Латвія відгородиться і від Білорусі муром, щоби захиститися від біженців | Інформаційний Акцент\nГоловна Світ Латвія відгородиться і від Білорусі муром, щоби захиститися від біженців\nЛатвія відгородиться і від Білорусі муром, щоби захиститися від біженців\n17:14, 20 Жовтень 2015р.\nЛатвія відгородиться від Біларусі парканом, щоби захиститися від біженців\nДедалі більше парканів з’являється у Європі. Латвія для боротьби з нелегальною міграцією може звести захисні споруди не лише на кордоні з Росією, а й з Білоруссю. Про це розповіла місцевому телеканалу LSM Прем’єр-міністр республіки Лаймдота Страуюма. Причиною рішення стали нещодавні затримання великих груп біженців з Іраку, що пробралися в країну з білоруської території, пише NEWSru.com.\nНа думку Лаймдоти Страуюми, якщо не захистити кордон зараз, у нелегалів може з’явитися новий шлях для проникнення в ЄС. «Багато європейських держав будують паркани, і це може бути можливим рішенням. Зрозуміло, що стріляти в людей ніхто не буде. Але ми повинні бути готові приймати їх, розміщувати, а потім, якщо виявиться, що це не здобувачі притулку, висилати їх із країни», – заявила Прем’єр-міністр.\nПри цьому співрозмовниця телеканалу підкреслила, що вона виступає за будівництво паркану не по всьому кордоні з Білоруссю, а лише на тих ділянках, де можуть чинитися спроби його незаконного перетину. «Це паркан з третіми країнами. Набагато страшніше, якщо ми почнемо будувати паркани всередині Європи», – резюмувала Лаймдота Страуюма.\nЯк повідомляв Інформаційний Акцент, аналогічну огорожу влада Латвії вирішила побудувати і на кордоні з Росією: в рамках проекту буде зведено паркан загальною протяжністю близько 90 кілометрів. Глава Міністерства внутрішніх справ республіки Ріхард Козловскіс пояснив ініціативу прагненням обмежити потік в’єтнамців-нелегалів, додавши, що Рига не хоче відгороджуватися від Росії «китайським муром». За його словами, з початку року в Латвії було затримано понад 300 уродженців В’єтнаму.


ДЕКРИЗ інструкція UA/13553/01/02 (29058)\nПереглянути аналоги ДЕКРИЗ\nдопоміжні речовини:лактози моногідрат, целюлоза мікрокристалічна, натрію кроскармелоза, гіпромелоза, натрію лаурилсульфат, тальк, магнію стеарат;\nоболонка таблетки:гіпромелоза, макрогол 400, полісорбат 80, титану діоксид (Е 171), заліза оксид жовтий (Е172), заліза оксид червоний (Е172).\nМеханізм дії. Еплеренон є відносно селективним препаратом щодо зв’язування рекомбінантних мінералокортикоїдних рецепторів людини порівняно із зв’язуванням рекомбінантних глюкокортикоїдних, прогестеронових та андрогенних рецепторів людини. Еплеренон запобігає зв’язуванню альдостерону — ключового гормону ренін-ангіотензин-альдостеронової системи (РААС), який бере участь у регулюванні артеріального тиску та патофізіології серцево-судинних захворювань.\nФармакодинамічні ефекти. Еплеренон призводить до стійкого підвищення рівня реніну в плазмі крові та рівня альдостерону в сироватці крові, що збігається з пригніченням шляху негативного зворотного впливу альдостерону на секрецію реніну. При цьому підвищення активності реніну в плазмі крові та рівня циркулюючого альдостерону не знижує ефекту еплеренону.\nУ процесі досліджень різних доз еплеренону при хронічній серцевій недостатності (II–IV функціональний клас за класифікацією Нью-Йоркької кардіологічної асоціації (NYHA)) додавання еплеренону до стандартної терапії призводило до прогнозованого дозозалежного збільшення рівня альдостерону.\nЛікування еплереноном у пацієнтів із гострим інфарктом міокарда (ІМ), ускладненим дисфункцією лівого шлуночка та серцевою недостатністю, призводило до суттєвого збільшення рівня альдостерону. Тривале лікування еплереноном у дозі від 12,5 до 50 мг на добу під контролем рівня калію, розпочате через 3-14днів після гострого ІМ у хворих з дисфункцією лівого шлуночка (фракція викиду лівого шлуночка≤40%) та клінічними ознаками серцевої недостатності додатково до стандартного лікування (ацетилсаліцилова кислота, бета-блокатор, інгібітор АПФ) виявилося ефективним щодо запобігання серцево-судинних ускладнень та зниження летальних випадків. Клінічна ефективність еплеренону в першу чергу була продемонстрована насамперед при застосуванні препарату пацієнтам віком до 75років. Користь від лікування пацієнтів віком від 75років вивчена недостатньо. Покращання або стабілізацію функціонального класу серцевої недостатності за класифікацією NYHA у групі, яка отримувала еплеренон, відмічали у більшого процента пацієнтів, ніж у групі, яка отримувала плацебо.\nЧастота розвитку гіперкаліємії становила 3,4% у групі, яка отримувала еплеренон, порівняно із 2% у групі, яка отримувала плацебо (p <0,001). Частота розвитку гіпокаліємії становила 0,5% у групі, яка отримувала еплеренон, порівняно із 1,5% у групі, яка отримувала плацебо (p<0,001).\nУ процесі фармакокінетичних досліджень з вивчення електрокардіографічних змін не було виявлено стійкого впливу еплеренону на частоту серцевих скорочень, тривалість комплексу QRS або інтервалів PR та QT.\nУ пацієнтів із систолічною серцевою недостатністю (віком від 55 років, у яких фракція викиду лівого шлуночка ≤ 30 % або ≤ 35 % у поєднанні з тривалістю комплексу QRS більше 130 мс) та симптомами легкого ступеня (функціональний клас ІІ за класифікацією NYHA) при додаванні еплеренону (початкова доза 25 мг на добу зі збільшенням через 4 тижні до 50 мг на добу при показниках калію в сироватці крові менше 5,0 ммоль/л) до стандартного лікування, що включала сечогінні препарати, інгібітори АПФ, блокатори ангіотензинових рецепторів ІІ типу, бета-блокатори, антитромботичні препарати, засоби для зниження ліпідів та глікозиди наперстянки, встановлено, що імовірність або виникнення необхідності госпіталізації з приводу серцевої недостатності або летального випадку із серцево-судинних причин, а також летального випадку з будь-якої причини статистично достовірно нижча порівняно з базовою терапією (без еплеренону).\nАбсолютна біодоступність еплеренону після застосування дози 100 мг перорально становить 69%. Максимальна концентрація препарату у плазмі (Cmax) досягається приблизно через 1,5-2 години. Cmax та площа під фармакокінетичною кривою (AUC) змінюються пропорційно дозі у діапазоні 10-100мг та менш ніж дозопропорційно при застосуванні доз понад 100мг. Рівноважний стан настає протягом 2 днів від початку лікування. Їжа не впливає на абсорбцію препарату.\nЕплеренон зв’язується з білками плазми приблизно на 50% та головним чином зв’язується з α-1-кислими глікопротеїнами. Уявний об’єм розподілу еплеренону у рівноважному стані розцінюють як такий, що дорівнює 42-90л. Еплеренон не схильний до зв’язування з еритроцитами.\nМетаболізм еплеренону здійснюється переважно за рахунок ферменту CYP3A4. У плазмі крові людини не виявлено жодних активних метаболітів еплеренону.\nМенш ніж 5% дози еплеренону виводиться із сечею і калом у вигляді незміненого препарату. Після перорального прийому разової дози радіоактивно міченого препарату приблизно 32% дози було виведено із організму з калом, приблизно 67% дози - із сечею. Період напіввиведення еплеренону становить близько 3‑6годин. Уявний кліренс із плазми дорівнює приблизно 10 л/годину.\nВік, стать та раса. Фармакокінетика еплеренону в дозі 100мг 1раз на добу вивчалася у літніх пацієнтів (віком від 65 рокі), чоловіків та жінок, а також осіб негроїдної раси. Фармакокінетика еплеренону у чоловіків та жінок суттєво не відрізнялася. У осіб літнього віку рівноважні показники Cmax (22%) та AUC (45%) були збільшені порівняно з молодими пацієнтами (18-45років). Рівноважні показники Cmax та AUC у осіб негроїдної раси були знижені відповідно на 19% та 26% .\nНиркова недостатність. Фармакокінетику еплеренону оцінювали у пацієнтів із різним ступенем порушення ниркової функції та у пацієнтів, які знаходилися на гемодіалізі.\nУ пацієнтів з тяжкою формою ниркової недостатності AUC та Cmax у рівноважному стані були підвищені на 38% та 24% відповідно порівняно з контрольною групою. У пацієнтів, які знаходилися на гемодіалізі, ці показники були знижені на 26% та 3% відповідно, порівняно з контрольною групою пацієнтів. Кореляції між кліренсом еплеренону з плазми та кліренсом креатиніну виявлено не було. Еплеренон не видаляється за допомогою гемодіалізу (див. розділ «Особливості застосування»).\nПечінкова недостатність.Фармакокінетику еплеренону в дозі 400мг досліджували у пацієнтів із помірними ураженнями печінки (клас В за класифікацією Чайлда-П’ю) та порівнювали результати з результатами, отриманими для пацієнтів без порушення функції печінки. Cmax та AUC еплеренону у рівноважному стані були підвищені на 3,6% та 42% відповідно (див. розділ «Спосіб застосування та дози»). Оскільки досліджень застосування еплеренону для лікування пацієнтів із тяжкими порушеннями функції печінки не проводили, призначення еплеренону таким пацієнтам протипоказане (див. розділ «Протипоказання»).\nСерцева недостатність. У пацієнтів із серцевою недостатністю (класи II-IV за класифікацією NYHA) проводили дослідження фармакокінетики еплеренону, що застосовувався в дозі 50мг. Значення Cmax та AUC у рівноважному стані у пацієнтів із серцевою недостатністю були на 38% та 30% відповідно вищими, ніж у здорових добровольців відповідного віку, маси тіла та статі. Відповідно до цих результатів, популяційний аналіз фармакокінетики еплеренону свідчить, що кліренс еплеренону у пацієнтів із серцевою недостатністю не відрізняється від кліренсу цього препарату у здорових добровольців літнього віку.\nДоповнення до стандартного лікування із застосуванням бета-блокаторів з метою зниження ризику захворюваності та летальних випадків, пов’язаних із серцево-судинними захворюваннями, у стабільних пацієнтів із дисфункцією лівого шлуночка (фракція викиду лівого шлуночка≤40%) та клінічними ознаками серцевої недостатності після нещодавно перенесеного інфаркту міокарда.\nДоповнення до стандартної оптимальної терапії з метою зниження ризику захворюваності та летальних випадків, пов’язаної із серцево-судинними захворюваннями, у дорослих пацієнтів із серцевою недостатністю II класу (хронічною) за класифікацією NYHA та дисфункцією лівого шлуночка (фракція викиду лівого шлуночка≤30%).\nГіперчутливість до еплеренону або до будь-якої з допоміжних речовин препарату.\nНиркова недостатність тяжкого ступеня (розрахункова швидкість клубочкової фільтрації <30мл/хв/1,73 м2).\nОдночасне застосування еплеренону у потрійній комбінації разом із інгібітором АПФ та блокатором рецепторів ангіотензину.\nКалійзберігаючі сечогінні препарати та калійвмісні добавки.Еплеренон не слід призначати пацієнтам, які отримують інші калійзберігаючі сечогінні препарати та калійвмісні добавки через підвищений ризик розвитку гіперкаліємії (див. розділ «Протипоказання»). Під впливом калійзберігаючих сечогінних препаратів також може посилюватися дія гіпотензивних препаратів та інших сечогінних засобів.\nІнгібітори АПФ, блокатори рецепторів ангіотензину.При застосуванні еплеренону у комбінації з інгібітором АПФ та/або блокатором рецепторів ангіотензину ризик гіперкаліємії збільшується. Рекомендовано здійснювати ретельний контроль за рівнем калію у сироватці крові та показниками функції нирок, особливо у пацієнтів із ризиком порушення ниркових функцій, наприклад у пацієнтів літнього віку. Еплеренон не слід застосовувати одночасно у потрійній комбінації разом із інгібітором АПФ та блокатором рецепторів ангіотензину (див.розділи «Протипоказання» та «Особливості застосування»).\nЛітій.Досліджень взаємодії еплеренону з літієм не проводили. Разом з тим у пацієнтів, які отримували літій одночасно з інгібіторами АПФ та сечогінними препаратами, спостерігалися випадки токсичної дії літію (див. розділ «Особливості застосування»). Слід уникати одночасного застосування еплеренону та препаратів літію. Якщо немає можливості уникнути застосування цієї комбінації, необхідно контролювати рівень літію у плазмі крові (див. розділ «Особливості застосування»).\nЦиклоспорин, такролімус. Циклоспорин та такролімус можуть спричинити порушення функції нирок та підвищують ризик розвитку гіперкаліємії. Слід уникати одночасного застосування еплеренону та циклоспорину або такролімусу. За необхідності призначення циклоспорину та такролімусу під час лікування еплереноном рекомендовано ретельно контролювати рівень калію у сироватці крові (див. розділ «Особливості застосування»).\nТриметоприм. Одночасне застосування триметоприму та еплеренону підвищує ризик розвитку гіперкаліємії. Слід контролювати рівень калію у сироватці крові та показники функції нирок, особливо у пацієнтів літнього віку та пацієнтів ыз порушеннями функції нирок.\nАльфа-1-блокатори (наприклад, празозин, альфузозин). Комбінація альфа-1-блокаторів та еплеренону може підсилити гіпотензивну дію та/або спричинити ортостатичну гіпотензію.\nТрициклічні антидепресанти, нейролептики, аміфостин, баклофен. Одночасне застосування цих лікарських засобів та еплеренону може підсилювати гіпотензивну дію та підвищувати ризик ортостатичної гіпотензії.\nГлюкокортикоїди, тетракозактид. При одночасному застосуванні цих лікарських засобів та еплеренону можливе послаблення гіпотензивної дії внаслідок затримки рідини та натрію.\nДигоксин. Рівень AUC дигоксину при одночасному застосуванні з еплереноном зростає на 16% (90% ДІ: 4-30%). Слід з обережністю призначати дигоксин у дозах, наближених до верхньої межі терапевтичного діапазону.\nВарфарин. Клінічно важливих фармакокінетичних взаємодій із варфарином описано не було. Слід з обережністю призначати варфарин у дозах, наближених до верхньої межі терапевтичного діапазону.\nСубстрати CYP3A4. Фармакокінетичні дослідження зі зразками-субстратами CYP3A4 (тобто мідазоламом та цизапридом) не виявили ознаквиражених фармакокінетичних взаємодій при одночасному застосуванні цих препаратів та еплеренону.\nІнгібітори CYP3A4.Потужні інгібітори CYP3A4: при одночасному застосуванні еплеренону та препаратів, що пригнічують активність ферменту CYP3A4, можливий розвиток виражених фармакокінетичних взаємодій. Під впливом потужного інгібітора CYP3A4 (кетоконазол 200мг 2 рази на добу) AUC еплеренону збільшилася на 441% (див. розділ «Протипоказання»). Протипоказане одночасне застосування еплеренону та потужних інгібіторів CYP3A4 (кетоконазолу, ітраконазолу, ритонавіру, нелфінавіру, кларитроміцину, телітроміцину та нефазадону) (див. розділ «Протипоказання»).\nСлабкі та помірні інгібітори CYP3A4.Застосування одночасно з еритроміцином, саквінавіром, аміодароном, дилтіаземом, верапамілом та флуконазолом призводило до виражених фармакокінетичних взаємодій із підвищенням рівнів AUC на 98-187%. Отже, при одночасному застосуванні еплеренону та слабких або помірних інгібіторів CYP3A4 доза еплеренону не повинна перевищувати 25мг на добу (див. розділ «Спосіб застосування та дози»).\nІндуктори CYP3A4. Одночасне застосування еплеренону та звіробою (потужний індуктор CYP3A4) призводило до зниження AUC еплеренону на 30%. Застосування більш потужних індукторів CYP3A4 (таких як рифампіцин) може призводити до більш вираженого зниження AUC еплеренону. Через ризик зниження ефективності еплеренону не рекомендовано застосовувати одночасно з цим препаратом потужні індуктори CYP3A4 (наприклад, рифампіцин, карбамазепін, фенітоїн, фенобарбітал, звіробій) (див. розділ «Особливості застосування»).\nГіперкаліємія. Під час лікування еплереноном, відповідно до його механізму дії, можливий розвиток гіперкаліємії. У всіх пацієнтів на початку лікування та під час зміни дози препарату слід контролювати рівень калію у сироватці крові. У подальшому рекомендовано проводити періодичний контроль, особливо у пацієнтів, які входять до групи ризику виникнення гіперкаліємії (таких як пацієнти літнього віку, пацієнти з нирковою недостатністю (див. розділ «Спосіб застосування та дози») та діабетом). Після початку лікування еплереноном не рекомендовано використовувати калійвмісні добавки через підвищений ризик розвитку гіперкаліємії. Було продемонстровано, що зниження дози еплеренону призводить до зниження концентрації калію у сироватці крові. У процесі одного дослідження було продемонстровано, що додаткове застосування гідрохлоротіазиду під час лікування еплереноном компенсувало підвищення концентрації калію у сироватці крові.\nПорушення функції нирок. У пацієнтів із порушеннями функції нирок (у тому числі з діабетичною мікроальбумінурією) слід регулярно контролювати рівень калію. Зниження функції нирок супроводжується підвищенням ризику гіперкаліємії. У пацієнтів з діабетом 2-го типу та мікроальбумінурією спостерігали підвищену частоту виникнення гіперкаліємії. Тому лікування таких пацієнтів слід проводити з обережністю. Еплеренон не видаляється за допомогою гемодіалізу.\nПорушення функції печінки.У пацієнтів з легкими та помірними порушеннями функції печінки (класи А та В за класифікацією Чайлда-П’ю) підвищення рівня калію сироватки крові понад 5,5 ммоль/л не відбувалося. Такі пацієнти потребують контролю рівня електролітів. Застосування еплеренону для лікування пацієнтів із тяжкими порушеннями функції нирок не вивчали, тому еплеренон протипоказаний до застосування таким пацієнтам (див. розділи «Спосіб застосування та дози» та «Протипоказання»).\nІндуктори CYP3A4:одночасне призначення еплеренону та потужних індукторів CYP3A4 не рекомендовано (дивись розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nЛітій, циклоспорин, такролімус не слід призначати під час лікування еплереноном (див.розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nЛактоза: до складу препарату входить лактоза, тому його не слід призначати пацієнтам із рідкісними спадковими розладами (непереносимістю галактози, вродженою недостатністю лактази Лаппа або синдромом порушення всмоктування глюкози та галактози).\nВагітність.Адекватних даних щодо застосування еплеренону вагітним жінкам немає. Відомості, отримані у процесі досліджень на тваринах, не вказують на безпосередній або опосередкований несприятливий вплив на перебіг вагітності, розвиток ембріона та плода, пологи та післяродовий розвиток. Призначати еплеренон вагітним жінкам слід з обережністю.\nПеріод годування груддю.Невідомо, чи еплеренон проникає у грудне молоко людини після перорального застосування. Водночас, дані доклінічних досліджень свідчать про наявність еплеренону та/або його метаболітів у молоці щурів та про нормальний розвиток дитинчат, що зазнали впливу еплеренону у такий спосіб.Оскільки потенціал виникнення побічних ефектів у немовлят, які перебувають на грудному вигодовуванні, не досліджений, слід прийняти клінічне рішення щодо припинення годування груддю або припинення застосування препарату залежно від важливості препарату для матері.\nТаблетки препарату містять дози 25мг або 50мг. Максимальна добова доза препарату становить 50мг.\nЕплеренон можна приймати як з їжею, так і незалежно від вживання їжі (див. розділ «Фармакокінетика»).\nПацієнти із серцевою недостатністю після перенесеного інфаркту міокарда.Рекомендована підтримувальна доза еплеренону становить 50мг 1раз на добу. Лікування слід розпочинати з дози 25мг 1раз на добу та поступово підвищувати до цільової дози 50мг 1раз на добу. Бажано досягти цього рівня дози за 4 тижні, враховуючи рівень калію у сироватці крові (див.таблицю нижче). Лікування еплереноном зазвичай необхідно розпочинати через 3-14 діб після гострого інфаркту міокарда.\nПацієнти із серцевою недостатністю II класу (хронічною) за класифікацією NYHA.\nВід 25мг 1раз на 2 доби до 25мг 1раз на добу\nВід 25мг 1раз на добу до 50мг 1раз на добу\nВід 50мг 1раз на добу до 25мг 1раз на добу\nВід 25мг 1раз на добу до 25мг 1раз на 2 доби\nВід 25мг 1раз на 2 доби до тимчасової відміни\nПісля тимчасової відміни еплеренону через підвищення рівня калію до ³ 6 ммоль/л відновлення лікування можливе у дозі 25мг 1раз на 2 доби після зниження концентрації калію нижче рівня 5ммоль/л.\nДля пацієнтів літнього віку немає потреби у корекції початкової дози препарату. У зв’язку з віковим зниженням інтенсивності функції нирок ризик розвитку гіперкаліємії у пацієнтів літнього віку підвищується. Ризик також збільшується у випадку наявності супутнього захворювання, що супроводжується підвищенням системної експозиції препарату, зокрема порушення функції печінки легкого та помірного ступеня тяжкості. Рекомендовано проводити періодичний контроль рівня калію у сироватці крові (див. розділ «Особливості застосування»).\nПацієнти із легкими порушеннями функції нирок не потребують корекції початкової дози. Рекомендовано проводити періодичний контроль рівня калію у сироватці крові (див. розділ «Особливості застосування») та коригувати дозу препарату відповідно до таблиці вище.\nПацієнтам із порушеннями функції нирок помірної тяжкості (кліренс креатиніну 30-60мг/мл) слід починати лікування з дози 25мг 1раз на 2 доби та коригувати дозу препарату залежно від концентрації калію (див. таблицю вище). Рекомендовано проводити періодичний контроль рівня калію у сироватці крові (див. розділ «Особливості застосування»).\nПацієнти із легкими або помірними порушеннями функції печінки не потребують корекції початкової дози, проте внаслідок підвищення рівня системної експозиції еплеренону цій категорії пацієнтів, а особливо пацієнтам літнього віку рекомендовано проводити частий та регулярний контроль концентрації калію у сироватці крові (див. розділ «Особливості застосування»).\nПовідомлень про побічні реакції, пов’язані з передозуванням еплеренону у людей, отримано не було. Очікується, що найбільш імовірними проявами передозування препарату у людини будуть артеріальна гіпотензія або гіперкаліємія. Еплеренон неможливо вивести з організму за допомогою гемодіалізу. Було продемонстровано, що еплеренон ефективно зв’язується з активованим вугіллям. У випадках розвитку артеріальної гіпотензії слід розпочинати підтримуюче лікування. При розвитку гіперкаліємії слід починати лікування згідно зі стандартами.\nПобічні реакції класифіковано за системами органів та за абсолютною частотою: дуже часто (≥1/10), часто (≥ 1/100 - < 1/10), нечасто (≥ 1/1000 - < 1/100), рідко (≥ 1/10000 - < 1/1000), дуже рідко (<1/10000), частота невідома (неможливо встановити, базуючись на наявній інформації).\nІнфекції та інвазії:нечасто – інфекція, пієлонефрит, фарингіт.\nЗ боку системи крові та лімфатичної системи:нечасто – еозинофілія.\nЗ боку ендокринної системи:нечасто – гіпотиреоз.\nЗ боку метаболізму та травлення:часто – гіперкаліємія (див. розділи «Протипоказання» та «Особливості застосування»), гіперхолестеринемія; нечасто – гіпонатріємія, зневоднення, гіпертригліцеридемія.\nЗ боку психіки:часто – безсоння.\nЗ боку нервової системи:часто – запаморочення, синкопе, головний біль; нечасто – гіпестезія.\nЗ боку серця:часто – лівошлуночкова недостатність, фібриляція передсердь; нечасто –тахікардія.\nЗ боку судин: часто - гіпотензія; нечасто - тромбоз артерій кінцівок, ортостатична гіпотензія.\nЗ боку дихальної системи, органів грудної клітки, середостіння:часто – кашель.\nЗ боку шлунково-кишкового тракту:часто – діарея, нудота, запор, блювання; нечасто – здуття живота.\nЗ боку шкіри та підшкірних тканин:часто – висипання, свербіж; нечасто – гіпергідроз, ангіоневротичний набряк.\nЗ боку кістково-м’язової системи та сполучних тканин:часто – м’язові спазми, біль у спині; нечасто – біль у кістково-м’язовій системі.\nЗ боку нирок та сечовивідних шляхів:часто – порушення функції нирок (див. розділи «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій» та «Особливості застосування»).\nЗ боку печінки та жовчовивідних шляхів:нечасто – холецистит.\nЗ боку репродуктивної системи та молочних залоз:нечасто – гінекомастія.\nЗагальні розлади та розлади у місці введення препарату:часто – астенія; нечасто – нездужання.\nЛабораторні дослідження:часто – підвищення сечовини крові; підвищення рівня креатиніну; нечасто – зниження кількості рецепторів епідермального фактора росту, підвищення рівня глюкози крові.\nПід час дослідження EPHESUS помічено збільшення кількості випадків інсульту у літніх пацієнтів (≥75років). Однак статистично значущої різниці між частотою випадків інсульту в групі еплеренону та у групі плацебо не було.\nвул. Маршала Дж. Пілсудського, 5, 95-200, Паб’яніце, Польща.


Ми підготували постанову про «торговельну блокаду» Криму — Чубаров | Новини на Громадському радіо\n06 грудня 2015 - 14:15\n«З прийняттям цієї постанови припиняється повністю постачання послуг та товарів на Крим та інші території, які не контролюються Україною зараз», — заявив голова Меджлісу кримськотатарського народу.\n«Як тільки постанова прийме силу, учасники громадської блокади не будуть здійснювати свій контроль шляхом огляду безпосереднього. Вони будуть наглядати за органами, які будуть здійснювати контроль», — додав він.\nВін також зачитав список імен, які підпадають під визначення «політв’язні в Росії». Він також додав, що громадянська блокада повернула питання Криму до порядку денного в Україні.\n«Ми продовжуєемо блокаду, але будемо її переформатовувати. На сесії наступного тижня проситимемо, що будь-які договори, в яких фігурує Крим, щоб українська сторона могла їх підписати лише якщо там говориться про Автономну Республіку Крим в Україні», — заявив Чубаров.


Екс-мерка Слов'янська Неля Штепа добровільно відмовилася від обміну - ZAXID.NET\nЕкс-мерка Слов'янська Неля Штепа добровільно відмовилася від обміну\nЗа словами омбудсмена, Штепа хоче виправдання в українському суді\nСуспільство — Катерина Чурилова, 10 січня 2018 0\nШтепа на мітингу в травні 2014 року закликала приходити на «референдум» до бойовиків\nКолишня міська голова Слов'янська Донецької області Неля Штепа відмовилася від проведення обміну та переміщення на окуповану бойовиками територію ще на початковому етапі переговорів – під час першої верифікації списків. Про це заявила уповноважений Верховної Ради з прав людини Валерія Лутковська, повідомив канал «112 Україна».\n«За моєю інформацією, Неля Штепа була однією з тих, хто відмовився брати участь у цій процедурі, тому що у неї була абсолютно чітка позиція, вона хотіла довести свою невинуватість у рамках українського законодавства в українському суді. Оскільки спочатку було ухвалене рішення всіма переговірниками про те, що процедура, яка проходила 27 грудня, може бути виключно добровільною, тобто тоді, коли людина сама згодна на участь в ній, відповідно під час першої верифікації Неля Штепа була викреслена зі списків, оскільки сама заявила про своє небажання», – пояснила омбудсмен.\nЯк повідомлялося, 20 вересня 2017 року екс-мера Слов'янська Нелю Штепу взяли під домашній арешт, надівши на неї електронний браслет. До цього вона перебувала під вартою в харківському СІЗО упродовж трьох років. Її затримали 11 липня 2014 року, а вже 14 липня обрали запобіжний захід – арешт на два місяці. Термін дії запобіжного заходу протягом всього цього часу продовжували рішенням суду.\nЗазначимо, що Штепа, окрім низки скандальних заяв за часів своєї роботи в міській раді Слов'янська, стала відомою під час окупації міста проросійськими бойовиками навесні 2014 року. Тоді вона перед телекамерами озвучувала заяви антиукраїнського змісту, однак після затримання заявила, що діяла під примусом бойовиків і перебувала у них у полоні.\nЯк інформував ZAXID.NET, 27 грудня під час обміну утримуваними особами між Україною та окремими районами Донецької і Луганської областей було звільнено 73 українців. Натомість Україна передала на окуповану територію 233 людини, звинувачених у сепаратизмі або тероризмі.