподаткування?\nЯкщо Вам до 26 років – у Вас ставка автоматично зростає на 1 злотий. Якщо ми оформлюємо Вас студентом – ставка, при мінімальній 12,85 злотих, у Вас буде 17 злотих.\nНаша компанія безкоштовно влаштовує Вас у поліціальну школу (аналог в Україні – коледжі та технікуми), де Ви будете рахуватися студентом. Від Вас буде вимагатися лише надання атестату з української школи та відвідування поліціальної школи один раз в місяць.


Ніч музеїв в Києві: німе кіно, музика і полювання на мамонта - Багато музеїв пускатимуть відвідувачів безкоштовно | СЬОГОДНІ\nНіч музеїв в Києві: німе кіно, музика і полювання на мамонта\n17 травня 2016, 09:52\nБагато музеїв пускатимуть відвідувачів безкоштовно\n18 травня до Києва приєднається до святкування Міжнародного дня музеїв. Побувати в багатьох столичних музеях в цей день можна буде безкоштовно. А для любителів таємничого готують також нічні екскурсії та розважальну програму – більшість заходів пройде в суботу, 21 травня.\nБезкоштовно завтра можна відвідати природознавчий музей (вул. Хмельницького, 15). У музеї Богдана та Варвари Ханенків (вул. Терещенківська, 15-17) День відкритих дверей влаштовують і 18, і 21 травня (за винятком суботньої вечірньої музпрограмми). Музей історії Києва (вул. Хмельницького, 7) в середу також пускає відвідувачів безкоштовно. Тут проведуть театралізовану екскурсію "Повість временних літ. Нова версія" (потрібен попередній запис за тел. 520-28-26).\nУ Національному художньому музеї (вул. Грушевського, 6) на нічну екскурсію запрошують 21 травня о 20:00. "Відкриє "Ніч музеїв" оперна діва Олена Гребенюк. На відвідувачів чекають квести і активності. О 21:45 музей закривається, але основне дійство розгорнеться перед ним. Фасад "оживе" завдяки аудіосвітовій інсталяції. Засяють по-новому цієї ночі колони, леви і фронтон", – повідомили в музеї.\nМузей-квартира Павла Тичини (вул. Терещенківська, 5) пропонує гостям на одну ніч перетворитися в Сальвадора Далі, Ернеста Хемінгуея, Мерилін Монро або Коко Шанель. "Ніч в музеї" пройде в стилі засідання таємної організації ХЛАМ, на яке зберуться відомі сучасники Тичини. "У програмі концерт-імпровізація з історією розвитку джазу, перегляд німого кіно, нічна екскурсія та ритми африканських барабанів. Початок 21 травня о 21:30", – розповідають організатори. Квиток коштує 150 грн.\nУ Нацмузеї історії України (вул. Володимирська, 2) 21 травня вдень пройдуть безкоштовні екскурсії, а вночі можна буде зануритися в доісторичні часи: серед заходів – квест "Полювання на мамонта", майстер-класи з наскального живопису і виготовлення знарядь з кременю, концерти, кіно і зустріч світанку. Участь – 180 грн.\nмузей безкоштовно ніч музеїв німе кіно


Собака став винуватцем ДТП у Дніпрі (Фото)\nОпубліковано: Яна Полухіна · 30 Травня 2018\nДорожньо-транспортна пригода , в результаті якої перекинулася автівка, мала місце у Дніпрі.\nАварія сталася на проспекті Пилипа Орлика, 3, де неподалік від Шевченківського відділення поліції перевернулося авто марки ВАЗ-21099. На місце події прибули співробітники поліції, які встановили подробиці ДТП, – передає Dnepr24.com.ua.\nЯк виявилось, причиною аварії стало те, що водій спробував об’їхати собаку, яка перебігала дорогу. Це і спричинило автопригоду.\nВ результаті потерпілого доставили до відділення дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені Мечникова.\nНайзаможніший науковець країни — ректор тернопільського університету (Відео)\nНова адреса в обласного архіву: старе приміщення займе Тернопільсько-Зборівська архиєпархія (Відео)


Львів — відпочинок на День святого Валентина — легенди про кохання, пам’ятки, готелі 14 фефраля / НВ\nЛюбов у великому місті. Історія українських Ромео і Джульєтти, після якої ви захочете відвідати Львів на День святого Валентина\n14 лютого 2021, 06:23\nЛьвів — неймовірно гарне місто, просякнуте історією. І мова не тільки про польський та австро-угорський період, Апостол Івана Федорова і першу в світі гасову лампу.\nЛьвів бачив безліч значимих подій, але напередодні Дня святого Валентина важливо згадати іншу історію — історію кохання, описану істориком Денисом Зубрицьким, яка в наші дні стала легендою.\nУ ренесансному, відбудованому італійцями після пожежі 1527 року Львові відбулися події, гідні пера Шекспіра. Двоє молодих людей покохали один одного, що було проблемою, адже хлопець, якого звали Ромуальдо Мікелліні, був італійським католиком, а дівчина — православною львів'янкою на ім'я Палагна або Пелагія. У ті часи подібні шлюби не схвалювалися навіть в прогресивному і багатоконфесійному Львові.\nБатьки молодих людей були проти їхніх стосунків, а про шлюб мова й зовсім не йшла. 1594 року Ромуальдо відправили до Флоренції, а за час його відсутності у Львові спалахнула чума. Пелагія теж захворіла, про що дізнався після повернення з подорожі Ромуальдо. Він був вражений цією новиною, але всупереч попередженням близьких, продовжив проводити час з коханою. В ті часи вже було відомо, що чума заразна, хворих львів'ян ізолювали від здорових жителів і залишали під наглядом ченців.\nПелагія померла, а слідом за нею помер і Ромуальдо. Молоді люди були поховані окремо один від одного, але з часом їх могили загубилися. Зате залишилася красива історія кохання, яка викликає інтерес і сьогодні.\nЛегенда про львівських закоханих стала частиною культури міста, на їх честь був встановлений пам’ятник, який представляє собою бронзові скульптури Ромуальдо і Пелагії.\nУ наші дні це місце користується особливою популярністю у молодих пар — тут люблять фотографуватися і призначати побачення. Влітку поруч з пам’ятником працює фонтан, а безліч закоханих, що прогулюються поряд, можуть відпочити біля нього на лавочках. Але і взимку тут теж буває людно — тому що справжньому коханню не може перешкодити навіть чума, не кажучи про негоду.\nВзимку 2021 рік Львів так само мальовничий, гостинний і романтичний — багато українців із задоволенням відвідують його на свята, а ті з них, хто закоханий, вважають за краще вирватися хоча б ненадовго на День святого Валентина. І не тільки заради відвідування фонтану, а для прогулянок вуличками старого і просоченого легендами міста.\nЦей готель знаходиться в центрі міста.\nУ лютому тут особливо атмосферно — середньовічний центр ніби оживає напередодні свята закоханих і весни. В цей час тут багато туристів — і не в останню чергу, через спад цін на житло.\nУ цьому готелі можна знайти номер з хорошою знижкою.\nНоворічні свята — традиційний час росту вартості номерів, але після їх закінчення і через спад ажіотажу у Львові стає легше знайти хороші бюджетні варіанти.\nТеги: Львів Відпочинок День святого Валентина


Чарівні боби для схуднення » Дієти - Схуднемо разом\n23.09.2016 834 0 admin\nЧарівні боби для схуднення\nВиробники китайського препарату для схуднення «Чарівні боби» стверджують, що таблетки наділені сильним жиросжигающие складом, що дає можливість позбутися за місячний курс прийому від 10-20 кг, залежно від початкової ваги. За їх словами, за рахунок присутності в складі коновалии, клітини вільно дихають і процес розщеплення жирів в животі, ногах і в інших проблемних зонах протікає швидше. Обіцяють і омолоджуючий ефект - колаген , насичує і зміцнює шкіру зсередини, тому тіло залишається гнучким. Схуднення не передбачає обмежень в їжі і фізичних вправ, вага йде природним чином, легко і без зусиль.\nАвтори запевняють, що кілограми в завершенні курсу не поновляться – людина утримає струнке тіло до кінця життя. Ймовірно, ті, хто придумали БАД, розуміють, що ніхто не захоче знову придбати «Чарівні боби». Адже такого наміру запросто ні в кого не виникне, так як після використання, бажаного диво-дії людина не отримає. Згідно з інструкцією препарату "Чарівні Боби – Циклональное схуднення": не мають побічних ефектів; нестерпні зі спиртним; заборонені вагітним; не рекомендуються дітям; чоловікам; людям з підвищеним тиском, з хворобами серця і нирок, проте можуть зняти набряки. Цікаво, якщо диво-боби для схуднення не настільки небезпечні, внаслідок чого стільки протипоказань до інструкції?\nВ одній коробочці 36 таблеток. Радять пити по одній капсулі в день. В окремих випадках (при запущених стадіях ожиріння) рекомендують подвоїти добову дозу. І все ж, цілісного роз'яснення з приводу застосування немає. Зустрічаються і продавці, які, можливо з метою продати відразу кілька упаковок, пропонують вживати одну капсулу на дві доби. Тоді лікування затягнеться на 25 місяці.\nСклад «Чарівних бобів»\nУ складі, природно, компоненти лише природного генезису. Від них, звичайно, не погіршується самопочуття і вага нез'ясовним чином зникає. Але варто відзначити, що в складі є кілька речовин, отриманих хімічним шляхом. А в кінці перерахованих компонентів можна помітити «та інші речовини», що мається на увазі під «іншими» і яким шляхом вони здобуті – не відомо.\nОчікуваний ефект від «Чарівних бобів»: препарат блокує, перешкоджає затримці жирів в організмі, прискорює метаболізм, жирові клітини спалюються і трансформуються в енергію. Звучить непогано! Але якщо звернути увагу на склад, стає ясно, що схуднути за допомогою препарату важко. З 5 складових, 3 абсолютно недієві, а інші представлені в дуже низьких дозах для надання лікувального ефекту.\nМалоефективні в малих дозах речовини: L-карнітин; клітковина. Для того щоб L-карнітин дав ефект, його потрібно вживати більше 1 грама в день. Клітковина допоможе тільки якщо її дозування разом з рідиною вистачить для заповнення шлунка (тобто потрібно буде пити в день не менше 3-х літрів води).\nВиходить, вся обов'язок в схудненні лягає на невідомі додаткові компоненти. Але чи варто приймати засіб, склад якого достовірно не розкрито? Адже в БАД можуть бути включені шкідливі для здоров'я людини добавки.\nЦіни в різних інтернет-магазинах значно коливаються, тому складається враження, що кому як вигідно, так і розподіляє, і ціна жодним чином не обумовлюється дієвістю препарату. У середньому порівняно велика – близько 30.е. за упаковку. Чи Не логічніше за таку суму самому розробити план схуднення або проконсультуватися з дієтологом і вибрати найбільш підходящу систему харчування для коригування ваги? Тим, хто ще не втратив надію скинути вагу за допомогою біодобавок, слід знати, що «Чарівні боби» не найкращі помічники в цій справі, адже результат від них у підсумку буде один - навряд чи вдасться схуднути цих допомогою.\nТаблетки Ліда для схуднення: відгуки тих, що худнуть, склад, інструкція\nЖіросжігателя Чорна вдова для схуднення: відгуки тих, що худнуть, як прийма ...\nРідкий каштан для схуднення: відгуки тих, що худнуть і лікарів, як приймати\nРідкий каштан гідності кошти та протипоказання до застосування\nРідкий каштан - засіб для схуднення, яке користується популярністю по всьому світу. Вчені продовжують активно досліджувати вплив препарату у той час,


Підготовка до будівництва багатоповерхівки на розі вул.Васильєва та Нігинського шосе не перестає бентежити мешканців сусідніх будинків.\nПро скарги щодо вирубування дерев на місці будівництва «Подолянин» уже писав 11 та 25 березня ц.р. Але в листі до нашої редакції з підписами жителів мікрорайону Жовтневого йшлося і про іншу проблему: «Втиснути в цей «косинець» десятиповерхівку з порушенням санітарно-будівельних норм - злочин. Сусідам цей будинок заступатиме світло».\n- Це місце призначене для багатоповерхового житлового будівництва ще згідно з проектом детального планування міста 1973 року. Тож тут можна будувати, - коментує директор департаменту містобудування та архітектури міськради Ігор Пиріжок. - Підприємство взяло ділянку в оренду на період будівництва. А от відповідальність за санітарні та протипожежні норми несе проектна організація.\nПроектуванням цього об’єкта займається Хмельницький ПІ КП «Цивільпромбуд», тож по коментар ми звернулися до головного інженера проектів Василя Сарканича.\n- Ми несемо відповідальність за свої проекти, тому ретельно перевіряємо, чи немає порушень, - розповідає він. - Новобудова не заважатиме найближчому будинку, бо відстань між ними - 31 метр (при мінімально необхідній 20 метрів). Крім того, має відповідати санітарним вимогам і орієнтація будинку. Ми розробили проект лише на підготовчі роботи (замовлення на проект будинку ще немає). Вважаю, що рішення забудови правильне,\nце поповнення бюджету міста. А для дозвілля мешканців поруч на вул.Васильєва є просторий парк відпочинку.


Народилася в селі Велика Мотовилівка, Фастівського р-ну, Київської обл. Молодша дочка в сім’ї Петра Трохимовича та Віри Яківни. Дівоче прізвище Шабельник. Вперше прізвище Шабельник згадується на початку 17-го сторіччя в козацьких реєстрах Війська Запорозького і належить до старинних.\nСпогади про Родословну, це позов серця. Вони народилися в душі людини високої духовності і моралі, яка зберігає в пам’яті та шанує своє родове коріння. Саме завдячуючи натхненню і прагненню Тетяни Петрівни, з’явилися рядки про життя наших дідів і бабусь, батьків і матерів. На папері перед нами постануть незабутні і такі дорогі для нас їхні образи, також познайомимося з жителями Мотовилівки старшого покоління та відомими історичними постатями. Разом з Вами полинемо думками у минуле, станемо німими свідками надзвичайно цікавих, захоплюючих, дуже не простих, а іноді трагічних подій, безпосередніми учасниками яких були наші односельці. Більше дізнаємося про історію рідного краю, якого роду і хто миє.\nЩе з дитинства малій Тетянці запали в душу розповіді близьких її людей, які збираючись у колі сім’ї розмовляючи між собою згадуючи про сою молодість, війни, голодомор. Як було тяжко виживати у ті буремні роки та якою ціною дісталися нам з Вами ті людські цінності, які називаються щасливе дитинство, незабутня юність, сімейне благополуччя. Безумовно, подібні розповіді позитивно вплинули на її світогляд і в юні роки сформувались такі риси характеру як чесність, порядність. За спокійну, виважену вдачу користувалася повагою серед учнів та вчителів. У колі друзів для нас, вона назавжди лишається Танюшкою.\nПісля заміжжя проживала у місті Києві, а ставши матір’ю, головним для Танюшки було створення міцної сім’ї, вихованню дітей, в які вкладала все своє уміння та старання. Взимку в’язала рукавички, светрики, шкарпетки, щоб малюкам було тепло, у дитсадок шила шорти, на свята казкове вбрання, а коли діти пішли до школи, сіла з ними за підручники – прививати охоту до знань. Завдяки наполегливості у навчанні, син Олександр здобув вищу юридичну та економічну освіти, син Олексій закінчив Київський Електромеханічний технікум залізничного транспорту. Сама працювала, іноді на двох роботах, одночасно навчалась в Політехнікумі зв’язку. Завжди життєрадісна та лагідна дружина.\nМинали роки, старіли й хворіли батьки, потребували допомоги. Розуміла, доглянути стареньких її обов’язок. Разом з сім’єю повертається до рідної домівки. Ті були дуже раді знову бачити біля себе свою дочку Танюшку. Зазвичай, як і належить сільській господині, разом завели домашнє господарство, посадили молодий сад, виноградник, які уже плодоносять радуючи дітей, онуків приємним ароматом та чудовим смаком. А квіти любить понад усе, охайні квітники цвітуть з ранньої весни до пізньої осені.\nБіда прийшла неждано-негадано. У 1999-му році стан здоров’я Тетяни Петрівни різко погіршився, почав розбивати параліч ніг. Чому так сталося з нею, повної енергії і сил молодої жіночки? Сподівалася, що недуга минеться … але не минулося … Знову лікарня, і знову невтішні діагнози, хвороба не піддається лікуванню. Прикута до ліжка, іноді перемагаючи нестерпну біль, Спогади про минуле стали для неї другим диханням, прагненням до життя.\nНа жаль, нині Тетяна Петрівна фізично не в змозі нікому чимось допомогти, але надихає на все, щоб в сім’ї був достаток та злагода. Поруч з нею чоловік, діти, онуки. Велику підтримку надають родичі, постійно провідують сусіди, знайомі.\nОсь уже багато років поспіль, у нашому будинку, на День Незалежності збираються шкільні друзі, хоча з тих пір вже минуло 55 років, коли пішли в перший клас і 45 років, як закінчили школу. Приходять, щоб поспілкуватися про життя-буття, життєві гаразди та негаразди, вшанувати свою шкільну подружку Танюшку.\nМоїй дружині Тетяні Петрівні у 2014 році виповнилося 62 роки, з них 40 нашому спільному подружньому життю.\nБіля Великої Снітинки, села, що неподалік міста Фастова, ледь з примітного джерела починає свій потік річка Стугна. Тече повз Сорочий Брід, де прибилися крилаті зграї сорок, галок, ворон та безліч іншої птиці. Першим населеним пунктом на шляху Стугни, по правому і високому її березі розташоване село Мотовилівська Слобідка. Звідси, наповняючись водами Дубинського ставка, багатьма ручаями, малою, але повноводною притокою річки Гулянки, рівчак Стугни утворює великий Зміїний став та дуже глибокий став Отаманський. Надалі своїми водами омиває селище Борову, Малу і Велику Солтанівку, міста Васильків, Обухів а біля Українки впадає у сивий Дніпро.\nТам де утворені Дубинський, Зміїний, Отаманський стави, по обидва боки річки Стугни лежать два сусідні села – Червона та Велика Мотовилівки. З розлогим різноманіттям пересіченої місцевості: полями, горбами, схилами, прозваними з далекої давнини – Зміїними валами, які нібито наближаються то віддаляються уздовж течії Стугни, чепурними білими хатами серед квітучих вишневих садів, запашних дерев білої акації, лип, високих осокорів, а з півночі окресленим густим лісовим ландшафтом надають Мотовилівці колоритного краєвиду та неповторимої природної краси.\nСтугна була значною рікою і відігравала велику роль в житті нашого краю. Стародавні літописи повідомляють, що по ній плавали човни про що свідчать знайдені в її гирлі останки суден. Стугну називали одну з головних річок слов’янських племен полян, які жили у 7-9 ст між річками Стугною, Россю, Ірпінем, Сулою та Прип’ятью. Не випадково автор “Слово о полку Ігоревім” згадує її у своєму творі, Нестор-літописець у “Повісті временних лет” зазначає, … по Стугне нача ставити города …\nПро річку Стугну існують також міфи і легенди. В одній з них розповідається, що на берегах річки, міщанин Кирило Кожум’яка у двобої здолав фантастичного змія, який ніби то жив за валами у далекому полі, викрадав та забирав у неволю людей. Переможений змій вирішив помститися людям і випити річку до дна. Скільки не пив, а всю воду випити не зміг, тому від люті і випитої води стогнав, поки не сконав. Нібито з тих пір у річці поменшало води, саму її стали називати Стугною, а вали, Зміїними. Легенда ця також ототожнює боротьбу воїнів-русинів з поганими злодійськими кочівними племенами: хозарами, печенігами, половцями.\nНа території сучасної Великої Мотовилівки збереглися останки Городища часів Київської Русі. Городище знаходилося на високому пагорбі який через роки дістав назву Ксьондзова гора. Нині тут знаходиться будинок культури, сільська Рада та фірма “Конкорд-Агро”. Назва Ксьондзова гора імовірно походить від римо-католицького костелу, який був розташований поруч. На схилах Ксьондзової гори, що спускаються до ставу Огрод, (від польського “Igrod” означає сад) ростуть 150-річні берести, ясени, липи.\nВ дослідженнях авторів, вперше Мотовилівка згадується на початку 12-го сторіччя під назвою Гуляники. Розповідається, що Мотовилівське Городище було спустошене кочівними племенами печенігами, які постійно нападали на землі Київської Русі. З роками Пусте Городище поступово почало заселятися гулящим людом і стало називатися Гуляники.\nІз правитоків про Мотовилівку, першого її дослідника Едварда Руліковського дізнаємося: “У 1560 році князь Костянтин Острозький, воєвода Київський надає ті добра Іванові Мотовиловцеві. Від того Мотовиловця, Гуляники названо Мотовилівкою”.(Опис повіту Васильківського, стор. 134.Варшава 1853р.)\nПрізвище Мотовиловець утворене від прізвиська Мотовило і є українського походження. У Словнику української мови під упорядкуванням Б. Грінченко читаємо: Мотовило – прилад для намотування ниток з веретена, абож віл, який має звичку мотати головою. Відомо, що чимала група українських прізвищ походить від назви свійських тварин, а в козацьких реєстрах часто зустрічаються такі прізвиська як Кобила, Рябокінь, Чорновіл, тощо, тому можна зазначити, що Мотовило був українцем. Можливо про згаданого Мотовила, або одного з його нащадків, у романі “Пан Володиєвський”, польський письменник Г. Сенкевич змалював художньо-історичний образ козацького полковника Мотовила. Події відбуваються у 1672 році при обороні фортеці Кам’янець, а в селі Велика Мотовилівка і до нині проживають люди з прізвищем Мотовиловець.\nЗ історії відомо, що з 16-го і до середини 17-го сторіччя Васильківщина входила до складу Речі Посполитої, тому землевласниками Київського воєводства були поляки, або окатоличені українські шляхтичі. Так київським шляхтичам Аксакам належало містечко Гуляники (Мотовилівка) з навколишніми землями.\nУ 1595 році польський король Зигизмунд Третій дарує Гуляники Київському земському судді Яну Аксаку, а потім 1623-го року ті привілеї надані його сину Стефану. При поміщиках Аксаках будується камінний маєток. Побудований на високому місці Ксьондзової гори, виднівся за кілька верств навкруги.\nДвоповерховий дім з чотирма колонами, мурований з крилами у формі крючків, і фасадом, прикрашений англійським парком, фонтаном та басейном у якому плавали живі риби.\nЗ південної, менш захищеної сторони маєтку від набігів кримських татар спороджується потужний земляний вал. Зараз на валу – самосійні дерева кленів та густі шатра кущів бузку.\nВ дослідженнях про наше село часів козацької доби, згадується козачий курінь. Мотовилівська сотня, входила до складу Київського полку і нараховувала 220 козаків. В реєстрах козацької старшини Мотовилівської сотні 1648-1655рр значаться: Сотники; Половець Степан, Половець Грицько. Отамани; Федоренко Павло,Татаренко Лесько. У Великій Мотовилівці досі збереглися історичні назви поселень:\nТищенківка,де в давнину стояла козацька тища, (полк) на чолі з тисяцьким, а згодом розташовувався курінь.\nМічківка, (міч – це сила) тут жили зброярі, кували мечі та виготовляли інший козацький реманент, або ж Мичківка, (мичка – пучок пряжи).\nБойківка, де козаки навчались військовим звитягам.\nА на Бойковому полі не один раз відбувалися бої загонів польського кварцяного війська та козацьких сотень проти ординців про що нагадують знайдені час від часу предмети битви: наконечники від стріл, списів. Про один такий бій згадує Е. Руліковський “… Тож одного разу, коли татарські грабіжники підійшли аж під Гуляники, тут дано ім належну відсіч. Бій відбувся в полі, татари були розбиті, але загинув Михайло Аксак. Сьогодні ще збереглася його могила”.\nПід час визвольної війни українського народу 1648-1654рр під проводом Богдана Хмельницького козаки та простий люд відстоювали свою віру та виборювали свободу від польської шляхти.\nУ 1654 році жителі містечок і сіл в яких розташовувалися козацькі сотні Київського полку (в тому числі і Мотовилівки, прим. авт.) присягали на вірність московському царю у присутності його представника, стольника Василея Кікіна, (Історія Києва, т-1, стор. 367).\n1686 року між Річчю Посполитою та Московським царством був укладений “Трактат про вічний мир”. І сталося так, що містечко Мотовилівка більше ніж 100 років було розділене на дві частини і належало двом великим державам. Утворилися два самостійні села з новими назвами. Територія по лівий берег Стугни відійшли до Московського царства, по правий, до Речі Посполитої. Річка Стугна стала прикордонною рікою. Частина земель лівої Мотовилівки опинилася у власності монахів Києво-Братського монастиря. Монахів в старину називали ченцями, (черницями) тому тутешні землі прозивалися чернечими. Імовірно відтоді і стали називатися, по лівий бік, Чернеча, а коли монастирські землі перейшли до державної казни, Казенна, нині Червона Мотовилівка. По правий бік річки – Велика Мотовилівка, або як ще називали Панська, Польська або Поміщицька, землі якої знаходилися у приватній власності польських панів.\nКозаки Мотовилівського куреня змушені були переселилися на лівий берег Стугни, де на виділеній землі заснували невеличке поселення Отаманське. Але ні під польською короною, а ні під царевою рукою життя кращим не ставало. Знову землями краю прокочувалися повстанські загони, цього разу на чолі Фастівського козацького полковника Семена Палія.\n1709 року на Україні трапилися шведи. Козацькі сотні на чолі з гетьманом Іваном Мазепою уже перейшли на їх сторону аби відійти від Польщі та Москви але не склалося.\nЙшли роки, Польща, як держава втратила свою незалежність, Мотовилівка вже назавжди увійшла до складу Російської імперії. Її частини знову тимчасово були об’єднані, але назви сіл так і залишилися.\nУ 1749 році, Мотовилівка дістається нащадкам роду Аксаків, багатим польським поміщикам Руліковським. Крім Мотовилівки Руліковським також належав хутір Геленівка, сучасна назва села Оленівка. Поміщики Руліковські відомі своїми науковими описами сіл і міст Правобережної України, публікаціями про історичні події, які зокрема відбувалися на Васильківщині та Фастівщині.\nЙосип-Казимір-Ігнатій Руліковський, (1780-1860рр) маршалок повітової шляхти (предводитель дворянства) Васильківського повіту. Вельми освічена людина на той час. Знав кілька іноземних мов, мав бібліотеку, передплачував періодику. Зберігав фамільний архів. Літератор, по собі залишив мемуари. Особливо цікавим в мемуарах Йосипа-Казиміра-Ігнатія є мемуари про повсталий Чернігівський полк. Руліковський був свідком руху декабристів, особисто знайомий з керівниками повстання Чернігівського полку Муравйовим-Апостолам С.І, Бестужевим-Рюміним М.П. та іншими учасниками тих подій, адже у Мотовилівці 1820-1825-х роках квартирувала 2-га мушкетерська рота, а з 31-го грудня 1825-го по 2-ге січня 1826-го року перебували повсталі роти Чернігівського полку.\nУ 1845-му році за програмою Російського географічного товариства, Домінік П’єр де ля Фліз розпочав дослідження медичної географії Київської губернії. Під час подорожей по селам і містечкам Київщини де ля Флізом ілюстровані численні замальовки про культуру і побут селян. Одна з його замальовок з натури, Вид Мотовилівки. Ліворуч видніється православна Покровська церква що в с. Червона Мотовилівка, праворуч, римо-католицький костел, який знаходився в с. Велика Мотовилівка. Між ними став річки Стугни.\nРимо-католицький костел побудований у 1819 році на кошти Йосипа-Ігнатія Руліковського. Із спогадів старожилів костел названо на честь Святої Анни, матері Пресвятої Богородиці. Знаходився на Ксьондзовій горі, неподалік панського маєтку. Мурований з 4-х поверхневою вежею в архітектурному стилі готіки. Мав храмове свято 26-го липня. Парафія налічувала кілька сотень віруючих, серед яких були і українські селяни, які сповідували латинську віру.\nЗ середини 19-го сторіччя, поміщиком Панської Мотовилівки стає син Йосипа-Ігнатія, Едвард Леопольд Руліковський. Народився 1825 року у нашому селі. Польський українець, так його характеризували сучасники. Ази науки опанував в домашніх умовах під керівництвом іноземних гувернерів. Безумовно великий вплив на світогляд малого Едварда подавав його батько. Навчання Едвард Руліковський закінчував за кордоном з курсу лекцій по природознавчим наукам. Історик, археолог, етнограф та дослідник Правобережної України.\nРезультатом його роботи стали монографії польською мовою: “Опис Васильківського повіту”, “Київського повіту” та інші дослідження з історії краю. Його наукові праці публікувалися в “Географічному Словнику Королівства Польського” Т-6 видання 1884 року, Варшава.\nЯк вчений, Едвард Руліковський дослідив історію Великомотовилівського Городища і щоб зберегти рештки земляних споруд, посадив на його території парк, який згодом дістав назву Панський. До свого парку звозив останки старини, щоб запобігти їхньому зникненню.\nНаукова спадщина Едварда Руліковського, що містить в собі копії архівних документів, бібліотечні матеріали, етнографічні колекції та кореспонденцію нині зберігається в Оссолінеумі міста Львова.\nПомер Едвард Руліковський у 1900 році. Похований у Великій Мотовилівці у родинному склепі.\nНа мармурових плитах склепу напис польською мовою. Ліворуч, дати народження та смерті Антонія, брата Едварда Руліковського.\nПраворуч напис: Едвард із Порадова.Руліковський, історик, археолог. Народився 1825р В. Мотовилівці, помер 1900р В. Солтанівці.” (Едвард із Порадова, творчий псевдонім Е. Руліковського.)\nРішенням депутатів сільської Ради, на честь видатного нашого земляка одна з вулиць Великої Мотовилівки названа вулицею Руліковського.\nНа початку 1870-х років Мотовилівку відвідав відомий краєзнавець Лаврентій Похилевич. Ось що він пише про село: “У Мотовилівці є дві православні церкви, в Казенній частині, Покровська, 4-го класу, а в Поміщицькій, Богородична, причислена до 3-го класу, та й друга дерев’яні.\nЦерква Богородична дуже давня з трьома банями, дзвіниця має п’ять дзвонів, огороджена дубовими палями”. Богородична церква мала храмове свято “Різдво пресвятої Богородиці”. Кожного року, 21-го вересня жителі Великої Мотовилівки і по нині відзначають Храм села. З 1820 по 1825рр Богородичну та Покровську церкви відвідували розквартировані в Мотовилівці солдати 2-ї мушкетерської роти Чернігівського полку\n1861-го року було скасоване кріпосне право. У Панській, Велико-Мотовилівській Богородичній церкві забили у дзвони. Селянам, що зійшлися до церкви, піп у присутності поміщика зачитав царський указ. Радість була велика. Люди плакали повторюючи: “Батюшка, воля, воля! Нове життя”! Але переважна більшість селянських дворів одержала землі менше 5-ти десятин, тобто була малоземельною.


Опубліковано рейтинг найкращих кіносценаріїв XXI століття - хто лідер | Коментарі Україна\nГоловна Новини Дозвілля фільми і серіали Сценарій якого фільму назвали найкращим у XXI столітті\nДнями Гільдія сценаристів Америки склала рейтинг найкращих сценаріїв XXI століття: до списку потрапив 101 фільм\nГільдія сценаристів Америки представила список "найбільших" фільмів XXI століття з найкращими сценаріями. Загалом експерти відзначили 101 кінострічку.\nФото: кадр із фільму "Пастка"\nЛідером рейтингу став американський детективно-сатиричний фільм жахів режисера Джордана Піла під назвою "Пастка". Його прем'єра відбулася у 2017 році та принесла творцям понад 255 мільйонів доларів касових зборів. Фільм був удостоєний престижної кінопремії "Оскар" за найкращий оригінальний сценарій.\nСюжет фільму "Пастка" розгортається навколо темношкірого парубка Кріса, який зі своєю дівчиною їде до будинку її батьків на вихідні. Там він дізнається про жахливі надприродні секрети расистської сім'ї своєї подружки.\nНа другому місці в рейтингу опинилася романічна драма "Вічне сяйво чистого розуму", де головні ролі зіграли Джим Керрі та Кейт Вінслет. А трійку лідерів замкнула американська біографічна драма "Соціальна мережа".\nУ списку фільмів із кращим сценарієм також опинилися "Паразити", "Місячне світло", "Вона", "Одного разу… в Голлівуді", "Лабіринт Фавна", "Зодіак", "Гладіатор", "Дістати ножі" тощо.\nНагадаємо, що фанати довгий час чекали на нову частину фільму про агента 007 Джеймса Бонда, оскільки він кілька разів переносився через пандемію коронавірусної інфекції. Але це стало перешкодою. Кінострічка "Не час помирати" успішно стартувала у прокаті та стала найкасовішою в епоху епідемії.\nРаніше видання "Коментарі" повідомляло, що відомий сайт Rotten Tomatoes, на якому зібрані огляди та рецензії на фільми та серіали, назвав найкращу кінострічку 2020 року.\nЧитайте також, що Netflix зніме свій найдорожчий фільм: хто у ньому зіграє.


І повіє новий вогонь: у Вінниці презентують книгу-відкриття про Холодний Яр від учасника повстання - VежA\nУ романі описана одна з найяскравіших сторінок визвольної боротьби в Україні. Вперше, видання доповнено історичними фактам та коментарями, які раніше підтвердити не могли.\nПро таку сторінку нашої історії, як Холодний Яр, вже вийшла велика кількість книг, статей та навіть фільмів. Наприклад, «Холодний Яр» Юрія Горліса-Горського в незалежній Україні перевидавався щонайменше 15 разів. Цьогоріч у видавництві «КСД» вперше вийшло академічне видання цієї книги. Тому вже 18 вересня о 18.00 в книгарні «Є» вінничани мають змогу відвідати презентацію книги за участі історика та перекладача Сергія Луніна. Модератор зустрічі — Олександр Федоришен.\nУ тодішній Польщі (у Львові) за життя автора “Холодний Яр” видавали окремо першу й другу частини, кожну по 2–3 рази. Це прижиттєві видання. Є також американський репринт 1961 року. Від 1967 року починається історія перекручення тексту після смерті автора: одне емігрантське видання й щонайменше 15 у незалежній Україні.\nТаким чином, уперше після 1961 року даємо авторський текст і взагалі вперше — текст, що враховує всі прижиттєві видання. Усі розходження між ними відображені в примітках до тексту. Такий формат тексту, а також доданий до нього науковий коментар відповідають академічному формату. Єдину умову не виконано: працював не колектив, а я один, доки на останньому етапі КСД вже не залучив редакторку Олену Руду, – розповів Vежі історик та перекладач, який працював над доповненням книги, Сергій Лунін.\nЗа словами Сергія Луніна, будь-які спогади страждають на помилки, свідоме замовчування та перебільшення тих чи інших фактів, навіть брехню.\nЦе нормально. Від спогадів не треба очікувати стовідсоткової правди (про яку казав Василь Шкляр). Порівняно “Холодний Яр” — досить надійні спогади, набагато точніші за “Стежками холодноярськими” Михайла Дорошенка. Але науковці мають ставитися до них критично, поміщати в контекст подій, наскільки той надається для відтворення (насамперед завдяки документальним джерелам). Саме для цього я написав науковий коментар.\nІсторик розповів, що найбільше праці пішло саме на складання коментаря.\nЯ мав справу десь із тридцятьма архівами й двадцятьма бібліотеками. Харківський облархів мені нічим не допоміг, тому я їздив разів шість до Києва, двічі до Москви, а також відвідав чимало обласних архівів, від Полтавського до Закарпатського. Я не лише дізнався факти з оприлюднених праць, але й сам першим встановив багато чого (дати народження братів Чучупаків тощо). Найзначущою знахідкою вважаю справу, заведену ЧК на полонених холодноярців (автора, Зінкевича та інших) у Єлисаветграді в травні 1920 року (розділи 5–7 першої частини). До мене підтвердити оповідь автора про ті події було нічим, – розповідає про процес роботи Сергій Лунін.\nЯк зазначив історик, частина біографії Горліса-Горського пов’язана з Поділлям (щонайменше три важливих епізоди), але це майже не відбилося в “Холодному Ярі” (хіба згадка про Олександра Красовського). Тому певних акцентів під час презентації на цьому робити не будуть.\nПозначки: Vinnytsia, Вінниця, Вежа, Винница, книгарня "Є", КСД, новини вінниці, Новини Вінниця, презентація книги, Сергій Лунін, Холодний Яр, Юрій Горліса-Горський


Футбол : Пензенський Зеніт прагне в профі\nВ 2009 році за рішенням Ради Професійної футбольної ліги (ПФЛ) Пензенський футбольний клуб "Зеніт" був виключений з складу учасників Асоціації ПФЛ. У відмінності від попередніх падінь в клас любителів, нинішня ситуація виникла не із-за спортивних результатів, показаних командою в 2008 році, а із-за ряду причин, основний з яких, вважається неродівость керівників, у тому числі і спортивних.\nПеред початком поточного сезону, вже не вперше, "Зеніт" випробовував проблеми з фінансуванням. Команда знаходилася на балансі Адміністрації міста Пензи, яка у свою чергу відмовила в матеріальній підтримці клубу відповідно до його колишнього юридичного статусу. Нагадаємо, що ФК "Зеніт" був зареєстрований Лігою, як автономна некомерційна організація.\nТаким чином, клуб був вимушений змінити свою юридичний статус, і з 2009 р. ФК "Зеніт" стає муніципальною автономною установою.\nЗа регламентом ПФЛ із-за зміни статусу "Зеніт" зобов'язаний провести сезон 2009 р. в любительській першості команд Поволжья. Ну, а для того, щоб повернутися в 2-у лігу необхідно потрапляти в трійку лідерів першості.\nІз-за виниклої ситуації, частину гравців покинули команду, особливо шкода втрату - кращого бомбардира минулого сезону Олега Щеткина, що встиг пограти свого часу в "Волзі" Ульяновськой. Тренер пензенцев Володимир Дергач комаду у важкий час не залишив, і продовжив свою роботу в Пензі.\nОсь і пройшов перший круг першості серед любительських команд.\nПензенський "Зеніт" на щастя пензенцев займає першу строчку турнірної таблиці, маючи в своєму активі 44 очки. При цьому Пензенська дружина не програла жодної гри, 14 перемог, при 2 нічиїх. Так само команда з берегів Сури має саму кращу різницю м'ячів -34, і випереджає найближчий переслідувач команду Шахтар з Пшехелані на 7 очок.\n22 І 25 липня відбулися матчі півфінали кубка поволжья, за підсумками якої\nПензенський "Зеніт" вийшов у фінал, де зустрітися з Пензенським клубом "Будівельник".\nВ Майбутнє з оптимізмом.\nУ свою чергу ми сподіваємося, що ці перемоги - це початок відродження Пензенського футболу, і хай нам поки підкоряються любительські команди, ми віримо в "Зеніт", віримо, що наступного року він буде в "професіоналах", а не в любителях.\nФК Зеніт (Пенза)


РБЖ-Азимут | ag024 Невмирущий\nАвтор: Левченко Татьяна Количество символов: 19540\nКозак зняв шапку і низько вклонився побратимам:\n– Най вам сонечко у віченьки не загляда, а тільки в потилицю. Щастя всім аж до вечора!\nКошовий отаман заступив шлях Мамаю, який вже розбирав поводи, щоби сідати на коня:\n– Може, залишишся на Січі?\nКозак похитав головою:\n– Нащо? Хвороби однаково не дозволять воювати.\n– Вчитимеш молодих. Залишайся, брате.\n– Ні. Не хочу, щоби бачили, як я конаю.\n– Ти не помреш, – із надією відповів отаман. – Люди кажуть, що ти невмирущий.\nКозак тільки усміхнувся у довгі сиві вуса:\n– Був колись. Але віддав усі сили, зовсім мало залишилося.\nВін скочив на свого вороного коня. Золота сережка виблискувала на сонці, десь у зморшках заховалася непрохана сльоза. Мамай ще раз оглянувся на побратимів… та закурів шляхом.\nЗникли вдалині рублені стіни, дозорні башти Січі. Попереду розгорнулося Поле.\nДорога підковою огинала березовий гайок. Далі вона падала з пагорба й полем йшла до величезного дуба. Перш ніж виїхати на відкрите місце, Мамай спішився на узліссі та оглядівся. Біля дуба був прив'язаний кінь під сідлом. Його господаря Мамай звідси не бачив. Зате трава навколо вискублена вщент, наче кінь довго ходив самопасом. Кому спало на думку влаштувати перепочинок серед поля? Може, це пастка?\nВисоко у небі кружляв жайворонок. Мамай пильно придивився до нього, притулився до міцного шовковистого стовбура берези та заплющив очі. І ніби побачив поле очима птаха, немов сам маяв у зеніті. Спочатку він помітив самого себе, потім звернув увагу на те, що відбувається біля дуба. Там навзнак лежав хлопець у козацькому одязі. Обличчя бліде, схоже, що козак знепритомнів. Судячи з того, що недалеко від дуба трава повалена, стоптана копитами та полита кров'ю, нещодавно сталася сутичка. А більше поблизу не було людей. Мамай помотав головою, наче позбавляючись мари. Сів на коня, ще раз озирнувся – переконатися, що ніде нікого, і тоді вже пришпорив вороного.\nБіля дуба Мамай встромив спис у землю, прив'язав до нього свого коника і схилився над пораненим. Одяг його виглядав бідним – козак, як то кажуть, вітром підбитий. Обличчя незнайоме. На шиї невелика рана.\nМамай підвівся, оглядаючи місце. Під ногами щось хруснуло. Стріла. Мамай устерігся брати її в руки, нахилився і довго розглядав. На сталевому жалі запеклася кров. Але стріла тільки зачепила шию козака. Може, отруєна? Він попросив пробачення у дуба і вдарив по кряжу чеканом. Підставив кухлик, зібрав сік.\nСкривився, черконув долоню кинджалом, змішав дубовий сік із горілкою та власною кров'ю. Лезом розняв зуби козака, влив йому пиття і сам проковтнув краплинку зілля. Козак ворухнувся, застогнав. Лікування майже привело його до тями, але пропасниця трусила і з рани йшла кров. Мамай змішав землю із павутиною, поклав на рану і зав'язав ганчіркою.\nПеретягнувши на себе чужу гнітуху, Мамай відчував, як холонуть ноги та якась мряка постає перед очима. Молодого козака, навпаки, відпускало, він спинив стогін і заснув, дихаючи на повні груди. Мамай все ж встиг накласти багаттячка. «Хоча б ніч, лишень ніч та останній день погуляти білим світом. Як же хочеться жити…» Тільки-но вогонь розгорівся, Мамай впав у забуття.\nКоли опам'ятався, сонце вже було навзаході. Морозило, навіть тіпала лихоманка. Біля багаття привиділося щось невиразне і велике. Від нього віяло теплом, як од самого вогнища. Мамай мимоволі присунувся до тієї купи–купезной тепла – і раптом зупинився, придивляючись до чудернацької істоти.\nТінь залякано метнулася у бік і завмерла за колом світла. Не може такого бути… Напевно, дим щипає очі. Або вітер кружляє іскри, а тінь – то просто перекотиполе. Але вона не зникала, а ще більше наливалася темрявою. Зрістом трохи менше за людину, і ніби у вовчій шубі, хутром назовні. Очі – два гарячих вугіллячка, а на них скельця, мов у кошового писаря окуляри. Обличчя закрите густою, рясною та кудлатою шерстю.\n– Ану геть від багаття, бісова сила! Сподіваєшся, якщо козак – химородник, то товаришує із самим дідьком? Геть, поки шаблюку не дістав.\nТінь замерехтіла, пополотніла, але не зникла зовсім. Натомість вона зітхнула так, що звичне до всього серце Мамая не витримало, тьохнуло. І рука, що спочатку потягнулася до шаблі, спантеличено почухала потилицю.\n– Ти що за бісова марюка? – здивовано спитав Мамай.\nТінь мовчала, а тим часом на сході проступали з темряви дивні шпилясті гори, схожі на табір у степу. Навколо них світилося повітря. Здавалося, що круті схили й навіть сама земля куряться, мов непогашене багаття. Понад горами крізь імлу вилися легенькі білі димки – таке враження, що біля вогнища хтось палить міцну файку. Але то не виглядало як відпочинок. Навпаки, за тими горами відбувалося щось моторошне, жахливе. Червоногаряче громове небо позаду гір підсвічували часті блискавки, а може, заграви пожеж. І відлуння гуркотало таке, мов десь б’ють на сполох.\n– Як же тебе не вистачає, Мамаю, – чи то сказав, чи то прошелестів дивний гість.\n– Та хто ти є? – знову звернувся до нього Мамай.\n– Шубін, – блиснув скельцями гість. – Мешкаю у шахтах.\n– Де? – не зрозумів Мамай.\n– У копальнях. Де видобувають горюче каміння. Ось залишився просто неба, бо... – очі–вугілля яскравіше розжарювалися, – бо без тебе нам не впоратися ніяк.\n– Ось що… Не поталанило тобі, Шубіне. Бо навіть справжньому волоцюзі теж колись наступає край. Але, якщо така справа, чекай на сокола у зеніті. Услід йому прискаче й козак. Так було й так завжди буде.\nШубін раптом перенісся до Мамая і поклав у руку щось невелике, але гаряче. Чорний лискучий камінець – вугілля.\n– Якщо не знатимеш, де здобути сили, це допоможе. Як остання надія, – і непомітно зник.\nРозтанула і вогниста мара на сході.\nМамай ніяк не міг зрозуміти, насправді це сталося чи якась маячня. Але рука його продовжувала стискати тепле каміння. Він прибрав подарунок Шубіна до глибокої кишені й пробурчав, улаштовуючи сідло під головою:\n– Приверзеться казна-що. Бо за день утомився, що чорт із казаном, повним козаків… Не при вашій бісової мосці будь сказано, – про всяк випадок додав він, дивлячись у темряву за багаттям.\nВдосвіта молодий козак отямився і, побачивши чужинця, відразу схопився за шаблю. Але старий тільки блимнув очима – й рука того раптом впала, впустивши зброю. Козак розізлився:\n– Що це за жарти! Ти хто?\n– Та хто зна, – наче й не було нічого, відповів йому Мамай. – Сидить собі козак, у кобзу грає, а що замислить, то все має.\n– Де ж кобза?\n– А що, треба? – і підморгнув.\n– Впізнав тебе, побратиме. Кілька разів бачив на Січі. Ти Бурлака, так?\n– Може й так. Може – Михайло Незгадайло. У мене дуже багато прізвиськ. Але ніхто не знає, яке з них справжнє. Навіть я… Краще розкажи, що сталося вчора.\n– Та що розповідати. Їх п’ятеро було. Як вистрибнули раптом он з-за того пагорба. Першого з рушниці поклав. Ще двоє напоролися на шаблю. Решта щодуху поскакали.\n– Чому? – Мамай уважно глянув в очі козака. – Чому ти живим залишився, коли поранений лежав?\nКозак знизав плечима:\n– Напевно, думали, що вбито.\n– Тоді чому не вкрали коня, а сами накивали п’ятами? – не відступався той.\n– Та налякалися чогось. Казна… Може, вовка. Ти що, мені не віриш?\n– Хто ти, з якого куреня? – у відповідь спитав Мамай.\n– Степан Чапля. З другої сотні Полтавського куреня.\n– Ану, назви, хто у вашій сотні, – Мамай не одводив погляду.\n– Гаврило Стукало. Василь Сметана. Петро Маджар.\n– Так. Ще…\n– Ісай Карлич. Леско Усатий.\n– Гаразд. А сотник – як його на ім’я?\n– Хто ж сотника не знає, га! То Яків Дрозд – він хитрий, як лисом підшитий та псом підбитий. Відома людина.\nМамай знову задоволено кивнув.\n– Бачу, не брешеш. Сідай-бо до багаття. Поснідаємо та поміркуємо удвох, як далі бути. Далеко зібрався?\nСтепан підсів до багаття, і шаблю примостив обіч. Мамай це помітив та всміхнувся.\n– Старшого брата взимку вбили кримчаки. Залишився єдиним у батьків. Ось зараз повертаюся додому, тому що одружитися хочу. Ще до Січі освідчився дівчині.\n– А наречена чекає на тебе?\n– Авжеж. Підеш у свати?\n– А що ж, і піду! – і вдарив по руках. – Тільки ти якийсь сумний. Чому?\nКозак нічого не сказав, а Мамай вирішив не утручатися у чужі справи, бо кажуть – не пхай носа до чужого проса.\nПоснідали. Степан викотив з вогнища розпечену вуглину та голіруч підніс до люльки. Мамай не дав ознаку, що здивувався. Дістав з бесагів чистий рушник і простягнув Степанові.\n– Це іспит для тебе. Знайдеш дуба із зав’язаними очима? Звісно, якщо звіришся мені.\nСтепан подумав, кивнув:\n– Що ж, можна!\nВони стали у полі поряд. Мамай змусив Степана покрутитися на місці та легенько підштовхнув:\nТой спочатку попростував убік од дуба. Але раптом спіткнувся на рівнини… Зупинився, покрутив головою. І упевнено попрямував назад. Повільно, ніби з в’язкого піску видираючи ноги, але підійшов упритул до дуба. Обхопив його обома руками й радісно розсміявся:\n– Це ж дуже просто. Дуб яскравий як вогонь, його помітно крізь рушник. Або думаєш, що знаюся на чаклунстві?\n– А що, не так? – запитав Мамай, пихкаючи люлькою із гірким полином.\n– Та ні! Я тих галдовників і сам побоююся. Мало чого… – він зняв пов’язку. – Так, навчався абияк у старого Богдана Забуги.\n– Хіба не ти на ворога навів оману? Зізнайся, що показав замість коня.\n– Кажу ж – вовкуна.\n– Тоді чому не вхилився від отруєної стріли?\n– Ну… Я ж не Мамай чи Батько Сірко. Стільки сил не маю. Стривай, либонь ти сам… Ти ж Мамай! Так?\n– Еге ж. А проте може бути, що Мамай – це ти. Але досить зволікати! – він ляснув по колінах: – Йдемо!\nОт уже з’явився за зворотом дороги й хутір. Тільки ані цівочки диму не пливло над дахами, не горлала худоба по хлівах та ніхто не поспішав назустріч двох лицарів.\n– Не встигли… – прошепотів Степан.\nМамай уважно подивився на нього. На обличчі того було горе, але зовсім не острах і не дивування.\n– Ти знав, що тут сталося?\n– Ні. Але відчував.\nПовільно, тихою ходою, вони їхали вулицею заможного колись хутора. За винятком двох перших хат, решту домівок було спалено. Але воно й на краще. Застоялий гар не дозволяв поширюватися іншому, набагато страшнішому за нього, солодкуватому запаху смерті. Кінь Мамая обережно вибирав шлях крізь спустошене село, повз пошматовані, закатовані тіла. Але мерців як на такий великий хутір було замало. Напевно, решту мешканців забрали у полон.\n– Це не кримчаки, – похмуро сказав Мамай. – Посол хана зараз на Січі. Вони не попруть на рожен, якщо ми маємо їхнього заручника.\nБіля тину однієї з хат лицем додолу застиг мрець зо стрілою проміж лопаток. Одягнений у кольчугу поверх сорочки з грубої полотнини та у широкі портяниці, засунуті в зачовгані чоботи. Гостроверха шапка з облізлим лисячим хвостом валялася поблизу.\n– Схоже на тих, що на мене напали. Загиблого товариша залишили гайворонню. Не по-людськи.\n– Хіба вони люди? Чорна східна орда. Злодії та харцизяки. Свого не мають, зате хапають все, що легко лежить. Грабують і вбивають. Коли припре, укладають мир, а згодом знову б’ють у спину. Та й завжди отримують у відповідь своє, – Мамай кивнув на стрілу, що стирчала з кольчуги. – Але й страшаться вони – гострої козацької шаблі та вільної козацької душі.\nЗупинилися біля дальньої хати. Її також було спалено, глиняні стіни потрощені, завалилися всередину.\n– Це твоя домівка? – пошепки спитав Мамай.\n– Так… Нікого немає. Може, живі?\n– Може. Одначе краще загинути, ніж опинитися у полоні чорноординців. Найгірше, що ті бранці забудуть волю, що діти їх од народження стануть – раби. Нумо, пошукаємо далі – може, хто й врятувався.\n– Треба знайти Богдана Забугу. Хоча старий козак навряд чи дався їм живим.\nЗабугу зарубали на ґанку його хати. Він упустив з рук шаблю, але й досі мов тягнувся за нею.\n– Треба поховати… всіх поховати, – сумно сказав Мамай.\nРаптом Степан скочив із коня і підняв заклякле тіло Забуги:\n– Мамаю, йди-бо швидше сюди!\nСтарий козак прикрив собою хлопчика років із десяти. Сховав його від ворога, хоч і придавив міцно. На скроні розплився синець від удару, на білявому волоссі запеклася кров, але хлопчик дихав.\n– Це Андрій Подоляка, – сказав Степан. – Він за джуру був у Забуги. Дуже слабкий – не врятувати.\n– Завжди є така можливість, – заперечив Мамай. – Коли хочеш когось вирятувати, то віддаєш частину себе.\nПоки Степан виконував гірку роботу, Мамай виніс хлопчика з мертвого хутора. Уклав його на теплу землю, на сонячний пригірок, що позаростав м’ятою, полином і любистком. Міцно стиснув його руку і уявив собі, як у вирі кружляє вода, як блискотить вона на дніпрових порогах. Сила води, сила світла, сила життя нуртувала перед очима. Остання, якої більше не буде. І Мамай, не шкодуючи, віддавав її хлопчиську. Проте сам відчував, як слабнуть ноги. А розплющив очі, бачив темні кружала замість ясного неба.\n– Тримайся, не вір смерті, не йди за нею, – благав він хлопчика, і той ніби ожив. Але знову хутко послабшав. Ще трошечки – і він зовсім здасться…\nІ тут Мамай згадав Шубіна та його подарунок. Вийняв теплий вуглик – він чи нагрівся у кишені, чи насправді був такий. Чорний лискучий камінчик, навіть од погляду на який легше дихалось. Може, стиснути його сильніше, випити силу сонця, що схована у ньому, не ділитися ні з ким. Адже так хочеться жити… Подивився Мамай на камінець, подумав – та й вклав у руку Андрію. Не відразу, поволі, повернувся до обличчя хлопчика рум’янець, стало глибоким та рівним дихання. Ось тільки сам Мамай насилу підвівся, підійшов до коня і погладив вороного, ніби прощався.\n– Діду, ти? – почув Мамай позад себе.\n– Ні, хлопче, старий Забуга вже далеко. Пішов туди, де ми замолоду козакували у степу.\n– Це ж неправда! Його вбили, – і голос затремтів.\n– Ще не вистачало рюмсати такому козаку, як ти. Слізьми тут землю топити… – умисно сердито пробуркотів Мамай.– Ось, дивись краще, який у мене кінь.\n– Добрий, – погодився Андрій.\n– Тільки дуже норовливий коняка, нікого, крім мене, не підпускає. Справжня козацька коняка–розбишака.\n– Така, як у Козака Мамая? – запитав хлопчик. – Забуга говорив, що колись він обов'язково прийде.\n– Краще, якби не приходив. Тому що Мамай завжди там, де війна. А ти, Андрію, верхи вмієш скакати?\n– Аякже. Забуга навчив.\n– Бачу, що не тільки цьому. Очі нападникам відхилити теж умієш. З часом будеш характерник, та ще ліпший за Мамая.\nУвечері на старому місці біля дуба знову розпалили багаття. Наварили густого пшоняного кулішу, повечеряли. Коли хлопчик закуняв, Мамай сказав Степанові:\n– Вип’ємо трохи, пом’янемо полеглих козаків, та ще чарочку – стременну, бо мене чекає довжелезна дорога. А ти ще не сказав, хто твоя наречена й де вона є.\n– Тут і є, на цьому спаленому хуторі. Або на іншому, де теж прогулявся ворог. Уся Вкраїна – наречена моя, її я мушу шанувати та захищати. Так що весілля в мене зовсім не те.\n– Значить, і кумом у тебе бути – зовсім інша справа, – кивнув Мамай. – Зараз, Степане, у мене серйозне прохання. Прийшла моя остання ніч. Коли це станеться, прибери по-людськи, не обличчям донизу, як чаклунів ховають.\n– Так ти ж повернешся!\n– А що, треба? – знову, як тоді про кобзу, спитав Мамай, і трохи всміхнувся.\n– Треба, – відповів Степан.\nМамай сунув руку за пазуху й дістав вугіллячко Шубіна, що врятувало хлопчика:\nСтепан доторкнувся, але зразу відсмикнув руку:\nКаміння відблискувало червонуватим світлом. У глибині танцювало полум’я багаття, а може, догоряла вечірня зоря. Чи то було інше, лихе світло.\n– Здається, що той чортяка Шубін, хазяїн його, все ж добрий. Коли погань проженемо, що обкопалася в його хаті, тоді й вугілля перестане червоніти… Принеси води зо струмка, – попросив Мамай. – Щось ноги не йдуть.\nСтепан пішов. Мамай сидів, притулившись спиною до дерева.\nАндрій розплющив очі й запитав:\n– Ні. От, хлопче, про що я погадав. Кажуть, що згодом все минає – потрібен лише час. Що він не гоїть, але на все дивишся інакше. Це так. Але забувати теж ніяк не можна. Пам’ятай і добре, і погане. Довіку не забувай того, що бачив. І бий ворога. Зрозумів, Андрію?\n– А зараз спи.\nСонце вже схилилося на захід. На яскравому тлі вечірньої заграви явилася темна крапка. Вона наблизилася, збільшилася перед очима і стало зрозуміло, що це сокіл. І знову Мамай дивився землю з пташиного польоту. Безмежний степ, струмок біля яру, березовий гайок, багаття близько дуба. Тільки самого Мамая біля вогнища чомусь не було. «Ну що ж…» – він глибоко вдихнув і «відпустив» хижу птицю на волю.\nСокіл шугонув над головою, крила зі свистом розірвали повітря. Він піднявся так високо, що знову перетворився на крапку. Одначе небо згасало, а сокіл більшав та світлішав. Зрештою, небо зовсім потьмяніло. Зате сокіл тепер буцім світився, і крім нього Мамай нічого не бачив – ні в небі, ні на землі. А далі й це світло погасло…\nСтепан повертався від струмка. У сутінках похолодніло, з низовин наліг туман. Мамай так само сидів під деревом, дивлячись у небо. А навкруг його, у туманному серпанку, колихалися напівпрозорі постаті. Одягнені в якесь дивовижне убрання. Зі зброєю, яку Степан також досі не бачив. Від Забуги він знав, що трапляються ночі, коли повстають зі своїх могил та з курганів козаки – характерники стародавніх часів. Що йдуть вони по світу, допомагаючи тим, кому це потрібно. Але постаті, що оточили Мамая, не були схожі на старовинних козаків. Скидалося на те, що вони завітали до Мамая не з минувшини, а з майбутнього. І були частиною всесвітнього козацького воїнства, яке повсякчас захищає свою країну.\nСтепан застиг на місці, як заворожений. Раптом десь у низині закричала птаха. Він озирнувся, а коли знову подивився на багаття, Мамай уже був сам. Степан підійшов ближче. Хлопчик спав. І Мамай теж спав міцним непробудним сном. Степан мовчки посидів поруч, потім піднявся і закрив йому очі…\nВранці Степан викопав могилу і поховав Мамая за людським звичаєм, як той велів.\n– Легко тобі лежати, пером землю держати, Мамаю.\nСпис Мамая встромив у землю. Поруч поставив пляшку з чаркою, повісив на дерево шаблю.\nТим часом над ним ширяв сокіл. Робив сягнисті кола, забирався угору й падав із височини каменем, щоби знову злинути від самісінької землі. Потім опустився на дуб і зиркав з нього кмітливими, мов зачудованими очима.\nКозак помотав головою – здалося, що то не сокіл, а сам він гайсає над степом.\n– А де ж Мамай? – прокинувся і запитав Андрій. – Кінь тут, а його немає. Він живий?\n– Звичайно, живий, – упевнено сказав Степан. – Але він завжди там, де на нього чекають.А на нас із тобою чекає дорога. Підеш джурою на Січ?\n– Тоді, Андрію, сідай на мого коня.\n– Разом поїдемо?\n– Ні. Доведеться самому скакати. В мене на сході інша справа. Слухай уважно, розкажу, як дістатися до Січі. Скачи на всі заставки. Скажеш, що Мамай послав у січову школу. Не сумуй, Андрію, ще побачимось. Нехай тобі, хлопче, доля сприяє…\nАле Андрію не хотілося розлучатися:\n– Як же ти? Воронько не підпустить, то ж кінь Мамая.\n– Спробую, може, прийме, – Степан лукаво прищурив око. – Поспішай, не треба марнувати часу.\nВін проводив Андрія очима і підійшов до коня Мамая. Той спокійно стояв, ніби ждав господаря, дозволив себе загнуздати та покласти сідло. Тільки Степан поставив ногу в стремено, сокіл стрімко піднявся з гілки і почав кружляти над головою, поступово звертаючи на схід – немов кликав за собою.\nКозак скочив на вороного і поскакав за соколом, назустріч сонцю.\nВремя приёма: 01:24 22.10.2017


Порошенко назвав ключовий момент підготовки до членства в ЄС! » Украина Online | Последние украинские новости и происшествия в Украине\nПорошенко назвав ключовий момент підготовки до членства в ЄС!\n23 січня 2016 17:02Переглядів: 1396Надрукувати\nДецентралізація є ключовим моментом підготовки України до членства в Євросоюзі.\n"Тримаючи курс на децентралізацію, ми користуємось європейським компасом. Децентралізація - це ключовий момент до членства в ЄС", - сказав Порошенко.\nВін зауважив, що кожен міський голова вже отримав реальні повноваження і збільшення бюджетів.\nНа думку Президента, треба проводити ефективну реалізацію на укрупнення територіальних громад. За його словами, це має відбуватися виключно на добровільній основі, і "перші кроки вже були зроблені, коли 794 громади об'єднались в 159 значно більших громад, які отримали такі ж повноваження та фінансові ресурси, що й міста обласного значення".\nПорошенко також заявив, що децентралізація - це прямий доступ до міжнародних програм від партнерів з Євросоюзу та США: "Вартість цих програм на наступний рік збільшиться на 35%".\nКрім того, додав він, будуть відкриті лінії кредитних інституцій міжнародних фінансових організацій. "Це вчора було підтверджено на моїй зустрічі у Давосі з президентом Європейського банку реконструкції і розвитку, Європейського інвестиційного банку та Світового банку", - повідомив глава держави.


В ліцеї відбувся виховний загальноліцейний захід «Марш перемоги в битві за Дніпро» - Новини - «Економіко-правовий ліцей» (м.Київ) • Офіційний сайт • www.EcoLaw.kiev.ua\nВ ліцеї відбувся виховний загальноліцейний захід «Марш перемоги в битві за Дніпро»\n6 листопада 2015 р. з нагоди святкування 72 річниці звільнення міста Києва в ліцеї відбувся виховний загальноліцейний захід «Марш перемоги в битві за Дніпро».\nУчитель історії Пузирей А.М. детально ознайомив ліцеїстів із подіями далекого 1943 року: форсування Дніпра та звільнення м. Києва.\nСила розуму та краса душі створили пам’ятки історії, що чарують своєю таємничістю, захоплюють споконвічною магією. Саме такими пам’ятками м. Києва здійснили ліцеїсти віртуальну екскурсію разом із києвознавцем, учителем художньої літератури Долиною О.І.


Геморой – фото, як виглядає початкова стадія, фото симптомів та лікування\nФото геморою на нашому сайті покажуть вам, як виглядає захворювання на початковій та інших стадіях, які симптоми геморою та його прояви у чоловіків і жінок, у вагітних, у дітей, а також фото видів геморою — внутрішнього і зовнішнього. Окрім цього ми коротко прокоментуємо ці прояви, щоб ви мали не тільки візуальне уявлення про захворювання.\nЯк відомо, геморой — це захворювання прямої кишки і анального отвору, яке може виникнути у будь-якої людини. Багато хто знайомий з ним не з чуток. У групу ризику особливо потрапляють вагітні жінки та жінки після пологів.\nДуже важливо не соромитися цього захворювання. Потрібно вчасно вживати заходів, щоб не погіршити ситуацію. Пам’ятайте, що народні засоби допомагають, але лише на початковій стадії захворювання, коли позбутися хвороби можна досить просто і швидко.\nТакож захворювання нерідко виникає у дітей — фото геморою у дітей практично не відрізняються від проявів у дорослих. Якщо запустити хворобу, то доведеться вдатися до операції і хірургічних методів лікування хвороби.\n1 Стадії геморою — фото проявів\n2 Геморой — фото симптомів захворювання\n3 Геморой — причини хвороби\n4 Геморой — лікування народними засобами\nСтадії геморою — фото проявів\nЯк виглядає геморой — фото дивіться нижче. Зовнішній вигляд залежить від стадії розвитку захворювання.\nВсі чотири стадії геморою і фото як він виглядає (загальне фото):\nПерша (початкова) стадія найприхованіша. Велика кількість людей навіть не підозрює про наявність у себе цього захворювання прямої кишки і анального отвору. Причина цього криється в тому, що зовні хвороби не видно. Про його присутність говорить наявність крапель крові на калових масах і невелика припухлість шкіри навколо анального отвору. На прямій кишці знаходяться гемороїдальні вузли, які пошкоджуються каловими масами. Тому на ранній стадії людина може побачити кров в процесі дефекації.\nГеморой на ранній стадії фото:\nДруга стадія характеризується випаданням гемороїдальних вузлів. Відбувається це, коли людина починає сильно тужитися під час випорожнення кишківника. Запор заважає вільній дефекації, і тому сприяє розвитку хвороби. Зазвичай гемороїдальні вузли, що випали, повертаються назад самостійно.\nГеморой 2 ступеня фото:\nТретя стадія. Симптоми геморою цієї стадії схожі з захворюванням 2-го ступеня. Однак вузли, що випадають, в цьому випадку самостійно не повертаються. Їх можна заправити в пряму кишку лише за допомогою рук.\nЧетверта стадія в народі іменується, як зовнішній геморой. Вузли, що випали, самостійно не повертаються назад, при чому вправити їх руками вже неможливо. Допомогти в цьому випадку може тільки лікар. Він знає, як лікувати хворобу на цій стадії. На жаль, консервативна терапія, а саме свічки, мазі, пігулки, не в силах позбавити від захворювання. Всі ці ліки проти геморою лише можуть полегшити страждання людини. Кардинально вирішити проблему можна тільки хірургічними методами.\nГеморой — фото симптомів захворювання\nВід чого виникає біль? Больові відчуття посилюються під час акту дефекації і після його завершення. Також біль спричиняють вузли, що випали та гояться.\nСвербіж виникає на тлі запальних процесів, що проходять в прямій кишці і в анальному отворі. Починається він, коли в рану потрапляє інфекція. Якщо загострення посилюється, то це вже гострий геморой — фото даного виду захворювання з ускладненнями у формі запалення підшкірної клітковини і перианальної шкіри дивіться нижче:\nЯкщо гемороїдальні вузли кровоточать, то при торканні їх чужорідними тілами, з’являється печіння. Це стосується не тільки калових мас, а й води, якою підмивається анальний отвір.\nКровотеча. Якщо була виявлена ця ознака захворювання прямої кишки і анального отвору, то потрібно відразу починати лікування. Крововтрати дуже небезпечні для здоров’я і життя людини. Вони можуть призвести до анемії.\nЯкщо ви виявили всі ці симптоми геморою, то необхідно, не відкладаючи, починати позбавлятися від захворювання. Лікування хвороби в домашніх умовах можна проводити тільки з дозволу лікаря. Тому спочатку слід пройти консультацію у проктолога, а потім починати активні дії.\nГеморой — причини хвороби\nГеморой у чоловіків найчастіше виникає через особливості способу життя і роботи. А от жінки схильні до цього захворювання анатомічно. Особливо це стосується періоду виношування дитини та її народження. Розтягуючись, матка починає здавлювати сусідні органи, в тому числі і пряму кишку. Лікування геморою у жінок потрібно починати ще під час вагітності. Якщо запустити захворювання, то після появи дитини на світ, ситуація може ще більше погіршитись. Особливо це стосується складних пологів, коли жінка змушена сильно тужитися.\nФакторами ризику виникнення захворювання прямої кишки і анального отвору у обох статей є малорухомий спосіб життя та сидяча робота. Вони ведуть до утворення запору, а значить, згодом і до геморою. Також недуга може виникнути після носіння тягарів. Це стосується не тільки особливості роботи людини, а й занять спортом. Не варто сильно перенапружуватися.\nГеморой — лікування народними засобами\nВиявили у себе геморой — лікування починайте відразу ж. У цьому випадку вам допоможуть звичайні рецепти народної медицини і методи консервативної терапії. А ще краще, якщо їх використовувати в комплексі.\nГеморой на початковій стадії лікується свічками, мазями і таблетками. Які з них використовувати, знає тільки лікуючий лікар. Вони розрізняються по спектру дії, хімічним складом і правилами застосування. Що стосується використання рецептів народної медицини проти хвороби, то їх можна починати застосовувати тільки після схвалення фахівця. Самостійне лікування народними засобами може лише посилити проблему і довести її до кардинального методу вирішення. А це застосування хірургічних способів боротьби з даним захворюванням.


Штани та Джинси для Дівчаток з США та Європи | Гарнюні-Манюні\nДжинси звужені для дівчат The Children’s Place\nЗвужені джинси, мають п'ять кишень, регулюємий пояс. 73% бавовна, 26% поліестер, 1% спандекс Машинне прання\nЗвужені джинси, мають п'ять кишень, регулюємий пояс, застібка без блисківки. 73% бавовна, 26% поліестер, 1% спандекс Машинне прання\nЛегінси м’ятні H&M\nЛегінси яскравого м'ятного кольору Бавовна 95%; Еластан 5% Машинне прання 40°\nТрегінси квітчасті H&M\nТрегінси трикотажні, ширінка та передні кармани обманка, на попі справжні кишені Бавовна 95%; Еластан 5% Машинне прання 40°\n254.00 ₴ Оберіть розмір\nМ'які штанці із зображенням, завернуті манжети. 100% французька бавовна Террі Машинне прання\nШтанці квітчасті OshKosh B’gosh\nЯскраві штанці з квітковим принтом. Регулюємий пояс, функціональні кишені, до тканини доданий стрейч. 98% бавовна Саржа, 2% еластан Машинне прання


Забезпеченість метпідприємств брухтом у січні-листопаді зросла на 34,1% — Новини — GMK Center\nЗабезпеченість метпідприємств брухтом у січні-листопаді зросла на 34,1%\nНовини Індустрія брухт 14 Грудня 2021\nЕкспорт сировини за 11 місяців сягнув 548 тис. т\nЗабезпеченість металургійних підприємств України металобрухтом у січні-листопаді 2021 року зросла на 34,1% у порівнянні із січнем-листопадом 2020 року – до 3535 тис. т. Про це свідчать уточнені дані ВП «Укрметалургпром».\nЗ них 2987 тис. т було поставлено українським металургам як привізний. Це на 14,7% більше у порівнянні із січнем-листопадом 2020 року.\nЗа 11 місяців експорт металобрухту з України становив 548 тис. т (1661% до січня-листопада 2020 року).\nНагадаємо, що нещодавно набрало чинності експортне мито на брухт у розмірі €180/т, раніше прийняте на засіданні парламенту 2 грудня 242 народними депутатами. При цьому раніше Міністерство економіки розробило та подало на розгляд Кабінету Міністрів законопроєкт про підвищення експортного мита до €200/т. Проте 10 листопада Кабмін повернув цей документ Мінекономіки.\nЗа даними митної статистики, 2020 року експорт металобрухту з України становив 35,8 тис. т – це на 19% менше у порівнянні з 2019 роком.\nУкрметалургпром, брухт, експорт брухту


Фронтмен Tape Flakes та Sophie Villy презентують спільний музичний проект на столичному концерті\n13 Лютого, 2015 | musicolaКоментарі Вимкнено до Фронтмен Tape Flakes та Sophie Villy презентують спільний музичний проект на столичному концерті1099\nФото: надане прес-службою SnowPuma\nМузична колаборація отримала назву Phylosophie та буде презентована 19 лютого під час першого концерту серії «SnowPumaLive». Повідомляється, що у сайд-проекті Олександра Філоненка з Tape Flakes та Софі Віллі кожен з аристів постає у дещо іншому музичному образі.\nПерші напрацювання дуету можна оцінити на офіційному Саундклауді Phylosophie:\nОкрім презентації зазначеного проекту того вечора в клубі «Atlas» також виступить основний гурт Олександра Філоненка Tape Flakes. Музиканти обіцяють презентувати свій новий міні-альбом, який стане послідовником минулорічного лонгплею «Out There». Компанію їм складуть рокери MAiAK.\nОрганізацією заходу займається новоутворене творче об’єднання SnowPuma, яке ставить собі за мету популяризацію творчості талановитих артистів.\nОлександр Філоненко, фронтмен гурту TapeFlakes і засновник SnowPuma: «Наша основна задача – донести до ваших вух, очей і сердець те прекрасне, що є нині на українській незалежній музичній сцені. Інструментарій для досягнення цих цілей дуже простий і зрозумілий – концерти, релізи, тури, фестивалі, колаборації і тому подібне. Головне – зі смаком і душею. З цієї нагоди ми і запрошуємо вас на першу вечірку з серії SnowPumaLive».\nВартість квитків на захід коливається від 100 до 200 гривень. Придбати їх можна за посиланням.\nІрина Семенюк, співзасновник SnowPuma: «На нашому прикладі ми показуємо, як принцип DIY (do it yourself) працює в українському шоу-бізнесі. Кожен учасник вкладає у спільну справу свою частку – вміння, таланти, досвід тощо. Без участі великих агенств і продюсерів, які, в основному, виробляють конвеєрний продукт і зовсім не піклуються про культурний рівень слухача».\nЗа матеріалами: прес-служби організаторів концерту\nMaiAK, Phylosophie, SnowPuma, Sophie Villy, Tape Flakes, Ірина Семенюк, Олександр Філоненко, Софі Віллі\nновиниТеги MaiAK, Phylosophie, SnowPuma, Sophie Villy, Tape Flakes, Ірина Семенюк, Олександр Філоненко, Софі Віллі\nКонцертний кліп Океану Ельзи «На Небі»Океан Ельзи презентують кліп «На Небі»