Т.С.Пассек – дослідниця трипільської культури | Хроніки Обухова\n11:46 | Листопад 11, 2015\nЯкщо вчені досі продовжують сперечатися про те, був чи не був матріархат у племен трипільської культури, то роль і внесок жінок – археологів в дослідженні цієї ранньої хліборобської цивілізації, поза сумнівами, є надзвичайно вагомими. Однією з помітних постатей у трипіллязнавстві є Тетяна Сергіївна Пассек .\nІсторія досліджень трипільської культури нараховує нині понад сто років і починається ще в ХІХ ст. Кілька поколінь науковців працювали над створенням портрету цієї давньої цивілізації Старої Європи. Історія їх багаторічної праці не менш цікава, складна і драматична, ніж відкриті ними сторінки минулого. В цій історії так само чимало поки що не написаних (і не відкритих) сторінок, про які можуть оповісти публікації, архівні документи, старі фотознімки, спогади сучасників. Зрозуміло, важко викласти історію життя одного дослідника, якій провів десятки експедицій і написав майже сотню наукових праць всього на кількох сторінках. Я вважаю, що життєпис Т.С.Пассек, безумовно, вартий окремої книги, адже саме за її участі відбувалися важливі події на ниві трипіллязнавства впродовж майже сорока років. Отож далі – лише деякі сторінки з цієї книги.\nВона народилася cто років тому, 15 серпня 1903 року в Петербурзі. Її рід походить з Полтавщини. Інтерес Тетяни Пассек до археології, можливо, був спадковим – адже археологом та етнографом був її прадід, Вадим Васильович Пассек.\nАрхеологію та історію мистецтв Т.Пассек вивчала у Ленінградському державному університеті, який закінчила у 1924 році. Серед її вчителів був відомий російський археолог А.А.Спіцин. Потім, до 1930 року, навчалася в аспірантурі при університеті. Після переїзду до Москви (1930 рік) стала працювати в археологічних установах, які в той час були складовими Академії дослідження матеріальної культури. З 1937р. до останніх днів свого життя Т.Пассек була співробітником Інституту археології Академії наук СРСР. До кола її наукових інтересів входила археологія бронзового віку Кавказу, довелося також попрацювати кілька років на новобудовах перших п’ятирічок в Росії. Однак головною темою на все життя стала трипільська археологічна культура.\nОсь як виглядає “трипільська спадщина” Тетяни Сергіївни Пассек. За сорок років наукової праці вона підготувала і видала чотири монографії, десятки статей – всього понад 70 наукових праць з 99 опублікованих на археологічну тематику . До цього слід додати відкриті і розкопані пам’ятки трипільської культури на території України та Молдови, багатотисячні археологічні колекції, які зберігаються в музеях та наукових установах Києва, Кишинева, Москви, Санкт – Петербургу. І, нарешті – ціла низка дослідників, які вважають себе її учнями і нині працюють в наукових установах України, Молдови та Росії.\nТ. Пассек почала займатися матеріалами трипільської культури працюючи у 1925 році над колекцією Е.фон Штерна з розкопок поселення Петрени в Одеському археологічному музеї. Перша публікація на трипільську тематику присвячена саме цій пам’ятці. У 1926 році на Всесоюзній археологічній нараді в Керчі були презентовані тези доповіді під назвою “Трипольская культура”.\nОцінюючи стан трипіллязнавства в той період, сама Т.Пассек писала в опублікованій 1938 року статті, що розкопки в дореволюційний час велися незадовільно, вченим так і не вдалося вирішити питання про те,чим були трипільські “Точки” – “площадки” (скупчення обпаленої глини). Одним з головних завдань дослідників, на її думку, була елементарна обробка та публікація великих музейних колекцій, яка мала б передувати дальшим наукова дослідженням. Попередні розкопки, на її думку, мали метою лише поповнення музейних зібрань, а археологи навіть не намагалися простежити різні етапи в розвитку трипільскої культури, співвідношення її з попередніми на наступними пам’ятками тощо . Зрозуміло, що не з усіма переліченими вище положеннями можна погодитися, але врахуємо час, в який написані ці рядки.\nНа ниві дослідження Трипілля Т.Пассек в другій половині 20-х років багато і плідно співробітничала з відомим археологом Б.Латиніним, який кілька сезонів робив розкопки поселень трипільської культури на Десні, біля с.Євминки. Вони проводили спільні дослідження, за результатами яких була підготована серія статей, які, можливо, мали скласти окрему монографію про трипільську культуру. Робоча назва цього твору відома нам з архівних матеріалів – “К вопросу о Трипольской культуре”. Він мав три частини. Судячи з листування, восени 1926 року була написана, а до червня 1928р. дещо допрацьована спільна з Б.Латиніним стаття (збереглася в архіві ІА НАНУ) присвячена періодизації трипільської культури – “Опыт классификации керамики трипольской культурі”,\nЦя велика за обсягом стаття призначалася для публікації у другому томі збірки наукових праць під назвою “Трипільська культура в Україні”. Як другий розділ була підготована стаття Т.Пассек ” Южная группа “Трипольской” керамики”, написана за матеріалами розкопок на півдні України. Третя частина написана Б.Латиніним – “Керамика Евминки”. В цілому фактично можна казати про монографію обсягом 92 сторінки тексту зчисленими ілюстраціями, з великим резюме французькою мовою . На жаль, ці праці так і не побачили світ, хоча посилання на деякі з них, зокрема статтю Б.Латиніна, ми знаходимо в монографії Т.Пассек, виданій 1935 року . В 1933 році було ліквідовано ВУАК і практично всі видання, які там готувалися, на роки лягли на архівні полиці. Оскільки у 1936р. Б.Латинін був репресований (звільнений в 1946 р.), згадок про ці досить цікаві праці в більш пізніх виданнях немає взагалі.\nВ цій неопублікованій праці ми бачимо всі основні елементи відомої нині всім дослідникам Трипілля схеми – поділ на етапи А, Б, С, D. Фактично це була періодизація поселень, а не періодизація культури. Слід відзначити, що типологічний та стилістичний аналіз кераміки при відсутності інших даних, насамперед стратиграфічних, привів дослідників до помилок у визначенні хронологічної послідовності поселень. Так, кераміка з ранньотрипільського поселення поблизу Саврані потрапила в найпізніший етап – D. Зауважимо, що в монографії Т.Пассек, виданій через дев’ять років після написання даної статті ця помилка збереглася. Тут Саврань (типи XVI – XVII/III класифікації) стоїть на найпізнішому етапі – yІІ (на який етап D у цій схемі було замінено) .\nСлід згадати, що наприкінці 20-х та на початку 30-х років в різних країнах вийшло кілька праць, в яких розроблялося актуальне на той час питання періодизації старожитностей культури Трипілля – Кукутені. У 1929 р. Олег Кандиба захистив у Карловому університеті (Прага) дисертацію на тему “Неолітична мальована кераміка Галичини” (так було названо матеріали трипільської культури). Відомо, що в 1931 р. він показував цю роботу Губерту Шмідту, який дав схвальний відгук. Стаття з періодизацією трипільських пам’яток в Галичині була опублікована в 1939 році . Відомий німецький археолог Губерт Шмідт, який ще на початку ХІХ ст. вів розкопки в Румунії, на підставі стратиграфічного та стилістичного аналізу матеріалів з розкопок поселення Кукутені виділив у розвитку цієї спорідненої з трипільською культури етапи А, А-В і В. Фундаментальна монографія з цього питання опублікована у Німеччині в 1932 році . Допрацьована пізніше румунськими археологами періодизація Г.Шмідта нині є основною для археологів Румунії та Молдови.\nПідсумки аспірантської праці Т.Пассек – монографія французькою мовою “La ceramique Tripolienne” (Трипільська кераміка), , вийшла в Радянському Союзі у 1935 році . При підготовці цієї праці Т. Пассек обробила всі доступні на той час в СРСР матеріали трипільскої культури – понад 1400 цілих та 20000 фрагментів посудин, отриманих під час археологічних розкопок починаючи з ХІХ ст., які знаходилися в багатьох музеях України та Росії. Це багато ілюстроване видання, в якому було кілька кольорових таблиць малюнків, впродовж багатьох років презентувало Трипільську культуру в СРСР та закордоном. “Трипільська кераміка” ніби підвела підсумки попереднім дослідженням культури в галузі періодизації. Викладена тут схема (поділ на етапи А.В,С ) в подальшому неодноразово доповнювалася і уточнювалася, змінювали своє місце у цій схемі окремі пам’ятки, однак вона і досі лишається основою, на якій базується періодизація трипільської культури, вживана археологами України та Росії, а без посилань на неї не обходиться практично жодна наукова стаття.\nОднак в той же час складання перспективних планів досліджень сприяло концентрації зусиль вчених на окремих стратегічних напрямках. Вченим секретарем IIМК Т. Мовчанівським була написана спецiальна праця, присвячена “черговим методологiчним питанням трипiльської проблеми”, що являла собою своєрiдний стратегiчний план, визначила цiлi i структуру майбутніх археологiчних дослiджень.\nЕкспедиція була організована Інститутом Історії матеріальної культури – ІІМК (Київ) та Державною академією матеріальної культури (Москва) . Керівником експедиції був призначений співробітник ІІМК Сильвестр Магура. В експедиції працювало багато науковців з Києва – В.Козловська, В.Петров, М.Макаревич, К.Коршак, Н.Кордиш. Для участі в роботі експедиції з Москви була запрошена Т.Пассек, з Ленінграда – Є.Кричевський. Спочатку темпи розкопок були невисокими : всього 720 кв.м. в 1934 році. Розкопували не більше двох жител на рік, оскільки слід було докладно розібратися з їх конструкцією, вирішити ряд дискусійних питань. Згодом темпи зросли. Розкривалися великі площі – панорами розкопок 1937 – 1938 років, які є на фотознімках, вражають масштабністю досліджень. Лише на розчистці решток будівель були зайняті десятки жінок. Поруч можна побачити співробітників експедиції з блокнотами, креслярським знаряддям в руках. Серед них, у білій хустині – Тетятна Пассек.\nОсь як згадує про ці розкопки їх учасниця, письменниця Докія Гуменна (яка працювала в 1938р. креслярем у В.Петрова), характеризуючи в своїх мемуарах науковців, які брали в них участь: ” Татьяна Пасеск, великий спеціаліст у трипільських дослідах, не з одною вже книжкою про Трипілля за плечами… Чорнява красуня Пассек завжди ладна була відповідати на всі питання і, як начальник експедиції, завжди була там, де її найбільше потребують”… Тетяна Сергіївна любила жартувати, розповідала анекдоти з життя археологів: “Зустрілися два археологи: обоє скаржаться. Один тільки й те робить, що мерців копає, а другий – ще й досі жодного мерця не викопав…”. Оце таке й Трипілля. Скільки не розкопують, а ще й досі не виявлено, який похоронний обряд мали трипільці” .\nРезультати розкопок, представлені в окремих статтях та збірці праць “Трипільська культура. Том 1″ були вражаючими . Розкопано залишки кількох десятків споруд на площі понад 13000 кв.м (тобто понад гектар), визначено планування поселення, отримано величезний матеріал для вивчення економіки та історії давньоземлеробського населення Подніпров’я. Цих результатів було досягнуто завдяки спільній праці великого колективу науковців, які не тільки вели розкопки, але і займалися дослідженнями на окремих ділянках. Так, наприклад, Є.Кричевський багато зробив для розробки концепції реконструкції трипільських будинків – його публікація в 1 томі “Трипільської культури” за обсягом не поступається монографії . В 1946 р. вийшла спільна з Т.Пассек стаття з реконструкцією поселення Коломийщина-І в цілому . С.Магура та К.Коршак написали кілька праць на теми, пов’язані з економікою трипільців. Т.Пассек крім окремих повідомлень та публікацій зробила ряд узагальнень результатів роботи експедиції в Коломийщині -І.\nПисьменниця Докія Гуменна, яка працювала сезон в експедиції, опублікувала оповідання “З сивої давнини”, в якій вона розповідала про трипільські розкопки,. Мине сорок років, і вона напише цілу книжку про Трипілля, але вийде вона далеко, далеко від України .\nКрім околиць Халеп’я експедиція працювала і на інших трипільських поселеннях. Ми знаходимо Т.Пасек на фото серед учасників розкопок у Володимирівці 1936 року, коли було зроблено чудові знахідки жител з рештками глиняних вівтарів. Чимало видань обійшла унікальна глиняна модель споруди – храму. В 1938 році Т.Пассек видала окрему статтю, присвячену цій категорії виробів трипільської культури .\nПишучи про видатні здобутки Трипільської експедиції не можна не згадати про трагічну долю більшості її учасників – археологів. В 1937-38 роках були репресовані С.Магура та К.Коршак , в 1942р. під Ленінградом загинув Є.Кричевський, в роки війни опинилися закордоном з різних причин В.Козловська та В.Петров, зникло з сторінок наукових видань прізвище Н.Кордиш. І лише двоє з співробітників Трипільської експедиції – Т.Пассек та М.Макаревич продовжили досліджувати трипільську культуру у перші повоєнні роки. Такою ж нещасливою виявилася і доля більшості розкопаних тоді матеріалів – вони все ще чекають на монографічне видання, адже перший том видання “Трипільська культура”, що вийшов 1940 року, за задумом, мав бути лише початком.\nЩоб уявити атмосферу кінця тридцятих років у археологічному інституті, можна звернутися до мемуарів Докії Гуменної. Після того, як твори Гуменної було піддано нищівній критиці, небагато виявилося бажаючих навіть розмовляти з нею – адже це могло виявитися небезпечним: “Зайшла я до Інституту археології і почула, що приїхала Татьяна Пессек із Москви. От добре ! Я рада з нею поговорити, вона ж така мила була в Халеп’ї… Пассек зустріла мене якось перелякано, так що в мене замерзли на устах всі пропозиції. А потім, як я вийшла, вона схвильовано вигукнула: – Ето ужасно ! Ужасно ! Что ей от меня нада ?. Ці вигуки переказала мені Неоніла Леонідівна [Кордиш]. Що ж це так перелякало Татьяну Сергєєвну ? Така милостива – прихильна була… А ось що : показали їй вже число Молодого більшовика з моїм нарисом і вона перелякалася. А тут і я прийшла ! Мабуть, читала статтю Фарбера в Правді… Ото, прокажена доторкнулася до Татьяни Пассек. Ще може і її зачислять у неблагонадійні ? Треба якнайшвидше відмежуватися !” .\nЩоб описана вище ситуація була краще зрозумілою нагадаємо, що на момент цієї зустрічі вже загинув Т.Мовчанівський, автор програми досліджень, було репресовано начальника Трипільської експедиції С.Магуру, учасника експедиції К.Коршака. У статтях Т.Пассек, видрукованих 1937 року ще можна знайти ці прізвища, тобто вона власноручно підтвердила, що певний час співпрацювала в археологічних експедиціях на Україні з кількома “ворогами народу” (не кажучи про Б.Латиніна, який сів ще у 1936 -му). І от тепер до Т.Пассек, в Інститут археології, при свідках (!) прийшла поділитися творчими задумами авторка опублікованого оповідання про експедицію, якою тепер Т.Пассек фактично керувала. А в цьому оповіданні, звичайно, написано, яка Т.Пассек мила людина і добрий науковець. І хто ж це пише ? Докія Гуменна, яка в очах усіх присутніх і знайомих була черговим кандидатом у “вороги народу”… І хто ж тоді тепер цей милий начальник експедиції, який мав щастя працювати з такою кількістю ворогів народу, з яких чотири вже засуджені і покарані, один “на підході”?\nВ 1941 році у Києві виходить друком науково – популярна праця Т.Пассек “Трипільська культура”, яка підвела підсумки передвоєнному вивченню цієї сторінки археології України . До речі, вона була єдиним виданням у цьому жанрі, опублікованим в СРСР. Значне місце в цій книзі було відведено результатам нових археологічних досліджень Трипільської експедиції, викладено нове бачення періодизації трипільських пам’яток, їх хронології, нові підходи до реконструкції будинків, економіки, суспільного ладу. Власне це був майже завершений портрет трипільської культури, який пізніше пройде через всі праці Т.Пассек.\nТільки-но скінчилася війна, а Т.Пассек вже в 1945 р. продовжила польові дослідження в Україні, як начальник розвідкової експедиції. У звіті збереглися фото учасників цієї експедиції на тлі центральної частини Канева,, ще не відбудованого після жорстоких боїв Великої Вітчизняної війни. До речі, Т.Пасек багато працювала в комісії, яка займалася визначенням збитків, нанесених війною СРСР, в тому числі музеям та археологічним пам’яткам. Адже до Німеччини та Румунії було вивезено чимало археологічних колекцій, в тому числі з Києва, Умані, Одеси.\nЩо стосується поселень трипільської культури, то сліди руйнування були помітні неозброєним оком. Згадаємо для прикладу, що через поселення на Дніпрі спочатку пройшли потужні укріплення “Східного валу”, зрівняні потім з землею восени 1943 року радянськими бомбами та снарядами. В знаменитій печері Вертеба з її фантастичними трипільськими знахідками отаборилися партизани УПА. В печері та навколо неї точилися запеклі бої, було підірвано всі входи. Знамениту Володимирівку перетнув величезний протитанковий рів, який знищив десятки давніх будівель.\nПотім, в 1946 році, була велика експедиція на поселенні Володимирівка. Вміщені у звіті фото вражають розмахом робіт і відкритими площами. Можна побачити по кілька розчищених одразу трипільських будівель в одному розкопі. Зауважимо, що значення результатів цих досліджень вдалося в повній мірі збагнути лише у 90-і роки, після відкриття і багаторічних розкопок трипільських протоміст, адже Володимирівка, яка займала площу понад 70 гектар була одним з найдавніших серед них . На старих знімках ми можемо побачити, як Т.Пассек проводить на розкопі екскурсію для місцевих жителів. На іншому фото – Т.Пассек в оточенні студенток, серед яких майбутні дослідниці Трипілля, кандидати історичних наук Т.Бєлановська, Т.Мовша, К.Черниш.\nОднак саме у ці важкі повоєнні роки завдяки працям Т.Пассек трипільська культура постала у всій її красі, завдяки здобуткам експедицій 30-х років та невтомній праці дослідниці . В 1947 році вона захищає докторську дисертацію по монографії “Периодизация трипольских поселений” . Ця монументальна праця, яка стала настільною книгою багатьох дослідників, вийшла в 1949 році, а 1950 року отримала Сталінську премію. В ній було поєднано широке коло розробок Т.Пассек з питань періодизації та дослідження широкого кола проблем, які стосувалися трипільської культури, в тому числі її походження та історичної долі, архітектури, економіки, суспільного ладу. Значне місце у цьому виданні займали матеріали з розкопок Трипільської експедиції 1934 – 1940 років.\nРозширення кордонів СРСР на захід дало можливість перенести археологічні дослідження на нові обшари. З 1947 року наукові інтереси Т.Пассек зосереджені на Дністрі та в Молдові. Якщо трипільська культура у Подністров’ї тривалий час була предметом вивчення українських та польських археологів, то Молдова у цьому відношенні являла собою майже суцільну білу пляму. Важливими були розкопки багатошарового поселення Поливанів Яр (біля с.Комарове), де виявлено кілька горизонтів трипільських поселень, втому числі укріплених ровами. Їх мешканці займалися виготовленням інструментів з кременю, і це вже було, на думку дослідників, справжнє ремесло. Цікавими виявилися розкопки на відкритому В.Маркевичем поселенні Флорешти – 1, яке дало матеріали неолітичної культури лінійно – стрічкової кераміки в нижньому горизонті, а в верхньому, як вважала Т.Пассек – культури Боян. Ці та інші здобуті в 40-50-і роки в Укроаїні та Молдові матеріали увійшли до четвертої, останньої з опублікованих праць Т.Пассек – “Раннеземледельческие (трипольские) племена Поднестровья” . Результати розкопок поселення Флорешти мали бути видані окремою монографією, над якою вона працювала в останні роки свого життя.\nДослідження в Молдові дозволили впритул наблизитися до території, яку займає культура Кукутені – західний аналог і фактично інтегральна частина того, що археологи нині називають культурно – історичною спільністю Кукутені – Трипілля і відповідно до проблем співставлення складових цієї спільності. На початку 60-х Т.Пассек проводить дослідження на поселеннях сусідньої з Трипільською енеолітичною культурою Гумельниця, тільки – но відкритою на території СРСР. Наприкінці 50-х – на початку 60-х років Т.Пассек виступає з доповідями про результати цих досліджень та узагальнюючого характеру на ряді міжнародних археологічних конференцій, в тому числі в Римі та Празі. В той час для датування археологічних старожитностей починають застосовувати радіовуглецевий метод. І в 1964 р.Т.Пассек виступає з доповіддю з питань хронології, в якій, використовуючи С14 дати, поглибила початок трипільської культури до 3600 р. до н.е.\nНаскільки актуальна нині наукова спадщина Т.Пассек ? Досі археологи, які досліджують трипільську культуру, використовують розробленою нею періодизацію поселень, однак у дещо модернізованому вигляді, опустивши деякі етапи (типу ? І або ? ІІ) і додавши нові (ВІ-ІІ). Т.Мовша, учениця Т.Пассек пропонувала свого часу додати ще тап ВІІІ, однак він так і не прижився. Дещо змінилися уявлення про такі поняття, як “середнє” і “пізнє” Трипілля відносно цієї періодизації – в пізньому лишився фактично тільки етап СІІ.\nЗначно змінилися уявлення про абсолютне датування трипільської культури, адже було вдосконалено метод радіовуглецевого датування. Тепер її початок відносять до 5400- 5300 рр. до н.е. Пам’ятки типу Флорешт, які Т.Пассек віднесла до культури Боян, нині вважають найдавнішими трипільськими поселеннями. Усатівський варіант, приєднаний свого часу до трипільською культури, деякі дослідники нині знову пропонують вважати окремою археологічною культурою (Е.Патокова, В.Петренко).\nНавіть саме Трипілля вже понад 30 років пропонують розділити на низку окремих культур – Східнотрипільську, томашівську, петренську, жванецьку та інші (О.Цвек, Т.Мовша). Однак більшість українських археологів поки що не готові остаточно і беззастережно прийняти розпад “Трипільської імперії”, яку створила своїми науковими працями в 30 – 40-ї роки ХХ ст. Т.Пассек. Зауважимо, що в Румунії Трипільській культурі вже давно фактично відповідають одразу три культури. Але там вони йдуть в хронологічній послідовності. Це Прекукутені (відповідник Трипілля А), Кукутені (відповідає комплексам від Трипілля ВІ до СІ включно) та Городіштя – Фолтешті ( відповідник Трипілля СІІ ).\nПереглянута В.Маркевичем та К.Зіньківським реконструкція трипільських жител, розроблена свого часу Є. Кричевським та Т.Пассек. Нині більшість археологів розглядає їх рештки у вигляді завалів обпаленої глини не як обпалені під час будівництва вогнищами глиняні “платформи” – “багатошарові підлоги багатосімейних багатокамерних будинків”, а як залишки обмазаних глиною дерев’яних міжповерхових або перекриттів. Причому деякі споруди нині реконструюються, як двоповерхові. Виявилося, що більшість будинків мали одне – два приміщення, а вважати рештками печі кожну ділянку ошлакованої глини, як це робили раніше, немає жодних підстав.\nПроведена в 90-ї роки магнітна зйомка трипільських поселень у Подніпров’ї (проведена В.Дудкіним) показала, що їх планування насправді було набагато складнішим, ніж могли собі уявити археологи за результатами розкопок Коломийщини – І.. Є всі підстави вважати, що поселення Коломийщина – ІІ мала в плані вигляд не кола, а вісімки, а знаменита Коломийщина – І навряд чи розкопана повністю. Як показала аерофотозйомка, поселення Володимирівка налічувало принаймні в три – чотири рази більше жител, ніж 200, виявлених свого часу Трипільською експедицією. Нині Володимирівку відносять до числа трипільських поселень – протоміст.\nРозкопки та археометричні дослідження в Україні та на території Молдви останніх трьох десятирічч багато в чому по – новому відкрили нам трипільську цивілізацію. Трипілля – східний форпост цивілізації Старої Європи, пов’язаний з нею генетично і духовно, а не наслідок виключно автохтонного розвитку місцевих племен. Вона має забудовані тисячами двоповерхових жител і громадськими спорудами, потужними укріпленнями поселення – протоміста. Відкриті сліди розвинених ремесел – гончарного, металообробного. У трипільських орнаментах виявлено розвинену знакову систему, яка еволюціонувала у напрямку до створення власної писемності .\nВизначаючи головні завдання, які стояли перед радянськими археологами в трид-цяті роки ХХ ст, Т.Пассек на перший план ставила проробку в музейних зібраннях країни величезного матеріалу, здобутого розкопками попередніх років. Можна сказати, що перед спадкоємцями Т.Пассек впродовж останніх десятиліть стояло (і лишається актуальним на початку ХХІ століття) аналогічне завдання. На цей раз воно значною мірою стосується ви-датних за науковим значенням та обсягом матеріалів, отриманих під час числених архео-логічних експедицій при участі та під керівництвом Т.Пассек. Йдеться, насамперед, про справжні перлини трипільської археології, такі, як поселення Коломийщина – І, Коломийщина -ІІ, Володимирівка, Поливанів Яр, Флорешти.\nОдна з проблем нині полягає в тому, що ці колекції тепер знаходяться на території трьох держав – Молдови, Росії та України. Те саме можна сказати про польову документацію – звіти, фотознімки, описи, креслення, щоденники розкопок. Зрозуміло, що лише після завершення обробки та публікації великих колекцій археологічних матеріалів можна повноцінно продовжувати дальші наукові дослідження на ниві трипільської культури.


Вихованцям інтернатів подарували спортивне свято / Полтавщина\n24 травня 2010, 11:20 Розмір тексту\nКоманди-учасники спартакіади з міні-футболу\nЗ 2007-го року (від дня започаткування прекрасної традиції), турнір з міні-футболу проходить два рази на рік: напередодні Дня захисту дітей, а також у період новорічних та різдвяних свят. Минулого року переможці обласних змагань з міні-футболу брали участь у чемпіонаті України, який проходив під патронатом Міністерства внутрішніх справ України.\nПрезидент Фонду Олег Павліченко обіцяє, що у 2010-му році чемпіонат України неодмінно відбудеться (можливо, навіть на полтавській землі), утім із невеликим відхиленням від графіку змагань. Як пояснив організатор спартакіади, внесені корективи зумовлені тривалим зимовим карантином.\nЗа ініціативи Олега Павліченка цього року до програми спартакіади додали турнір з настільного тенісу. «Ми подарували дітям на новий рік тенісні столи, — розповів автор новаторства. — Побачили зацікавленість, бажання і затвердили турнір».\nОрганізатори не схибили — діти у захваті від нововведення! Юні спортсмени гідно представили навчальні заклади у новому виді змагань. Перше місце в одиночному розряді посів учень школи-інтернату м. Полтави Сергій Ковеля, друге — вихованець інтернатного закладу Кременчука Роман Ткаченко. У командному заліку перше місце вибороли спортсмени полтавського навчального закладу, а друге — кременчужани.\nПеремогу у турнірі з міні-футболу здобула полтавська команда. Друге місце у запеклому протиборстві завоювали учні Михайлівського інтернату, а третю позицію дістали гравці Кобеляцького навального закладу. Найкращим голкіпером суддівська колегія визнала гравця Михайлівської школи Андрія Коваленка, почесне звання кращого захисника здобув футболіст полтавської команди Максим Захаренко, а кращим нападником обрали кременчуцького форварда Ярослава Тригубова.\nДля організаторів турніру переможених не було. Усіх без винятку учасників змагань винагородили цінними подарунками і почастували смачним обідом.\nКерівник відділу Кримінальної міліції у справах дітей Главку Жанна Ахіджанян переконана, що спартакіада — не звичайний спортивний захід, а складник цілісної системи правового виховання юнацтва. «Це можливість подарувати дітям увагу і душевне тепло, — наголошує Жанна Суренівна. — Водночас, ці змагання — специфічний профілактичний захід, направлений на виховання поваги до закону, а також на загартування духу і формування сили волі».\n24 травня 2010, 11:20\n«Воїн» визначив кращих юних бійців 22 травня 2010, 16:00\nТеги: діти, ПНПУ, міні-футбол


ХРОНІКА ОБОРОНИ УКРАЇНИ. День 37 – 01.04.2022\nHome / Війна / ХРОНІКА ОБОРОНИ УКРАЇНИ. День 37 – 01.04.2022\nБоєць ЗСУ патрулює територію у звільненому Ірпені разом із хвостатим "товаришем". Фото: Daniel Berehulak/The New York Times\nПідрозділи ворога з метою створення наступальних угруповань продовжують перегрупування військ, йдеться в оперативній інформації Генштабу ЗСУ.\nКомандування Повітряних сил відреагувало на звіти військового керівництва РФ про знищення всієї системи протиповітряної оборони України.\nПовідомлення КПС за підписом командувача Повітряних сил Збройних Сил України генерал-лейтенанта Миколи Олещука: “Нісенітниця! Це слово росіянам важко вимовити, як і збагнути неймовірні масштаби огидної російської пропаганди. Ворог не контролював і не контролює українське небо. Мова може йти про певний контроль окупантами повітряного простору на тимчасово окупованих територіях, де противник уже завіз чимало засобів ППО: С-300, С-400, “Бук”, “Панцир”, «Тор», які поступово знищуються артилерією, авіацією та іншими вогневими засобами. Саме там ворожа авіація проявляє активність, але і там щодня несе втрати…\nКоли окупанти зрозуміли, що їм ніяк не вдасться знищити боєздатність Повітряних сил, а українські міста стали справжніми неприступними фортецями, вони вдалися до перевіреної тактики русні – терору мирного населення, бомбардування міст, сіл, пологових будинків, знищення всієї інфраструктури, щоб занурити Україну в глобальну гуманітарну катастрофу”.\nКомандування Повітряних сил ЗСУ заявило, що було готове до війни з Росією, тому 24 лютого успішно вивело з-під удару майже всю техніку та людей, які продовжують виконувати завдання в умовах, що склалися.\n“Понісши серйозні втрати в авіаційній техніці, а нині, за даними Генштабу ЗСУ, це 143 літаки та 131 вертоліт, ворожа авіація намагається не заходити у зону дії нашої ППО, а також уникає прямого контакту з українськими винищувачами…”\nЗаступник керівника ОП Кирило Тимошенко – про підсумки гуманітарної евакуації за добу:\n6 266 людей було евакуйовано за сьогодні\nМаріуполь – 3 071 людина\nСєвєродонецьк – 285 людей\nРубіжне – 60 людей\nЛисичанськ – 1 300 людей\nКремінна – 52 людини\nПопасна – 38 людей\nПологи – 452 людини\nВасилівка – 180 людей\nМелітополь – 813 людей\nБердянськ – 15 людей\n“Ми очікуємо у Запоріжжі людей, які, нарешті, виїхали автобусами та приватним транспортом з Бердянська та Мелітополя. Вони пройшли останній блокпост окупаційних військ у Василівці: 42 автобуси з Бердянська з маріупольцями; 12 автобусів з Мелітополя з місцевими мешканцями; 300 автомобілів приватного транспорту”, – зазначив також Тимошенко.\nКабінет Міністрів збільшив розмір резервного фонду бюджету на 73,3 мільярда гривень для забезпечення ключових потреб армії та економіки.\nМКІП зафіксував 135 злочинів російських окупантів проти культурної спадщини України. Найбільше постраждали релігійні споруди – 59 об’єктів.\nРосійські війська завдали удару трьома ракетами по населеному пункту в Одеському районі, є постраждалі, повідомив голова обласної військової адміністрації Максим Марченко.\nЗа його даними, обстріл вівся з ракетного комплексу “Іскандер” із Криму.\n“Ми так цього не залишимо. Я обіцяю, що вони пошкодують за кожен пуск ракет та за кожен обстріл нашої землі”, – заявив Марченко.\nКанадський снайпер Валі, якого російська пропаганда встигла кілька разів “поховати”, хизується трофейним сухпайком ворога. Він став героєм сюжету ТСН.\nМіський голова Бучі Київської області Анатолій Федорук заявив, що 31 березня місто було звільнене від російських окупантів.\n“31 березня ввійде в історію нашого населеного пункту і всієї територіальної громади як день звільнення від російських орків, російських окупантів нашими Збройними силами України наших населених пунктів. Сьогодні констатую, що цей день радісний, велика перемога наших Збройних Сил на Київщині. Ми обов’язково дочекаємося і будемо все робити, щоб велика перемога була по всій Україні”, – сказав він.\nУ Запорізькій області відбувся обмін полоненими, повідомив заступник керіника офісу президента Кирило Тимошенко.\nПро обмін також повідомила віцепрем’єр-міністр Ірина Верещук: “За наказом президента Зеленського щойно відбувся другий обмін полоненими. Додому веземо 86 наших військовослужбовців! 15 із них – жінки! Звертаюся до всіх наших, хто ще в полоні: будемо боротися за кожного з вас! Всіх повернемо додому. Тримайтеся!”\nВідео ДСНС зі звільненого Ірпеня:\nУ місті Каховка на Херсонщині озброєні військові ЗС Росії призначили кількох колаборантів “керувати” захопленим населеним пунктом.\nЯк повідомила ФБ-сторінка Каховська міська територіальна громада, всіх працівників міськвиконкому, які на той час були на робочих місцях, окупанти зібрали в залі засідань, відібрали мобільні телефони та заявили, шо міська влада “не справляється зі своїми обов’язками”.\nЗагарбники повідомили, що відсьогодні керувати містом буде Філіпчук Павло (ексдепутат Херсонської обласної ради від “Опоблоку”), керівником поліції буде Буховець Олег, керівником КВУ “Водоканал” – Гаврилюк Олег.\nПрацівникам міськвиконкому, які були в приміщені, запропонували співпрацювати з вищевказаними особами, в іншому разі всі будуть звільнені.\nПовідомляється, що керівництво міської територіальної громади відмовилося від такої пропозиції.\nПрезидент Європейського парламенту Роберта Мецола в час повномасштабного вторгнення Росії відвідала столицю України. У Києві вона зустрілася, зокрема, з головою ВР Русланом Стефанчуком та прем’єр-міністром України Денисом Шмигалем.\n“Хочу сказати, що парламентська демократія отримала друге дихання в Європі завдяки подвигу українського народу й діям українського парламенту. Усі разом ми висловлюємо глибоке співчуття тим українцям, які загинули в цій несправедливій війні. Ми всі стоїмо разом із вами пліч-о-пліч у цій боротьбі”, — зазначила Роберта Мецола, яку цитує сайт ВР.\nПрезидентка Європарламенту, виступаючи у Верховній Раді, звернулася до українського парламенту та всього українського народу з трьома обіцянками.\nПідрозділи Збройних сил України звільнили місто Бородянка в Бучанському районі Київської області, – “АрміяInform”.\n“Гостомельський котел”? Чи встигнуть утекти?..\nВолодимир Зеленський провів чергові перемовини з президентом Франції Еммануелем Макроном.\n“Розповів про протидію російській агресії. Обговорили переговорний процес – перебіг і перспективи, важливість безпекових гарантій. Ініціатива щодо гуманітарних коридорів із Маріуполя має бути реалізована!” – йдеться в дописі президента України у твіттері.\nВерховна Рада ухвалила закон щодо заборони символіки держави-терориста.\nЗа законопроєкт “Про заборону пропаганди російського неонацистського тоталітарного режиму, акту агресії проти України з боку Російської Федерації як держави-терориста, символіки, яка використовується збройними та іншими воєнними формуваннями Російської Федерації у війні проти України” проголосували 311 нардепів.\nКомандир полку “Азов” майор Денис Прокопенко “Редіс” у відеозвернення спростував інформацію про його евакуацію з Маріуполя, де “азовці” боронять місто від російських загарбників.\n“Вчора зʼявилася інформація про евакуацію командування полку “Азов”. Командир на поле бою заходить першим і виходить останнім. Кидати своїх підлеглих на полі бою характерно російським командирам, які не вважають своїх підлеглих за людей”, – сказав Редіс.\nВін зазначив, що ворог біситься від неможливості захопити Маріуполь, тож приписує собі вигадані перемоги.\n“Командування полку та весь наявний особовий склад тут і робить все можливе і неможливе, аби Маріуполь лишився українським. Слава Україні!” – підсумував він.\nЩоб Маріуполь не став Батурином 1708 року: “Азов” закликав до операції з деблокади міста. ВІДЕО\nПосівна кампанія почалася вже в 21 області України, – прем’єр-міністр Денис Шмигаль в ефірі національного телемарафону.\nЧасткове відведення військ РФ із території Київської та Чернігівської областей не дає Україні підстав зменшувати рівня оборони Києва та інших міст, заявив речник Міністерства оборони Олександр Мотузяник.\n“Наразі ми спостерігаємо, що російські підрозділи частково відводяться із територій Київської та Чернігівської областей. Одночасно, що саме у ворога є метою, ми в подальшій перспективі прогнозувати не можемо, і це не дає нам підстав у будь-який спосіб зменшувати рівень оборони наших міст, зокрема й столиці. Ми маємо бути готовими до будь-якого розвитку ситуації. Справді, нині сил і засобів російської армії, щоб штурмувати столицю, явно недостатньо. Як буде надалі – час покаже”, – сказав Мотузяник на брифінгу в українському медіацентрі.\nУнаслідок ракетного удару російських військ по Синельниківському району Дніпропетровської області у четвер ввечері було зруйновано об’єкти цивільної інфраструктури, повідомляє Офіс генпрокурора.\nУ повідомленні наголошується, що жодних військових об’єктів на цій території немає.\nДніпропетровська обласна прокуратура здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за фактом порушення законів та звичаїв війни (ч. 1 ст. 438 КК України).\nВоїни 14-ї окремої механізованої бригади ЗСУ імені князя Романа Великого знешкодили транспортно-заряджальну частину комплексу ТОС “Буратіно” (“Солнцепек”) російських окупантів. Про це повідомила пресслужба бригади.\n“Уже неодноразово повідомлялося, що окупаційні війська росіян у війні проти України намагаються використовувати важкі вогнеметні системи. Їхні ТОС-1 «Буратіно» та його вдосконалена версія ТОС-1А «Солнцепек» здатні завдати жахливої шкоди і втрат цивільному населенню… Однак ця транспортно-заряджальна машина з комплексу ТОС «захлинулася власною стружкою» і не завдасть шкоди українцям. Князівські воїни про це подбали!”, – йдеться в повідомленні.\nВійськові Сил спеціальних операцій ЗСУ влаштували результативну засідку на ворожу техніку, спалено паливозавправник росіян.\n“Ось так воїни ССО України б’ють по шляхах забезпечення ворога. Відрізаючи російських окупантів від необхідного, ми знесилюємо його підрозділи. Ефективні засідки з метою порушення логістистики постачання припасів і палива – одне з важливих завдань”, – йдеться в повідомленні Командування ССО.\nКомандування Десантно-штурмових військ ЗСУ показало, як український десантник з 81-ї окремої аеромобільної бригади знищує ворожі літаки з переносного зенітно-ракетного комплексу.\nЗазначається, що минулого тижня, в одному з районів виконання завдань, майстер-номер обслуги підрозділу протиповітряної оборони 81-ї окремої аеромобільної бригади ДШВ солдат Гліб С. з ПЗРК знищив два винищувачі-бомбардувальники Су-34 Повітряно-космічних сил ЗС РФ.\n“Виявивши повітряну ціль на висоті близько двох тисяч метрів, я здійснив бойовий пуск, в результаті якого літак вибухнув в повітрі. Через день наше “полювання” також було вдалим, іншу “Сушку” спіткала така ж сама участь”, – розповів десантник.\nПресслужба оперативного командування “Північ” показала, як Сили оборони із засідки знищують колону російської військової техніки у Чернігівській області.\nНа відео чути, як українські військові розмовляють між собою.\n“Я б’ю другого”, – говорить наш оборонець до побратима. “Другого? Ну, давай”, – відповідає той. Через кілька секунд ворожу техніку зустрічають постріли.\nВіцепрем’єр-міністр – міністр з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій Ірина Верещук анонсувала на 1 квітня 9 гуманітарних коридорів, через які планується вивезти декілька тисяч громадян – за умов дотримання окупантами режиму тиші, гарантій безперешкодного проходу колон та обов’язкового розмінування вказаних трас на усіх зазначених ділянках.\nМаршрут: Маріуполь – Мангуш – Бердянськ – Токмак – Василівка – Кам’янське – Запоріжжя.\nПо маршруту прямуватимуть приватні автомобілі.\nМаршрут: Бердянськ – Токмак – Василівка – Кам’янське – Запоріжжя.\nМаршрут: Мелітополь – Василівка – Запоріжжя.\nМаршрут: Енергодар – Дніпрорудне – Василівка – Запоріжжя.\nПо маршруту слідуватимуть приватні автомобілі.\nРубіжне (Луганська обл.) – Бахмут (Донецька обл.)\nМаршрут: Рубіжне – Сєвєродонецьк – Лисичанськ – Бахмут.\nНижнє (Луганська обл.) – Бахмут (Донецька обл.)\nМаршрут: Нижнє – Горське – Лисичанськ – Бахмут.\nПопасна (Луганська обл.) – Бахмут (Донецька обл.)\nМаршрут: Попасна – Бахмут.\nЛисичанськ (Луганська обл.) – Бахмут (Донецька обл.)\nМаршрут: Лисичанськ – Бахмут.\nСєверодонецьк (Луганська обл.) – Бахмут (Донецька обл.)\nМаршрут: Сєвєродонецьк – Лисичанськ – Бахмут.\nБіля села Кам’яне з річки Псел витягли російський танк, який місяць тому потонув на межі Полтавської та Сумської областей. Всередині були тіла кількох рашистів.\n“З тілами танкістів проведуть процедури, передбачені українським та міжнародним законодавством. Долю ж бойової машини вирішить відповідна експертна група, також у рамках закону”, – йдеться в повідомленні Генштабу ЗСУ.\nМісцеве видання “Полтавщина” зазначає, що ЗСУ розбили тут ворожу техніку у ніч із 26-го на 27 лютого. Частину знищеної колони селяни потім збирали поблизу сіл Веприк, Бобрик, Кам’яне та Московський Бобрик. Окрім танків, там були “Тори”, “Гради” та інша техніка. Частина її роз’їхалася та “загубилася”.\nБудівля Харківського національного університету ім. Каразіна повністю зруйнована, сам виш перемістять у більш безпечне місце. Про це повідомив перший заступник міністра освіти та науки Андрій Вітренко.\n“На превеликий жаль, університет ім. Каразіна, який має багаторічні традиції, повністю зруйнований рашистськими загарбниками, повністю зруйнований їх авіаударами. Але університет ім. Каразіна буде переміщений під керівництвом МОН і за сприяння профільного комітету парламенту, ректор виконує всі наші рекомендації і переносить університет у більш безпечне місце”, – сказав Вітренко в ефірі телемарафону.\nТакож, за його словами, були переміщені Харківський біотехнологічний університет в Закарпатську область.\nІнформує пресслужба Головного управління розвідки Міністерства оборони України: “Фіксуються непоодинокі випадки, коли окупаційні війська використовують українських дітей в якості живого щита для військової техніки. За повідомленнями місцевих мешканців в селі Новий Биків (Чернігівська область), російські солдати взяли у заручники та посадили у вантажівки місцевих дітей. Мета цих дій – страхування колони військової техніки на марші.\nОкрім того, наголошують у розвідці, ворог використовує дітей як заручників – для гарантії, що місцеве населення не видаватиме координати переміщення українським захисникам.\nВипадки використання дітей для прикриття фіксуються в Сумській, Київській, Чернігівській, Запорізькій областях.\nДокументалісти Babylon’13 зняли з дрона Гостомель та його аеродром після боїв із російськими окупантами.\nДані Генштабу ЗСУ про бойові втрати противника станом на ранок 01.04:\n• особового складу – близько 17700 (+200),\n• танків ‒ 625 (+11),\n• бойових броньованих машин ‒ 1751 (+16),\n• артилерійських систем – 316 (+5)\n• літаків – 143 (+8),\n• автомобільної техніки – 1220 (+19),\n• цистерн із ПММ – 76 (+1),\n• БПЛА оперативно-тактичного рівня – 85 (+2),\n• спеціальної техніки – 24 (+2),\n• пускових установків ОТРК/ТРК – 4.\n(Дані орієнтовні, в дужках – зміна проти ранку 31 березня.)\nЗа добу підрозділи Сил оборони Запорізького краю знищили 32 окупантів, 38 – поранили, також у ворога тепер на два бронетранспортери та два танки менше. Окрім того, бійці на Запоріжжі знищили 7 автомобілів та 2 реактивні системи залпового вогню “Град”, – Запорізька ОВА.\nРосійські окупанти залишили практично весь Броварський район Київської області, ЗСУ продовжують зачистку населених пунктів від ворога, – міський голова Броварів Ігор Сапожко.\nСтаном на 10:00 з-під завалів будівлі Миколаївської ОДА вивільнили тіла ще трьох загиблих. Загальна кількість жертв наразі становить 27 людей.\nГолова Луганської ОВА Сергій Гайдай: Із реактивних систем залпового вогню росіяни завдали удар по житловому сектору міста Гірське. Маємо декілька зруйнованих будинків, поранено жінку. Рятувальники продовжують працювати.\nАвстралія відправить в Україну бронетехніку на запит президента Зеленського, зокрема країна надасть транспортер Bushmasters.\nМайже 400 дітей постраждали в Україні з початку збройної агресії Російської Федерації. З них 153 – загинули, більше 245 – поранені. Про це вранці повідомляє пресслужба офісу генерального прокурора.\n“Триває робота зі встановлення всіх даних щодо постраждалих дітей у місцях ведення активних бойових дій і на тимчасово окупованих ворогом територіях. Зокрема, у місті Маріуполь, на окремих територіях Київської, Чернігівської та Луганської областей”, – йдеться в повідомленні.\nЗа даними ОГП, через бомбардування й обстріли пошкоджено 859 закладів освіти, 83 із них зруйновані повністю.\nКількість загиблих внаслідок обстрілу будівлі Миколаївської обласної державної адміністрації зросла до 24, повідомила ДСНС.\n“З-під завалів рятувальники вивільнили 23 тіла загиблих, та одна людина померла у лікарні. Роботи тривають цілодобово”, – йдеться в повідомленні.\nКМДА: Ніч проти 1 квітня у Києві пройшла спокійно.\nПрацює інфраструктура, комунальники, транспортники, медики та рятувальники. Надаються усі комунальні послуги.\nВідкриваються продовольчі магазини, аптеки, банки, заправки, автосервіси, міні-ярмарки та столичні ринки.\nМіська влада закликає киян не втрачати пильності та не виходити з дому без нагальної потреби, а також дотримуватися правил комендантської години. За перших сигналів повітряної тривоги – слідувати в укриття.\nУ російському місті Бєлгород, розташованому неподалік від кордону з Україною, сталася велика пожежа на нафтобазі, повідомив голова Бєлгородської області В’ячеслав Гладков.\nЗгодом він уточнив, що внаслідок події постраждали двоє працівників бази. Мешканців трьох вулиць переселяють.\nРосія намагаються звинуватити у пожежі Україну. Гладков заявив, що спалахнуло на нафтобазі нібито внаслідок “авіаудару з двох вертольотів ЗСУ, які зайшли на територію Росії на низькій висоті”.\nНагадаємо, увечері 29 березня у передмісті Бєлгорода спалахнув склад боєприпасів. Внаслідок цього постраждали четверо російських військовослужбовців.\nПродовжується часткове відведення підрозділів російських окупаційних військ із півночі Київської області у бік Білорусі, інформує пресслужба Генерального штабу ЗСУ в ранкоовму зведенні.\n“Спостерігається продовження часткового відведення підрозділів російських окупаційних військ з півночі Київської області в бік державного кордону з Республікою Білорусь. Фіксується рух змішаних колон техніки різної кількості. У складі колон також цивільні транспортні засоби (вантажівки, автобуси, мікроавтобуси, легкові автомобілі), що були викрадені російськими загарбниками під час тимчасового зайняття територій”, – йдеться в повідомленні.\nКрім того, противник здійснює вивезення майна, що було награбоване.\nРосійські загарбники пограбували Чорнобильську АЕС, перш ніж залишити її, повідомив голова державного агентства з питань управління зоною відчуження Євген Крамаренко в ефірі національного телемарафону.\nЯк передає Суспільне, за його словами, зранку 31 березня почала виїжджати російська техніка, яка перебувала на майданчику Чорнобильської АЕС. Після того, як частина техніки виїхала, старший серед окупантів на прізвище Якушев із позивним “90-й” запропонував скласти акт.\nЗокрема окупанти вкрали комп’ютери, чайники, кавоварки, контейнери з майном, яке було на станції. Вони також розграбували готель, розташований поруч з АЕС – винесли кухонний посуд, виделки, ложки та сервізи.\nТим не менш, усі датчики на перший погляд були у нормі, суттєвих пошкоджень інфраструктури ЧАЕС поки не спостерігають.\nЗбройні сили України звільнили від російських окупантів 11 населених пунктів на Херсонщині, вони повністю перебувають під контролем уряду, повідомила за підсумками добт 31 березня пресслужба оперативного командування “Південь”.\n“Зусиллями наших захисників 60-ї окремої піхотної бригади, що перебуває в угрупованні військ “Південь”, було визволено такі населені пункти на Херсонщині: Нововоронцовка, Мала Шестерня, Новогригорівка, Тополине, Князівка, Краснівка, Свободне, Кам’янка, Пригір’я, Кочубєївка, Орлове”, – йдеться в повідомленні.\nЗараз місцеве населення може отримувати гуманітарну допомогу – медикаменти, харчі та ін.\nПрезидентка Європейського парламенту Роберта Мецола приїхала в Україну і повідомила, що прямує до Києва. Візит пов’язаний із питаннями євроінтеграції нашої держави.\nПрезидент позбавив звання генералів двох колишніх високопосадовців Служби безпеки України, які проявили себе як “антигерої”. Про це Володимир Зеленський повідомив у традиційному нічному відеозверненні.\n“Зараз у мене немає часу займатися всіма зрадниками. Але поступово всі вони покарання отримають. Тому вже більше не генерали ексначальник Головного управління внутрішньої безпеки СБУ Наумов Андрій Олегович та ексначальник УСБУ в Херсонській області Криворучко Сергій Олександрович”, – зазначив президент.\nВін також наголосив, що “ті військовослужбовці вищого офіцерського складу, яким щось завадило визначитися, де їхня Батьківщина, які порушують військову присягу, дану на вірність українському народу щодо захисту нашої держави, її свободи та незалежності, неодмінно будуть позбавлені вищих військових звань відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних сил України”.\nТакож у зверненні Зеленський окреслив ситуацію на фронтах. Зокрема, він наголосив, що відступ росіян від Києва й на Чернігівському напрямку є частиною їхньої тактики.\n“Але й ми повинні усвідомлювати те, що для російських військових – це частина їхньої тактики. Все це не просто так. Ми знаємо їхні задуми. Знаємо, що вони планують і що вони роблять. Знаємо, що вони забираються з тих напрямків, де ми їх бʼємо, щоб зосередитися на інших, дуже важливих. На тих, де нам може бути складно”.\n“На Донбасі, у Маріуполі, на Харківському напрямку російські війська накопичують потенціал для ударів. Будемо захищатися. Будемо робити все, що зможемо, щоб зупинити окупантів і очистити нашу землю від їхніх злих і безглуздих химер”, – запевнив президент.\nУ державному сервісі “Дія” стартував прийом заявок на компенсацію за зруйновану нерухомість. За словами Зеленського, вже подано 25 491 заяву.\n“Кількість мешканців у цих будинках і цих квартирах, які були зруйновані, за нашими підрахунками – 63 471 людина. Але ж ми знаємо, що відновлювати треба більше. Значно більше. Тож розповідайте всім, кому це потрібно, про таку державну програму. Важливу програму. Вже скоро можливість подавати заяви запрацює й офлайн, у ЦНАПах, у звичному для багатьох українців режимі”, – сказав глава держави в нічному зверненні.\nОперативна інформація Генштабу Збройних сил України станом на 00:00 1.04.2022\nУнікальних переглядів: 3 288


Афганістан: героїзм крізь біль і сум | Колківська ОТГ\nТридцять років тому, 15 лютого 1989 року, закінчилася одна із найдовших і трагічних воєн другої половини 20-го століття – війна в Афганістані. Нікому не потрібна війна…\nУ конфлікті брали участь збройні сили уряду Демократичної Республіки Афганістан з одного боку і озброєна опозиція (моджахеди, або «душмани»)− з іншого. Боротьба велася за повний політичний контроль над територією Афганістану. Моджахедам у ході конфлікту підтримку надавали військові фахівці США, ряд європейських країн-членів НАТО, а також пакистанські спецслужби.\nШановні ветерани, дорогі учасники бойових дій на території інших держав, у зоні АТО! Бажаємо вам мирного неба над головою, міцного здоров’я, сталевої волі і доброї долі!


Захисник "Шахтаря" Кривцов - про відпустку, підготовку до зборів і плани на 2017 рік - Сергій Кривцов розповів, як підтримує форму під час відпустки | Сьогодні\nЗахисник "Шахтаря" Кривцов – про відпустку, підготовку до зборів і плани на 2017 рік\n9 січня 2017, 12:10\nСергій Кривцов розповів, як підтримує форму під час відпустки\n- Сергій, до кінця відпустки залишаються лічені дні. Готовий до початку другої частини сезону?\n- Так, повністю. Відпочив відмінно. Спочатку десять днів були на морі з дружиною і дітьми. Новий рік зустріли в Києві, а 2 січня вирушили до батьків в Запоріжжя. Ми під час відпустки завжди намагаємося приїжджати додому. Важливо приділити час рідним, адже ми і так рідко бачимося. Їм дуже хочеться побути з онуками. Так що зараз у Запоріжжі, скоро будемо повертатися до столиці.\n- З ким із команди підтримуєш зв'язок?\n- З усіма, в основному по телефону. Зідзвонювалися, вітали один одного. У нас ще є група в Whats App, де обмінюємося фотографіями. А зараз спілкуюся і тренуюся зі знайомими хлопцями із запорізького "Металурга".\n- Уже почав підготовку до зборів?\n- Звичайно, у кожного є своя програма занять. Це дуже важливо, тому що, якщо місяць нічого не робити, на зборах потім важко набирати кондиції. Краще тримати себе в тонусі.\n- Що побажав собі і команді на Новий рік?\n- Хочу, щоб я і моя сім'я були здорові – це найголовніше в житті. А що стосується "Шахтаря", то у мене одне бажання – виграти всі титули, за які боремося. Попереду ще багато матчів, ми повинні віддати всі сили, щоб в цьому сезоні завоювати золоті медалі чемпіонату, взяти національний Кубок, звичайно, як можна далі пройти в Лізі Європи.


"Я їм, щоб вгамувати нелюдський голод". "Я їм, тому що мені нудно, самотньо, я заміжня (одружений) або навпаки". "Я їм, тому що проходжу повз кав'ярні, магазину чи ларька з фастфудом". "Я їм, тому що я багато випив (а), перебуваю на вечірці (у гостях)". "Я їм, бо не хочу ображати маму, яка так старалася і готувала", "Я їм, бо не хочу відставати від подруг, не хочу позбавляти себе задоволення". І, нарешті, "Я їм, тому що у мене поганий настрій". Деякі з цих виправдань переїдання вам знайомі, чи не так? Тоді знайте, що ваші проблеми з вагою тісно пов'язані з досить поширеним явищем - емоційним харчуванням. Харчування для вас перетворилося на улюблений спосіб відходу від проблем і негативних емоцій.\nСаме цю психологічну установку слід звинувачувати в тому, що ви раз за разом "зриваєтеся" з дієти. Отже, чи готові ви нарешті приборкати апетит, почати управляти власною вагою, та й всім життям?\nНасамперед, не існує чарівного засобу, який допоможе вам раз і назавжди позбутися зайвої ваги. По-перше, ви повинні навчитися контролювати споживання їжі і "відключати" апетит. Тільки в цьому випадку ви зможете схуднути і успішно підтримувати бажаний вагу.\nОтже, почнемо подорож по дорозі до кращого життя. Перший крок - пройти невеликий тест, щоб визначити, наскільки сильно ваші емоції впливають на харчування.\nЧесно відповідайте на ці сім питань, а потім дізнайтеся, що означають ваші відповіді.\nКоли востаннє ви з'їли надто багато :\nвідчули ви раптовий напад голоду, або ж апетит накотилася поступово? Зголоднілі, ви відчули непереборне бажання негайно щось з'їсти? Під час їжі звертали ви увагу, що кладете в рот, або ж просто поїдали всі без розбору? Чи можете ви наїстися корисними поживними продуктами, або ж для задоволення апетиту вам потрібна певна, не завжди корисна, їжа? Чи виникає у вас почуття провини після їжі? Чи траплялося вам переїдати в стані стресу або щоб заглушити негативні емоції? Чи швидко ви їсте? А тепер з'ясуємо, що означають ваші відповіді Емоційно обумовлений голод виникає раптово, на відміну від фізично обумовленого голоду, який виникає поступово. Перший сигнал, який подає зголодніти організм - бурчання в животі, поступово все більш посилюється і нарешті переростає в голодні спазми; але це повільний процес, який радикально відрізняється від голоду емоційного походження, що виникає раптово під впливом зовнішніх подій або переживань.\nНа відміну від фізичного голоду, голод емоційний вимагає негайного задоволення. Фізичний голод може почекати, а емоційний - ні. Різниця між фізичним та емоційним голодом полягає в рівні зосередженості при споживанні їжі. Для вгамування фізичного голоду ви можете вибрати різні продукти, не втрачаєте при цьому відчуття реальності і здатні контролювати процес харчування. Ви помічаєте, скільки і чого з'їли, і припиняєте їсти, коли з'являється відчуття ситості. Емоційний голод не розрізняє продуктів і не підпорядковується розуму. Емоційний голод дуже важко вгамувати, оскільки навіть після насичення апетит не зникає. Для вгамування емоційного голоду часто потрібні певні продукти, наприклад, щось солодке або гостре, наприклад, улюблене тістечко чи морозиво. Фізичний голод перетворює на делікатес будь-яку їжу, навіть сиру моркву і капусту. Емоційний голод часто змінюється почуттям провини і обіцянками більше собі не потурати. Фізичний голод ніяк не пов'язаний з почуттям провини, адже ви знаєте, що їсте не тому, що дуже захотілося, а тому, що того вимагає організм. Емоційний голод викликаний зовнішнім фактором, наприклад, подією або пов'язаними з ним переживаннями. Фізичний голод викликаний фізіологічними потребами організму. Тамуючи фізичний голод, ви смакуєте кожен шматочок їжі, а от тамуючи емоційний голод, ви їсте, не встигаючи відчути смак їжі. Раптово подивившись на тарілку, ви виявляєте, що з'їли півкіло морозива. Дослідження, в якому взяли участь 17000 чоловік, що не зуміли витримати до кінця ні на одну дієту, показало, що всі їхні зриви обумовлені емоційними проблемами, в більшості випадків, пов'язаними з низькою самооцінкою або підвищеної емоційної вразливістю. Так, багато жінок, успішно соблюдавшие дієту протягом деякого часу, поверталися до звичайного режиму харчування, коли виявляли зраду чоловіка, стикалися з неприємностями на роботі, в сім'ї або змушені були справлятися з хворобою батьків чи дітей. Можливо, вам також доводилося переривати дієту з подібних причин.\nГоловне, що вам потрібно засвоїти, - рахувати калорії, страждаючи від емоційного голоду, все одно, що намагатися бігти марафонський забіг, лежачи вдома на дивані. Це абсолютно безглуздо. Щоб приборкати емоційний голод, потрібно усунути психологічні фактори, що його викликають, - пам'ятаєте, наскільки реальним б він не здавався, емоційний голод виникає не в животі, а в голові.


П'ятниця, 22 червня 2018, 07:00\nНа останній стадії сифілісу в хворих провалюється ніс\nНезважаючи на зусилля, спрямовані на подолання сифілісу, кількість хворих постійно зростає. До цих пір більшість медичних агенцій зосереджені на лікуванні інфікованих людей та їхніх статевих партнерів. Але нові відкриття впритул наблизилися, щоб створити вакцину проти сифілісу, повідомляє Technology.org з посиланням на дослідження в журналі mBio.\nЗа оцінками Всесвітньої організації охорони здоров'я, у 2012 році 10,7 мільйона людей у віці від 15 до 49 років мали сифіліс, і щороку близько 5,6 мільйонів людей заражалося на цю хворобу. У США її поширеність зростає, особливо серед чоловіків-гомосексуалістів. У багатьох країнах, що розвиваються, захворювання на сифіліс зростає серед сексуальних працівників та їхніх клієнтів.\nДовгий час медичні установи намагалися ліквідувати сифіліс, лікуючи пацієнтів та їхніх нещодавніх сексуальних партнерів, доки працівники охорони здоров'я не виявили усіх, хто міг би стати жертвою цієї хвороби. Але цей метод обмежений бажанням людей і здатністю розкривати свої сексуальні контакти. Це також обмежується складністю діагностики сифілісу.\nЦя хвороба, що передаються статевим шляхом, становить серйозну небезпеку для здоров'я. Сифіліс є другою провідною причиною мертвонародження та викиднів в усьому світі. Якщо його не лікувати, то це може призвести до інсультів, деменції та інших неврологічних захворювань.\nTreponema pallidum, бактерія, що спричиняє сифіліс\nСифіліс важко вивчати, тому що, на відміну від багатьох хвороботворних бактерій, його не можна вирощувати в лабораторних тарілках або в мишах. Крім людей, єдиними тваринами, що часто зустрічаються в лабораторіях і є сприйнятливими до сифілісу, - це кролики. Але кролики швидко долають сифілісні інфекції, тому нові кролики повинні регулярно заражатися, щоб підтримувати штам Treponema pallidum, бактерії, що викликають сифіліс.\nДругою причина, чому сифіліс важко вивчати, є те, що бактерії, які викликають захворювання, є дуже делікатними. Більшість хвороб викликають бактерії досить жорсткі - ви можете мити їх, сушити їх, а потім розглядати їхні деталі під мікроскопом. Treponema pallidum не переживає такого жорсткого поводження. Вона, як правило, розривається і її внутрощі перемішуються. Це робить неможливим з'ясувати, які білки повинні бути назовні бактерій.\nА ці білки зовні бактерій є ключовими - це те, що наша імунна система визначає як бактерійних загарбників. І ці зовнішні білки бактерій є частиною вакцин. Знадобилося чимало часу, щоб знайти та ідентифікувати ці білки у сифілісі. Treponema pallidum була вперше ідентифікована в 1905 році, але до цих пір ніхто не зміг з'ясувати, які білки знаходяться на її зовнішній мембрані.\nДослідники пробували всілякі трюки. Коли генетичний аналіз став доступним, вони почали дивитися на генетичний код Treponema pallidum, сподіваючись, що гени для своїх зовнішніх білків будуть схожі на гени інших бактерій. Але Treponema pallidum відносяться до типу спірохетів - вони чудернацько закручені в спіралі, і схожі на інші бактерії приблизно так само, як люди на безхребетних.\nВакцина проти сифілісу\nДитина з вродженим сифілісом\nПроте, є й хороші новини. Це невеликий розмір генетичного коду Treponema pallidum: він має всього близько 1000 генів.\nКоли науковці Коннектикутського університету почали аналізувати генетику бактерій сифілісу, яку вони збирали у пацієнтів з Колумбії, Сан-Франциско та Чехії, вони почали помічати, що штами з різних місць були дуже схожі. Не багато генів відрізнялися. І це має сенс - в організмі з таким маленьким генетичним кодом, кожен ген повинен бути суттєвим. Гени можуть змінюватися лише, якщо це справа життя та смерті. А що контролює життя і смерть для Treponema pallidum?\nБактерії мутують, щоб уникнути імунної системи. Науковці підозрювали, що ці мутовані гени закодовані для білків, які вони шукали. Вони використовували програму для комп'ютерного моделювання білків, які ці гени виробляють, і з'ясували, що ці білки мають характерну форму, яку бактерії використовують на їхніх зовнішніх мембранах.\nПотім дослідники на основі розрахунків створили протеїни та антитіла до них.\nЗвичайно, білки, які багато мутують, щоб сховатися від імунної системи, не є хорошими кандидатами на вакцину. Для вакцини потрібно протилежне; білки, які завжди є однаковими у всіх бактеріях сифілісу. Отже, останній крок у роботі команди полягав у тому, щоб повернутися до генетичного коду Treponema pallidum, щоб знайти гени, які закодовані білками у зовнішній мембрані, які ніколи не змінились, використовуючи гени, які вони вже називали ключами.\nДослідники знайшли такі білки і тепер планують використовувати їх для імунізації кроликів, щоб довести, що вони можуть працювати як вакцина. Вони також шукають ще більше різноманітних штамів сифілісу у Північній Кароліні, китайському Гуанчжоу та малавійськомі місті Лілонгве, щоб переконатися, що сифіліс, який вони вивчають, є репрезентативним для сифілісу у всьому світі.\nДІТИ ІЗ БІДНИХ СІМЕЙ НАЙБІЛЬШЕ СХИЛЬНІ ДО ПОВНОТИ


Трифазний стабілізатор напруги ГЕРЦ У 36-3/63 v3.0 - Элекс engineering\nГоловна>Трифазні стабілізатори>Трифазний стабілізатор напруги ГЕРЦ У 36-3/63 v3.0\nТрифазний стабілізатор напруги ГЕРЦ У 36-3/63 v3.0 призначений для роботи в електричних мережах з коливаннями напруги від 150 до 260В. У цьому діапазоні апарат гарантовано видає на виході напругу в рамках 220 ± 1-1.5%, що забезпечується за рахунок використання 36 ступенів стабілізації відповідно. Модельний ряд Герц по потужності може бути на 16.5, 22.5, 27, 33, 41 і 53 кВт, що відповідає робочому струму на 25, 32, 40, 50, 63 і 80А на фазу.\nВстановлювати і експлуатувати стабілізатор ГЕРЦ У 36-3/63 v3.0 рекомендується в сухих і опалювальних приміщеннях. Даний апарат призначений для підлогової установки. Підключення здійснюється до існуючої проводки через клемну колодку.\nНомінальна потужність, кВА/кВт 41.0


"Жигулі-6" - огляд автомобіля ВАЗ-2106\nдодому Техніка та комп'ютери “Жигулі-6” – огляд автомобіля ВАЗ-2106\n“Жигулі-6” – огляд автомобіля ВАЗ-2106\nОновлення в «Жигулі-1600»\nВАЗ-2106, або “Жигулі-6” – автомобіль, який був широко поширений в Радянському Союзі і відомий всім російським громадянам як «шістка». Це покращена модель ВАЗ-2103 в кузові седан належить до III групі малого класу. З 1975 по 2005 роки було випущено більше 4,3 млн штук з таких заводів, як Волзький автомобільний, «Рослада» (р. Сизрань), «Анто-Рус» (Херсон), «Іжавто» (Іжевськ).\nВсі розробники намагалися поєднати в моделі ВАЗ-21031 (так вона спочатку називалася) ціну та якість, щоб автомобіль став доступним. Виробники відмовилися від хромованої обробки, але включили хорошу світлотехніку. Ст. Антипин і Ст. Степанов розробили внутрішню обробку, і замість металевих деталей з’явилися пластикові, змінилася оббивка і підлокітники.\nУ порівнянні з ВАЗ-2013, в автомобілі «Жигулі-6» покращилися наступні параметри: шумоізоляція, сидіння, сигналізація, реостат освітлення, індикатор гальмівної рідини, покажчики поворотів, задня панель багажника і ковпаки на колесах. Слід зазначити, що за всі роки випуску автомобіля він постійно змінювався і ніколи не залишався незмінним. Ось перелік його змін:\nхромовані молдинги замінили на пластмасові;\nвстановили гальма та вентиляційні решітки задніх стійок від ВАЗ-2013;\nприбрали оформлення колісних арок і хромовані обідки бічній світлотехніки;\nчервоні ліхтарі замінили на катафоти;\nвідмовилися від брудозахисних козирків між бампером і кузовом.\nЗміни стосувалися не тільки технічних характеристик, але також колірних і стилістичних: фон знака став чорним (замість вишневого), оббивка салону була представлена тільки в декількох кольорах (хоча раніше їх було велика кількість), позбулися хромованих і дерев’яних елементів. Все це можна побачити на фото. «Жигулі-6» яскраво продемонстрував всі оновлення. У 1975 р. були випущені обмеженою партією автомобілі червоного і жовтого кольору з новими двигунами.\nІнженери намагалися змінити і внутрішній зміст. Таким чином, автомобіль отримав двигун з робочим об’ємом 1,6 л (діюча потужність була 78 “коней”). Все це стало можливим завдяки збільшенню циліндрів з 76 до 79 мм. Також не обійшли стороною і безпеку автомобіля. У новій версії віддали перевагу установці інерційних ременів і штатного протитуманного ліхтаря.\nАвтомобіль ВАЗ-2016 отримав різні серійні модифікації. Наприклад, з ВАЗ-21061 з ВАЗ-21066, ВАЗ-2016 (р. Іжевськ), ВАЗ-2016 («Турист»), ВАЗ-2016 («пів на сьому»), ВАЗ-21068. Вихідні характеристики цих автомобілів були однакові, вони відрізнялися тільки сидіннями, решітками, двигунами і іншими елементами.\nП’ятимісний малолітражний ВАЗ-2016 («Жигулі-6») має наступні габарити:\nдовжина – 4,17 мм;\nвисота – 1,44 мм;\nколісна база – 2,42 м;\nДвигун розташований попереду, його робочий об’єм 1,6 л при потужності 80 л. с. Творці цієї моделі вибрали карбюраторну систему харчування, яка має більше недоліків, ніж переваг. Але існує кілька думок: одні вважають, що карбюратор найнадійніший, а інші переконані в повній відсутності будь-яких плюсів. Швидкість 100 км/год «Жигулі-6» сягає за 17,5 сек., витрата палива може змінюватись з 7,7 л до 12,0 л, в залежності від карбюратора.\nЧотириступінчаста або п’ятиступінчаста механічна коробка передач відповідає технічним характеристикам автомобіля, вона проста і доступна. Автоматична трансмісія на цю модель не встановлюється. Діаметр колісних дисків дорівнює 13 (R13), що досить непогано для седана таких розмірів.\nПередня частина кузова має чіткі, грубуваті, але акуратні лінії, вони закруглюються поруч з головною оптикою. По дві круглі фари з кожної сторони роблять машину незвичайної, оригінальної і не такою грубою. Також спереду є пластмасова радіаторна решітка з дрібними частими ребрами і заводським значком. Вся машина витримана в досить строгому стилі. Надмірностей немає, а хромована накладка з боків кузова тільки доповнює загальний вигляд. Задня частина авто теж має одночасно закруглені і виразні лінії. Місткість багажника 345 л\nАвтомобіль користувався попитом до 2000 років, на даний момент комплектація і модель застаріла, але це хороший варіант для середнього класу. Його зовнішній вигляд не підходить під європейський стандарт, але зате машина надійна і робоча. Звичайно, придбати зараз повністю “нульову” машину не вийде, однак на вторинному ринку досі продають «Жигулі-6».\nЦіна досить низька, варіюється в межах від 15 тис. руб. до 50 тис. руб., а іноді досягає і 70 тис. руб. Вагомим критерієм виступає загальний стан автомобіля. Для порівняння, у 1986 р. модель, що вийшла з конвеєра, оцінювалася в середньому близько 9 тис. руб.\nОтже, класичний автомобіль «Жигулі-1600» зараз займає впевнену позицію серед вітчизняного автопрому, можливо, це не наймодніша і комфортна модель, зате надійна і проста.


У Луцьку вшанували першого Президента - Михайла Грушевського | Новини\nУ Луцьку вшанували першого Президента - Михайла Грушевського\n23:00, 29 вересня 2014 р.\nВшанувати пам’ять важливої постаті в українській історії прийшло близько семи десятків лучан із квітами. На площі було чимало молоді.\nПершими вінки до пам’ятника поклали юнак та юнка у національних строях. Далі - представники міської та обласної влади, громадських організацій, пересічні лучани.\nПерший заступник Луцького міського голови Святослав Кравчук наголосив присутнім на важливості постаті Михайла Грушевського.\nУ сучасній українській спільноті існує міф про Грушевського — президента УНР, запроваджений Дмитром Дорошенком. Міф прижився в публіцистиці й у науковій літературі. Тільки у вересні-жовтні 2004 чимало друкованих і електронних ЗМІ знову розтиражували «президентство» Грушевського.\nЗ погляду формального, юридичного, а відтак і наукового, Грушевський не був президентом Української Народної Республіки. Такої посади в УНР не існувало, також її не передбачала Конституція, яка була ухвалена в останній день функціонування Центральної Ради. Невідомий жодний акт, учинений Грушевським як президентом УНР.\nВодночас кваліфікація Грушевського «президента Ради» була тоді досить поширеною, особливо в газетних публікаціях. Це ймовірно пов`язане з тим, що ще одне значення слова президент — голова. Зокрема, Грушевський послуговувався візиткою, де був напис французькою мовою «President du Parlament D`Ukraine» (президент парламенту України — тодішній відповідник сучасного Голови Верховної Ради України), а також пізніше підписувався «бувший президент Української Центральної Ради». В протоколах засідань Ради він називався українським словом «голова». Таким чином, Грушевський був не головою УНР, а головою Центральної Ради УНР. Найповніший реєстр усіх, хто титулував його президентом, склав історик Павло Усенко у праці «Чи був Михайло Грушевський президентом України?».\nГрушевський перший президент


Покупки на Amazon: що потрібно знати?\n00:21, 22 січня 2017 р.\nВсі магазини і бутики нашої планети зміг затьмарити всього один веб-майданчик. Це легендарний Amazon – найбільша віртуальна компанія в світі. Якщо ви хочете знайти щось унікальне, то вам, безумовно, варто зайти сюди. Amazon забезпечить вас всім необхідним – від шпильок, паєток і голок до авто, великої техніки, меблів. Як проходить доставка с Амазон в Україну ви дізнаєтеся на сайті. Тут є відповіді на всі популярні запитання користувачів. До речі, тут ви можете також замовити доставку продукції з Америки. Компанія easyxpress.com.ua вже не перший рік надає такі послуги українцям.\nЧи безпечно купувати на Amazon? Тут доводиться розплачуватися за допомогою віртуальної готівки. Чи немає через це ризику для веб-гаманця користувача або для його банківської картки? Ні, все транзакції, що проводяться тут, надійно захищаються адміністрацією ресурсу. Це не дозволяє втратити призначені для користувача дані. Інша справа, що ви самі можете підвести себе, почавши необачно поширювати дані про свій віртуальний гаманець або про банківській рахунок. Тому будьте напоготові і не діліться персональними даними такого роду.\nУ деяких користувачів виникає питання, як можна вибрати якісну річ, не маючи можливості помацати її або розглянути ближче. Так, віддалені покупки - справа складна і ризикована. Але якщо ви уважно вивчаєте інформацію про речі і не боїтеся уточнювати деталі у продавця, то ризики будуть мінімальні.\nДо слова, дізнаватися треба не тільки розміри речей. Поцікавтеся і про інші деталі. Наприклад, з'ясуйте, з якого матеріалу виконано виріб, яка в ньому використана фурнітура і т.д. (це все актуально, якщо мова йде про одяг, взуття, меблі, текстиль, аксесуари). Якщо ж ви купуєте техніку, то відразу з'ясовуйте, де проводилася збірка пристрою, уточніть все про гарантії на неї.\nЧи можна купувати онлайн парфуми і косметику? Так, але це завдання важке, адже косметику треба оцінювати візуально, а духи - перевіряти на аромат. Як же робити покупки таких речей? Тут на допомогу приходять огляди на Youtube. Багато популярних косметичні лінії і парфуми вже з'являлися в оглядах б'юті-блогерів. У відео ви можете побачити не тільки самі кошти, а й ефект від їх нанесення. Це допоможе вам скласти більш коректне думку про продукцію.\nНа «Амазон» можна знайти речі за адекватною ціною. Але багато користувачів хочуть заощадити додатково на шопінгу. Чи можливо це? Так, якщо ви буде користуватися спеціальними знижковими купонами, брати участь в «угодах дня» і «швидких продажах». За допомогою цих прийомів вам вдасться роздобути речі з непоганою знижкою.


Динамо – Колос: прогноз, ставки на матч 03.03.2020 – УПЛ\n2 березня 2020, 13:59\nДинамо – Колос: прогноз букмекерів на матч УПЛ / 24 канал\n3 березня "Динамо" зустрінеться з "Колосом" у рамках 21 туру чемпіонату України з футболу. Букмекери оцінили шанси команд здобути перемогу.\n"Динамо" розпочало другу половину сезону не надто вдало. У Києві "біло-сині" вистраждали перемогу над "Ворсклою", а в попередньому турі розгромно програли "Дніпру-1". Через це кияни втратили другу сходинку в турнірній таблиці.\nНатомість "Колос", який проводить дебютний сезон в УПЛ, здобув дві поспіль перемоги. "Колоски" здолали "Олександрію" та "Карпати" і піднялися у топ-6.\nДивіться також: "Динамо" сенсаційно програло "Дніпру-1": хет-трик Супряги та скандальні рішення VAR – відео\n"Динамо" абсолютний фаворит поєдинку 21 туру. Коефіцієнт на перемогу підопічних Олексія Михайличенка – 1,15.\n"Колос", який у першому колі програв киянам з розгромним рахунком 4:0, вважається андердогом зустрічі. Коефіцієнт на перемогу "хліборобів" – 17. Нічия у матчі – 8,10.\nУ двох попередніх матчах "Динамо" пропускало як мінімум один гол. Коефіцієнт на те, що "біло-сині" переможуть і вперше не пропустять гол – 1,77.\nФахівці пропонують коефіцієнт 3,85 на те, що "Колос" відзначиться бодай голом у грі. Якщо гості це не зроблять – коефіцієнт 1,23.\nУ компанії 1xbet фанатам пропонують вгадати, з яким рахунком завершиться гра. Найбільш реальний результат, на думку фахівців, перемога "Динамо" з рахунком 2:0. Коефіцієнт на цей результат 6.\nЙмовірну перемогу "Колоса" з рахунком 1:0 букмекери оцінили коефіцієнтом 46. Нічия з рахунком 1:1 – коефіцієнт 14.


Що робити якщо на погоду болить голова? | Сайт про головний біль та все що з ним зв’язано\nЩо робити якщо на погоду болить голова?\nВ нинішній час головний біль при зміні погодних умов — дуже поширене явище. Причому вражає вона і людей зі слабким імунітетом і хронічними недугами, і цілком здорових представників людської раси. Одним досить яскравого сонячного світла або підвищення атмосферного тиску, щоб втратити дієздатність і активність. Інші відчувають слабкість і запаморочення при дощовій погоді або сильному вітрі. Так чим же зумовлено погіршення стану людського організму? Чим небезпечні такі прояви? І чи існує можливість протистояти подібним недуг?\n1 Що таке метеочутливість?\n3 Основні причини залежності від погоди\nЩо таке метеочутливість?\nЗниження імунітету, загострення хронічних захворювань, різкі скачки тиску і нестерпні головні болі в міжсезоння обумовлені метеочутливість людського організму. Така своєрідна реакція внутрішніх систем і органів може бути викликана:\nзміною атмосферного тиску;\nпідвищення або зниження вологості повітря;\nсонячним випромінюванням і магнітними бурями.\nДуже часто у метеозалежних людей із зміною погоди порушується нормальне функціонування органів і систем, погіршується настрій, пам’ять, увага, падає працездатність, сильно болить голова, знижується або підвищується артеріальний тиск. Біль в голові, скронях, потилиці — часті скарги метеочутливих пацієнтів при зверненні до лікаря.\nВажливо! Погодні зміни ніяк не впливають на здорове, активне і повноцінне тіло. Однак, абсолютно здорових людей в природі не існує. Тому від метеочутливості у тій чи іншій мірі страждають всі представники людського роду.\nВ основі таких явищ лежить основна особливість роботи внутрішніх органів і систем всіх ссавців, до яких відноситься і людина. Справа в тому, що при сприянні вегетативної нервової системи в організмі підтримується певне кров’яний тиск, відбуваються всі обмінні процеси і відбувається контроль температури тіла (захист від перегріву і переохолодження).\nВегетативна система складається з таких відділів:\nсимпатичного — підсилює обмін речовин, звужує судини, сприяє посиленню серцебиття і збільшення струму крові по артеріях і венах;\nпарасимпатичного — чинного зворотним чином (розширюючи судини, знижуючи струм крові в магістралях, нормалізуючи биття серця).\nЗбої або порушення в роботі цих відділів викликають вегето — судинну дистонію, негативно що відбивається на функціонуванні всього організму. Часто при дистонії підвищується тиск в судинах голови, викликаючи тупу, пульсуючий або сильний біль. Тому метеотропність дуже часто викликає головний біль на погоду, будучи проявом інших захворювань і порушень.\nОсновні причини залежності від погоди\nГоловний біль при змінах погоди у деяких людей часто супроводжується й іншими неприємними симптомами:\nнегативною реакцією на різкі звуки і музику;\nапатією і сонливістю.\nТакі пацієнти нерідко впадають у стан повної безпорадності і їм потрібно якийсь час, щоб хоч частково повернути здатність нормально працювати, думати, працювати. У таких людей часто розвиваються хронічні хвороби — остеохондроз, атеросклероз, мігрень. При таких недугах потрібно комплексне медикаментозне лікування і термінова консультація лікаря.\nМетеотропність викликають і гормональні перебудови в організмі під час статевого дозрівання, менопаузи або вагітності. Тому багато підлітки і люди похилого віку цікавляться що робити, якщо часто болить голова перед дощем або в літню спеку? Перш за все, слід звернутися до лікаря і пройти всебічне обстеження для постановки правильного діагнозу.\nЛюди з порушеннями психіки восени і навесні можуть відчувати нестерпний гостру або тривалу пульсуючий біль у голові і шиї, напади нудоти, постійне занепокоєння і тривогу. Такі люди перебувають під тривалим впливом емоційного стресу, страждають безсонням і переживають з-за кожної дрібниці. Припинити біль і поліпшити загальний стан у цьому випадку можна заспокійливими препаратами.\nВажливо! Не можна займатися самолікуванням! Всі препарати, в тому числі і народні засоби, краще застосовувати за згодою і за порадою лікаря. Самолікування може не тільки погіршити стан хворого, але і привести до летального результату у разі передозування або неправильного прийому тих чи інших настоянок і таблеток.\nЩо ж робити, якщо на погоду болить голова? У першу чергу не варто боротися з симптомами — краще з’ясувати, чи немає якого-небудь хронічного захворювання. І в цьому допоможе, звичайно ж досвідчений лікар, всебічно обстеження і сучасна діагностика. Після постановки діагнозу лікар призначить комплексне лікування, що включає прийом медикаментів, фізичні вправи, масаж і, можливо навіть, дієту.\nМетеочутливі люди повинні уважно стежити за прогнозом погоди в своєму регіоні, щоб вчасно реагувати на небезпеку і приймати ті чи інші препарати, призначені лікарем. Якщо голова болить навіть після прийому медикаментів — потрібно якомога швидше звернутися за допомогою в поліклініку або інший медичний заклад. Безупинна біль може бути ознакою передінфарктного або прединсультного станів.\nПри яскраво виражених клінічних симптомів лікар може порадити сильні анальгетики, щоб нормалізувати кровообіг мозку і усунути спазм судин.\nПрийом снодійного може знадобитися у разі, якщо болить голова, нервова система перезбуджена і людина не може нормально спати. Порушення сну і головний біль при зміні погоди часто свідчить про нервових розладах, частих стресах і зниження імунітету пацієнта.\nВажливо! При метеочутливості завжди застосовують комплексне лікування. Ні в якому разі не можна самостійно пити знеболюючі препарати — це може викликати непередбачені реакції організму (аж до втрати свідомості, коми або летального результату). Адже головний біль — лише симптом, який свідчить про серйозні проблеми в організмі.\nЧасто болить в потилиці і скронях у тих людей, хто пов’язаний з сидячою роботою — програмісти, працівники офісів, менеджери, касири. Ці люди тривалий час перебувають у закритих приміщеннях, за моніторами комп’ютерів, без інтенсивного руху. Причому монотонна робота, що вимагає максимальної концентрації і уваги, сильно впливає на психіку. Тому нервові зриви і серцеві напади серед офісних працівників — явище нерідке і цілком закономірне.\nЯкщо до кінця робочого дня сильно болить голова, а в очах «повзають мушки» — це перша ознака серйозних збоїв в організмі. Щоб уникнути подібних явищ слід щодня виконувати ряд нескладних маніпуляцій:\nПобільше перебуває на свіжому повітрі. Біль і стрес підуть у небуття, якщо здійснювати піші прогулянки щодня по 30 -40 хвилин, а на вихідні вибратися в ліс, на річку або дачу. Весело проведений час так само сприяє зміцненню і оздоровленню організму.\nРобити ранкову зарядку. Банально, але звичайний комплекс нескладних вправ дозволяє отримати заряд енергії на весь день.\nПравильне питво — запорука гарного настрою. Кожна людина повинна випивати в день не менше 1,5 літра чистої води. При цьому слід уникати газованих напоїв, алкоголю, міцного кави і енергетиків. Правильно заварені зелений і трав’яні чаї дають можливість заспокоїти нервову систему і зміцнити імунітет.\nЯкщо болить голова — робіть масаж. Статистика свідчить, що проведене тричі на тиждень самомасаж голови знімає близько 60 % нападів мігрені. Влаштувавшись зручніше слід неспішними круговими рухами від лобової до потиличної частини і зверху вниз. Натискання пальців повинні бути відчутними, але не хворобливими. Закінчувати масаж краще спускаючись до шиї і плечей, але діяти при цьому обережно, не зачіпаючи шийні хребці.\nДієта. Щоб головний біль не дошкуляла при дощовій, сонячної чи вітряної погоди необхідно встановити правильний режим і раціон харчування. Їсти потрібно не менше 3 — 4 разів на день. При цьому у меню повинні переважати страви з овочів, злаків і фруктів. Споживання нежирної риби і м’яса, кисломолочних продуктів і молока так само вітається дієтологами. А ось соління, копченості, ковбаси, гострі та жирні страви, а так само кондитерські вироби краще обмежити.\nВажливо! Викликані зміною погодних умов біль і нездужання краще попередити, ніж потім лікувати знеболюючими, настоянками і уколами. Будьте здорові!


Вітаємо всіх на сторінках блогу «INVA-гурт»!: Web-сайти громадських організацій людей з особливими потребами\nhttp://www.paralympic.org.ua – сайт Національного комітету спорту інвалідів України. Звитяжна хроніка спорту інвалідів.\nhttp://ngo.dn.ua – сайт «Соціальне партнерство» надає інформацію про базу волонтерів та організацій.\nhttp://www.kharkov.ho.com.ua – сайт Харківської міської громадської організації інвалідів «Креавіта» та портал «Доступний Харків».\nhttp://www.kongres.pp.net.ua – сайт Запорізького Обласного Конгресу Інвалідів на якому представлена творчість членів клубу, є інформація для батьків і волонтерів та можливість стати членом клубу для усіх бажаючих.\nhttp://www.rezeptsport.ru – спортивно- інформаційний сайт соціального проекту «Єдина країна» де подана інформація про спортивну реабілітацію інвалідів.\nhttp://www.vsgo.org.ua – сайт Всеукраїнської спілки громадських організацій «Конфедерація громадських організацій інвалідів України». Створення ресурсу є необхідним та цілеспрямованим кроком для надання інформаційної та консультаційної допомоги людям з особливими потребами.\nhttp://www.jurist.org.ua – сайт Харківської громадської організації незрячих юристів. Метою сайту є сприяння створенню незрячім юристам належних умов для професійної діяльності, надання юридичної допомоги малозабезпеченим верствам населення.\nhttp://www..ogoin.odessa.net – сайт одеських інвалідів. Інноваційні ідеї, проекти, бази даних із потреб інвалідів України, система контролю спонсорської і державної допомоги. цікаві посилання.\nhttp://www..aurveda.org.ua – сайт товариства інвалідів «Аюрведа». Представлені проекти, бібліотека, новини із життя волонтерів.\nhttp://www.inteldisability-coalition.kiev.ua – сайт ВГО «Коаліція захисту прав інвалідів та осіб із розумовою відсталістю».\nhttp://www.uairs.org. – сайт Всеукраїнської асоціації інвалідів розсіяного склерозу. Наведена інформація про РС, медична та соціальна реабілітація.\nАвтор: Елена Введенская на 02:19


Виїзна нарада щодо невідкладного упорядкування прибудинкової території по вул. Борщагівській, 152 – Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»\nВиїзна нарада щодо невідкладного упорядкування прибудинкової території по вул. Борщагівській, 152\nСьогодні виконувач обов’язків голови Солом’янської РДА Олена Горпинченко провела виїзну нараду на вул. Борщагівська, 152 щодо невідкладного упорядкування прибудинкової території та створення комфортних умов для пересування жителів.\nНа виїзді були начальники профільних підрозділів РДА, в. о. директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом’янського району м. Києва» Костянтином Лук’яновим та представники ДТЕК «Київські електромережі» і районного управління ДСНС.\nПід час обходу Олена Горпинченко зауважила щодо недоліків прибудинкової території та доручила комунальникам їх негайно усунути. Зокрема, у найкоротші строки відремонтувати старі сходи та прибрати будівельне сміття. А для максимально комфортного руху громадян на прибудинковій території цьогоріч буде проведено асфальтування. Водночас за дорученням керівництва району буде направлено звернення до ДТЕК «Київські електромережі» щодо нормалізації електропостачання будинку та приведення мереж до технічних норм.\nОсобливу увагу учасники приділили й міській програмі співфінансування, яка дозволяє спільними зусиллями пришвидшити темпи покращення стану будинку і території. Разом з жителями планується проведення наступних зустрічей для обговорення планів.\nТакож на виїзді в.о. голови РДА перевірила, як комунальники реагують на звернення мешканців, оглянувши результат робіт з відновлення сходів будинку на вул. Петра Радченка, 21А.\nЖЕД № 904: кронування дерев


Садові арки, призначення, види - фото прикладів » Будівництво та дизайн\nБудівництво та дизайн » Дизайн інер'єра » Садові арки, призначення, види - фото прикладів\nСадові арки, призначення, види - фото прикладів\nПитання облагороджування і декору заміського ділянки зовсім не з категорії легких. Деколи ландшафтні перипетії підкидають серйозні головоломки, вирішити які можна тільки включивши фантазію і вводячи ексклюзивні елементи.\nНайбільш яскравими представниками останніх є садові арки. Їх можна зробити найбільш незвичайних форм і розташувати в найнесподіваніших місцях. Про цих цікавих архітектурних включеннях ми сьогодні і поговоримо.\nЯка вона, садова арка?\nАрка не тільки своєрідна, але і різноманітна в своєму функціоналі. Вона може бути і перлинкою ландшафтного дизайну, і ефектною складової посадочних композицій. Що стосується функціоналу, то арка може служити:\n1. Опорою для рослин.\n2. Яскравим стилістичним штрихом загального архітектурного оформлення ділянки.\n3. Зміцненням і підтримкою несучих стовпів (стосується конструкцій, розташованих над хвірткою).\n4. Разграничительным і зонирующим елементом.\n5. Каркасної основою для підвісу гамака або облаштування гойдалок.\n6. Своєрідним ліхтарним стовпом і т. д.\nДекоративна арка в саду\nЗ чого конструюють садові арки\nЗ чого робити арку, вирішують, виходячи з міркувань гармонійності поєднання матеріалу з загальним дизайнерським баченням варіанти обробки території в цілому. Конструкція повинна вписуватися в стилістику декору двору і саду.\nАрка повинна органічно вписуватися в стиль саду\nДефіциту в пропозиціях не спостерігається. Залишається тільки проаналізувати всі за і проти кожного.\n«Садові арки з дерева погано переносять вітрові навантаження: їх може перекосити або взагалі повалити»\nДерев'яні арки відносять до традиційних моделей. Конструкції з дерева люблять за відносну простоту у виготовленні, можливість різноманітно їх декорувати і дешевизну. Дерев'яну арку легко адаптувати практично до всіх стилів. Її можна сплести з лози або зібрати з пиломатеріалів.\nВитончена садова арка з дерева\nЗ недоліків на першому місці стоїть короткий термін служби. Далі йде потреба посиленої захисту від гниття і невелика вага. Ще садові арки з дерева погано переносять вітрові навантаження: їх може перекосити або взагалі повалити.\nЕлемент міцний і довговічний. Зустрічається в зварному варіанті і більш престижному - кованном. Масивні конструкції і стійкі, але бояться корозії, тому потребують регулярного оновлення захисного шару лаку або фарби.\nМеталева садова арка\nДуже солідні і практично вічні споруди, правда, незастосовні в дизайнах маленьких садів і безглуздо виглядають на тлі простецький дерев'яних будинків. Їх поява в цих випадках принесе з собою пропорційну і стилістичну дисгармонію. Щоб поставити такі монументальні садові арки доведеться шукати квалицированного каменяра.\nМонументальна садова арка з натурального каменю\nВ роботу може піти камінь будь-якого виду:\nСадова арка з цегли\nКладку можна залишити в первісному вигляді або обштукатурити.\n«Вибираючи пластикову садову арку, обов'язково поцікавтеся морозостійкістю моделі»\nЦі конструкції з категорії сучасних. Вони порівняно недорогі, довговічні і не потребують догляду. В експлуатаційному плані, привабливіші пропозиції ви не знайдете.\nПрактична садова арка з пластику\nПластикові арки випускаються в асортиментному та стилістичному розмаїтті. Щодо кольорової гами все не так райдужно, хоча найбільш популярні відтінки відшукати можна. Вибираючи пластикову садову арку, обов'язково поцікавтеся морозостійкістю моделі. Ви будете знати, чи можна залишати цей елемент декору зимувати на вулиці або конструкцію доведеться ховати кудись у підсобні приміщення.\nПластикову арку легко перемістити в потрібну частину саду\nДо змішування матеріалів вдаються при необхідності посилити альянс корисних властивостей конструкції або для надання їй більшої виразності. Добре виглядає і довго служить арка з бетонною або кам'яною основою, увінчана склепінням з бюджетного дерева. Масивні конструкції не бояться вітрів, контакту з грунтом.\nКомбінована садова арка з дерева і металу\nАрочні конструкції в сучасному дизайні розрізняються формою склепіння. Він може бути:\nКласична дугоподібна садова арка\n2. Двосхилим (дах).\nСадова арка з двосхилим дахом\nПрямолінійна садова арка\nЯкщо потрібні нестандартні рішення, то можна встановити круглі садові арки, які додадуть оточуючого простору креативу, або напіварки. Останні – відмінний спосіб прикрасити вузькі алеї або проходи вздовж паркану.\nПолуарка прикрасить вузькі частини саду\nЯк зібрати арку своїми руками\nАрку можна побудувати з таких пиломатеріалів, як кедр, сосна, пресована деревина, готових деталей з обробленої деревини або відправитися пошукати брус, дошки і рейки для індивідуального проекту на місцеву лісопилку. З інструментів варто озброїтися лобзиком, циркулярною пилкою, дрилем і шуруповертом.\nСхема простий садової арки з дерева\nЩоб прикріпити до опорних стовпів головні поперечини, на їх верхівках вирізаються отвори під кріплення.\nЗбірка конструкції починається зверху. Після кріплення поперечок простір під ними декорують напівкруглими накладками.\nЗбірка конструкції починається зверху\nВстановлення садових арок відбувається шляхом вкопуванн в землю. Для кращої стійкості глибина ями повинна бути не менше 70 сантиметрів. Підземну частину обробляють захисними складами, що запобігають гниття, і покривають водонепроникним шаром смоли. Встановивши арку, організовують тимчасові бічні підпори і засипають в ями щебінь. Заливка бетону проводиться тільки після контролю вертикалі стояння, виробленого схилом. Надземна частина конструкції обробляється морилкою або покривається деревним лаком.\nВстановлення садових арки в грунт\nСтежте, щоб пиломатеріали, використовувані для роботи, були добре просушенными, інакше є ризик серйозної деформації творіння ваших рук.\nСадова арка в готовому вигляді\nКуди поставити арку?\nСадові арки – це якраз той елемент декору, який і на самоті «у полі воїном». Окремо встановлені конструкції стануть дуже ефектним точковим акцентом і при цьому неважливо, де вони будуть використовуватися: при вході на приватну територію або на просторах ділянки. Від них можна буде «танцювати», як від грубки, створюючи унікальний дизайн іншого ландшафту.\nСадова арка, як ефектний акцент саду\nДобре буде виглядати арка на садовій доріжці, особливо, якщо остання проходить через зелений газон. Зробіть її яскравою, кидається в очі, можна білосніжною. На зеленому тлі це буде виглядати просто шикарно.\nБілосніжна арка на фоні зелені газону\nПід покровом садових арок, повитих рослинами, можна облаштувати затишні гойдалки. Серію таких конструкцій теж можна розставити вздовж центральної алеї або зробити декоративний елемент в єдиному екземплярі і відправити його в потаємний відокремлений куточок ділянки. Красиво і функціонально, тому що відмінно захищає від спеки, заспокоює нерви і приносить задоволення від проведення часу на м'якому диванчику.\nЗатишна садова арка з гойдалками\nБажаєте поринути в атмосферу середньовіччя? Тоді подумайте про садових арках з каменю. Пейзажна композиція буде воістину чарівною і навіть трішки містичною.\nСадова арка з каменю в середньовічному стилі\nОкремим підпунктом варто виділити виправданість використання арок при оформленні огорож в їх вхідної частини, адже саме звідси починає задаватися тон декору решті території.\nСадова арка у вхідній частині забору\n«Сучасні декоративні садові арки виділяються експресивністю забарвлення і розмахом габаритів»\nДоповнювати арками можна не тільки вхідні хвіртки, але і декоративну огорожу, отграничивающее сад, причому зовсім не обов'язково, щоб обидві частини композиційного рішення були виконані з ідентичного матеріалу. Навпаки, в таких садових арках цінна гра фактурних контрастів.\nСадова арка, як частина паркана\nІнтеграція лавки буде виправдана в дугоподібну арочну конструкцію з кованого металу. Це додасть останньої жорсткості і естетичності. Додані в композицію подушки і підвішений під склепінням ліхтар дадуть можливість чудово проводити вечори.\nЛавка з садової аркою, прикрашена ліхтарем\nНезвично буде виглядати арка в області ганку. Фасад будинку відразу ж придбає престижний вигляд.\nДопустима інтеграція додаткових елементів і дизайн самої арки. Цей хід дозволяє розширити функціонал конструкції. Найбільш вдалий симбіоз з квітковими контейнерами. Вага ящиків з землею надає легким садовим аркам шукану стійкість.\nФункціональна арка з ящиками для квітів\nДекоративні елементи з цієї категорії можуть замінити шпалери на клумбі. Більш оригінальних опор для квітів і шукати не варто. Не менш актуальні тут будуть витончені арки з тонкого металу. З їх появою клумба переходить в розряд дворівневих, що автоматично робить її унікальною складовою ландшафту.\nСадові арки з успіхом замінять шпалери в клумбах\nОтвори арочної форми з рослинним декором в огороджувальній сад, стіни, посприяють сприйняття пейзажу, як картини.\nСучасні декоративні садові арки виділяються експресивністю забарвлення і розмахом габаритів. Вони не просто задають малюнку простору ритм, вони відкривають перспективу його освоєння в новій якості. Це нестандартний прийом декорування заміського ділянки, однак, зараз на озброєнні у кожного дизайнера.\nОригінальна садова арка з гілок дерева\nПри інтеграції арок в ландшафт саду треба враховувати пропорційність їх розмірів. Наприклад, для просто портальної композиції або виділення куточка відпочинку висота і ширина будуть не так важливі, а от якщо завдання садових арок підкреслити красу фонтану або скульптурної групи, то їх пропорції підбираються з такого розрахунку, щоб так званий «ефект рамки» зберігався навіть на великій відстані.\nКомпозиція з декількох садових арок\nГлибина арки безпосередньо пов'язана з її безпосереднім призначенням. У опорних конструкцій вона, зазвичай, мінімальна. Якщо під нею планується розмістити якусь зону, тобто, використовувати зведення об'єкта, як дах, а простір під ним як ігровий майданчик або зону релаксу, то арку доведеться зробити досить глибокою і краще ажурною, а не монолітною. Останній пункт – запорука гарного освітлення простору всередині архітектурної форми. А ще цей прийом не дозволять перетворити глибокі садові арки в тунелі для протягів.\nозеленюють арочні елементи\nЖивим декором для арки повинні стати багаторічники з класу кучерявих, які в своїх плетивах мають красиві завитки незвичайної форми. Конструкцію можна сміливо оформляти:\n- плетистої трояндою;\nАрка обвита клематисом\n- запашним горошком;\n- китайським лимонником;\nОзеленення садової арки плетистої трояндою\nСадові арки – найбільш естетичні елементи ландшафтного дизайну. Їх присутність не просто підкреслить красу саду, а наповнить його простір якоюсь таємничістю. Не втрачайте шанс зробити його територію по-особливому привабливою.\nФотогалерея - садові арки