Історії успіху: випуск 1 by DHRP - issuu\nС п і л ь н и й п р о е к т П р о г ра м и р о з в и т к у ООН та М і н і с т е р с т в а з а к о рд о н н и х с п ра в Д а н і ї\nрецепт від громадянського суспільства в Україні\nЦе видання підготовлене в рамках виконання проекту Програми розвитку ООН «Розвиток громадянського суспільства» та профінансоване Міністерством закордонних справ Данії. Думки, висновки чи рекомендації належать авторам та упорядникам цього видання і не обов’язково відбивають погляди Програми розвитку Організації Об’єднаних Націй чи інших її агенцій. Історії успіху: рецепт віД громадянського суспільства в Україні. — К.: ПРООН, 2010. В історіях, висвітлених у цій публікації, описано результати, досягнуті організаціями громадянського суспільства (ОГС), громадськими активістами та пересічними громадянами, представниками цільових груп проектів, що були впроваджені в семи областях України (Донецька, Кіровоградська, Львівська, Луганська, Херсонська, Хмельницька та Чернігівська) потягом січня - вересня 2010 р. Вибрані історії успіху відтворюють тільки частину впроваджених грантових проектів та описують яскраві приклади позитивних змін, разючих зрушень у житті як груп осіб, так і окремих громадян, що були безпосередньо чи опосередковано в них задіяні. Фото, використані в публікації, належать Проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства». Усі матеріали цієї публікації можуть бути вільно використані як повністю, так і окремими частинами. Передрук матеріалів має містити посилання на представництво Програми розвитку ООН в Україні. Представництво ПРООН всіляко вітає якнайширше використання його інформаційної продукції серед ЗМІ, органів державної влади та місцевого самоврядування, громадських організацій, освітніх установ тощо. Проект ПРООН «Розвиток громадянського суспільства» (надалі — Проект) спрямований на зміцнення громадянського суспільства та поширення демократичного врядування. Цей Проект сприяє формуванню відкритого та демократичного суспільства, що спирається на верховенство права та базується на засадах прав людини, відкритості та відповідальності влади на всіх рівнях. Метою Проекту є зміцнення організацій громадянського суспільства (ОГС), зменшення їхньої залежності від донорів та посилення громадської участі в процесах прийняття рішень через підвищення організаційної спроможності ОГС на регіональному та місцевому рівнях з метою ефективного задоволення потреб громадян. Проект упроваджується Програмою розвитку ООН в Україні спільно з місцевими й міжнародними партнерами та фінансується Міністерством закордонних справ Данії протягом 2009-2012 років. Більше інформації про діяльність Проекту – на http://csdp.org.ua. Програма розвитку Організації Об’єднаних Націй (ПРООН) є глобальною мережею ООН у галузі розвитку, організацією, яка виступає за позитивні зміни та надає країнам доступ до джерел знань, досвіду та ресурсів задля допомоги людям в усьому світі будувати краще життя. Ми співпрацюємо з 166 країнами світу, допомагаючи їм знаходити власні шляхи розв’язання глобальних та національних проблем у сфері людського розвитку. Поліпшуючи власні можливості, вони мають змогу використовувати досвід і знання співробітників ПРООН та широкого кола наших партнерів (www.undp.org.ua). Адреса: 01023, м. Київ, вул. Еспланадна, 20, оф. 719 Телефон: +38 (044) 584-34-71\nПередмова. Олів’є Адам, постійний представник ПРООН в Україні\nрозділ I. Представлення інтересів та захист прав вразливих верств населення Добровільне товариство захисту дітей-інвалідів «Надія» — це не тільки надія, але й дія!\nВікно у світ для незрячих\nЧернігівська поліграфічна міні-майстерня дає шанс людям з обмеженими розумовими можливостями\n«Побачити» Херсон заплющеними очима\nТепер ми — незалежні!\nДопомагаючи іншим, допомагаєш собі — ініціативи молоді\nМолодь з особливими потребами відстоює своє право на освіту\nЖиття без бар’єрів, або чи є світло в кінці тунелю?\nрозділ II. Активізація залучення громадян до процесу прийняття рішень на місцевому рівні Як покращити ефективність та прозорість діяльності БТІ\n«Громадські ініціативи» відстоюють права кіровоградців та опротестовують рішення влади\nУспішна громадська експертиза житлово-комунального господарства у м. Первомайську\nШановний читачу! Ця публікація містить цілком реальні та яскраві історії, що розповідають про досягнення першого туру грантової програми, яку впродовж лютого − вересня 2010 року було впроваджено в Донецькій, Луганській, Львівській, Кіровоградській, Херсонській, Хмельницькій та Чернігівській областях у рамках Проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства». Метою Проекту є зміцнення організацій громадянського суспільства (ОГС) задля захисту прав та представлення інтересів вразливих верств населення, а також посилення громадської участі у процесах прийняття рішень на місцевому рівні. Проект впроваджується Програмою розвитку ООН в Україні та фінансується Міністерством закордонних справ Данії протягом 2009-2012 років.\nУ результаті роботи Проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства» 22 ОГС у семи областях України надали під тримку понад 2500 представникам різних вразливих верств населення у сфері захисту їхніх прав та представлення інтересів. Деякі з розповідей є свідченням разючих історій успіху та прикладів розв’язання проблем конкретних людей. Зокрема, наприклад, понад 20 осіб з інвалідністю реалізували своє право на освіту, або кілька десятків осіб з вадами фізичного чи розумового розвитку покращили свої шанси на інтеграцію в суспільство завдяки низці інформаційних заходів, спрямованих на соціальне залучення цієї вразливої категорії.\nМожливість краще контролювати своє життя досягається шляхом сприяння громадській участі та посилення співпраці з місцевою владою. В результаті діяльності за проектами органами місцевої влади та місцевого самоврядування було прийнято понад 50 рішень на користь як цільових груп, так і ширших кіл громадськості. Серед прикладів успішних історій у рамках Проекту ПРООН — ухвалення змін до місцевих політик з метою прискорення реформування житлово-комунального господарства, а також виділення додаткових коштів з місцевих бюджетів на фінансування соціальних програм, що впроваджуються ОГС.\nСподіваємось, що ця брошура стане джерелом натхнення для ОГС та заохотить їх до розвитку й удосконалення своєї діяльності. Від імені ПРООН хочу подякувати всім організаціям-грантоотримувачам за їхню самовіддану працю, ентузіазм та бажання змінити життя на краще. Особлива подяка — головним героям цих історій, без яких успіх Проекту не був би таким яскравим та натхненним.\nОлів’є Адам, Постійний представник ПРООН в Україні\nДобровільне товариство захисту дітей-інвалідів «Надія» — це не тільки надія, але й дія!\nаша розповідь саме про тих, чиї серця навчились радіти кожному новому дню, незважаючи на внутрішні недуги та труднощі. Про тих, для яких кожен новий день перетворився з дня страждань на день перемоги. Про тих, кого світ відкидає, називаючи неповносправними, а вони своїми титанічними зусиллями доводять, що можуть бути такими ж повноцінними, а іноді й сильнішими духом і тілом за наші немочі. Це розповідь тільки про деяких з-понад сотні дітей та молоді м. Дрогобича віком від 6 до 30 років з різними формами нозології, хто дістав більше можливостей для соціалізації в громаду. Завдяки проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства» стало можливим підготувати приміщення для діяльності творчої студії, майстерні та спортивної секції, а також придбати необхідне обладнання та матеріали для роботи з дітьми й молоддю з особливими потребами. Студію народної та художньої творчості відвідують 25 дітей. Саме тут вони вчаться по-новому сприймати світ, відчувати його гармонію з внутрішнім станом, долати свої комплекси та стереотипи, самореалізовуватись і вдосконалюватись. Кожна дитина талановита, тільки треба віднайти відповідний ключик, що відкриє її серце. Іноді для цього потрібні роки, а часом вистачить кількох місяців. Наприклад, 17–річна Марія Коновалова за час відвідування студії розкрила в собі прихований талант до співу. Справжнім дивом для її друзів та знайомих став блискучий виступ на концерті «Ми зможемо», організованому товариством «Надія». Тут Марія виступила з виконанням пісні, вразивши присутніх не тільки майстерним співом, але й хореографією. Адже ще зовсім недавно їй було важко відтворити найпростіші танцювальні рухи, маючи труднощі з ритмічним виконанням пісень, а тепер – дівчинка співає, пританцьовуючи. Не менш яскравими зірочками засяяли Арсен та Аліна Мікульські, наймолодші учасники студії. Без жодних труднощів хлопчина перевтілюється в обраного ним героя сценки чи постановки. Нещодавно разом із сестричкою вони безперешкодно дебютували як співаки. Виконавши кілька дитячих пісень під час ходотону до м. Самбора та концерту «Ми зможемо», Арсен і Аліна довели присутнім, що, на противагу історії хвороби, писатимуть свою історію успіху на більшу кількість сторінок і лише палітрою яскравих фарб. У майстерні ручної праці діти та молодь з особливими потребами розкривають свої почуття через вишивку, бісероплетіння, малювання, аплікацію та інші види мистецтва. Радості дитини немає меж, коли з-під її тендітних, часом неслухняних ручок народжуються справжні шедеври. Так, не вміючи навіть тримати голки в руці, Тетяна Новак навчилась вправно декорувати вишивкою та бісером. Дівчина настільки захопилась цими видами рукоділля, що не тільки присвячує весь свій час мистецтву вдома, а й щодня поспішає на заняття в майстерні. Вишивка стала справжнім хобі й для Марічки Процідим. Вона вишила десятки мініатюр, які з великою радістю подарувала друзям і знайомим. Коли хтось скаже, що рукоділля – це жіноча справа, ми доведемо, що це мистецтво для всіх творчих особистостей. Бо в нашій майстерні займаються і хлопчики. Зокрема, два юнаки Борис Максим та Іваночко Денис захопились бісероплетінням. Брелоки для ключів у їхньому виконанні були чи не найпопулярнішою покупкою відвідувачів виставки-ярмарку\nпід час уже згадуваного фестивалю «Ми зможемо». Крім того, дрогобичанам та гостям дрогобицького товариства «Надія» вже добре відомі пам’ятні Різдвяні та Великодні сувеніри, фірмові писанки, декоративні пляшки, обереги. У спортивно-оздоровчій секції наші діти тренуються і підкорюють спортивні вершини. Займаючись у тренажерному залі, вони підвищують не тільки тонус м’язів, а й власний фізичний дух. Відкриттям справжніх спортивних талантів завершились інтеграційні ігри для дітей та молоді з особливими потребами «Спорт зрівняє нас». У програмі командних та індивідуальних змагань учасники мали змогу показати свої спортивні досягнення в легкій атлетиці, дартсі, армреслінгу, естафетах, іграх та в товариському футбольному матчі. У результаті, крім уже постійних активних учасників секції, ми відкрили нові таланти. Зокрема Микола Вацюцяк, який здобував перемоги в більшості випробовувань, став чи не найактивнішим спортсменом. Він тепер щодня займається в тренажерному залі та власним прикладом показує кроки до змін своїм одноліткам. Усі наші спортсмени за останній рік здобули десятки різноманітних нагород та об’єднались в одну спортивну родину, яка впевнено крокуватиме життєвими стежками, долаючи будь-які труднощі та перепони. Проте найвеличнішими здобутками нашого товариства є те, що багато дітей не тільки користуються пропонованими нами послугами, а ще й навчились надавати власну допомогу в організації та проведенні занять і різноманітних заходів. Особливо старші учасники стали справжніми волонтерами та помічниками організації, продемонструвавши готовність взяти на себе відповідальність за певний вид діяльності чи за своїх молодших друзів. Саме тоді ми починаємо розуміти, що наша праця і терпіння, вкладені в цих дітей, не є марними.\nНаталія Кулиняк, керівник студії художньої та народної творчості Ірина Дзюрах, керівник проекту\nhttp://csdp.org.ua розділ I. Представлення інтересів та захист прав вразливих верств населення\nсім відомо, що незрячі люди живуть у своєму замкненому світі, зовсім чужому здоровим людям. Але коли хтось щиро прагне допомогти людям з вадами зору не почуватись неповноцінними, то кордони цих двох світів стираються і створюються такі проекти, як наш – «Горлівський тифлоцентр – вікно у світ». Це комп’ютерні курси для незрячих та для осіб з послабленим зором. А ще дуже велика проблема для нас, інвалідів, – неможливість навчатися в звичайних комп’ютерних класах для здорових людей. На початку ХХ століття комп’ютери так щільно увійшли в наше життя, що без них ми вже практично безпорадні. Інтернет як джерело будь-якої інформації, електронні бібліотеки та перекладачі, найрізноманітніші обчислювальні операції, мультимедія тощо. Здавалося б, що комп’ютер здатен розв’язати всі проблеми й дати відповіді на будь-які запитання. Не так давно комп’ютер став ще й надійним помічником інвалідів із зору. Але для того, щоб упевнено використовувати його в повсякденному житті, необхідно спочатку навчитись ним керувати. І важко собі уявити, яка це праця для людини, котра не бачить ні екрану, ні клавіатури. Організатори проекту «Горлівський тифлоцентр – вікно у світ» взяли на себе велику відповідальність – допомогти інвалідам стати частиною суспільства, котре не може обійтись без технологій. Ми, інваліди із зору Горлівського товариства сліпих, дуже чекали на такий проект у нашому місті. І тепер як сумлінні учні із задоволенням відвідуємо комп’ютерні курси. Окрім цього, у нас також проводяться заняття з англійської мови.\nЗавдяки керівнику проекту Леоніду Комарову ми досить швидко багато навчились знаходити потрібні сайти з корисною інформацією, використовувати програми для читання текстових книг голосом комп’ютера. Ми навіть навчились шукати музику та прослуховувати улюблені композиції. За допомогою мережі Інтернет, як виявляється, дуже легко знаходити нових друзів. І в усіх нас є електронна пошта. Новинні сайти дають нам змогу бути в курсі останніх подій. Одним словом, перед нами відкрився цілий новий світ можливостей і комп’ютер голосом проговорює весь цей світ з екрану монітора. Для багатьох із нас цей проект — єдина можливість не замикатись у собі, залишаючись наодинці з проблемою, а жити повноцінним життям. Ще один чудовий результат нашого проекту – дехто з нас зовсім не були знайомі між собою, хоча й живемо в одному місті та об’єднані однією проблемою, а тепер ми подружились і проводимо час разом. Наш проект не просто навчальний, а ще й такий, що об’єднує людей. Спасибі всім організаціям, що підтримали нас, Програмі розвитку ООН та Міністерству закордонних справ Данії.\nТетяна Яридіна, учасниця проекту «Горлівський тифлоцентр — вікно у світ», інвалід із зору 2-ї групи\nЧернігівська поліграфічна міні-майстерня дає шанс людям з обмеженими розумовими можливостями\nавдяки проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства» особи з вадами розумового розвитку вчаться працювати та виготовляти блокноти в поліграфічній міні-майстерні в м. Чернігові на базі благодійної організації батьків і дітей-інвалідів з дитинства «Логос».\nМолоді люди з обмеженими розумовими можливостями, вступивши в доросле життя, виявляються не готовими до трудової діяльності, не мають необхідних комунікативних навичок, тому що з дитинства були ізольовані від суспільства. На жаль, у нашій країні люди з обмеженими можливостями не мають змоги реалізувати своє право на працю, особливо маючи 1-у групу інвалідності. Тому реалізація проекту в нашому регіоні насправді є загалом успішною практикою, яку можна застосувати в інших регіонах і використати як соціальну модель трудової зайнятості осіб з обмеженими можливостями. Для проекту «Поліграфічна міні-майстерня як модель трудової зайнятості осіб з обмеженими можливостями» ми дуже вдало підібрали нескладне для обслуговування обладнання (різак, ламінатор, брошурувальник). Протягом півроку в супроводі студентів-волонтерів майже 30 молодих людей пройшли допрофесійну підготовку з обслуговування різного обладнання з виготовлення блокнотів на пластикових пружинах. Молоді люди охоче відвідують нашу майстерню, де виготовляють вітальні листівки, різні блокноти з елементами ручної праці різноманітного дизайну. За час навчання молодих людей ми виготовили майже 500 блокнотів різних розмірів, 100 вітальних листівок, 50 альбомів. На виставках-ярмарках, організованих під час проведення різних заходів у місті, ми змогли реалізувати 350 блокнотів,\n50 вітальних листівок і виручили близько 1000 грн. благодійних пожертв – це початок збору коштів на новий брошурувальник для зшиття блокнотів металевими пружинами. Він нам потрібен для розширення діяльності поліграфічної міні-майстерні. Протягом участі у виставках-ярмарках ми вивчили попит населення на продукцію (блокноти якого розміру, дизайну краще реалізуються і серед яких цільових груп населення). Найбільше досягнення реалізації проекту — це те, що ми дійсно створили в м. Чернігові зразок соціальної моделі трудової зайнятості осіб з обмеженими можливостями — дієву поліграфічну міні-майстерню. Надія Лозбень, голова Чернігівської міської благодійної організації батьків і дітей-інвалідів з дитинства «Логос»\nмежах проекту Херсонського міського центру молодіжних ініціатив «Тотем», який називається «Мрія – поруч: від молодіжних ініціатив – до місцевої політики за участю вразливих груп молоді», реалізовуваного за підтримки Міністерства закордонних справ Данії, наданої в рамках Проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства», в Херсоні було підтримано ініціативу місцевого відділення ВМГО інвалідів з вадами зору «Генерація успішної дії». Ініціатива полягала в проведенні квесту за участі людей з вадами зору, волонтерів і журналістів з метою визначення доступності міської інфраструктури для незрячих та її подальшого покращення.\nОтже, 14 травня 2010 р. у Херсоні відбулася непересічна подія – квест «Херсон очима сліпих». Цю подію журналісти не тільки широко анонсували, але й взяли в ній безпосередню участь. Для того, щоб дати херсонцям позитивний приклад, було запрошено гостей з м. Харкова, адже в Херсоні таких прикладів просто немає. Чому саме Харків? У м. Харкові була подібна ситуація, доки незрячі мешканці цього міста не спромоглися організувати підприємство з виробництва звукових сигналізаторів. І вже встановили їх близько 20-и на вулицях і в метро. Було створено три команди, які складалися з херсонців та харків’ян з вадами зору, волонтерів і журналістів ЗМІ. Стартувавши від залізничного вокзалу, команди пройшли десять етапів, подолання кожного з яких було пов’язане з виконанням певного завдання, яке треба було прочитати шрифтом Брайля. Відповіді на складні питання допомагали знайти в Інтернеті волонтери, а зв’язок підтримували через мобільні телефони. Волонтерами стала молодь з кількох організацій: Волонтерська агенція Центру соціального партнерства, громадська організація «Quest.ua», учні Херсонського професійно-технічного училища сервісу та дизайну, Центру для читачів з особливими потребами Херсонської універсальної наукової бібліотеки. Справжніми героями виявилися журналісти. Вони зважилися не лише ходити, а й подорожувати громадським транспортом із зав’язаними очима. Вочевидь журналісти приєдналися до квесту не заради гучного матеріалу, а скоріш це була свідома підтримка ініціативи інвалідів. Справжнє змагання завершилося нагородженням переможців медалями і прес-конференцією. Цікавим виявився виступ першого заступника голови Апеляційного суду Херсонської області Лободзінського С.В., адже саме ця установа чи не єдина в місті без спонукань встановила світлофор і звукові сигналізатори на небезпечній дорожній ділянці біля приміщення суду. І дійсно, за час роботи цих світлофорів кількість ДТП у цьому місці значно зменшилася. Вразили розповіді гостей – Олега Лепетюка (представник Національної асамблеї інвалідів) та Ігоря Шрамка (ВМГО інвалідів з вадами зору «Генерація успішної\nдії»). Ми дізналися не лише про потужний правозахисний рух, а ще й про практичне втілення мрій інвалідів. Не дочекавшись від місцевої влади участі в забезпеченні доступності міста, вони організували підприємство, де виготовляють звукові сигналізатори, які самі розташовують по місту. Окремо хотілося б зачепити питання пошуку спонсорів. Ініціатори квесту поставили собі за мету залучити спонсорів, які допомогли б придбати звуковий сигналізатор та встановити на території поблизу власного торговельного закладу. Коштує сигналізатор всього 550 грн., але найчастіша офіційна відповідь підприємств з величезними обігами була така: «У нас немає зараз таких коштів». І нарешті відгукнулося ТОВ «МКП Прозерпіна». Ми пишаємося, що в нашому місті живуть люди, яким не байдуже оточення — ця фірма погодилася на співпрацю після першої ж телефонної розмови. Проте на момент, коли сигналізатор було доставлено в Херсон, супермаркет, який утримувало ТОВ, перейшов в іншу власність, тому за згодою спонсора пристрій було встановлено на пішохідному переході біля школи, до якої ходять діти з вадами зору. Але це не єдиний позитивний результат впровадження цієї ініціативи. Завдяки участі в проекті ХВ ВМГО «Генерація успішної дії» знайшла нових партнерів, які вже допомагають їм зробити Херсон більш доступним та комфортним для інвалідів. Зокрема, Волонтерська агенція Центру соціального партнерства звернулася із запитом до Голландського благодійного фонду, який має можливість надіслати в Херсон значну кількість звукових сигналізаторів, що їх «Генерація успішної дії» встановлюватиме в місті. А Центр для читачів з особливими потребами бібліотеки у вересні 2010 р. допоміг організувати для інвалідів з вадами зору виїзди на природу (екскурсії на байдарках) та фотовиставку, в якій взяли участь незвичайні фотографи — люди з послабленим зором. Саме цього ефекту — об’єднання зусиль різних ініціативних груп та організацій — і прагнули в Центрі молодіжних ініціатив «Тотем», коли за головний принцип свого проекту обрали створення дискусійних груп, під час яких молодь сама вирішує, які саме ініціативи варті підтримки і які ресурси можна знайти в місцевій громаді для їх реалізації.\nОлена Афанасьєва, керівник проекту ХМЦМІ «Тотем»\nТепер ми – незалежні!\nроект ПРООН «Розвиток громадянського суспільства» збільшує шанси людей з обмеженими фізичними можливостями здобути повноцінну освіту.\n«Цей проект відкриває нові горизонти для зміцнення організаційної спроможності нашої асоціації, а головне — створює умови для впровадження змін, що матимуть вплив не тільки на цільову аудиторію – неповносправних, а й ключових осіб, що безпосередньо формують політику та приймають рішення», — заявляє Тетяна Баранцова, голова Луганської обласної молодіжної громадської організації «Асоціація молодих інвалідів Східного Донбасу – Схід». Саме ця організація стала одним з переможців грантового конкурсу та розпочала проект «Створення моделі соціального партнерства в напрямку реалізації прав людей з інвалідністю на доступність освіти». Перші результати не забарилися. Відкрита в рамках діяльності Проекту при Асоціації молодих інвалідів соціально-правова консультація за час своєї коротко тривалої діяльності вже встигла надати допомогу понад 30 особам. Ці результати важко переоцінити. Їх географія не обмежується містом Луганськом чи навіть областю. Наприклад, Світлана Шпаковська, 31-літня неповносправна львів’янка, відрахована з 2-го курсу столичного університету через набутий статус інваліда, після юридичної консультації та психологічної підтримки луганської організації змогла поновитись у виші.\nІнший приклад розповідає про майбутню абітурієнтку з Алчевська, що в Луганській області, 17-літню Валентину Хоружу, котра з дитинства пересувається на візку, проте має величезне бажання продовжити навчання в університеті. Після отриманих консультацій Асоціації щодо можливості навчання, спеціальностей та майбутнього працевлаштування у Валентини та її мами відбулася перша зустріч з проректором Луганського державного університету культури та мистецтв, на якій Валентині було запропоновано на вибір вступити на один з факультетів взамін обраного напрямку – режисури. Навчання на останньому унеможливлене через обмежені фізичні можливості дівчини. Нині Валя розмірковує над вибором факультету. Такі попередні успіхи в роботі проекту зумовлені комплексним підходом до розв'язання проблем доступу до освіти людей з особливими потребами.\nАсоціація робить конкретні кроки з подолання архітектурних та соціальних бар’єрів доступності освіти для людей з особливими потребами. Яскравим прикладом є придбане за кошти проекту електропідйомне обладнання для мікроавтобуса, яке дозволяє фізично полегшити процес посадки-висадки осіб з обмеженими фізичними можливостями, візочників зокрема. Власне, брак саме таких елементарних умов для повноцінного функціонування маломобільних груп ставить під загрозу можливість їхньої соціалізації у суспільство, де роль освіти є чи не найважливішою. Крім того, організація здійснює перевірку архітектурної доступності освітніх закладів області та міста й адвокатує створення умов безперешкодного доступу до них. Організація співпрацює з органами місцевої влади та впливає на прийняття рішень і вироблення політики щодо цих питань. Зупинятись на досягнутому Асоціація молодих інвалідів Східного Донбасу наміру не має.\nВасиль Романюк, фахівець зі зв’язків з громадськістю Проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства»\n«Мене звати Валентина Хоружа. Цього року я вступатиму до Луганського національного університету ім. Тараса Шевченка, на факультет психології. Для того, щоб я могла повноцінно навчатись, мені необхідна підтримка громадських організацій, проте головна проблема – транспорт. Якби ж ви тільки знали, яка я рада з того, що тепер у нас є електропідйомник в автомобілі, котрий суттєво полегшить проблеми мого пересування. Та хіба ж тільки мого?! Велике спасибі всім, хто піклується про нас!» Валя Хоружа, 17 років, м. Алчевськ (з листа-подяки клієнтки Асоціації)\n«Дорогі друзі! Мене звати Костя Крюков, через травму я пересуваюсь на візку. Я дуже люблю працювати на комп’ютері, спілкуватися з друзями, бувати на цікавих заходах. Найбільша проблема – це великі відстані, які на візку важко подолати. Хоча я не боюся попрацювати й руками, проте все одно важко. Тепер у нас є класний підйомник, який без проблем підіймає мене в авто. УРА!!! Це те, що треба! Велике спасибі всім, хто нам придбав його!» Костя Крюков, 14 років, м. Луганськ (з листа-подяки клієнта Асоціації)\nмежах проекту Херсонського міського центру молодіжних ініціатив «Тотем», який називається «Мрія – поруч: від молодіжних ініціатив – до місцевої політики за участю вразливих груп молоді», реалізовуваного за підтримки Міністерства закордонних справ Данії, наданої в рамках Проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства», в Херсоні було підтримано спільну ініціативу учнів Херсонського професійно-технічного училища сервісу та дизайну та Цюрупинської школи-інтернату для дітей-інвалідів. Метою заходу був розвиток навичок волонтерства серед учнів ПТУ та розвиток навичок комунікації в дітей-інвалідів з молоддю «зовнішнього світу» як крок до адаптації та соціалізації. Слід зазначити, що велика частина учнів ПТУ сервісу та дизайну – це вразлива група молоді: напівсироти, сироти, особи, що зловживають алкоголем, тощо. Відчуваючи соціальну несправедливість, учні училища з готовністю відгукнулись на пропозицію допомогти школі-інтернату — комусь, хто слабші за них, таким чином на мить відчувши свою затребуваність, значущість та своє місце в житті. Учні Цюрупинської школи-інтернату для дітей-інвалідів особливо гостро відчувають брак спілкування з «навколишнім світом» через свою фізичну та соціальну ізольованість, оскільки здебільшого відвідувачами є дорослі люди з-поміж спонсорів та меценатів, що не дає їм шансу спілкуватись на рівних зі своїми однолітками. Вже після першого візиту-знайомства було визначено план наступного заходу. Суть його полягала в тому, що 5 учениць ПТУ сервісу та дизайну (майбутні перукарі) та майстер вирішили зробити святкові зачіски п’ятьом випускницям інтернату на святкування останнього дзвоника. Це чи не найважливіша подія в житті кожного підлітка, до якої готуються заздалегідь, особливо дівчатка, яким дуже хочеться гарно виглядати. Адже навіть танцювати в інвалідному візку вони вміють, а ось потрапити в салон краси, зробити зачіску – це справді здавалося нездійсненною мрією. Для дівчат з інтернату це були їхні перші святкові зачіски, та й взагалі перше спілкування з професійним перукарем! Інші вихованці інтернату, побачивши перевтілення випускниць, взяли гостей у справжню «облогу». В результаті деякі май-\nбутні перукарі зробили по сім вечірніх зачісок. Під час цього цікавого процесу до перукарів підійшла заступник директора іншої Цюрупинської спеціалізованої школи № 2 і попросила приїхати наступного дня до її випускниць. Дівчата одразу погодилися – і це незважаючи на величезну втому. Наступного дня знову було зроблено багато зачісок. Ця ініціатива дійсно виявилася і важливою, й потрібною – тут і волонтерство, і спілкування, і вміння застосувати свої (нехай поки й невеличкі) навички для допомоги тим, кому це подарує справжню радість і запам'ятається на все життя. А для вразливої молоді залучення їх до соціальної активності запобігає проявам шкідливих звичок та ризикованої поведінки. Допомагаючи іншим, вони допомагають собі. Нині вже плануються наступні зустрічі та спільні акції, які виявилися настільки необхідними й учням ПТУ, і дітямінвалідам. Додам, що під час фінального заходу проекту учні ПТУ отримали подяку з рук херсонського міського голови В. Сальда, і це був їхній перший досвід спілкування з міською владою. Здавалося б, проста річ, але відверте «спасибі» від мера значно підвищило самооцінку волонтерів, які тепер знають, що їхні добрі справи не залишаються непоміченими.\nМолодь з особливими потребами відстоює своє право на освіту «Співати було моєю мрією ще з дитинства», — ділиться своєю життєвою історією Світлана. «У школі я завжди була учасницею різноманітних вокальних конкурсів та виступів, займала призові місця. Отож, коли постало питання вибору майбутньої професії, я ні миті не вагалася. Мій вибір впав на один з провідних та відомих вузів країни, що фахово готує співаків та працівників багатьох творчих професій». Тож, коли розпочалось навчання і Світлану з головою поглинув вихор студентського життя, мрія починала ставати дедалі реальнішою, відкриваючи безхмарні та багатообіцяючі перспективи. До того часу, поки все не пішло шкереберть. «Страшний діагноз — і світ неначе зник», — не без глибокого смутку в очах розповідає Світлана. Все набуло темно-сірих та чорних кольорів, життя починало втрачати будь-який сенс. Мрії та сподівання випаровувались з кожною хвилиною й секундою усвідомлення свого становища та перспективи. Мрії про сцену та блискучу кар’єру розбивались, залишаючи її наодинці зі зловісним та ненависним інвалідним візком. І саме тепер, коли була потреба схопитись бодай за якусь соломинку надії, щоб не потонути в океані смутку та безвір’я, надійшла звістка про те, що Світлану відраховано з вузу, який ще недавно був мостом в омріяне майбутнє. Проте й він був спалений. Та мрія про спів не полишала дівчину ані на мить. Якось ненароком на очі потрапила інформація про Луганську молодіжну організацію «Асоціація молодих інвалідів – Схід» та про щойно розпочатий проект зі створення моделі соціального партнерства в напрямку реалізації прав людей з інвалідністю на доступність освіти. І вже невдовзі, після надісланого до Проекту листа зі своєю історією Світлані зателефонувала Тетяна Баранцова, директор Луганської організації «АМІ-Схід». Після багатьох консультацій та листа-звернення, який допомогла скласти Луганська організація, Світлана вирушила до Києва знову підкорювати столицю та спробувати хоча б частково повернути своє втрачене життя і право на навчання. Проте первинний контакт з керівництвом вузу не додав упевненості Світлані, котра після кількох місяців фізичної та психологічної ізоляції втратила віру в себе та свої права. Їй відверто сказали, що кар’єра естрадної співачки та\nінвалідний візок – речі несумісні. Світлана негайно зателефонувала до Луганської організації в пошуках поради і, почувши підбадьорення та настанови директора Тетяни Баранцової та прочекавши цілий день, все ж потрапила на прийом до ректора. Листзвернення та харизма Світлани не змусили себе довго чекати — і ректор прийняв рішення поновити Світлану в студентських рядах вузу. Нині Світлана навчається на другому курсі університету і складає сесію. Крім того, вперше за час своєї маломобільності без супроводу самотужки подолала відстань з одного кінця країни в інший, провівши близько 30 годин у поїздах для того, щоб взяти участь у семінарі щодо реалізації прав людей з інвалідністю на доступність освіти. А ще Світлана знову почала співати. Попри перші успіхи в своїй новій ролі, Світлана подовжує отримувати консультації щодо транспортного забезпечення в м. Києві, можливості індивідуального навчання, проживання в гуртожитку, матеріальної допомоги, гарантованої Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Окрім Світлани, ще 30 людей з особливими потребами отримали консультаційну допомогу стосовно реалізації права на доступність освіти в рамках відкритої соціально-правової консультації на базі «АМІ-Схід», що стало можливим завдяки проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства». Тетяна Баранцова, директор Луганської молодіжної організації «Асоціація молодих інвалідів – Схід» Василь Романюк, фахівець зі зв’язків з громадськістю Проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства» http://csdp.org.ua розділ I. Представлення інтересів та захист прав вразливих верств населення\nиття Олександра було схоже на сотні інших його однолітків. Сповнене мрій і сподівань, очікувань чогось кращого. Робота на шахті забезпечувала хоча й невеликий, але стабільний дохід. Таке відчуття стабільності та впевненості підмивала думка про постійну небезпеку, що зачаїлася мало не в кожному кутку на глибині тисячі метрів під землею. Проте лихо знайшло молодого чоловіка там, де він цього найменше чекав – вдома. Пораючись по господарству, Олександр дістав травму, що змінила все його життя. Він прийшов до тями вже на лікарняному ліжку, і діагноз «інвалідність» наче мороком окутав його. Настали довгі дні півзабуття, які нічим не відрізнялись один від одного. Хіба що, мабуть, відчуттям кінця, що наближався. «Про Олександра ми дізнались від його знайомих, які зайшли до нашого центру», – розповідає Григорій Калашніков, керівник проекту «Безбар’єрне життя» в м. Свердловську, що в Луганській області. «Від цілковитої розгубленості та зневір’я Олександр втратив будь-який сенс у житті, що поставило його на межу виживання», — додає пан Калашніков. Наслідком повної суспільної та фізичної ізоляції стало погіршення здоров’я Олександра, а обмеженість руху та пересування молодого чоловіка призвела до втрати однієї нирки. «Під час нашої першої зустрічі Олександр виглядав дуже замкнутим та з осторогою сприймав нашу розмову», — продовжує історію пан Калашніков, котрий і сам є інвалідом-візочником. Після кількох консультацій психолога та включення Олександра до спортивно-реабілітаційної секції життя знову почало набувати кольорів. «Без перебільшення скажу, що все це та багато іншого стало можливим завдяки Проекту («Розвиток громадянського суспільства», що надав грант за тематикою «Реалізація прав та покращення становища вразливих верств населення»), — ділиться своїми враженнями Григорій Калашніков. Нині Олександр активно займається в секції настільного тенісу, і це йому, здається, дуже до вподоби. А підстав для гордості за результати впровадження проекту в його керівника та команди однодумців є предостатньо. З початку роботи проекту було відновлено та здійснено співфінансування послуги соціального таксі, яке за час роботи з лютого до травня перевезло понад 40 осіб з обмеженими фізичними можливостями. Особливо важливий той факт, що організація своїми ініціативами та діяльністю сприяє більш відкритій та прозорій владі. До прикладу, проведений аудит послуги соціального таксі\nвиявив недоліки наявних правил визначення та перевезення категорій населення, що є цільовою групою Проекту. Результати аудиту та рекомендації з покращення роботи соцтаксі було презентовано місцевій владі, котра співфінансує цю ініціативу. Остання своєю чергою вживає заходів для більшої прозорості функціонування та збільшення ефективності цієї послуги. Крім того, працівників проекту було обрано на конкурсній основі, де перевагу віддавали людям з особливими потребами. Цей факт став мало не єдиним шансом для більш ніж 70 неповносправних мешканців м. Свердловська реалізувати своє право на працю. Було розпочато роботу інформаційно-консультаційного центру, в якому особи з обмеженими фізичними можливостями можуть безплатно отримати кваліфіковані послуги таких фахівців, як юрист, психолог та інструктор ЛФК (кабінет лікувальної фізкультури). Тільки протягом двох місяців понад 40 особам було надано допомогу правового та психологічного характеру. Крім того, в рамках проекту було здійснено громадський аудит об’єктів соціальної інфраструктури на предмет архітектурної доступності та видано висновок управлінню архітектури, що був включений до проектної документації реконструкції 4-ох об’єктів (корпуси міської лікарні) міста. Ці досягнення стали можливі завдяки залученню представників проекту до місцевого комітету доступності (громадський дорадчий орган при органі місцевої влади). Саме завдяки членству в комітеті керівництву проекту вдалося домогтися в місцевої влади переведення роботи міського транспорту в режим маршрутного таксі, що вже є вагомим поступом у створенні безбар’єрного середовища для пересування маломобільних груп населення. Василь Романюк, фахівець зі зв’язків з громадськістю Проекту ПРООН «Розвиток громадянського суспільства»\nЯк покращити ефективність та прозорість діяльності БТІ\nавіть якщо ви жодного разу не відвідували бюро технічної інвентаризації (БТІ) у ваших містах, ви, напевне, чули від знайомих, що в БТІ не все так легко та прозоро. Виникає враження, що ці установи створювались за одним задумом та схожі як близнюки, але є винятки, про які слід розповідати.\nЯК ЦЕ БУЛО Ідея покращення адміністративних послуг у місті Свердловську з'явилась ще наприкінці 2009 року, її підтримали в стінах міськвиконкому та в колах громадськості міста. Мабуть, ця ідея так і залишилась би на стадії обговорення, якби її не підтримав Проект ПРООН «Розвиток громадянського суспільства», а саме ініціативу організації допомоги органам місцевого самоврядування м. Свердловська розробити стандарти адміністративних послуг у місті. Партнером Луганської агенції сталого розвитку у впровадженні проекту стало Свердловське агентство регіонального розвитку, засноване та очолюване Епштейном Вадимом Борисовичем, правником і депутатом міської ради. Невдовзі після того, як було розпочато роботу з покращення адміністративних послуг, зокрема й БТІ, Вадиму Епштейну міською владою було запропоновано очолити Свердловське комунальне підприємство. Це внесло деяку непевність у перебіг проекту, ставлячи під загрозу виконання завдань та досягнення його мети. А хто ж тепер продовжуватиме справу громадської організації? Як завершити розпочаті ініціативи? Відповіді на ці питання з'явились досить швидко. Виявилось, що, маючи безпосередній вплив на роботу комунального підприємства, що надає низку адміністративних послуг, можна зробити й досягти набагато більше за максимально короткий термін. Спільними зусиллями луганської агенції та новопризначеного голови БТІ, вихідця з громадської організації, вдалося досягти суттєвих покращень у роботі комунального підприємства. ЗНАЙОМТЕСЬ – НОВЕ БТІ Першим, на що звернув увагу новий керівник, був графік роботи його установи – БТІ лише 2 дні на тиждень приймало відвідувачів! «Це – неприпустимо!» – сказав собі посадовець та почав діяти. В минулому голова громадської організації, а тепер керівник БТІ, збільшив кількість робочих днів з чотирьох до п'яти на тиждень. Крім того, за його наказом було встановлено, що кожен робочий день є прийомним для городян, тобто тепер на тиждень є п'ять прийомних днів замість двох.\n«Насправді для покращення роботи будь-якої установи треба небагато! Треба побудувати систему менеджменту, в якій кожен чиновник підходить до своєї справи не як до мистецтва, а як до чітко регламентованої процедури...» Вадим Епштейн, начальник КП «Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Другий наказ затверджував для кожного співробітника БТІ процедурні питання, тобто перелік його дій у конкретній ситуації. Такі рішення спочатку викликали обурення колективу, найбільш невдоволені інноваціями нового керівника були змушені покинути свої посади (загалом чисельність працівників було скорочено на 4 одиниці). Але згодом працівники БТІ зрозуміли, що новий робочий графік та чіткі процедури роботи з клієнтами є дуже зручними не лише для відвідувачів, а й для них самих. Було зменшено кількість помилок під час прийому замовлень городян та відповідно зменшений час на виправлення помилок, також значно скоротились черги відвідувачів, робоча атмосфера стала дружньою та потеплішали стосунки в колективі. Безперечно, городяни також відчули позитивні зміни, про це свідчать результати опитування відвідувачів адміністративних органів, що були проведені в травні 2010 року. Згідно з результатами дослідження, 80% відвідувачів задоволені роботою та ставленням працівників БТІ, втім задоволених роботою працівників міськвиконкому трохи менше – 70%. НАЙЦІКАВІШЕ — ПОПЕРЕДУ Відчуття комфорту клієнтам БТІ додала також відсутність охоронців, котрих було замінено 13 камерами спостереження, інформація з яких безперервно фіксується та зберігається в пам'яті комп’ютера. Це робить процес надання послуг прозорим, дисциплінує працівників БТІ і зменшує напруження відвідувачів. Серед подальших кроків керівника БТІ — плани зі створення безперервної он-лайн трансляції з камери, яку встановлено в залі прийому громадян. Тоді кожен зможе зайти в мережу Інтернет та подивитись, як здійснюється прийом громадян і надання послуг у БТІ. Олексій КУБАРЬ, голова громадської організації «Агенція стійкого розвитку луганського регіону»\nhttp://csdp.org.ua розділ II. Активізація залучення громадян до процесу прийняття рішень на місцевому рівні\n«Громадські ініціативи» відстоюють права кіровоградців та опротестовують рішення влади\nпрямована на посилення контролю громадськості за діяльністю органів влади кіровоградська асоціація «Громадські ініціативи» досягнула важливого поступу у впливі громадськості на рішення влади. Результатів було досягнуто завдяки проведенню громадських рад, наданню юридичних консультацій, залученню до діяльності громадських діячів та депутатів. Яскравим підтвердженням цього слугує позитивний досвід відстоювання прав територіальних громад м. Кіровограда, що стосуються питань життєдіяльності мешканців міста, прийняття чесних і прозорих рішень органами влади, забезпечуючи таким чином принципи демократичного врядування. Необґрунтовані тарифи не пройдуть! У липні 2010 року до Кіровоградської асоціації «Громадські ініціативи» звернулися мешканці будинків, які обслуговуються комунальними сервісними підприємствами КРЕП №1, №10, та №11 із проханням надати їм допомогу у підготовці заяви до прокуратури міста Кіровограда щодо фальшування посадовими особами зазначених установ протоколів громадських слухань з питань підвищення тарифів на комунальні послуги. Взявши до уваги вказані сфальшовані протоколи, виконавчий комітет Кіровоградської міської ради ухвалив рішення про підвищення тарифів. Юристи асоціації підготували таку заяву та направили її для перевірки та вжиття відповідних заходів. За наслідками такої перевірки прокуратура Кіровограда порушила кримінальну справу та внесла протест на рішення міськвиконкому. На жаль, міськвиконком жодним чином не відреагував на внесений прокуратурою протест. Проте мешканці будинків, що обслуговуються вищевказаними КРЕПами, подали позов до суду та виграли його. Після рішення суду тарифи було переглянуто в інтересах мешканців. Стадіон – врятовано! 16 лютого 2010 р. рішенням сесії №3167 земельна ділянка площею 9992 м2, яка з 2004 р. перебувала в користуванні спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву № 2 під розміщення запасного бейсбольного поля, була передана у власність 10 фізичним особам (серед яких депутати, їхні близькі родичі) для індивідуального житлового будівництва.\nУ зв’язку з тим, що ця земельна ділянка відповідно до вимог ст.ст. 50, 51, 83 ч. 3 Земельного кодексу України належить до категорії земель рекреаційного призначення і не може передаватись у власність, прокурор міста на рішення №3167 вніс протест, який депутати міськради відхилили. За участі КА «Громадські ініціативи» було проведено засідання Громадської ради щодо цього питання, а також направлено інформаційний запит на ім’я міського голови. Для створення суспільного резонансу асоціація залучила широкі кола громадськості (кіровоградський обласний клуб «За правову державу», кіровоградську школу олімпійського резерву №2, відділення Національного олімпійського комітету Кіровоградської області, кіровоградське відділення Всеукраїнського комітету із захисту прав людини, спілку підприємців, кіровоградську обласну організацію «Плачу і плачу», ГО «Самопоміч», Кіровоградську обласну організацію інвалідів, ЗМІ та ін. 20 вересня 2010 року КА «Громадські ініціативи» в рамках громадських обговорень «Про публічність і прозорість органів місцевого самоврядування» також розглянула це питання. Своєю чергою прокуратура міста подала до суду адміністративний позов про визнання протиправним і скасування зазначеного акта міської ради. Внаслідок таких дій, спрямованих на підвищення обізнаності громадськості щодо діяльності влади, рішення сесії міської ради набуло широкого розголосу серед членів територіальної громади, державних органів, спортивних і громадських організацій, ЗМІ, які негативно оцінили такі дії. Під тиском громадськості, обласної державної адміністрації фізичні особи, яким виділені земельні ділянки, добровільно від них відмовилися. Валерій ЗБОРОВСЬКИЙ, координатор проекту\nУспішна громадська експертиза житлово-комунального господарства у м. ПервомайськУ\nрактика успішної громадської експертизи дістає підтримку місцевої влади та прискорює реформу ЖКГ шляхом створення об’єднань співвласників багатоповерхових будинків у місті.\nЧи можливо провести громадську експертизу діяльності органу місцевого самоврядування? Виявляється, що так, за умови, що громадськість та місцева влада зацікавлені в позитивних змінах і разом намагаються розв'язати проблеми громади. Свідченням цього стала діяльність громадської організації «Луганський обласний центр політичних та соціологічних досліджень «Політсоціум», за результатами якої Первомайська міська рада Луганської області у травні 2010 року прийняла рішення «Про затвердження Порядку сприяння проведенню громадської експертизи діяльності Первомайської міської ради та її виконавчих органів». Це, мабуть, перший випадок в Україні, коли положення про громадську експертизу приймає орган місцевого самоврядування. Відомо, що в кожному українському місті існує гостра проблема житлово-комунального господарства: криза, недостатнє фінансування, незадовільна якість надання послуг тощо. Розв'язати цю проблему вочевидь можна шляхом здійснення реформ у житлово-комунальному господарстві (ЖКГ). Саме з такою пропозицією до міського голови м. Первомайська звернувся голова ГО «Політсоціум» Володимир Іванов. Першим кроком до проведення громадської експертизи виконання Програми реформування житлово-комунального господарства м. Первомайська стало затвердження відповідного розпорядження міського голови. Методологічною основою проведення громадської експертизи була Постанова КМУ від 05.11.2008 № 976 «Про затвердження Порядку сприяння проведенню громадської експертизи діяльності органів виконавчої влади». У ході експертизи було оцінено результати формування ринку житлово-комунальних послуг, діяльність наявних у місті об’єктів співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ), діяльність виконкому щодо обслуговування та ремонту житлових будинків, вивезення твердих побутових відходів, забезпечення теплом і гарячою водою, питною водою, діяльність виконкому із залучення громадськості до прийняття рішень щодо проблемних питань, зокрема й при затвердженні тарифів на послуги ЖКГ. Наприклад, за результатами поведеної громадської експертизи було виявлено, що структура тарифікації послуг одного з місцевих ЖЕКів побудована таким чином, що 43% коштів загальної суми зібраної квартплати йдуть на заробітну платню працівників, а 39% цієї суми — на податки та обов’язкові платежі і тільки 8% — на будівельні матеріали, 7% — на енергоносії та 3% — на інші витрати.\nЗбитковість комунальних підприємств міста Первомайська посилює той факт, що ступінь зносу міських водогінних мереж становить 80%, що призводить до втрати 40% води від загального обсягу, поданого в місто, а при зносі котельного обладнання на рівні 60%-80% середній показник ККД становить 70%. Створення ОСББ може суттєво заощаджувати кошти: суми, які витрачаються на зарплатню великого штату працівників комунальних господарств, зайві обов’язкові платежі та податки можуть бути скеровані на ремонт та вдосконалення зношених і застарілих комунальних систем. За результатами громадської експертизи ГО «Політсоціум» було підготовлено експертний висновок з відповідними пропозиціями до міської ради Первомайська та її виконавчого комітету, які сприяють розвитку об’єднань співвласників багатоквартирних будинків у місті. Міський голова та виконавчий комітет м. Первомайська позитивно оцінили не тільки результати проведеної експертизи, а й сам механізм як ефективний інструмент сприяння органам місцевого самоврядування в реалізації місцевих програм. У результаті цього 25 травня рішенням Первомайської міської ради № 143 було затверджено Порядок сприяння проведенню громадської експертизи діяльності Первомайської міської ради та її виконавчих органів. А вже 12 липня 2010 р. пропозиції громадської експертизи були враховані в повному обсязі в рішенні виконкому № 208 «Про підсумки громадської експертизи». А саме було затверджено низку заходів щодо сприяння створенню ОСББ, серед яких:\n1. Використати нові ефективні форми управління ОСББ, що реально зменшують витрати на адміністративно-управлінський апарат.\n2. Скористатися нормами чинного законодавства зі створення ОСББ у кількох малоквартирних будинках чи в одному під’їзді багатоквартирного будинку.\n3. Управлінню ЖКГ міста поставлено завдання – при передачі будинку на баланс ОСББ забезпечити його всією необхідною документацією, що в подальшому мінімізує зайві витрати.\n4. Управлінню ЖКГ міста доручено розглянути питання про відкриття окремих рахунків по кожному будинку та погоджувати плани ремонту будинків з будинковими комітетами задля підвищення прозорості використання коштів.\nЦе рішення виконкому сприяє просуванню реформи ЖКГ через розвиток діючих ОСББ та формування нових об’єднань у м. Первомайську. Володимир ІВАНОВ, голова Луганського обласного центру політичних та соціологічний досліджень «Політсоціум» http://csdp.org.ua розділ II. Активізація залучення громадян до процесу прийняття рішень на місцевому рівні\nДрогобицьке добровільне товариство захисту дітейінвалідів «Надія»\nЗабезпечення потреб та представлення інтересів дітей і молоді з особливими потребами м. Дрогобича\n20.12.2009 – 20.09.2010\nвул. Чорновола, 4, м. Дрогобич, Львівська обл., 82100 (03244) 3-59-45; (067) 456-11-47 nadiya_ua@ukr.net\nГорлівський міський благодійний фонд «Надія»\n«Горлівський тифлоцентр – вікно в світ» «Створення комп’ютерного центру для осіб з вадами зору»\n20.12.2009 – 20.06.2010\nвул. Комсомольська, 34, м. Горлівка, Донецька обл., 84626; (06242) 55-79-98; (050) 904-85-05; 80509048505@mail.ru; alladud@gmail.com; http://deti.dn.ua/\nЧернігівська міська благодійна організація батьків і дітейінвалідів з дитинства «Логос»\nПоліграфічна міні-майстерня як модель організації трудової зайнятості осіб з обмеженими можливостями\n20.12.2009 – 20.07.2010\nпроспект Миру, 40, м. Чернігів, 14000 (067) 439-71-65; nad-lozben@yandex. ru; nnlozben@gmail.com; blagod@ukr.net\n«Мрія поруч: від молодіжних ініціатив — до місцевої політики за участю вразливих груп молоді»\nвул. Молодіжна, 2-а, м. Херсон, 73000 (0552)26-60-72; (066) 700-60-04 totem@public.kherson.ua http://totem.kherson.ua\nЛуганська обласна молодіжна громадська організація «Асоціація молодих інвалідів Східного Донбасу — Схід»\nСтворення моделі соціального партнерства в напрямку реалізації прав людей з інвалідністю на доступність освіти\nвул. Володарського, 59, кім. 105, м. Луганськ, 91005 (0642) 71-99-69; (095) 808-44-04; amicxid@ukr.net; http://ami-cxid.org.ua/\nСвердловська спілка осіб з обмеженими фізичними можливостями «Життя без бар’єрів»\nСтворення в місті Свердловську та Свердловському районі безбар’єрного життєвого середовища для людей з обмеженими фізичними можливостями\nвул. Косіора, 2, м. Свердловськ, Луганська обл., 94800 (050) 976-21-87; (097) 326-64-64 schwarzgold@rambler.ru; http://behinderte.ucoz.ru\nАгентство стійкого розвитку Луганського регіону\nСтворення інформаційних центрів адміністративних послуг в містах Свердловськ та Сєвєродонецьк\nвул. Братів Палкіних, 45а, офіс 24-25, м. Луганськ, 91016; (0642) 58-19-98, (0642) 58-50-06; LRASD@ua.fm; kubar@ua.fm; http://www.open.lg.ua/\nЛуганський обласний центр політичних та соціологічних досліджень "Політсоціум"\nГромадська експертиза Програми реформування житлово-комунального господарства в м. Первомайську\nвул. Октябрська, 46, м. Луганськ, 91055; (0642) 52-81-31, (097) 94-84085; politsocium@ukr.net\nІніціативи громади – в рішеннях влади\nвул. Декабристів, 8/22, м. Кіровоград, 25006; (0522) 24-35-29, (066) 49-86-34; association@monitoring.kr.ua; http://www.monitoring.kr.ua\nІсторії успіху: випуск 1


Номер судового провадження: 2/201/2355/2019\nСправа № 201/5161/19\nПровадження № 2/201/2355/2019\n01 серпня 2019 року Жовтневий районний суд\nу складі: головуючого судді - Федоріщева С.С,\nпри секретарі - Разумняк К.П.,\nрозглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпро, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл,\nДо Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл.\nНа обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 29 листопада 1997 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .\n19 квітня 2006 року шлюб було розірвано. Після розлучення сторони зрозуміли, що не можуть жити один без одного та починаючі з 21 грудня 2006 року продовжили разом проживати однією сім`єю.\nПід час спільного проживання, шлюб повторно між сторонами не укладався та в шлюбних відносинах з іншими особами сторони не перерубували.\n11 грудня 2007 року ОСОБА_2 в інтересах родини уклала договір купівлі-продажу транспортного засобу, автомобіля марки BMW X5, тип Легковий універсал-В. Після придбання автомобіль використовувався в інтересах родини.\n20 квітня 2010 року сторони фактично припинили разом проживати та припинили сімейні відносини. Отже, у період з 21 грудня 2006 року по 20 квітня 2010 року сторони проживали однією сім`єю.\nУхвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив, а позивачу відповідь на відзив.\nВід відповідача до суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначила про те, що викладені в позові обставини повністю відповідають дійсності, оскільки вона з позивачем продовжувала з 21 грудня 2006 року до 20 квітня 2010 року жити однією родиною, разом виховували сина, мали спільне сімейне господарство та сімейний бюджет, відпочивали разом, відвідували друзів та зустрічали свята разом і в колі друзів, мали спільні плани на майбутнє та втілювали їх.\nПозивач при цьому повністю забезпечував матеріально родину та 11.12.2007 року відповідачка в інтересах родини уклала договір купівлі-продажу транспортного засобу, автомобіля марки BMW X5, тип Легковий універсал-В, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2997, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Дата державної реєстрації автомобіля 13.08.2008 р. Після придбання, автомобіль використовувався в інтересах родини.\nОтже, проти позову відповідач не заперечує і вважає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, тому просила суд позов задовольнити.\nВ судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Також, відповідач у наданому відзиві зазначила, що проти позову не заперечує і вважає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі та просить суд позов задовольнити, що згідно до статті 200 ЦПК України, надає суду підстави для ухвалення рішення.\nУ відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.\nДослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.\nСудом встановлено, що 29 листопада 1997 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, про що у Книзі реєстрації актів про одруження 29.11.1997 було зроблено запис за №1203 та підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 29 листопада 1997 року.\nУ шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 .\n19 квітня 2006 року шлюб було розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено актовий запис за №75 від 19 квітня 2006 року та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.\nПісля розірвання шлюбу сторони зрозуміли, що рішення про розлучення прийнято на емоціях, і що вони просто не можуть жити один без одного та починаючі з 21 грудня 2006 року продовжили спільно проживати однією сім`єю та разом: виховувати дитину; вести сімейне господарство; формувати, наповнювати та розпоряджатися сімейним бюджетом; неодноразово відпочивали разом з дитиною як в Україні так і за кордоном; їздили до спільних друзів; будували спільні щасливі плани на майбутнє.\nВиховання сторонами разом дитини та забезпечення належного матеріального забезпечення родини підтверджується тією обставиною, що відповідачка не зверталася до суду з приводу стягнення з позивача аліментів підчас спільного проживання без укладання шлюбу.\nПід час спільного проживання, шлюб повторно між сторонами не укладався та в шлюбних відносинах з іншими особами вони не перерубували.\n11 грудня 2007 року відповідачка в інтересах родини уклала договір купівлі-продажу автомобіля марки BMW X5, тип Легковий універсал-В, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2997, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Дата державної реєстрації автомобіля 13.08.2008 р. Після придбання, автомобіль використовувався в інтересах родини.\nОтже, з 21 грудня 2006 року до 20 квітня 2010 року сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, несли спільні витрати на організацію спільного родинного існування, несли інші спільні сімейні витрати. Наведене свідчить про досить тривалі стосунки між сторонами та усталені відносини між ними, які притаманні подружжю.\nТакож факт проживання сторін підтверджується відзивом відповідачки, що свідчить про те, що позивач дійсно проживав разом з відповідачкою.\nВідомостями від 18.06.2018 р. №50741 виданими на ім`я ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2006 року по 4 квартал 2010 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків доведено, що у період з 21 грудня 2006 року до 20 квітня 2010 року, підтверджується, що позивач весь час офіційно працював, мав дохід для отримання родини та сімейного бюджету.\n20 квітня 2010 року сторони фактично припинили разом проживати та припинили сімейні відносини.\nЗ урахуванням зазначених вище обставин встановлених судом, суд вважає, що позивачем доведено факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , а тому його заява про встановлення вказаного факту підлягає задоволенню.\nЗа вимогами п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.\nВідповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\nВстановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 позивачеві необхідно для визнання за ним права власності на автомобіль, який спільно набутий разом з відповідачкою. Іншим чином, ніж за рішенням суду позивач встановити зазначений факт не може.\nНа підставі ч.3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.\nЗгідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01.01.2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання(не менше п`яти років), мета встановлення факту (розподіл спільного набутого майна, спадкування за законом), тощо. Доказами про наявність факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу також можуть бути спільна сплата рахунків, оформлення кредитів, тощо.\nПро ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.\nВідповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.\nЗ урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що спірний автомобіль придбаний за час сумісного проживання сторін, у відповідності до ст.74 СК України, є спільної сумісною власністю останніх. А тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.\nЗгідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\nСудові витрати по справі відсутні, тому з відповідача не стягуються.\nЗгідно до викладеного, керуючись ст.ст. 60,63,74 СК України, ст.ст. 2, 5, 12, 81, 141, 200, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -\nПозовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл - задовольнити.\nВизнати спільною сумісною власністю за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на транспортний засіб, автомобіль марки BMW X5, тип легковий універсал-В, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2997, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 13.08.2008 р.\nВ порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) право власності на автомобіль марки BMW X5, тип Легковий універсал-В, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2997, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 13.08.2008 р.\nАпеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.


SKODA збільшує обсяг продажів - Автоцентр.ua\nАвтоцентр Новини SKODA збільшує обсяг продажів\n09 Кві 2021, 13:15\n«Незважаючи на непростий початок року, ŠKODA зміцнює позиції на ринку як одна з найпопулярніших серед українців марок автомобілів, – каже Марина Яковлева, генеральний директор ТОВ «Єврокар». – Розраховуємо, що пандемія не стане перепоною для наших клієнтів. Навіть в умовах карантинних обмежень, що постійно змінюються, ми намагаємося зробити покупку автомобіля максимально зручною. Багато в чому цьому сприяє активне застосування діджитал-інструментів: практично будь-який контакт з клієнтом – як от вибір автомобіля, оформлення кредиту чи запис на сервіс – ми можемо провести в онлайн-форматі. На сайті доступний конфігуратор і актуальний склад автомобілів, там само можна залишити заявку для отримання консультації чи покупки авто. У тому числі це можна зробити за допомогою нашого віртуального співробітника – чат-бота Лаури. Ще один чат-бот підключений у Telegram, дозволяючи у зручному режимі отримувати новини про акції і тест-драйви, а також переходити за прямими посиланнями до всіх доступних на сайті онлайн-інструментів. Час вимагає нових рішень – і вони у нас уже є».


Крим, щури й Москва | Українська правда\nВівторок, 11 березня 2014, 15:25\nПо дорозі додому в маршрутному таксі довелось поспілкуватись з українським військовим. Він мені намагався довести, що "кримський народ" сам повинен визначитись зі статусом Криму на референдумі, адже, на його думку, Крим – "не наша територія".\nВін, цей військовий, служить народу України, однак не збирається воювати з "братнім народом", поки російські чоботи не топтатимуть землю Кіровоградської області...\nТака позиція мене збентежила й шокувала.\nПередусім, тому що я почув її від того, хто повинен зі зброєю в руках захищати кожен сантиметр української території. Однак думку про те, що заради збереження миру ми маємо "пожертвувати" Кримом, чув неодноразово. Вважаю, що люди, які це говорять, не в повній мірі розуміють ситуацію. Наведу один приземлений до буденного життя приклад.\nУявіть, що до вашого дому завітав сусід. Завітав без запрошення й попередження, адже має запасний ключ від вашої хати.\nВін, загалом, часто так до вас заходить, бо у вашій квартирі лежать його речі. За зберігання цих речей він обіцяв вам сплачувати ваші рахунки за газ, однак якось так вийшло, що ви самі почали платити й за себе й за нього. Кремезний такий дядько, чемпіон світу з різних єдиноборств, озброєний до зубів, блатний... Коротше, йому реально важко було відмовити.\nА ще він вважається вашим братом. Зведеним – але про це в родині не прийнято говорити. За віком він значно молодший від вас, однак зовні все виглядає з точністю до навпаки. Тому увесь квартал називає старшим саме його.\nІ от цей сусід зайшов до вашої хати й сказав, що ваші щури, яких ви потруїли, забігли до його помешкання й попросили про допомогу. Тож він вважає, що ви не маєте права більше жити у своїй хаті – адже, на його думку, справжній господар не труїть пацюків, а годує й доглядає за ними. Аргументи про те, що ці щури загризли вашого улюбленого кота, його не переконують.\nДалі він виганяє вас із вашої кухні й проводить із щурами засідання, на якому пацюки одноголосно голосують за те, щоб ваша кухня перейшла у власність вашого сусіда. Принаймні він вам так сказав. Чи справді відбувалось голосування – ви не бачили.\n...Скажете, що я пишу нісенітницю? І будете абсолютно праві.\nОднак, на жаль, саме така нісенітниця відбувається сьогодні з усіма нами.\nБо Україна – це наш дім, Крим – кухня в нашому домі, щури – це злодії, яких ми позбулись після проведення "дератизації", а сусід – це Москва.\nОтже, чи віддасте ви за просто так свою кухню своєму сусіду? Без жодного опору й заперечень, щоб "не пролилась кров"? Щоб він не розбив вам носа й не відбив печінку?\nЯкщо ваша відповідь "так" – то ви маєте розуміти, що ваш сусід не вважає, що ви – власник інших кімнат вашої хати. Він взагалі не вважає, що ви маєте право на життя. Тому після того, як він обживеться у вашій кухні, він візьметься за окупацію інших кімнат, поки не захопить усе.\nА вас, якщо зовсім не чинитимете опору й будете йому вірно служити, можливо, залишить жити у вашій хаті – у якійсь маленькій кімнатці. Або переселить до якогось сарайчику. А коли попадетесь йому під гарячу руку – то все одне розквасить вам носа й "погладить" по печінці... І робитиме це регулярно.\nПросто так. Бо йому подобається.\nЯкщо ж ви таки зважитесь на опір – виявите, що у вас є й інші сусіди, яким така поведінка аж ніяк не подобається. Вони розуміють – якщо сьогодні не зупинити сваволю, завтра наступним може стати будь-хто з них.\nПоспілкувавшись з іншими сусідами, ви безперечно з'ясуєте, що ваш агресор мав чимало конфліктів і старих рахунків з усіма мешканцями вашого району. Що одному він зібрав урожай пшениці й успішно його продав, другому – спалив ферму, третьому – зґвалтував доньку... Він хворий псих-маніяк, і бажаючих допомогти вам наваляти цій тварюці знайдеться дуже багато.\nЗрозумійте, Москві потрібен не Крим. Москві потрібна вся Україна. І наша беззахисність провокує на подальші агресії.\nЧим пізніше ми зважимось на симетричну відповідь, тим сильніше ворог закріпиться на нашій території й тим більше сили для подальшого наступу встигне стягнути.\nПовернемось до мого випадкового співрозмовника. Він розповідав, що його друзі-росіяни, з якими він разом навчався й служив, не бажають воювати з українцями.\nЧомусь мені здається, що вони не бажають воювати з нами лише тому, що хочуть окупувати нашу територію без жодного пострілу. Аби ми самі здались своїм "визволителям". Але якщо буде наказ стріляти – вони його обов'язково виконають.\nЯкщо ваші російські друзі дійсно не хочуть стріляти у своїх "братів-українців", вони повинні прибрати Путіна. Тільки повалення російського диктатора врятує Росію від катастрофи й розвалу, а тисячі, а можливо й мільйони росіян – від загибелі.


марш - Теги КУРС\n22:43 п'ятниця, 23 березня\nМарш Саакашвілі: у сутичках під Жовтневим палацом постраждали понад 30 людей. ФОТО, ВІДЕО 17 грудня 2017 20:40 У Києві пройшов "Марш за імпічмент", організований лідером "Руху нових сил" Михайлом Саакашвілі. Під час маршу його учасники розвернулися на Жовтневий палац – там сталися сутички між поліцією та прихильниками Саакашвілі.\nЦирк без тварин: сотня франківців пройшлись містом за права тварин. ФОТО, ВІДЕО 15 жовтня 2017 13:07 Сьогодні в Івано-Франківську відбувся марш за права тварин. Сотня франківців пройшлись "стометрівкою", вигукуючи гасла "Франківськ за права тварин" та "Цирк без тварин".\nУкраїна понад усе: столицею пройшов марш правих сил. ФОТО 14 жовтня 2017 21:11 У суботу ввечері в Києві пройшов марш правих сил, приурочений до Дня захисника та 75-ї річниці створення Української повстанської армії.\nМарш за сімейні цінності: франківці пройшли містом на захист сімї і проти абортів. ФОТО, ВІДЕО 14 травня 2017 16:05 Кількасот мешканців Івано-Франківська в День матері пройшли центром міста маршем "на захист життя та сім'ї".\nФранківські активісти угледіли в "Марші за сімейні цінності" сепаратизм. ЗАЯВА 11 травня 2017 15:21 Марш за "сімейні цінності" в День Європи – це латентний сепаратизм, заявляють франківські правозахисники.\nФранківців запрошують на марш за життя і сімейні цінності 10 травня 2017 11:36 14 травня о 15.00 годині в Івано-Франківську відбудеться традиційний "Марш за життя та сімейні цінності".\n"Ми не хочемо крові, але ви самі нас до того ведете": марш свободівців завершився біля поліції та СБУ 07 березня 2017 18:10 Марш "Проти тарифів, олігархів і репресій", що його влаштували в Івано-Франківську свободівці, завершився біля обласних управлінь силовиків – поліції і СБУ, на вулиці Сахарова.\nУчасники "маршу проти репресій" притягнули під Управління захисту економіки смітник і запалили димові шашки 07 березня 2017 17:05 Приблизно тисяча учасників "маршу проти тарифів, олігархів і репресій" пікетували обласне Управління захисту економіки.\nШоу партійних прапорів: у Франківську "Свобода" й "УКРОП" змагаються, хто більше проти олігархів і репресій. ФОТО 07 березня 2017 15:39 "Марш проти тарифів, олігархів і репресій" у Франківську, заявлений як спільна акція "Національного корпусу", "Правого сектору" та "Свободи", розбавили БЮТ та "УКРОП".\nУ Франківську через "свободівський" марш обмежать рух середмістям. СХЕМА 07 березня 2017 11:28 7 березня в Івано-Франківську пройде марш "Проти тарифів та репресій".\nФранківськом пройшовся марш героїв. ФОТО 14 жовтня 2016 19:37 Сьогодні франківською "стометрівкою" пройшла колона людей з факелами та транспарантами “УПА. Армія нескорених”. Акцію приурочили 74-ій річниці від створення Української повстанської армії.\nУ Марші за сімейні цінності взяли участь понад сотня франківців і міський голова. ФОТО 23 березня 2016 14:27 Марш проти абортів і на підтримку традиційних сімейних ціностей в Івано-Франківську ініціювала християнська організація "Рух за життя".\nМіський голова Франківська вважає аборти та одностатеві шлюби ненормальними і протиприродними 21 березня 2016 15:15 Міський голова Руслан Марцінків з Владикою Йосафатом та представниками духовенства обговорили проведення Маршу за життя та сімейні цінності в Івано-Франківську.\nЧерез політичні репресії прикарпатський "Правий сектор" збирається на поки що мирний марш 28 січня 2016 09:24 Активісти прикарпатського "Правого сектору" закликають усіх, кому небайдужа доля України, долучитися до поки що мирного заходу – маршу "Волю в'язням режиму".\nГромадяни щонайменше 13 країн світу вийшли на Марш миру разом з Україною Мешканці щонайменше 13 країн світу висловили Україні солідарність у боротьбі з тероризмом і долучаються до Маршу миру.\nПорошенко на Марші миру обіцяв викинути загарбника з української території Президент України Петро Порошенко виступив на майдані Незалежності в Києві, де зібралися близько 20 тисяч учасників Маршу миру.\nІванофранківці вийшли на марш миру "Я – Волноваха" 18 січня 2015 13:10 Мешканці Івано-Франківська підтримали всеукраїнський марш миру "Я – Волноваха".\nВ Івано-Франківську відбудеться Марш солідарності в пам’ять жертв трагедії під Волновахою В неділю, 18 січня, о 12 год в Івано-Франківську відбудеться Марш солідарності в пам’ять вбитих мирних українських громадян проросійськими сепаратистами на блокпості №5 під м. Волновахою у Донецькій області.\nВ Івано-Франківську до 96-ї річницї ЗУНР провели урочисту ходу та віче 31 жовтня 2014 13:22 Понад сотня іванофранківців з представниками міської та обласної влади взяли участь в урочистій ході та святковому віче до 96-ї річниці проголошення ЗУНР.


В Каталонії оголосили остаточні результати референдуму про незалежність\n6 жов 2017, 20:43\nВлада Каталонії опублікувала результати референдуму за незалежність від Іспанії, який відбувся 1 жовтня. Про це повідомляється на сайті регіонального уряду.\nНагадаємо, 1 жовтня відбувся суперечливий референдум про незалежність Каталонії від Іспанії, який супроводжувався сутичками з поліцією.\nПрем’єр-міністр Іспанії Маріано Рахой заявив, що мешканців Каталонії втягнули в незаконне голосування. Він назвав референдум про незалежність регіону від Іспанії «стратегією проти законності і демократії».\nЗагалом, і уряд Каталонії і уряд Іспанії звинувачують один одного в провокаціях.\nТакож 3 жовтня у Каталонії відбувся страйк на знак протесту проти насильства іспанської поліції під час референдуму. 4 жовтня лідер Каталонії Карлес Пучдемон заявив, що незалежність регіону від Іспанії буде проголошена в односторонньому порядку протягом найближчих днів.


Поштовий індекс Укрпошти за вашою адресою = 42025 індекс Левченки, Роменський район, Сумська область, Україна.\nПоштові індекси Києва, поштовий індекс Левченки і поштові індекси більшості інших міст України можна знайти прямо для конкретного будинку. Тобто у нас представлені поштові індекси областей, поштові індекси районів, поштові індекси міст, поштові індекси вулиць, поштові індекси будинків.\nТут представлена найбільш повна і точна база поштових індексів України, в тому числі і індекс Левченки. Інформація про поштові індекси України представлена на основі останніх версій бази поштових індексів Укрпошти та Класифікатора адрес по Україні. Ви можете скористатися як пошуком індексу за адресою або адреси за індексом, так і ієрархічним рубрикатором України, щоб знайти необхідний індекс поштової адреси.\nЗміни поштових індексів відбуваються регулярно. Хочемо зауважити, що на відміну від інших сайтів з базами поштових індексів у нас представлений тільки реально діючі індекси, немає застарілої інформації, і ви можете бути абсолютно впевнені, що знайдена на нашому сайті Левченки індекс буде точно чинним і відповідати обраній адресі.\nІндекс Левченки — це номер 42025 поштового відділення, яке відповідає за декілька вулиць або цілий район.


Нам усього вистачає… крім людей. Чим живе волонтерський пункт для бійців АТО на залізничному вокзалі столиці | Мобильная версия | Цензор.НЕТ\nІ не тому, що жоден з них тієї ночі не очікував на свій поїзд додому або на Схід. А лише з однієї причини: у пункті, що працює вже майже три роки, зараз уперше бракує бажаючих допомогти та подарувати бійцям насамперед свій час та увагу.\n"БУВАЛО, ЩО Й ПО ТРИ ДОБИ У НАС "МЕШКАЛИ" ХЛОПЦІ"\nУ гаморі та метушні центрального вокзалу вона – просто ще одна худенька жінка із двома важкими сумками у руках. І тільки якщо пригледітися до її клунків, можна помітити: тягне вона на собі не особисті речі, а безліч пакетиків та "судочків" із домашньою їжею. З веселою усмішкою відмовляється від допомоги та вибачається за запізнення: з таким вантажем, каже, важко швидко пересуватися містом.\nЇї ім’я - Дана Кузмяк. Вона – координатор волонтерського пункту "Чисте небо", розташованого на другому поверсі південної частини будівлі вокзалу. Щоб потрапити "на небо", потрібно піднятися на другий поверх сходами, що біля фонтану, нагорі - звернути праворуч. А вже там неможливо буде не помітити доволі неочікувану серед скла, граніту та металу камуфляжну маскувальну сітку…\n"Фасад" місця відпочинку бійців АТО на київському вокзалі\nВтім, сьогодні майже нікому із військових, напевно, і не потрібно пояснювати цей шлях. Адже працює пункт вже понад два з половиною роки.\n"Ми відкрилися 12 жовтня 2015-го, - згадує Дана. – Спочатку бійцям, звісно, потрібно було розповідати про те, що ми є. І відбувалося це дуже кумедно. Перші півроку тричі на день наші чергові дівчата-волонтери брали тазики із цукерками та обходили з ними весь вокзал. Коли бачили хлопців у формі – підходили, пригощали та запрошували їх у пункт. Чесно кажучи, бійці не завжди йшли на контакт, інколи ставилися до нас з недовірою, лякалися… Але потім, по-перше, серед вояків почало працювати "сарафанне радіо". По -, ми, звісно ж, запрошували хлопців до себе і через Facebook, де маємо власну сторінку. А по-третє - нам завжди допомагали журналісти. Щоразу, як про нас згадували у ЗМІ, – про нас дізнавалися нові люди".\nПерепочити у пункті, звісно ж, може не кожен бажаючий. На слово тут не повірять. Але ж подорожують люди зазвичай з документами. Саме їх вже на вході до куточка необхідно показати волонтерам. Для бійців ЗСУ це може бути військовий квиток, посвідчення офіцера або посвідчення прапорщика чи мічмана, у якому зафіксований поточний статус військовослужбовця. Хоча приймають тут також і демобілізованих бійців (до чотирьох місяців після демобілізації), і інвалідів війни, за наявності відповідного документу, виданого після 2014 року. Працівники МВС та Нацгвардії можуть продемонструвати свої посвідчення у комплекті з УБД. Бійцям, що їдуть на лікування або повертаються зі шпиталю чи санаторію, достатньо показати направлення до лікувальних закладів, виписки з них. Також, за наявності документів та місць, почекати свого транспорту тут зазвичай можуть волонтери, капелани, парамедики, військові кореспонденти тощо.\nА для неоформлених до лав силових структур воїнів-добровольців достатньо довідки. "Простої довідки від командира про те, що ця людина дійсно є бійцем підрозділу. Зазвичай добробатівці мають такі папери", - пояснює координатор пункту.\nСтроковиків та резервістів тут не приймають. Такі обмеження необхідні як для того, щоб допомога волонтерів надавалася у першу чергу тим, для кого вона призначена, а також, щоб у пункті панувала хороша атмосфера, щоб умови були безпечними та максимально комфортними для атовців. Адже інколи проводять вони тут доволі багато часу, встигають не тільки попити кави та з’їсти бутерброд, але й поспати. "Бувало, що й по три доби у нас "мешкали" хлопці… Їм дійсно не було чим поїхати з Києва, - зізнається Дана. - Бувають величезні проблеми із квитками у гарячий сезон".\n"ЦЕ БІЛЬШ ЖІНОЧА СПРАВА. НАША МЕТА – ДАТИ БІЙЦЯМ ХОЧ ХВИЛИНУ ДОМАШНЬОГО ЗАТИШКУ"\nПідтримують центр не тільки небайдужі, але значною мірою і самі військові. "Часто буває, що посидів у нас хлопець, вже ніби пішов – але незабаром знову повертається. Біжить, купує для інших чай, каву, печиво, приносить та віддає нам пакунок", - кажуть волонтери.\nКоординатор центру Дана\nБагато смаколиків, приготованих власноруч, приносять сюди з дому ті самі жінки, які у пункті чергують, додає Дана. Почувши це, миттю долучається до розмови жінка у камуфляжному фартусі, волонтер Леся: "А хочете грибної юшки?!" - запитує. Щоб встигнути приготувати її та принести якомога раніше сьогодні вона прокинулася о четвертій ранку.\nГотувала насамперед для того, щоб порадувати вояків смачною домашньою їжею. Адже на дворі вже не 2014-2015 роки, і бійці давно отримують непогану зарплатню. Тому основна проблема для них у дорозі – звісно ж, не просто поїсти чи безкоштовно попити кави. Головна перевага пункту - в тому, що тут можна спокійно відпочити, побути у звичному колі своїх і, що важливо, відкрито поспілкуватися з іншими військовими або волонтерами. "Інколи людина саме тут наважується виговоритися, і після 10-15 хвилин розмови у бійця вже навіть погляд інший. М’якший, - каже Дана. – Свого часу саме потреба бійців у спілкуванні стала основним стимулом для створення такого місця…"\n"Так що якихось шалених потреб у нас немає,- продовжує вона. – Нам усього вистачає. Крім людей…"\nМайже одразу після відкриття, у грудні 2015, волонтери почали працювати на вокзалі 24 години на добу. І лише днями, у березні 2018-го, вперше за весь час свого існування змушені були зачинитися вночі: бо банально не було кого залишити на зміні. Хоча вимог до людей, які бажають приділити допомозі військовим хоча б декілька годин свого часу на тиждень, насправді, не так вже й багато. Помітно, правда, що працюють тут здебільшого жінки. Але обов’язковою умовою це не є. "Чергували у нас тут і демобілізовані хлопці", - кажуть. Тому раді у волонтерському пункті будуть кожному бажаючому долучитися. Хоча і зізнаються: виходячи з досвіду, все ж таки вважають, що за характером для такої роботи більше підходять представниці "слабкої" статі.\n"Я не знаю, чому наші волонтери в основному жінки. Але якось так складається, що це більш жіноча справа.. Чоловіки дивляться на хлопців більш суворо. А наша мета – дати бійцям, які зараз у дорозі, хоча б хвилину домашнього затишку. Хоча б просто пригостити кавою – але з материнською посмішкою. Крім того, жінки спокійніші та витриваліші, - переконана Дана. - Чоловіки ж, якщо виникають якісь проблеми або непорозуміння, часто одразу вибухають. А ситуації ж різні бувають – зокрема, коли приходять до пункту не військові, а якісь мутні люди…"\nМісце для заряджання телефонів та планшетів бійців\nУ тому числі й через це на зміні, особливо вночі, не може перебувати лише один волонтер або волонтерка. Адже охорони вокзалу тут немає – залізничники надають лише приміщення. А хлопців, що прийшли відпочити, турбувати через будь-яку дрібницю волонтерам зовсім не хочеться. "Не будеш же ж втомлених бійців будити серед ночі та кричати "Караул!" - знизує плечима координатор.\n"БОЄЦЬ ХОВАВ ВІД НАС СВОГО ДРУГА, ЩОБ МИ ЙОГО НЕ ПОБАЧИЛИ"\nПриємних історій, пов’язаних з діяльністю, у тутешніх волонтерів, звісно, більше, ніж згадок про конфлікти. Нерідко це історії про кохання. Декілька дівчат, що працювали у пункті, саме тут познайомилися зі своїми майбутніми чоловіками, розповідає Дана. "Чого в нас тільки не було: і смішного, і хорошого, – усміхається вона. – Один з хлопців їхав у відпустку додому через нас, розповідав, що мешкає біля моря. І пообіцяв, що на зворотному шляху привезе нам солоних бичків. І дійсно привіз! Купу!"\nРано-вранці тих, хто чекає на свої поїзди, у залі не так вже й багато: близько десяти\nАле улюблений її спогад – про собаку. "Якось нас попросили зустріти цуценя, яке боєць передав додому з провідником - вирішив відправити улюбленця до своєї мами у Київ, щоб пес у теплі та безпеці чекав на свого господаря… Ми так переживали! – розповідає Дана. – Чекали, що приїде малесеньке створіння, думали, чи у переносці воно буде, купували молоко, щоб зранку нагодувати песика. І ось зустрічаю я поїзд… Запитую у провідника де наше цуценя. А з вагону вилітає величезний звір, лапи якого більші за мої руки! Ще й у власній тільняшці, спеціально для нього пошитій, мабуть. А мама бійця коли приїхала до нас забирати собаку – розплакалася. Я спитала чому вона плаче, а вона каже: "Ми ж тепер разом будемо на сина чекати".\nА якось, згадує, до волонтерського пункту прийшов молодий хлопчина із великою сумкою. Сів у задній ряд і, що було дивно, зовсім не вставав. Не йшов навіть за кавою. "Пробігаючи повз, я помітила, що сумка в нього трохи відкрита. У сумці – коробка. А у коробці – собака, - сміється Дана. – Я зраділа: Боже, песик! Одразу запропонувала хлопчині і консерви щоб нагодувати тварину, і килимок – у нас є килимки для собак бійців, щоб вони просто на підлозі не лежали… Навіщо ж тримати цуценя у коробці?! Виявилося, що хлопець боявся, що до нас не можна з тваринами. Боєць ховав від нас свого друга, щоб ми його не побачили… Маленький такий був цуцик. Такий хороший".\nЗвичні гості пункту – і службові собаки. А ще, звісно ж, підібрані на фронті коти та ще ціла купа більш неочікуваних тварин – від птахів до тхорів. Ніхто у пункті не проти їхньої присутності – навіть навпаки.\nУ вдячність за все та на згадку хлопці часто залишають у пункті подарунки. Найчастіше це, звісно, шеврони, колекція яких тут вже величезна. Дівчата нашивають їх на мішковину та розвішують навколо – щоб кожен міг побачити. Часто, кажуть, бійці повертаються, починають шукати нашивки, які віддали волонтерам. Завжди знаходять та дуже радіють, що ті не загубилися.\n"ОБІЙМЕМО, ПРОВЕДЕМО НА ПОЇЗД"\nВолонтерський пункт на київському вокзалі – звісно ж, не єдиний в Україні. Є схожі місця і в інших великих містах.\nНа вокзалі на Запоріжжі, наприклад, з осені 2015 року працює волонтерський центр "Солдатський привал". Це не просто зала очікування, а цілий хостел, у якому є туалет, душ та пральна машина, спальні місця для військових та навіть кімната для приготування їжі.\nТрохи скромніше все у Одесі: на вокзалі міста є пункт "Одеса-Мама", де, за словами одеських волонтерів, захисники завжди можуть "перекусити, випити смачнючу каву, зарядити телефони, отримати допомогу в придбанні білетів". Схожі волонтерські пости є і у сусідньому Миколаєві – не тільки на залізничному вокзалі, але і на автовокзалі міста.\nЄ місце для відпочинку бійців і на залізничному вокзалі Дніпра. Тамтешні дівчата-волонтери, як і киянки, вдягають на роботі камуфляжні фартухи.\nА волонтерський пункт у Харкові носить назву "Південний пост". "Зарядимо телефон, підлікуємо, підтримаємо, поговоримо, за необхідності вирішимо будь-яке питання, обіймемо, проведемо на поїзд та будемо махати рукою вслід та знову чекати у гості, - обіцяють бійцям харків’яни. – Допоможемо відчути себе потрібним, важливим та зрозуміти, що ви вдома".\n24.08.2019 21:32 "Давно не було таких теплих маршів": тисячі бійців пройшли центром столиці(24692)\n11.02.2019 18:00 "Водій дістав ляпаса. Тепер дитина їздить без проблем", - з чим рідні загиблих бійців стикаються у маршрутках(10731)\n29.01.2018 11:30 Несиловой протест и новые выплаты для "людей в погонах"(33393)\n28.09.2017 15:00 13 пунктов о войне и мире(60279)\n07.03.2018 12:00 Керівник програми реабілітації бійців АТО Віталіна Маслова: "Намагатися "повернутися до мирного життя" після війни – неможливо та безглуздо"(8591)