Товарознавча оцінка взуття, правила та порядок його переміщення через митний кордон України\nНазвание работы: Товарознавча оцінка взуття, правила та порядок його переміщення через митний кордон України\nОписание: Система регулювання зовнішньоекономічної діяльності України за роки становлення зазнала певних еволюційних змін, що зумовлені розвитком економіки країни в цілому. В період до перебудови, тобто за радянських часів, економіка носила автаркічний (закритий) характер.\n“Товарознавча оцінка взуття, правила та порядок його переміщення через митний кордон України”\nКерівник: Павлова В.А., д.е.н., професор\nРОЗДІЛ 1. СТАН РИНКУ ВЗУТТЯ УКРАЇНИ………………………………6\n1.1. Стан світового виробництва взуття………………………………………6\n1.2. Забезпеченість ринку України взуттям…………………………………18\n1.3. Аналіз асортименту взуття та проблеми класифікації за УКТ ЗЕД ….21\nРОЗДІЛ 2. ЕКСПЕРТИЗА ВЗУТТЯ , ЩО ПЕРЕМІЩУЄТЬСЯ ЧЕРЕЗ МИТНИЙ КОРДОН УКРАЇНИ…………………………………………………….35\n2.1. Організація, обєкти та методи дослідження взуття…………………..35\n2.2. Товарознавча характеристика споживних властивостей взуття……...39\n2.3. Аналіз нормативної документації, що регламентує якість взуття……44\n2.4. Аналіз результатів дослідження показників якості взуття……………45\n2.5. Результати експертизи взуття, що переміщується через митний кордон України……………………………………………………………………………….51\nРОЗДІЛ 3. ПОРЯДОК МИТНОГО ОФОРМЛЕННЯ ВЗУТТЯ ПРИ ПЕРЕТИНАННІ МИТНОГО КОРДОНУ УКРАЇНИ……………………………..63\n3.1. Функції митної справи у зовнішньоекономічній та зовнішньополітичній діяльності України………………………………………….63\n3.2. Основні вимоги до митного оформлення………………………………67\n3.3. Порядок декларування взуття при перетинанні митного кордону України……………………………………………………………………………….72\n3.4. Порядок проведення митного контролю та митного оформлення взуття…………………………………………………………………………………79\n3.5. Забезпечення контролю за достовірністю інформації щодо товарів, які переміщуються через митний кордон України……………………………………89\nВисновки і пропозиції………………………………………………………104\nАктуальність роботи. Зовнішньоекономічна діяльність є складовою національної економічної політики, а тому підлягає регулюванню з боку держави. Це пов'язано зі збільшенням кількості промислових виробництв і торговельних підприємств, що займаються зовнішньоекономічною діяльністю. Позитивне сальдо зовнішньої торгівлі товарами України за підсумками січня-липня 2014 року становило 880,4 млн. дол., тоді як за аналогічний період 2013 року баланс зовнішньої торгівлі товарами було зведено з дефіцитом в 5,639 млрд дол., повідомляється на сайті Державної служби статистики України.\nПроблеми експертизи товарів та порядку їх митного оформлення при перетинанні митного кордону України розглядаються в роботах українських і закордонних вчених: А.А Дубініна, С.В Сорокіна, О.І Зельніченко, Н.М Омельченко, Н.В Уткина, О.А. Романова, А.А. Дудла, Л.І. Байдакова, И. А Родионова, Р.В Коваленко та ін.\nОбєктом дослідження є взуття та його митне оформлення.\nПредметом  теоретичні і практичні засади експертизи взуття та особливостей митного оформлення при перетинанні кордону.\nНаукова новизна результатів дослідження полягає в удосконаленні оцінки органолептичних і ергономічних властивостей взуття.\nПрактичне значення одержаних результатів. Запропонована в роботі методика з удосконалення споживчої цінності, ергономічних та органолептичних властивостей взуття, буде рекомендована до впровадження у ПП «Кущ Ю.В магазину «Гламур».\nАпробація. Основні результати роботи доповідалися на V Міжнародній науково-практичній конференції студентів, аспірантів та молодих вчених «Формування механізмів управління якістю та підвищення конкурентоспроможності підприємств» (м. Дніпропетровськ, 27 березня 2014 р.).\nПублікації. За результатами дослідження опублікована одна наукова робота, загальним обсягом 0,18 арк.\nСтруктура роботи. Дипломна магістерська робота складається зі вступу, трьох розділів, висновків і пропозицій, списку використаних джерел зі 37 найменувань і 3 додатків (обсяг 3 сторінки). Текстова частина складає 105 сторінок машинописного тексту, містить 4 таблиці і 4 рисунки.\nСТАН РИНКУ ВЗУТТЯ УКРАЇНИ\nСпоконвіку людство надавало взуттю великого значення, цінуючи спочатку його утилітарні, а пізніше  й естетичні властивості. Цікаво, що в старовинних галицьких літописах опис взуття зустрічається дуже часто  наприклад: «князь Данило мав чоботи зеленого хза». Наші предки шили взуття із добре вичиненої і фарбованої шкіри, вишивали кольоровими нитками, часто золотими. У літописах XVII ст. згадується, зокрема, що на ярмарках українських міст, можна було купити «чоботи з простого і турецького сапяну, бачмаги турецькі, чижми із простого сапяну, козлові чоботи чорні, черевики жіночі». Сучасний ринок взуття також вражає своїм розмаїттям, однак українські виробники поступово втрачають на ньому свої позиції: все більше імпортних виробів, нерідко не найкращого гатунку. Вітчизняний виробник, покинувши потужні фабрики, перебрався у рятівну тінь напівкустарних майстерень. Високоякісне і дороге взуття провідних фірм поки що не по кишені абсолютній більшості населення країни, його частка в загальній структурі продажів не перевищує 5 %.\nНа ринку повсякчас зростає кількість підробок, вироблених в Україні під лейблами відомих закордонних фірм. На Україні, зокрема, зареєстровано понад 200 підприємств, товариств і приватників, які виготовляють взуття. Працюють вони переважно у Львові, Києві і Харкові. Втім, масовим випуском продукції займаються лише 10, серед яких  фірми «Прогрес» і «Мальви», українсько-польське товариство «Степ» та українсько-німецьке товариство «Дельпро», ТзОВ «Торговий дім «Світ взуття» та фірма «Мокасин». У 2012 році ці 10 підприємств виготовили загалом 1170,9 тис. пар взуття. У 2013-му ця цифра становила 1068,8 тисяч пар. Взуття в області становить 2,6 % до загального обсягу виробленої продукції. Дивно, що при такій, досить значній, кількості побачити вітчизняне взуття на українських прилавках майже неможливо. Пояснення просте: працюють підприємства переважно на давальницькій сировині, а отже, й не розпоряджаються своєю продукцією на власний розсуд, вона здебільшого йде за кордон. Минулого року на давальницькій сировині було випущено 1068,8 тис. пар взуття, а із власної сировини  лише 102,1 тис. пар, тобто у десять разів менше . Підприємці, які займаються торгівлею взуттям, не дуже переймаються станом вітчизняного виробництва, бо кажуть, що воно значно відстає від зарубіжного  наші виробники не йдуть в ногу з модою, не цікавляться світовими тенденціями і повільно оновлюють модельний ряд, а ціна на українське взуття на рівні, а то й вища, ніж на зарубіжне, хоча якість  гірша. За словами продавців, навіть така відома київська фірма, як «Монарх», рідко радує споживача модними новинками, а ціна на її продукцію на порядок вища, ніж у багатьох зарубіжних виробників. Останнім часом у структурі пропозиції дещо зменшилася частка елітного взуття. Через високі ціни контингент споживачів таких виробів в Україні обмежений 3-4 відсотками населення.\nЯкість вітчизняного ринку взуття досить активно вивчається товарознавцями й аналітиками [1-4]. Однак в умовах сучасної нестабільної економічної ситуації він зазнає певних змін.\nВітчизняний ринок взуття в кількісному виразі становить 120140 млн пар на рік, у грошовому  1.5 млрд доларів США . Однак за споживчим рівнем Україна відстає від європейських країн. Середній показник споживання взуття на душу населення становить 2.7 пари. Варто згадати, що за часів Радянського Союзу на території УРСР випускалося 200 млн пар взуття на рік  третина всієї взуттєвої продукції СРСР. Нині виробничі потужності вітчизняної взуттєвої промисловості дають змогу виготовляти до 120 млн пар щорічно, проте останніми роками вони використовуються лише на 1015 %.\nЗа останні пять років обсяги вітчизняного виробництва взуття поступово зростають, однак за останні 2 роки спостерігався його спад. Це повязано з нестабільною фінансовою ситуацією, інертністю кризових явищ у світовій та вітчизняній економіці.\nУ галузі легкої промисловості працює понад 10 тис. підприємств, з яких 1.5 тис. спеціалізуються на виробництві шкіри та шкіряного взуття. Центрами української взуттєвої індустрії є Харків, Донецьк, Дніпропетровськ, Житомир, Львів, Кременчук, Кривий Ріг, а також м. Бровари Київської області, де виготовляють приблизно пяту частину вітчизняного взуття. У Броварах зареєстровано понад 200 підприємств: як досить великих, так і малих виробників. Відповідно, рівень якості взуття, що виготовляється ними,  різна.\nОсновними проблемами взуттєвої промисловості є такі:\nвідсутність сировини та клеїв для виробництва взуття. Переважно всі комплектуючі імпортуються, лише лиття підошви здійснюють в Україні. При цьому часто порушуються строки поставки деталей;\nзастаріле обладнання вітчизняних фабрик (український працівник за добу виготовляє 23 пари взуття, тоді як європейський 710);\nнедостатня кількість кваліфікованих кадрів.\nНизька конкурентоспроможність української продукції пояснюється високим оподаткуванням виробництва, недосконалою системою просування вітчизняного взуття на ринку, відсутністю швидкого відгуку на запити споживача й моди, невисокою якістю взуття. За кількістю скарг до органів технічного регулювання України друге місце посідають звернення щодо незадовільної якості взуття  як вітчизняного, так і імпортованого .\nНерівні конкурентні умови на внутрішньому ринку для українських підприємств створюють дешеві товари турецького й китайського виробництва низької якості, а також ті, що ввозяться в Україну із заниженням їх митної вартості з метою ухилення від повної сплати податків, контрабандно, товари секонд-хенд і тіньового виробництва.\nЗа даними Державної фіскальної служби України , обсяг імпорту взуття набагато перевищує експорт.\nВітчизняна взуттєва промисловість сьогодні зіткнулася з проблемами, повязаними з глобалізацією світової економіки та конкуренцією швидкозростаючих азіатських ринків.\nЛідером поставок в Україну деталей взуття є Італія, де взуттєва галузь залишається однією з провідних. Ця країна вважається законодавцем моди й лідирує в сегменті взуття високого та середнього класу. Водонепроникне взуття з підошвою і верхом із гуми та полімерних матеріалів у значній кількості імпортується в Україну з Росії.\nЩодо товарної структури імпорту, то поставки в Україну взуття з гуми та полімерних матеріалів становлять 60 %, із натуральної шкіри 22, із текстильних матеріалів  7, інше взуття  3, імпорт деталей взуття  8 % .\nТоварну структуру експорту вітчизняного взуття відображено на рис. 1.1 Україна експортує взуття та його деталі насамперед до країн-сусідів: Румунії, Польщі, Угорщини та Росії. За обсягом українського експорту лідирує Румунія, куди поставляються переважно деталі взуття. До Італії та Росії експортується з України шкіряне взуття, до Польщі  з гуми та полімерних матеріалів, до Росії  з текстильних .\nОстаннім часом поступово зростає частка продажу взуття в магазинах. Зараз вона на рівні майже 40 %, тоді як кілька років тому становила лише 20 %. Український споживач переорієнтовується з купівлі дешевого взуття на речових базарах на придбання більш якісного в спеціалізованих магазинах. Зміні структури ринку сприяє переформатування в багатьох регіонах базарів у торговельні центри. Споживачі відвідують взуттєві салони, порівнюють асортимент кількох магазинів і роблять покупки зазвичай в сезон. Виділяють два основних формати взуттєвих магазинів. Перший не передбачає індивідуального підходу до продажу, покупець самостійно обирає потрібну модель. Другий формат заснований на індивідуальному підході до продажу, взуття також перебуває у вільному доступі, але викладка призначена лише для привертання уваги споживача, ознайомлення з асортиментом.\nРис. 1.1. Товарна структура експорту взуття з України в 2013 р.\nУ кожному взуттєвому магазині продукція розміщується відповідно до певної системи викладки: брендової, стильової, кольорової, цінової, за розмірами. Проте тут прийнято в різний час продажу колекції поєднувати різноманітні типи викладки.\nУ магазинах актуальною є експозиція взуття за зразками, коли на полицю виставляють лише половину пари, що надає їй ознаки ексклюзивності. Викладка здійснюється під кутом 30 градусів до покупця, а відстань між моделями повинна бути не менша, ніж півпари, що дає можливість візуально сприйняти модель.\nУкраїнський ринок взуття поступово відновлюється після економічної кризи, яка негативно вплинула на нього. Вітчизняні підприємства мають цілу низку проблем  відсутність власної сировини, застаріле обладнання, недосконала система просування товару на ринок тощо. Унаслідок цього частка вітчизняного взуття на ринку України лишається невеликою. Саме тому для прискорення розвитку взуттєвої промисловості необхідні як відповідні політичні рішення, так і вдосконалення процесу виробництва. Слід звернути увагу на те, що найбільше на успіх взуттєвого бізнесу впливає просування товару на ринку.\nУ європейських країнах спостерігається щорічне зниження обсягів виробництва взуття, яке становить 10-15%. Вирішальним фактором несприятливої динаміки розвитку взуттєвої галузі представники Європейської конфедерації взуттєвої промисловості вважають викликане процесом глобалізації прискорення структурних зрушень у європейській взуттєвої промисловості та впровадження аутсорсингу переважно в країнах Південно-Східної Азії з метою оптимізації виробничих процесів. Основною ідеєю стратегії аутсорсингу є передача частини ланцюжка виробничих процесів або цілком всього циклу виробництва сторонній фірмі. Це дозволяє компанії зосередитися на розробці нових продуктів і послуг, збільшити гнучкість виробництва, вести бізнес на ринках з дешевою робочою силою, що важливо в умовах стрімко змінюються технологій і попиту для забезпечення конкурентоспроможного переваги .\nУ господарській практиці зарубіжних компаній багато питань ринкової конкурентоспроможності вирішують за допомогою методів стандартизації. За оцінками німецьких експертів, економіка Німеччини отримує від застосування стандартів щорічний ефект, рівний третини щорічного економічного зростання. Причому проводиться стандартизація не тільки виробу, його характеристик, але і, що більш важливо, - стандартизація технологічного процесу, способу і параметрів виготовлення. Одним з основних факторів, що впливають на ефективність виробництва, є продуктивність праці. В економічно розвинених країнах, наприклад, у Німеччині вона становить - 2500 пар на рік на одного працюючого у взуттєвій промисловості.\nЩо стосується сировинної бази, то в розвинених країнах (Італія, Чехія) використовуються шкіри підвищеної сортності, а також розкрійне обладнання високої точності, тому й витрата шкіри у них трохи нижче. Ще одним параметром, що характеризує взуттєве виробництво є економічність конструкції, яка багато в чому визначається вартістю матеріалів, деталей і вузлів взуття. Відносно великі цифри вартості матеріалів у Франції можна пояснити тим, що там виробляється в основному взуття високої цінової групи, для якої потрібні всі матеріали тільки відмінної якості.\nПри виробництві взуття враховуються також витрати часу, необхідні для виконання повного набору операцій. Мінімальні витрати часу на складальних ділянках підприємств Франції та Італії визначаються не тільки високим рівнем автоматизації, а й використанням покупних уніфікованих деталей. Витрати часу на виготовлення взуття в країнах, що розвиваються пов'язані з великим числом непродуктивних операцій, виконаних, як правило, вручну (чистка, перевірка, перекладання).\nРозглянемо тепер виробничі витрати. Вони включають вартість матеріалу, оплату праці, оплату соціальних витрат, адміністративні витрати і амортизаційні відрахування. У структурі виробничих витрат істотна частина припадає на оплату праці, в першу чергу, в розвинених країнах. Погодинна оплата праці на взуттєвих підприємствах становить: у Франції - $20,7, в Італії - $14,3; в країнах, що розвиваються $0,2-0,3; в країнах з перехідною економікою приблизно $1. Цим пояснюється прагнення виробників знайти країни та регіони з низькою оплатою праці.\nТаким чином, собівартість взуття в розвинених країнах і країнах з перехідною економікою приблизно рівна. У розвинених країнах, наприклад у Франції, собівартість взуття становить більше 30 долларів, що у порівнянні з українським взуттям в 2 рази вище. Однак не високі абсолютні цифри при грамотній ціновій політиці, при наявності широкого відомого бренду і високої якості взуття роблять французьку взуття конкурентоспроможною на вітчизняному ринку навіть у середньоціновий групі.\nВ даний час Китай став взуттєвою фабрикою планети. Тут виготовляється 80% всієї світової взуття, в тому числі взуття транснаціональних брендів.У 1994 році Китай виробляв 3,75 млрд. взуття (що становило 38% світового виробництва), в 2005 році - 7,65 млрд. взуття (або 58,8% від загального світового рівня). З цієї кількості на внутрішньому китайському ринку залишилося 3,06 млрд., а 4,59 млрд. пар взуття було експортовано в інші країни.\nСлід зазначити, що побічно "винні " у переважанні китайської продукції на взуттєвих ринках світу італійські підприємці. Справа в тому, що, прагнучи до скорочення витрат, вони протягом ряду років розміщували замовлення на свої ультрамодні моделі у китайських виробників. І ті навчилися виготовляти взуття на досить високому якісному рівні, практично ідентичному європейського. Тому світовою тенденцією виробництва взуття є перенесення фабрик з виробництва взуття в Китай або розміщення замовлень у китайських виробників взуття.\nПеревага китайських виробників полягає в оптимальному співвідношенні ціна-якість і обумовлено низкою факторів:\nсередня зарплата на місяць - 80-90 доларів США ; Швидкість виконання замовлення 2 дні;\nнаявність власної бази сировини, матеріалів, комплектуючих, фурнітури; низькі податки ;\nлегкий доступ до кредитів ;\nособисті якості, такі як мобільність, гнучкість, акуратність, дисциплінованість і т.д.;\nпідтримка держави ;\nсприятлива інвестиційна політика.\nНа зниження собівартості взуття в Китаї впливає такий потужний фактор, як висока питома вага ручної праці (до 90%) всіх операцій. Власна база сировини і комплектуючих дозволила Китаю домогтися зниження собівартості виробництва порівняно з європейськими країнами в 6-8 разів.\nКрім попиту на робочу силу з боку західних і європейських компаній, на розвитку взуттєвого виробництва позначилося зростання внутрішнього ринку. Також потужним стимулом для зростання є державна політика, спрямована на залучення іноземних інвестицій, підтримку і стимулювання внутрішнього виробництва: надання дешевих кредитів, лізинг обладнання, податкові пільги.\nІталійський експорт взуття вперше після довгої перерви знову почав зростати. Вивіз в кількісному вираженні виріс на 2,1% і за вартістю на 8,5%. Одночасно збільшився в зазначений період також імпорт взуття внаслідок пожвавлення споживчого попиту - на 8,1% за якістю і на 4,8% за вартістю . З цих даних можна зробити висновок, що в країну ввозиться взуття з низьким рівнем цін, тоді як потреба у взутті середнього і підвищеного цінового сегмента задовольняється здебільшого за рахунок місцевого виробництва.\nСтруктура італійської взуттєвої промисловості мало змінилася за останнє десятиліття. У галузі як і раніше превалюють малі та середні підприємства. Однак кількість підприємств за 1996-2013 рр.. зменшилася з 8500 до 6857, а чисельність зайнятих - з 122,1 тис. осіб до 94,1 тис. осіб. Число зайнятих на одному підприємстві в 2012 р. склало в середньому 14,1 осіб. Висока питома вага дрібних підприємств у структурі італійської взуттєвої промисловості ускладнює приплив інвестицій для дослідницьких і збутових цілей.\nДля розвитку німецького взуттєвого бізнесу, як і всієї роздрібної торгівлі, характерний ряд загальних напрямків - зміна споживчих переваг, скорочення обсягу торгівлі, падіння цін, поява нових каналів збуту, розширення торгових площ. За даними Федерального об'єднання німецької роздрібної торгівлі взуттям, ємність взуттєвого ринку ФРН визначається в 8 млрд. євро.\nВелика частина взуття реалізується через мережу спеціалізованої торгівлі, тобто через магазини, які не менш 50% своєї торгової виручки отримують від взуття. Через такі магазини продається взуття на 5,2 млрд. євро на рік з тенденцією до скорочення .\nУсередині спеціалізованої торгівлі відбуваються проте значні зрушення. Це підтверджується тим, що торгівля все більше концентрується в руках великих фірм, які проводять агресивну цінову політику. До їх числа відноситься лідер ринку - група Deichmann. Її продажі в 2013р в Німеччині, де вона має 1300 магазинів, збільшилися на 13,7% - до 3,27 млрд. євро. Група Deichmann лідирує також у всій європейській роздрібної торгівлі взуттям і розташовує сильної торгової мережею в США.\nЦіни на взуття на німецькому ринку знижуються, оскільки на ринок надходить більше взуття з країн з низькими витратами виробництва. Список країн-постачальників взуття в ФРН очолює Китай. Іншим великим постачальником виступає В'єтнам. Водночас скоротився імпорт взуття з Італії в ФРН на 23%.\nВзутєва промисловість Туреччини розвивається в швидкому темпі через сучасні технологічні процеси, наявність якісної сировини, кваліфікованих робітників і високої дизайнової потужності. Сьогодні турецька взуттєва промисловість має сильні позиції серед експортерів високоякісних модних товарів. Ще однією ознакою позитивного розвитку є збільшення іноземних інвестицій в цьому секторі.\nОчевидно, що взуттєва промисловість сильно залежить від шкіряної промисловості в країні. Шкіряна галузь Туреччини, яка має існує протягом 500 років, стає одним з провідних центрів в шкіряному світу. Турецька шкіряна промисловість, яка займає чільне місце в економіці Туреччини, активно розвивається, об'єднуючи свої технології.\nПочаткові зусилля з модернізації шкіряної промисловості почалися в 70-і роки, але значний прогрес в реальному промисловому масштабі роспочався тільки в середині 80 -х. Взуттєвий сектор розвивається дуже швидко в останні роки. В даний час існує три організовані зони шкіряної промисловості в Туреччині та очисні споруди для цих зон вже були завершені. Крім того, ще вісім організованих зон шкіряної промисловості знаходяться в стадії будівництва. Сектор виробляє відповідно до міжнародних стандартів і стає все більш чутливим до навколишнього середовища; близько 90% виробництва притримується медичних та екологічних стандартів.\nШкіра є одним з провідних експортних галузей Туреччини. Експорт шкіряної галузі за 2013 рік склав близько 846 млн доларів. Виробництво Турецького взуття досягло 200 млн пар. Майже 26% продукції складається з шкіряного взуття. Крім того, спостерігається швидке зростання у виробництві пластикової взуття і тапочок. Взуттєвий сектор спирається на турецьке машинобудування для будування верстатів, а також частин взуття. Частка галузі виробництва частин взуття у загальному обсязі виробництва взуттєвої промисловості становить близько 5%. Підошви, каблуки, ливарні форми взуття експортуються.\nУ 2013 році в Південно-Східній Азії було випущено 7,2 млрд пар взуття (без урахування Китаю). Йдеться про такі країни, як В'єтнам, Індонезія, Індія, Таїланд, Пакистан, Бангладеш. Майже у всій Південно - Східній Азії, за винятком Індонезії, було відзначено значне зростання виробництва, хоча показники зростання в кожній з країн були різними. У середньостроковій перспективі це зростання продовжиться.\nЗгідно із заявою індійського міністра торгівлі і промисловості, в 2015 р. експорт продукції шкіряно-взуттєвої промисловості країни може досягти $ 8 млрд. Однак цей рівень можливий за умови щорічного приросту експорту на 20%, впровадження додаткової технології виробництва та розширення виробничих потужностей. Для досягнення цієї мети шкіряно-взуттєвої промисловості потрібні термінові капіталовкладення, щоб наростити виробничі потужності, створити і професійно навчити ресурс робочої сили.\nУ 2013 р. виробничі потужності індійських експортерів взуття були збільшені, за оцінкою, на 50% під впливом різкого зростання попиту як на освоєних, так і на нових ринках. Нарощування потужностей взяли найбільш великі експортери взуття, включаючи Forward Shoes, Farida Shoes, Presidency Kid Leather, AVT та ін.\nРяд великих фірм Індії об'єднується з фірмами взуттєвої промисловості в європейських країнах, куди вони поставляють взуття. Так, провідний експортер взуття компанія FaridaGroup домовилася про освіту спільного підприємства з виготовлення заготовок для взуття з австрійською фірмою Jaffra (м. Відень), що спеціалізується на виробництві взуттєвих устілок. Фірма Sreeleathers з Калькутти, що експортує взуття на ринки Європи, також планує спільне підприємство з європейською взуттєвої компанією з тим, щоб скористатися виробничою базою і торговою мережею партнера.\nВ останні роки шкіряний сектор Бангладеш стикається з низкою проблем, пов'язаних із забезпеченням сировиною і матеріалами. Випробовується, зокрема, дефіцит необроблених шкур, шкіряних напівфабрикатів вет-блю і краст. Фінансове становище шкіряних заводів ускладнюється внаслідок зміцнення курсу євро по відношенню до долара. Оскільки в Бангладеш використовуються хімікати європейського походження, імпорт яких оплачується в євро, то експортери шкіри та шкіряних виробів цієї країни змушені підвищити свої ціни, що, однак, послаблює їх конкурентоспроможність на зовнішніх ринках.\nЩо стосується залучення прямих іноземних інвестицій, то цей процес представляється прибутковим. Бангладеш своєму розпорядженні необхідною сировиною для виробництва взуття, а також надлишкової дешевою робочою силою, здатною оволодіти професійно-технічною освітою. Поєднання зазначених факторів разом з наданням тарифних поступок головними країнами-імпортерами на основі загальної системи преференцій може перетворити Бангладеш в потенційну офшорну зону для розміщення виробництва шкіряного взуття високої якості, але з нижчими виробничими витратами.\nУ Європі виробляється приблизно 1,2 млрд. пар, з яких 900 млн. пар - в Західній Європі і близько 300 млн. пар - у Східній. Незважаючи на відносно невелику частку в сумарному світовому виробництві взуття, Європа лідирує в області виробництва високоякісного взуття.\nПромислове зростання в Азії привів до спаду виробництва в Північній і Центральній Америці, а також Європі, тільки Південній Америці вдалося забезпечити невелике зростання. Ці падіння ринкового розвитку пов'язані не тільки з відкриттям світових ринків і скасуванням тарифів, що забезпечують захист місцевих виробників, але і з різним рівнем витрат на заробітну плату на підприємствах-виробниках.\nЗараз китайське взуття при ввезенні в Європу в середньому коштує 3,63 євро, після оплати митних та інших зборів - 4,50 євро, а продається за 39,00 євро. Собівартість рідної німецької взуття вище в десятки разів, а продавати дорожче середньої китайської ціни набагато важче.\nУ межах загального тренду - якісної дорогого взуття - кожна країна обирає свій власний шлях. Так, наприклад, Німеччина активно шукає ніші для свого взуття, а Італія проводить політику агресивної захисту своїх виробників через політику лобіювання в Єврокомісії. Особливості регіонального розміщення основних підприємств взутєвої промисловості.\nГоловним виробником взуття в даний час є Китай (близько 400 млн. пар на рік), далі йде Італія (понад 300 млн. пар), Індія (140-180 млн. пар), Іспанія (160 млн.), США, Франція, Португалія, Великобританія та ін (див. карту 1). Причому значний приріст виробництва зафіксовано в багатьох країнах, що розвиваються .\nТаким чином, цетром світового виробництва взуття в даний час є Китай який став взуттєвою фабрикою планети. Тут виготовляється 80% світового взуття, в тому числі взуття транснаціональних брендів. Структура італійської взуттєвої промисловості мало змінилася за останнє десятиліття. У галузі як і раніше превалюють малі та середні підприємства. Італійський експорт взуття вперше після довгої перерви знову почав зростати.\nЗабезпеченість ринку України взуттям\nЗа оцінками Національної спілки виробників взуття і шкіряної продукції, "УкрКожОбувь", наразі в Україні налічується понад 3,500 виробників взуття. Ці підприємства різняться за розміром  від 5 працівників до понад 500 працівників. За наявними оцінками підприємства взуттєвої промисловості загалом виробляють 35 млн. пар взуття на рік, де ще близько 3-4 млн. пар взуття виробляється за схемами з давальницькою сировиною для іноземних клієнтів. Основна частина продукції, виробленої в Україні, реалізовується на внутрішньому ринку. Підприємства також різняться за складністю застосовуваних виробничих технологій та видами продукції, що виробляється. Багато підприємств задіяні у виробництві недорогого взуття для продажу на внутрішньому ринку і не мають намірів, експертних навичок і знань, або фінансових можливостей для розширення своїх ринків чи асортименту продукції.\nОднак в Україні є декілька підприємств, що виробляють високоякісне взуття за добрими цінами і мають спроможність розширити свої ринки. Багато з цих підприємств нещодавно здійснили інвестиції в нове обладнання, беруть участь в торгових ярмарках і використовують високоякісну сировину і матеріали. Типовими прикладами таких підприємств є компанії Лідер, Бістфор та Ігнар, які придбали нове обладнання (що має тривалий термін експлуатації) і провели модернізацію іншого устаткування.\nПродукції цих підприємств притаманні сучасний дизайн і висока якість. Лідер використовує шкіру, вироблену в Італії, і підошви, виготовлені в Польщі, тоді як інші підприємства використовують шкіру вітчизняного виробництва та вітчизняні або імпортні підошви.\nЗагалом виробники стверджують, що якість імпортної шкіри є вищою, хоча якість шкіри вітчизняного виробництва останнім часом покращується. Усі підприємства взуттєвої галузі мають труднощі із залученням коштів. Рівень професійних навичок працівників взуттєвих підприємств є досить високим, а продуктивність-доброю .\nВ Україні є сучасна взуттєва промисловість, проте вона відчуває сильний тиск з боку іноземних виробників взуття, які наповнили український ринок своєю, не завжди якісною і тому вельми дешевою продукцією. За останні 20 років в Україні навчилися виробляти абсолютно інше, сучасне взуття. У нашій країні за цей час змінилися як технологія виробництва взуття, так і якість самої продукції.\nЯкщо в кризовому 2011 році в Україні було реалізовано 80 млн. Пар взуття, то в 2012 не менше 150 млн. Пар. Але при цьому частка присутності на ринку продукції українського виробництва знизилася. У 2011 році вона становила 13,5%, а в 2012 році - лише близько 10%. Але в тому ж 2012 році українські виробники експортували (причому, переважно на ринки країн Євросоюзу) 11 млн. Пар взуття, що на 24% більше, ніж у 2011 році. Це свідчить про конкурентоспроможність вітчизняної взуттєвої галузі.\nІ незважаючи на це продукція вітчизняних фабрик витісняється з ринку України. Причина - експансія зарубіжних виробників, які мають можливість реалізовувати в Україні взуття за заниженими і відверто демпінговими цінами. Наприклад, у 2013 році в Україні були легально ввезені 122 млн. Пар взуття при середньої митної ціною $ 3,5 за пару. Збільшення цього показника до $ 4,5 за сім місяців нинішнього року становище українських виробників не покращило. Адже за цей же період ціни на основні взуттєві матеріали зросли на 20-40%. Зараз собівартість виробництва шкіряного пари взуття в Україні становить не менше $ 20, при цьому тільки частка зарплати працівникам у цій сумі становить $ 5.\nЧерез несплату платежів при розмитненні імпортний товар на українському ринку отримує цінову перевагу в 30-50%, а держава недоотримує до бюджету мільярди гривень. У результаті українська взуттєва галузь розвивається у вкрай складних умовах, коли ввозиться взуття за ціною в кілька разів нижче собівартості вітчизняного виробника. Шлях один - залучити покупця високою якістю українського взуття. Тому що морально застарілі державні стандарти якість не забезпечують, а в ряді випадків просто заважають виготовляти конкурентну продукцію. Наприклад, у такій взуттєвої країні як Італія, покупця ваблять до прилавків не стандарти, а репутація виробника. В Італії взагалі немає і ніколи не було державних стандартів якості взуття. Покупець повинен купувати те взуття, за якою він готовий платити, що власне там і відбувається.\nВ Києві можна купити взуття і за 100 грн., яка буквально розвалиться вже через 2-3 дні. Це відноситься до неякісного імпорту, що ввозиться в Україну в основному по «сірому». У тій же Італії, наприклад, виробники маркують взуття лейблами з фразою «made in Italy». І це найсерйозніший орієнтир там для споживача. В Україні теж є досить багато виробників сучасної якісного взуття (хоча треба відверто сказати, що назвати такими можна не всіх). Але часто їх продукція просто губиться серед маси взуттєвої. При цьому за зовнішнім виглядом визначити, який виявиться взуття в процесі носіння складно навіть фахівцю. Враховуючи це, взуттярі, що борються за свою репутацію, мають намір впровадити інструмент, який допоможе краще зорієнтуватися споживачам. На якісне взуття українського виробництва пропонується наносити логотип «Виробник з надійною репутацією».\nЩе одним сектором українського взуттєвого ринку, причому, хто вижив і діючим, на диво держчиновників, є сегмент ремонту взуття та виготовлення за індивідуальними замовленнями.\nВинятковий обман споживача - це пропозиція взуття з синтетичної шкіри (з так званої пресованої шкіри) під виглядом шкіри натуральної. Але пресована шкіра при буквальному перекладі цього терміна з англійської мови звучить як «прес-ледер», тобто - синтетична шкіра. Виробники взуття з натуральної шкіри спеціально залишають на увазі шов, що показує волокнисту структуру матеріалу - натуральної шкіри.\nЯкщо виріб оброблено без відкритих швів, як кажуть взуттярі «в загину», то це в 95 випадках з 100 такий виріб виготовлено зі шкіри синтетичної. «При цьому варто враховувати, що взуття і з натуральної шкіри обробляється «в загин », але це дуже дороге взуття - на нашому ринку вона коштує від $ 300.\nОтже безуспішними виявляться і перевірки покупцями натуральності шкіри по запаху - в синтетичних виробах можуть застосовуватися ті ж барвники, що і для натуральної шкіри. Говорячи про якісне взуття осінньо-зимового асортименту вітчизняного виробництва, його ціна починається приблизно з 800 гривень за пару. Дещо поліпшити ситуацію, може рішення уряду України, що зобов'язує виробників і продавців за аналогією з практикою Європейського Союзу інформувати споживачів про сировину і матеріал (у вигляді вже відомих багатьом піктограм), з яких виготовлено взуття. Але в Україні ця вимога вводиться (Постановою Кабміну №632 від 9.06.2011г.) тільки з 2014 року.\nАсортимент шкіряного взуття різноманітний і складний. Він постійно змінюється під впливом моди, внаслідок чого з'являються нові види і конструкції виробів, застосовуються нові матеріали.\nАсортимент взуття, особливо за сезонами носіння, повинен складатися з урахуванням замінності шкіряного взуття гумовим і валяним виходячи з особливостей кліматичних умов району. За цільовим призначенням взуття поділяють на побутове, модельне, спортивне, спеціальне, ортопедичне і профілактичне.\nПобутове взуття. Асортимент побутового взуття групується за цільовим призначенням, способом виготовлення, видами і різновидами, статевовіковим призначенням, розмірами і повнотами, фасонами і моделями, матеріалом верху і його кольором, матеріалом підошви і методом кріплення, висотою каблука.\nЦільове призначення і спосіб виготовлення. За цільовим призначенням побутове взуття поділяють на взуття для вуличного носіння та в різних приміщеннях. Взуття для вуличного за сезонами носіння поділяють на зимове (утеплене), літнє та весняно-осіннє (демісезонне).\nЛітнє взуття виготовляють часто з відкритими носковою і п'ятковою частинами, з окремими ремінцями, наявністю перфорацій і просічок. Нерідко воно буває без підкладки. Для верху, крім шкіри, широко використовують текстильні, штучні і синтетичні матеріали; для підошви - шкіру і шкіроподібну гуму. Літнє взуття не повинне перешкоджати теплообміну ноги з оточуючим середовищем.\nВзуття весняно-осіннього призначення повинне мати достатні вологозахист властивості. Тому його виготовляють з верхом із натуральних, штучних і синтетичних матеріалів на підошвах з гуми, поліуретану, термопластичних еластомерів. Текстильні матеріали для верху застосовувати недоцільно, оскільки вони пропускають вологу.\nВид взуття, від якого залежить ступінь закритості стопи і гомілки людини, визначається конструкцією заготовки, тобто формою і розмірами деталей верху. Розрізняють такі основні види взуття, як чоботи, черевики, напівчеревики, туфлі.\nЧоботи - взуття з халявками, що доходять до колінного суглоба, а іноді й вище, виготовлено із заднім зовнішнім ременем або прошвою, жорстким підноском або без нього (з юхти). Чоботи мають кілька різновидів.\nІчиги - національне взуття, що складається з юхтових передів і халявок, на підошві з юхти виворітного методу кріплення.\nУнти - хутряні чоботи з союзками і задниками з юхти або хромового виростка на повстяній підошві, призначені для північних областей.\nЧеревики - взуття з борцями, що закривають кісточки. Закріплюються на нозі шнурівкою, гумовою тасьмою, пряжками, ґудзиками, застібками «блискавка» тощо.\nНапівчеревики -взуття з берцями не вище кісточок, що закривають тильну частину стопи. За видом крою заготовки і застібки вони мають багато спільного з черевиками.\nСандалети -літні напівчеревики, заготовка верху яких має різноманітні за формою і розмірами перфораційні отвори (або складається з ремінців).\nІснують ряд різновидів туфель:\nТуфлі хатні (кімнатні) - звичайні з різною висотою береш., відкриті, без п'яткової частини, без оздоблень або з різними прикрасами.\nПантомімі - туфлі, що складаються лише з союзки, яка закриває ділянку плесно-фалангового сполучення стопи.\nОпанки - різновид жіночих літніх туфель бортового методукріплення.\nЧув'яки - легкі літні туфлі з верхом зі шкіри, жорсткими задниками, м'якими і жорсткими підносками, вкладною устілкою з текстильних матеріалів, каблуком висотою не більше 5 мм або набійкою.\nСпортивні туфлі - спрощеної конструкції, виготовляють без підкладки, проміжних деталей верху і низу, набійки або каблука. Для них обов'язковою є наявність блочків із шнурівкою або гумового тасьмою на підйомі для щільного закріплення на нозі.\nСандалі - взуття без підкладки, жорсткого підноска й устілки, із суцільною союзкою, що має перфорацію, відрізною задинкою, одним або двома ремінцями (фігурного крою), сандального методу кріплення. Ремінець застібають на пряжку.\nЧеревики, напівчеревики, туфлі полегшених конструкцій, сандалі, чув'яки, пінетки, дорожні, спортивні і лікарняні туфлі відносять до легкого взуття.\nПінетки, гусарики, дошкільне, шкільне, дівоче і хлопчаче взуття іноді називають дитячим.\nПінетки - взуття (черевики і туфлі) для дітей ясельного віку з верхом зі шкір хромового дублення і текстильних матеріалів, на підошві з м'яких шкір виворітного методу кріплення.\nГусарики - взуття для дітей до двох років (чобітки, черевики, напівчеревики, туфлі).\nДошкільне взуття для дітей у віці від двох до семи років випускається різних видів. Воно повинне мати внутрішній стійкий задник і надійно закріплюватися на нозі, літнє взуття може мати відкриту носкову або (та) п'яткову частину.\nОсобливо різноманітним є асортимент взуття для дорослих - чоловіче і жіноче, призначене для споживачів різного віку. Саме тому до такого взуття ставляться диференційовані вимоги. Взуття длямолоді повинне відповідати вимогам сучасного стилю і моди як за формою, так і висотою каблука, конфігурацією деталей, матеріалами, що використовуються, характером прикрас. Вимоги до естетичних властивостей взуття для осіб похилого віку трохи нижчі, але підвищені вимоги до зручності: м'який верх із мінімальною кількістю швів, взуття повинне бути легким, гнучким, легко приформовуватися до ноги, зручно і просто закріплюватися, легко зніматися, конструкція має бути зносостійкою.\nАсортимент взуття широкий - чобітки, напівчобітки, черевики, напівчеревики, туфлі, туфлі кімнатні і дорожні. Союзки і переди в такому взутті можуть бути з натуральної шкіри хромового дублення, що підвищує його зносостійкість. Взуття з верхом зі штучної і синтетичної шкіри виготовляють на підошві зі шкіри, звичайної і шкіроподібної гуми (пористої і непористої структури), пластичних мас.\nЗгiдно з даними, у товарних позицiях 6402 - 6405, iснує можливiсть декларування не за своїм найменуванням. Також мають мiсце випадки неповного та неточного опису товару або зазначення додаткової iнформацiї, що вноситься до графи 31 ВМД для iдентифiкацiї товарiв при їх класифiкацiї. Це суперечить вимогам Iнструкцiї про порядок заповнення вантажної митної декларацiї, затвердженої наказом Держмитслужби України вiд 09.07.97 N 307 (зi змiнами та доповненнями).\nУ зв'язку з вищевикладеним та з метою пiдвищення ефективностi контролю за класифiкацiєю товарiв, для недопущення випадкiв ухилення вiд сплати митних платежiв у повному обсязi та для використання в роботi в якостi додаткової iнформацiї надається роз'яснення щодо класифiкацiї взуття згiдно з вимогами УКТЗЕД.\nВ товарних позицiях 6401 - 6405 класифiкується тiльки взуття на пiдошвi. Одноразове взуття або взуття, покрите недовговiчним матерiалом (наприклад, папером, листовим полiмерним матерiалом i т.д.) без пiдошви, що прикрiплюється, класифiкується вiдповiдно до матерiалу, з якого воно виготовлене. Наприклад, одноразове взуття з паперу класифiкується в товарнiй позицiї 4818. Взуття, що використовувалося, з будь-якого матерiалу, крiм азбесту, класифiкується в товарнiй позицiї 6309.\nПерший етап класифiкацiї взуття на пiдошвi передбачає визначення матерiалу, з якого виготовляється пiдошва та верх взуття (тобто верхня частина взуття). Наприклад, в товарнiй позицiї 6403 класифiкується взуття з верхом з натуральної шкiри та на пiдошвi тiльки з гуми, пластмаси, натуральної чи композицiйної шкiри. Проте, взуття з верхом з натуральної шкiри та на пiдошвi з iнших матерiалiв, крiм зазначених вище, класифiкується в товарнiй позицiї 6405.\nНаступним етапом є визначення конкретного призначення взуття, а саме: водонепроникне взуття; взуття спортивне; взуття що закриває кiсточку; взуття, союзка якого складається з ремiнцiв або має одну чи декiлька перфорованих вставок; тапочки (кiмнатнi туфлi) та iнше домашнє взуття; iнше взуття, не визначене вище. Класифiкацiя взуття проводиться в залежностi вiд довжини устiлки (менш як 24 см, 24 см або бiльше), висоти каблука разом з пiдошвою, а також в залежностi вiд призначення за статтю та вiком (чоловiче, жiноче чи взуття яке не можливо визначити як чоловiче або жiноче).\nВзуття на пiдошвi може бути виготовлено з будь-якого матерiалу (гуми, шкiри, пластмаси, дерева, пробки, текстильних матерiалiв, включаючи повсть (чи фетр) та нетканi матерiали, з хутра, плетених матерiалiв i т.д.) крiм азбесту (взуття з азбесту класифiкується в товарнiй позицiї 6812). Таке взуття може мiстити в будь-яких пропорцiях матерiали, зазначенi в групi 71 (перли натуральнi або культивованi, дорогоцiнне або напiвдорогоцiнне камiння, дорогоцiннi метали, метали плакованi чи дубльованi дорогоцiнними металами). Якщо верх складається з двох чи бiльше матерiалiв, класифiкацiя проводиться за складовим матерiалом, який має найбiльшу площу зовнiшньої поверхнi. При цьому до уваги не беруться аксесуари, змiцнювальнi деталi чи декоративнi елементи. Матерiал, з якого виготовляється пiдкладка, у всiх випадках не впливає на класифiкацiю. Основним матерiалом, з якого виготовлено пiдошву взуття, вважається матерiал, що має найбiльшу площу дотику поверхнi з ґрунтом, при цьому до уваги не беруться шипи, ремiнцi, гвiздки або подiбнi деталi.\nСлiд зазначити, що термiни "гума" i "пластмаса" для цiлей УКТЗЕД означають також тканини або iншi текстильнi матерiали, покритi гумою чи пластмасою, якi видно неозброєним оком, при цьому не береться до уваги змiна кольору внаслiдок нанесення такого покриття.\nТермiн «шкiра» стосується виробiв товарних позицiй 4107, 4112 - 4114 (шкiра iз шкур великої рогатої худоби, шкiра iз шкур овець, шкiра iз шкур кiз чи шкурок козенят, шкiра iз шкур iнших тварин без волосяного покрову).\nТермiн «текстильнi матерiали» поширюється на волокна, пряжу, тканини, повсть чи фетр, нетканi матерiали, шпагат, мотузки, канати, шнури груп 50 - 60.\nТермiн «композицiйна шкiра» стосується матерiалiв на основi натуральної шкiри або шкiряних волокон. При цьому композицiйна шкiра може бути одержана рiзними способами, наприклад, агломерацiєю обрiзкiв i дрiбних обрiзкiв шкiри з доданням клею чи iншої зв'язувальної речовини чи агломерацiєю обрiзкiв i дрiбних обрiзкiв шкiри без додання зв'язувальної речовини пiд час сильного пресування чи розщепленням обрiзкiв i вiдходiв на тонкi волокна шляхом нагрiвання в гарячiй водi. Слiд зазначити, що до неї не включаються iмiтацiї шкiри (так званий "шкiрозамiнювач"), в основi яких нема натуральної шкiри, такi як пластмаси, гума, папiр i картон чи текстильнi матерiали з покриттям.\nТермiн "спортивне взуття" означає лише взуття, призначене для занять спортом та оснащене шипами, штифтами, стопорами, затискачами, планками або подiбними деталями чи пристосуваннями для крiплення шипiв, штифтiв, стопорiв, затискачiв, планок або подiбних деталей та взуття для ковзанярського, лижного, гiрськолижного спорту, для спортивної боротьби, боксу i велоспорту.\nВiдповiдно до Державного стандарту України ДСТУ 2157-93 "Взуття. Термiни та визначення" , взуття розподiляється наступним чином:\n1. Повсякденне взуття;\n2. Модельне взуття - взуття для короткочасного носiння в рiзних урочистих випадках, яке вiдповiдає вимогам моди;\n3. Домашнє взуття - взуття для носiння вдома;\n4. Пляжне взуття;\n5. Взуття для активного вiдпочинку - взуття для прогулянки, вiдпочинку, занять фiзкультурою;\n6. Нацiональне взуття - взуття, яке має нацiональнi традицiйнi елементи конструкцiї обробки та оздоблення;\n7. Цiлосезонне взуття - взуття для систематичного тривалого носiння впродовж року;\n8. Лiтнє взуття - взуття, яке за конструкцiєю та застосованим матерiалом призначене для носiння в лiтнiй перiод;\n9. Зимове взуття - взуття, яке за конструкцiєю та застосованими матерiалами призначене для носiння взимку;\n10. Весняно-осiннє взуття - взуття, яке за конструкцiєю та застосованим матерiалом призначене для носiння в весняно-осiннiй перiод;\n11. Спортивне взуття - взуття для занять рiзними видами спорту;\n12. Спецiальне взуття - взуття для захисту нiг вiд певних видiв небезпечних впливiв, у якому при виготовленнi застосовуються захиснi матерiали i деталi;\n13. Дитяче взуття - взуття для дiтей ясельного вiку, мало дитяче, дошкiльне, для школярок, школярiв та хлопчаче, дiвоче;\n1. Напiвчеревики - взуття, халявки якого нижче щиколотки, при цьому заготiвка верху закриває всю тильну поверхню стопи;\n2. Туфлi - взуття, халявка якого нижче щиколотки, при цьому заготiвка верху не повнiстю закриває тильну поверхню стопи;\n3. Черевики - взуття з халявками, якi закривають щиколотку чи доходять допочатку литки;\n4. Напiвчоботи - взуття з халявками, якi доходять до половини литки;\n5. Чоботи - взуття, халявка якого закриває литку;\n6. Мокасини - взуття, заготiвка верху якого конструктивно єдина iз устiлкою або її носково-пучковою частиною i має овальну вставку;\n7. Сандалi - взуття, виготовлене без пiдкладки i основної устiлки сандальним методом крiплення.\nа) зовнiшнi: 1-носок, 2-союзка, 3-закрiпка, 4-язичок, 5-заднiй зовнiшнiй ремiнь, 6-халявка (берцi), 7-задинка, 8-набiйка, 9-каблук, 10-пiдошва;\nб) внутрiшнi та промiжнi: 11-пiдносок, 12-боковинка, 13-мiжпiдблочник, 14-штаферка, 15- заднiй внутрiшнiй ремiнь, 16-мiжпiдкладка, 17-задник, 18-пiдп'яток, 19-геленок, 20-устiлка, 21-простилка.\nОтже, для однозначної класифiкацiї взуття на пiдошвi, необхiдно мати наступну iнформацiю:\n1. Вид взуття (наприклад, тапочки (туфлi кiмнатнi), черевики, чоботи i т.д.);\n2. Призначення, деякi особливостi виготовлення взуття та ознаки, що дозволяють вiднести дане взуття до певної категорiї (наприклад, тапочки (туфлi кiмнатнi) без задника з верхом виготовленим з одного куска; тапочки купальнi виготовленi з одного куска; тапочки пляжнi без задника з союзкою з ремiнцiв; чоботи утепленi натуральним хутром i т.д.);\n3. Матерiал верху та пiдошви взуття (наприклад, пластмаса, натуральна шкiра i т.д.);\n4. Вiдсоткове спiввiдношення площi зовнiшньої поверхнi кожного з матерiалiв, у випадку, якщо верх чи пiдошва виготовлена з двох чи бiльше матерiалiв;\n5. Довжину устiлки;\n6. Призначення взуття за вiком i статтю (наприклад, чоловiче, жiноче, дитяче i т.д).\nЗ практики митного оформлення взуття (64 група за УКТЗЕД) можливо видiлити наступнi види взуття:\nТуфлi лiтнi жiночi типу «босонiжки»;\nТуфлi лiтнi жiночi;\nТапочки пляжнi жiночi;\nТапочки пляжнi литі;\nВзуття типу «сабо»;\nТуфлi чоловiчi типу «сандалi»\nВзуття для активного вiдпочинку типу «кросiвки»;\nВзуття для активного вiдпочинку типу «кеди»;\nНижче наводяться приклади заповнення графи 31 ВМД у вiдповiдностi з вимогами Iнструкцiї про порядок заповнення вантажної митної декларацiї при декларуваннi взуття. Цi данi необхiднi для iдентифiкацiї та однозначної класифiкацiї взуття за задекларованим у графi 33 ВМД товарним кодом згiдно УКТЗЕД.\nНаприклад, при декларуваннi товару за кодом 6402 91 00 00 повинна зазначатися наступна iнформацiя: «Чоботи жiночi, утепленi штучним хутром, з верхом та на пiдошвi з пластмаси, з довжиною устiлки 24 см»;\nНаприклад, при декларуваннi товару за кодом 6402 99 31 00 повинна зазначатися наступна iнформацiя: «Тапочки пляжнi, жiночi, з союзкою з ремiнцiв з пластмаси, на пiдошвi з гуми, з висотою каблука разом з пiдошвою 4 см, з довжиною устiлки 24 см»;\n«Сандалi жiночi, з союзкою з ремiнцiв, з пластмаси, на пiдошвi з пластмаси, з висотою каблука разом з пiдошвою 5 см, з довжиною устiлки 24 см»; «Босонiжки, типу сабо, (без задника), верхом з одного куска з пластмаси, з перфорованими вставками, на пiдошвi з пластмаси, з висотою каблука разом з пiдошвою 4 см, з довжиною устiлки 25 см»;\nНаприклад, при декларуваннi товару за кодом 6402 99 39 00 повинна зазначатися наступна iнформацiя:\n«Тапочки пляжнi, чоловiчi, з союзкою з ремiнцiв з пластмаси, на пiдошвi з гуми, з висотою каблука разом з пiдошвою 2 см, з довжиною устiлки 25 см»;\n«Сабо жiночi (без задника), верхом з одного куска з пластмаси, з перфорованими вставками, на пiдошвi з пластмаси, з висотою каблука разом з пiдошвою 2 см, з довжиною устiлки 24 см»;\nНаприклад, при декларуваннi товару за кодом 6402 99 50 00 повинна зазначатися наступна iнформацiя:\n«Тапочки домашнi, жiночi, без задника, верхом та на пiдошвi з пластмаси, з довжиною устiлки 25 см»;\n«Тапочки домашнi, дитячi, верхом та на пiдошвi з пластмаси, з довжиною устiлки 20 см»;\nНаприклад, при декларуваннi товару за кодом 6402 99 91 00 повинна зазначатися наступна iнформацiя:\n«Туфлi дитячi, верхом та на пiдошвi з пластмаси, з довжиною устiлки 20 см»;\nНаприклад, при декларуваннi товару за кодом 6402 99 96 00 повинна зазначатися наступна iнформацiя:\n«Туфлi чоловiчi, верхом та на пiдошвi з пластмаси, з довжиною устiлки 26 см»;\n«Тапочки пляжнi, чоловiчi, без задника, верхом з одного куска з пластмаси, на пiдошвi з пластмаси, з довжиною устiлки 25 см»;\nНаприклад, при декларуваннi товару за кодом 6402 99 98 00 повинна зазначатися наступна iнформацiя:\n«Сабо жiночi (без задника), верхом з одного куска з пластмаси та на пiдошвi з пластмаси, з довжиною устiлки 25 см»;\n«Тапочки купальнi, жiночi, з одного куска з полiмерного матерiалу з довжиною устiлки 24 см». Аналогiчний пiдхiд до класифiкацiї взуття застосовується й при класифiкацiї товарiв в iнших товарних позицiях 64 групи УКТЗЕД, таблиця 1.1.\nУКТЗЕД Розділ ХІІ (64-67)\nРозділ ХІІ (64-67)\n- [6403 1]\n- - 6403 12 00 00\nвзуття лижне i гiрськолижне:\n- - 6403 19 00 00\n- 6403 20 00 00\nвзуття на пiдошвi з натуральної шкiри i з верхом з ремiнцiв з натуральної шкiри, якi проходять через пiдйом i охоплюють великий палець ступнi\n- 6403 40 00 00\niнше взуття, носову частину якого закрито захисним металевим пiдноском\n- [6403 5]\niнше взуття на пiдошвi з натуральної шкiри:\n- - 6403 51\nщо закриває щиколотку:\n- - - 6403 51 05 00\nна дерев'янiй основi або платформi без внутрiшньої устiлки\n- - - [6403 51 1]\n- - - - [6403 51 11]\nщо закриває щиколотку, але не частину литки, з устiлкою завдовжки:\n- - - - - 6403 51 11 00\n- - - - - [6403 51 15]\n24 см або бiльше:\n- - - - - - 6403 51 15 00\n- - - - - - 6403 51 19 00\n- - - - [6403 51 9]\niнше взуття з устiлкою завдовжки:\n- - - - - 6403 51 91 00\n- - - - - [6403 51 95]\n- - - - - - 6403 51 95 00\n- - - - - - 6403 51 99 00\n- - 6403 59\n- - - 6403 59 05 00\n- - - [6403 59 1]\n- - - - [6403 59 11]\nвзуття, союзка якого складається з ремiнцiв або має один чи кiлька вирiзаних отворiв:\n- - - - - 6403 59 11 00\nз пiдошвою i каблуком заввишки бiльш як 3 см\n- - - - - [6403 59 31]\n- - - - - - 6403 59 31 00\n- - - - - - [6403 59 35]\n- - - - - - - 6403 59 35 00\n- - - - - - - 6403 59 39 00\n- - - - 6403 59 50 00\nтуфлi кiмнатнi та iнше домашнє взуття\n- - - - [6403 59 9]\n- - - - - 6403 59 91 00\n- - - - - [6403 59 95]\n- - - - - - 6403 59 95 00\n- - - - - - 6403 59 99 00\n- [6403 9]\n- - 6403 91\n- - - 6403 91 05 00\n- - - [6403 91 1]\n- - - - [6403 91 11]\n- - - - - 6403 91 11 00\n- - - - - [6403 91 13]\n- - - - - - 6403 91 13 00\nвзуття, що не можна визначити як чоловiче або жiноче\n- - - - - - [6403 91 16]\n- - - - - - - 6403 91 16 00\n- - - - - - - 6403 91 18 00\n- - - - [6403 91 9]\n- - - - - 6403 91 91 00\n- - - - - [6403 91 93]\n- - - - - - 6403 91 93 00\n- - - - - - [6403 91 96]\n- - - - - - - 6403 91 96 00\n- - - - - - - 6403 91 98 00\n- - 6403 99\n- - - 6403 99 05 00\n- - - [6403 99 1]\n- - - - [6403 99 11]\n- - - - - 6403 99 11 00\n- - - - - [6403 99 31]\n- - - - - - 6403 99 31 00\n- - - - - - [6403 99 33]\n- - - - - - - 6403 99 33 00\n- - - - - - - [6403 99 36]\n- - - - - - - - 6403 99 36 00\n- - - - - - - - 6403 99 38 00\n- - - - 6403 99 50 00\n- - - - [6403 99 9]\n- - - - - 6403 99 91 00\n- - - - - [6403 99 93]\n- - - - - - 6403 99 93 00\n- - - - - - [6403 99 96]\n- - - - - - - 6403 99 96 00\n- - - - - - - 6403 99 98 00\nЕКСПЕРТИЗА ВЗУТТЯ , ЩО ПЕРЕМІЩУЄТЬСЯ ЧЕРЕЗ МИТНИЙ КОРДОН УКРАЇНИ\n2.1. Організація, обєкти та методи дослідження взуття\nДослідження якості та експертиза жіночого взуття проводилась в магазині «Гламур» ПП «Кущ Ю.В.» м. Дніпропетровськ.\nОсновний напрямок це - продаж взуття для широких мас населення. Широкий асортимент чоловічого і жіночого взуття постійно оновлюється в залежності від тенденції моди, сезону і потреб покупців. Підприємство стежить за якістю , збільшенням асортименту та обсягу взуття, найважливішим у політиці магазину є відповідність сучасними вимогами ринку взуття. Знаходиться магазин за адресою Кірова 102 м. Дніпропетровськ.\nПідприємство оснащене імпортним обладнанням таких відомих фірм як «PFAFF», «Schon», «Cerim», «CIUCANI».\nАналізуючи тенденції моди, керівник підприємства та персонал , розширюють асортимент моделей, що випускаються українськими і зарубіжними виробниками і створюють перспективні колекції. Магазин «Гламур» ПП «Кущ Ю.В.» моють угоди з постачальниками з Китаю, Туреччини, Італії щодо поставки жіночого і чоловічого взуття.\nМагазин «Гламур» ПП «Кущ Ю.В.» це перспективне і конкурентоспроможне підприємство, що динамічно розвивається, керівництво уважно та відповідально ставиться до покупців та персоналу.\nВ даній роботі подані методи дослідження взуття, частіше використовуються: органолептична оцінка та лабораторні випробування.\nОб'єктами дослідження даної дипломної роботи є взуття. Це взуття представлене асортиментом, наведеним у таблиці 2.1.\nОпис об'єктів дослідження\nНайменування об'єктів дослідження\nМатеріал верху натуральна шкіра, з відкритою шкарпеткової частиною, матеріал низу кожволон, колір матеріалу верху темно-бордовий, каблук середній, клейовий метод кріплення підошви, на союзці декоративна строчка, виробництво ТОВ «Агропакет» м. Дніпропетровськ\nМатеріал верху штучна замша, колір матеріалу верху темно-коричневий, матеріал низу поліуретан, клейового методу кріплення, каблук середній, на ділянці носка прикраси у вигляді декоративної пряжки, виробництво ТОВ «ЛеоМода» м. Львів\nЗ верхом з натуральної шкіри, колір матеріалу верху чорний, матеріал низу поліуретан, клейового метод кріплення підошви, каблук - стовпчик високий, на союзке декоративне оздоблення - бант, виробництво ТМ «KASANDRA» м. Львів\nЗ верхом зі штучної шкіри, колір матеріалу верху чорний, застібка «блискавка», матеріал низу поліуретан, клейового методу кріплення підошви, каблук низький, виробництво фірми ООО НПФ «МІДА» м.Запоріжжя\nЗі штучної шкіри, як утеплювач використане штучне хутро, колір матеріалу верху блідо-зелений, матеріал низу поліуретан, клейовий метод кріплення підошви, застібка «блискавка», каблук низький, виробництвоТК «Укрвзут» м. Львів\nМатеріал верху натуральна шкіра, як утеплювач використане натуральне хутро вівці, застібка «блискавка», носкова частина типу «качиний ніс», колір матеріалу верху чорний, матеріал низу кожволон, клейовий метод кріплення підошви, каблук - стовпчик високий, на берцах декоративна металева пряжка, виробництво компанії Amedeo Testoni, Італія\nЗ верхом з натуральної шкіри, коричневого кольору, застібка у вигляді шнурівки на блочки, матеріал низу кожволон, клейовий метод кріплення підошви, каблук середній (стовпчик), на берцах дві декоративні металеві пряжки, виробництво компанії Baldinini, Італія\nЗ комбінованим верхом, нижня частина заготовки виконана з натуральної шкіри, халява зі штучної шкіри, колір матеріалу верху темно-бордовий, як утеплювач використане штучне хутро, матеріал низу - непориста гума, клейовий метод кріплення підошви, каблук середній, застібка «блискавка», на нижній частині є ремінь з декоративною металевою пряжкою, виробництво фірми Belkin, Туреччина\nМатеріал верху штучна замша, колір матеріалу верху темно-коричневий, матеріал низу поліуретан, клейового методу кріплення, каблук високий, на ділянці носка прикраси у вигляді декоративної пряжки, виробництво компанії «BOPO», Італія\nМатеріал верху штучна шкіра, колір матеріалу верху чорний, застібка «блискавка», матеріал низу поліуретан, клейового методу кріплення підошви, каблук низький, виробництво компанії «Weifeng», Італія\nВідібрані 10 зразків взуття різних виробників. Експертиза взуття органолептичним методом проводиться відповідно до ГОСТ 9289 «Взуття. Правила приймання», ГОСТ 28371 «Взуття. Визначення сортності», ГОСТ 7296 « Взуття. Пакування. Маркування. Транспортування і зберігання».\nВідповідно до ГОСТ 9289-78 «Взуття. Правила приймання», приймання взуття проводиться партіями. За партію приймають кількість пар взуття одного артикулу, виготовленої за певний період часу, оформленої документом, який засвідчує якість продукції . Визначення висоти жіночого шкіряного взуття проводилося згідно ГОСТу 26167-2005 «Взуття повсякденне. Загальні технічні умови» та ГОСТу 19116- 2005 «Взуття модельне. Загальні технічні умови» [21,24].\nОрганолептичний метод грунтується на використанні інформації, одержуваної за допомогою органів почуттів людини (зору, слуху, нюху, дотику і смаку). При цьому не виключається можливість використання деяких технічних засобів, що підвищують роздільну здатність органів чуття людини.\nВ експертному методі джерелом інформації є узагальнений досвід та інтуїція експерта. Його застосовують, коли, для визначення значення одиничних або комплексних показників або для вирішення інших завдань, неможливо або важко використовувати об'єктивні методи. Статистичні методи оцінки показників якості на товар у процесі виготовлення впливає велика кількість випадкових факторів, це призводить до розсіювання числових значень показників якості і до необхідності використання при їх оцінці методів прикладної статистики. За допомогою статистичних методів можна визначити: середнє значення показників якості та їх довірчі межі та інтервали розподілу; закони розподілу показників якості; коефіцієнти кореляції між двома показниками якості з метою встановлення ймовірнісної зв'язку; параметри залежності досліджуваного показника якості від інших показників або числових характеристик факторів, що впливають на досліджуваний показник якості .\nОтже для визначення значення показників якості товарів застосовують різні методи. Ці методи за способом отримання інформації можна підрозділити на групи: 1. Методи з використанням об'єктивних способів вимірювання; 2. Методи з використанням евристичних способів оцінки (органолептичний, експертний, соціологічний); 3.Статистичні методи оцінки показників якості. Вимірювальний метод грунтується на інформації, одержуваної з використанням вимірювальної техніки. Основною перевагою вимірювального методу є об'єктивність, цей метод дозволяє одержувати відтворювані числові значення властивостей і показників якості, які виражаються в конкретних одиницях.\nУ комплексі «Одяг, взуття та предмети особистого вжитку» значне місце належить взуттю, найважливішою функцією якого є захист стопи людини від дії різних чинників зовнішнього середовища  ударів, нерівностей ґрунту, низьких і високих температур, вологи, пилу, бруду тощо. Важко переоцінити й естетичну функцію, особливо нарядного модельного взуття .\nПотреби споживачів на взуття постійно зростають і змінюється їх характер. На даний час у звязку зі зміною умов праці, побуту та відпочинку, а також культурно-освітнього рівня споживачів вимоги до взуття стають дедалі різноманітними. Споживач потребує взуття не лише для повсякденного або домашнього вжитку, а й для виконання різних видів робіт, активного відпочинку, для заняття спортом, вихідне, нарядне, а залежно від сезонного призначення та кліматичних умов експлуатації  взуття різних конструктивних особливостей.\nЕргономічні властивості  це насамперед зручність у користуванні взуттям.\nЗручність  складний комплекс показників, на який впливають внутрішня форма та розміри виробу, а також маса, жорсткість переду задника, пружність підноска, гігієнічні властивості  волого- і теплозахисні, здатність до вологовіддачі, мала забруднюваність і легке чищення. Крім того взуття не повинне шкідливо впливати на ноги, що може виникнути у звязку з широким використанням полімерних матеріалів.\nВнутрішня форма і розміри взуття залежать від форми і розмірів затяжних копилів. У процесі розробки копилів враховують результати масового обміру основних параметрів стопи споживачів у різних регіонах, ступінь допустимого стискування стопи взуттям. При навантаженні стопи збільшується в довжину на 1  3 мм, ширину  на 1  7 мм, в обхваті в пучках  на 4  12 мм. Тиск на тильну поверхню стопи повинен бути мінімальним.\nНа внутрішню форму та розміри взуття значно впливає товщина і жорсткість матеріалів верху. Під час проектування взуття з тонких гнучких матеріалів (наприклад шкір хромового дублення) внутрішні поперечні розміри (обємні) дещо зменшують порівняно з обхватом стопи. Навпаки, для взуття з верхом із юхти поперечні розміри проектуються з припуском, порівняно з розміром стопи оскільки її заготовка гірше облягає ногу, а саме взуття, як правило, одягають на товсті шкарпетки і панчохи.\nІз внутрішньою формою і розміром повязані й зовнішні розміри параметрів взуття, їх форма і зовнішній вигляд. Хоча внутрішня форма і розміри обґрунтовані, однак бувають випадки, коли втручається мода. Залежно від її напрямків і коливань відбувається відхилення форми та розмірів носкової частини від норми  сильно звужена і витягнута або сильно розширена. Пятково-геленочна частина уніфікована, тобто має досить визначену форму і розміри для взуття одного виду, розміру, повноти.\nФорма пяткової частини взуття залежить від висоти каблука. За даними Ю.П. Зибіна, висота підйому пятки стопи у взутті повинна бути в межах 20  40 мм. Відсутність каблука (набійки) допускається лише в спортивному взутті, для повсякденного взуття це недопустимо, оскільки можливий розвиток плоскостопості. Крім того, при великому підйомі пяткової частини (більше 40 мм) значне навантаження припадає на передню частину стопи, тобто на її схил, що може призвести до його опускання.\nМаса і жорсткість взуття визначають загальні енерговитрати під час ходіння, а отже, втому людини. При підвищеній жорсткості зменшується контакт взуття з опорною поверхнею, знижуються амортизаційні властивості. Під час експлуатації жорсткого взуття зявляються больові відчуття від тертя та інші неприємні ефекти.\nОдночасно з максимальною гнучкістю конструкції шкіряне взуття повинне мати жорсткі задники та пружні підноски. Мякі задники для взуття недопустимі, оскільки вони осідають і зношуються. Без жорстких задників виготовляють окремі види спортивного взуття та дорожні туфлі.\nСеред комплексу гігієнічних властивостей, що визначають температуру і вологість внутрівзуттєвого простору, тобто мікроклімат взуття, необхідно відзначити волого обмін. Взуття, з одного боку, повинне сприяти виходу поту назовні, а з іншого  мати вологозахисні властивості.\nПід теплозахисними властивостями розуміють здатність взуття чинити опір надмірній тепловіддачі від стопи у зовнішнє середовище. Ці властивості залежать від наявності повітряних прошарків, які утворюються в результаті застосування матеріалів високо пористої структури або за рахунок конструкції. Високі теплозахисні властивості характерні для взуття, в якому для вкладних устілок використовують фетр або повсть, для між підкладок під деталі для верху  сітчасті матеріали, а для підошов  гуми пористої структури.\nЗбереженість  незмінність властивостей взуття в процесі транспортування і зберігання.\nДовговічність характеризується терміном експлуатації до повного фізичного або морального зношування. Під фізичним зношуванням розуміють неможливість товару задовольняти потреби споживача внаслідок пониження рівня споживних властивостей матеріалів або кріплень, що входять у конструкцію виробу. Моральне зношування  непридатність взуття до реалізації через застарілі фасони або модель, сировинний матеріал або їх поєднання.\nДовговічність взуття залежить від конструкції в цілому і окремих деталей верху, низу, зносостійкості матеріалів, з яких викроєні деталі, комбінацій матеріалів, що застосовуються, міцності клейових, ниткових, гвинто-цвяхових та інших швів. На довговічність впливають деякі приховані дефекти .\nТаким чином споживні властивості взуття формуються в процесі розробки конструкції і моделі, залежать від точності виконання технологічних операцій, ретельності обробки взуття, у тому числі й маркування. Зручність і довговічність взуття залежить від тих матеріалів, з яких вони виготовлені. Саме вони визначають і зовнішній вигляд взуття.\nЕкспертиза якості взуття органолептичним методом проводилася відповідно до ГОСТ 9289 «Взуття. Правила приймання », ГОСТ 28371 «Взуття. Визначення сортності» і ГОСТ 7296 « Взуття. Пакування. Маркування. Транспортування і зберігання», визначення висоти взуття проводилося згідно ГОСТу 26167-2005 «Взуття повсякденне. Загальні технічні умови» та ГОСТу 19116- 2005 «Взуття модельне».\nВідповідно до ГОСТ 9289 «Взуття. Правила приймання», приймання взуття проводиться партіями. За партію приймають кількість пар взуття одного артикулу, виготовленої за певний період часу, оформленої документом, який засвідчує якість продукції .\nКонтроль якості включає два етапи: 1. перевірка якості взуття за зовнішнім виглядом; 2. перевірка фізико-механічних показників якості взуття.\nНа першому етапі перевіряють відповідність партії взуття зразку-еталону, сорт взуття, правильність його маркування та пакування. Вибірку від партії відбирають методом випадкового відбору: першу пару відбирають довільно, а всі наступні - через однакову кількість пар. Якщо, в результаті перевірки першої вибірки, кількість пар, переведених в брак, менша або дорівнює приймальному числу для першої вибірки, то партію взуття вважають прийнятою. Якщо кількість бракованих пар більше або дорівнює браковочному кількості для першої вибірки, то всю партію бракують. Якщо кількість забракованих пар більше приймального, але менше бракувального числа, то відбирають другу вибірку.\nВзуття оцінюють попарно. Взуття в парі повинне бути однаковим за розміром і повнотою, кольором, мереєю і фактурою поверхні матеріалів. Сортність пари взуття встановлюється за найгіршою з півпар.\nНа другому етапі проводять перевірку взуття за фізико-механічними показниками якості: масою, гнучкістю, деформацією підношення і задника, міцністю взуттєвих кріплень, лінійними розмірами і товщиною деталей. Вибірку здійснюють методом випадкового відбору від загальної кількості пар взуття в партії, які пройшли перевірку за зовнішнім виглядом. Пари які забраковані на першому етапі контролю якості, у другому етапі не беруть участь .\nЯкість взуття перевіряють наступним чином: беруть пару взуття носками від себе, а підошвами вниз і зєднують півпари внутрішніми сторонами. Натискають великим пальцем на носки, перевіряють їх пружність, щільність шкіри, правильність і симетричність розташування деталей. Нахиляють півпари носком вниз і оглядають висоту задників, правильність положення задніх швів, щільність прилягання каблуків до підошви і відповідність кольору каблука кольору заготівки. Розвертають півпари, зєднавши їх задниками, перевіряють парність взуття за висотою берців і задників а також за висотою каблука. Оглядають бокову, зовнішню поверхню взуття, звернувши увагу на якість швів, щільність прилягання підошви до верху взуття. Повертають півпари вниз задниками, підошвою догори і перевіряють правильність кріплення підошви, насадки каблука, маркування розміру на підошві. Повертають півпару підошвами одну до одної в вертикальному положенні носками догори і перевіряють парність підошв за довжиною, товщиною і шириною. Тоді оглядають зовнішню бокову поверхню, якість строчки, перевіряють пружність взуття в геленочній частині, для чого беруть вправу руку задню частину півпари, а в ліву передню, і згинають підошву, перевіряючи її гнучкість і міцність кріплення з деталями верху. Потім перевіряють правильність і чіткість маркування на внутрішніх деталях взуття (артикул, розмір, номер стандарту, сорт). Після цього опускають праву руку всередину півпари і перевіряють внутрішню поверхню взуття, з'ясовують відсутність бугрів, цвяхів, зморшок .\nТаким чином наприкінці перевірки роблять загальні висновки стосовно якості перевіреного взуття на відповідність нормативним документам.\nПри експертизі якості жіночого шкіряного взуття органолептичним методом був проведений суцільний контроль [25,26]. Результати експертизи якості жіночого шкіряного взуття ми провели органолептичним методом, результати представлені в таблиці 2.2.\nРезультати експертизи якості жіночого шкіряного взуття органолептичним методом\nВид взуття і постачальник-виробник\nПеревірено пар, шт.\nВиявлені дефекти за ГОСТ 28371\nповсякденні ТОВ «Агропакет» м. Дніпропетровськ\nРізна висота між напівпарами у 2 мм;\nслабко виражені подряпини на заднику.\nповсякденні ТОВ «ЛеоМода» м. Львів\nмодельні виробництво ТМ «KASANDRA» м. Львів\nСлабко виражена віддушістість на заднику.\n4.Туфлі модельні ООО НПФ «МІДА» м.Запоріжжя\nВідхилення від осі симетрії на 4 мм.\nзимові ТК «Укрвзут» м. Львів\nзимові виробництво компанії Amedeo Testoni, Італія\nСлабко виражена стяжка на заднику.\nвесняно-осінні виробництво компанії Baldinini, Італія\nРаковини на поверхні підошви площею 2 см2 ;співпадіння двох суміжних строчок довжиною 3мм.\nзимові виробництво фірми Belkin, Туреччина\nвесняно-осінні виробництво компанії «BOPO», Італія\n10.Напівчеревики вес-няноосінні виробництво компанії «Weifeng», Італія\nАналізуючи дані, наведені в таблиці 2.2, ми можемо зробити наступні висновки. За результатами експертизи 10 пар взуття, кількість дефектних одиниць склала 3 пари. Слід зазначити, що в 3 парах взуття були виявлені дефекти, які, згідно з ГОСТ 28371, є допустимими, а в 3 парах взуття виявлені дефекти, які, згідно з ГОСТ 28371, не допускаються і підлягають поверненню підприємству-виробнику. Так, в 1 парі туфлі, отримані від ТОВ «Агропакет» м. Дніпропетровськ, були виявлені наступні дефекти: в парі - різна висота між напівпару 2 мм. Дані дефекти є допустимими.\nУ результаті експертизи якості органолептичним методом туфлі\nповсякденні ТОВ «ЛеоМода» м. Львів дефектів не мають.\nУ результаті перевірки за якістю органолептичним методом туфлі-\nчовники модельні виробництво ТМ «KASANDRA» м. Львів були виявлені слабко виражені віддушистості на заднику. Даний порок, згідно з ГОСТ 28371, є допустимим. Також було виявлено забруднення підкладки, що є недопустимим дефектом, виявлені порізи на зовнішній стороні, які виникли в результаті механічного пошкодження при обробці, що не допускаються.\nОрганолептична експертиза модельних туфель фірми ООО НПФ «МІДА» м.Запоріжжя показала, що у парі, є дефект (відхилення від осі симетрії на 4 мм) є неприпустимим.\nЧеревики повсякденні зимові ТК «Укрвзут» м. Львівза результатами експертизи дефектів не виявлено.\nНапівчоботи модельні зимові виробника компанії Amedeo Testoni, Італія, аналіз показав: слабко виражена стяжка на заднику дефект недопустимий.\nЕкспертна оцінка напівчеревиків модельних весняно-осінніх виробництво компанії Baldinini, Італія. При експертизі було виявлено дефекти (раковини на поверхні підошви площею 2 см2 ; співпадіння двох суміжних строчок довжиною 3мм ).\nОрганолептична оцінка однієї пари чобіт повсякденних зимових, виробництво фірми Belkin, Туреччина дефектів не виявлено.\nОцінка напівчеревик модельних весняно-осінніх вироблених в компанії «BOPO», Італія показала, що дефекти у парі відсутні.\nУ результаті перевірки пари напівчеревик весняно-осінніх виробник компанія «Weifeng», Італія дефекти відсутні.\nАналізуючи дані таблиці 2.3 бачимо, що за результатами експертизи якості органолептичним методом, найбільш якісними виявилася пари взуття, вироблених фірмами: ТОВ «ЛеоМода» м. Львів, ТК «Укрвзут» м. Львів, фірма Belkin, Туреччина, компанія «BOPO», Італія, компанія «Weifeng», Італія.\nВизначення висоти жіночого шкіряного взуття ми проводили згідно ГОСТу 26167-2005 «Взуття повсякденне. Загальні технічні умови» та ГОСТу 19116- 2005 «Взуття модельне. Загальні технічні умови» [21,24]. Результати експертизи наведені у таблиці 2.3:\nРезультати експертизи по визначенню висоти жіночого взуття\nВисота виробу за ГОСТом, не менше, мм\nВиміряна висота виробу під час експерименту, мм\nВідхилення від норми, мм\n1.Туфлі повсякденні ТОВ «Агропакет» м.Дніпропетровськ\n2.Туфлі повсякденні ТОВ «ЛеоМода» м. Львів\n3.Туфлі-човники модельні виробництво ТМ «KASANDRA» м. Львів\nзимові, виробництво компанії Amedeo Testoni, Італія\n7.Напівчеревики модельні весняно-осінні виробництво компанії Baldinini, Італія\n10.Напівчеревики весняно-осінні виробництво компанії «Weifeng», Італія\nОтже, внаслідок експертизи взуття вимірювальним методом, а саме ми визначали висоту взуттєвого виробу, було виявлено, що з 10 виробників даного товару дотримуються вимог ГОСТу 26167-2005 та ГОСТу 19116-2005 6 підприємств: туфлі повсякденні ТОВ «Агропакет» м.Дніпропетровськ, туфлі повсякденні ТОВ «ЛеоМода» м. Львів, туфлі модельні ООО НПФ «МІДА» м.Запоріжжя, напівчеревики модельні весняно-осінні виробництво компанії Baldinini, Італія, чоботи повсякденні зимові виробництво фірми Belkin, Туреччина, напівчеревики модельні весняно-осінні виробництво компанії «BOPO», Італія.\nВ діяльності митних органів, яка повязана із здійсненням експертизи, можна виділити два напрямки: здійснення експертизи підчас митного контролю і митного оформлення і експертиза при здійсненні провадження в справах про порушення митних правил. Зовнішньоекономічна діяльність має досить високий рівень криміналізації підчас здійснення експортно-імпортних операцій субєкти зовнішньоекономічної діяльності вдаються до різних способів приховування справжнього найменування рідинно-хімічних характеристик складу товарів. За такими обставинами інспектор митниці не володіє спеціальними засобами контролю різних товарів, а також спеціальними знаннями для їх ідентифікації. Окрім цього, в рамках провадження в справах про порушення митних правил здійснюється значно більша кількість експертиз, ніж у звичайних провадженнях про адміністративні правопорушення.\nЦе зумовлено особливостями правопорушень, адже у багатьох складах як обовязковий елемент передбачений предмет, знаряддя або засоби скоєння правопорушення, обєктивна оцінка яких часто потребує спеціальних знань.\nОтже здійснення експертизи в галузі митної справи є дуже важливим питанням, яке постає з нагальних практичних потреб здійснення митної справи.\nМитна експертиза - це комплекс досліджень, метою якого є встановлення якості товару, його безпеки, походження, а також відповідності певним стандартам і нормам. Незалежна митна експертиза дозволяє встановити факт сумнівної декларації та забезпечує коректні митні платежі (стягування і нарахування). Митна експертиза товарів включає в себе розширене дослідження не тільки стану товарів, але і супроводжуючих документів, що спрямовано на справжнє встановлення споживчих властивостей товарів. У перелік заходів, здійснюваних під час проведення митної експертизи, входять спеціальні дослідження і досліди, які проводять експерти на підставі взятих попередньо проб або матеріалізованих джерел інформації. Незалежна митна експертиза включає в себе: ідентифікаційну експертизу, визначення країни походження товару, визначення кодів ТН ЗЕД, експертиза товарів подвійного призначення.\nДо субєктів митної експертизи можна віднести замовників експертизи, організаторів експертизи та експертів. Замовниками є особи, зацікавлені у проведенні експертизи. Організаторами можуть бути юридичні і фізичні особи, які на підставі закону організовують і проводять експертизу. Експертами можуть призначатись відповідні посадові особи, що є спеціалістами у певній галузі знань.\nСеред осіб, що сприяють здійсненню провадження по справах про ПМП, важливе місце займає експерт - особа, що володіє спеціальними знаннями в певній області і залучена до дослідження тих або інших обставин справи.\nОскільки володіння спеціальними знаннями виступає першорядною передумовою притягнення експерта для участі в провадженні, важливо ретельніше розкрити їх особливості. В юридичній літературі відсутня єдина характеристика спеціальних знань, так М. С. Строгович визначав ці знання як наукові. Він вважав, що об'єктом наукового дослідження можуть бути різноманітні питання мистецтва, техніки і ремесла і тому будь-яка експертиза обов'язково повинна базуватися на даних науки. Зрозуміло, що спеціальних знань стільки, скільки є наук, практичних професій в області провадження, інакше кажучи, спеціальностей в сфері матеріального і духовного життя.\nОдними із таких експертних організацій є Центральна митна лабораторія, яка є спеціалізованою митною установою, і митні лабораторії як структурні підрозділи митниць. Цим лабораторіям надано право на здійснення експертної діяльності в межах питань, віднесених до компетенції митної служби. Зокрема, відповідно до ст. 380 МК експертами митних лабораторій проводяться експертизи у справах про порушення митних правил, тобто судові експертизи. Це не повною мірою узгоджується із положеннями ст. 7 Закону України від 25 лютого 1994 р. № 4038-ХІІ «Про судову експертизу» , де міститься вичерпний перелік суб'єктів судово-експертної діяльності: «Судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи та відомчі служби.\nМитні органи мають бути ознайомлені з результатами досліджень (аналізу, експертизи) проб та зразків товарів, що перебуваю ть під митним контролем, які провели інші органи державного контролю, а також декларанти. Митним органам також треба подавати копії результатів таких досліджень (аналізів, експертиз). Це є перший ступінь правової регламентації початку процедури проведення експертизи.\nВипробування - найобєктивніший і найточніший методоцінки якості. Тривалість їх проведення за останні роки скорочується за рахунок впровадженняекспрес-методів. Лабораторні випробовування включають мікроскопічний, хімічний аналізи тафізико-механічні випробовування.\nПід час мікроскопічного аналізу на основі вивчення мікрозрізів шкіри і шкіри з покриттям можна охарактеризувати шкіру з точки зору регулярності сплетення пучків волокон,за кутом і компактністю сплетення, звивістю пучків волокон, можна спостерігати капілярно-пористу структуру шкіри. Спосіб покривного фарбування, склад покривної композиціївпливають на величину питомої внутрішньої поверхні шкіри, що в свою чергу відображаєтьсянагігієнічних властивостях шкіри. Дослідження характеру розприділення компонентівпокривної фарби на структурних елементах шкіри можливе також тільки при мікроскопічному аналізі.\nНа адгезійну міцність покриттів великий вплив спричиняє утворення на межі з субстратом шару адгезиву, який відрізняється за структурою і фізико-механічнимивластивостями від основної маси адгезиву. Це обумовлено ефектом далекодії, якийпроявляється особливо сильно у випадку полімерних адгезивів і покриттів завдяки особливостіструктури цих матеріалів  наявності великих надмолекулярних утворень. Силове поле твердоїповерхні сягає в глибину сусідньої фази, це приводить до того, що значна за глибиною областьадгезиву, яка прилягає до поверхні субстрату, залучається у сферу діяльності поверхневих сил.Це обумовлює особливості як адсорбції полімерів на твердих поверхнях, так і структури шаруадгезиву, який прилягає до твердої поверхні.\nХімічний аналіз дає можливість на основі кількісного визначення судити про зміст складових частин шкіри, які у ряді випадків мають тісний звязок з їх якістю. Якість шкіривизначає вміст вологи, попелу, жирових речовин, голєвої речовини, дубильних речовин(мінеральних, органічних звязаних і вимиваючих), наповнювачів, кислотність, основність наволокні.\nФізико-механічні випробовування встановлюють величини багатьох показників властивостей покриттів на шкірі, важливих для характеристики їх якості, наприклад, стійкістьдо багаторазового згину, адгезія, стійкість до стирання, паро (водо)проникність, термостійкістьта ін. Фізико-механічні випробовування  основний метод визначення показників якостіпродукції за допомогою технічних вимірювальних засобів та пристроїв.\nПри експертизі якості шкіряного взуття можуть бути використані наступні методи: органолептичний, вимірювальний, соціологічний, експертний, розрахунковий, а також метод дослідної експлуатації.\nОрганолептичний метод широко використовується при контролі якості взуття.\nЕкспертиза якості взуття, проведена експертами, здійснюється за заявками зацікавлених організацій і приватних осіб. Заявка подається у письмовому вигляді і може бути разова або довгострокова. На підставі заявки експерту оформляється наряд встановленої форми, де вказуються завдання експертизи. У їх число може входити визначення:\n· Якості за дефектами зовнішнього вигляду відповідно до вимог контрактів і нормативної документації;\n· Відсотка зниження якості взуття від наявності дефектів;\n· Відсотка уцінки.\nЕкспертиза якості взуття проводиться відповідно до вимог технічних умов контракту, нормативної документації, Інструкції про порядок проведення перевірки якості та кількості товарів експертами Торгово-промислової палати . Приймання взуття здійснюють відповідно до вимог ГОСТ 9289.\nЗгідно з вимогами нормативної документації, шкіряне взуття повинна відповідати за зовнішнім виглядом, матеріалами, конструкції і методу кріплення підошви, затвердженому зразку закупівлі (технічному опису моделі взуття).\nМаркування та упаковка повинна відповідати ГОСТ 7296.\nВсі однойменні деталі в парі повинні бути однаковими по щільності, товщині, формі, розмірам, кольору й малюнку.\nМатеріали, застосовувані для верху і низу взуття, підкладки, спеціальні картони і термопластичні матеріали для проміжних деталей повинні відповідати за I якістю нормативам ГОСТів і технічних умов (ТУ).\nМатеріали верху і низу зимового взуття та методи кріплення повинні бути розраховані для носіння при температурі до -30 ° С, взуття з ПВХ -20 ° С при збереженні еластичності верху.\nПідкладкові матеріали повинні мати:\nФарбування, стійке до сухого і мокрого тертя;\nДобре відшліфовану бахтармяной сторону шкір бесподкладочной взуття;\nПідкладку з натурального або штучного хутра з щільним, рівномірним по висоті ворсом;\nОброблені, згідно ТУ контракту, верхній кант і передній край заготовки і підкладки;\nДобре підклеєними підкладку в місцях з'єднання при відсутності ниткових швів;\nЧистий верх взуття, без плям, складок, зморшок, тріщин, осипання покриття, розривів шкіри по рядку і отдушістості;\nКраю деталей верху і підкладки, рівномірно спущені по лінії скріплення, чисті і рівні;\nДеталі верху взуття, скріплені взуттєвими нитками, що забезпечують необхідну міцність кріплення.\nШви повинні бути ретельно разглажені, проклеєні тасьмою. Декоративна фурнітура, прикраси, застібки - міцно і симетрично закріплені. Рядок, що з'єднує деталі, повинна бути рівна, чиста, без пропусків стібків і обривів ниток. Стежки - рівномірні, добре тягнуть, на однаковій відстані від краю деталей і паралельні один одному, кінці ниток закріплені і обрізані. Підкладка - добре витягнута, без розривів, складок, забруднень, тріщин і осипання покриття.\nФорма, ширина, висота і довжина деталей взуття повинна бути в обох напівпари однакова. Піднесення і задники у взутті - пружні і формостійкість, добре відформовані. Задники повинні бути стійкі по всьому периметру, крім верхньої частини на відстані 18-20 мм від краю і в крилах на відстані 18-25 мм від кінців, добре приклеєні до верху і підкладці взуття. Вкладні устілки - відповідати контуру сліду, не мати складок і добре вклеєні; поверхню затяжний устілки всередині взуття - рівна, гладка, без виступаючих цвяхів і дужок, відповідна сліду колодки по контуру і розміром. Деталі низу повинні щільно прилягати одне до одного і до деталей верху, без зазорів і щілин. Уріз підошви і бокова поверхня каблука - оброблені, забарвлені і оброблені відповідно матеріалу підошви і каблука.\nВідкритий край підошви повинен рівномірно виступати за грань сліду взуття. Поверхня підошви рівна, без вилягання проміжних деталей. Каблуки в парі однакові за формою, довжині, ширині і висоті. Набійки повинні бути добре закріплені на підборах і забезпечувати можливість їх ремонту.\nЕкспертиза якості взуття за зовнішнім виглядом, відсутності або наявності дефектів проводиться органолептичним методом. Групи дефектів наведені в ГОСТ 27438.\nЯкість взуття визначається за допустимості дефектів. Перевіряють обидві напівпари взуття. Про якість судять за гіршою напівпару.\nПри контролі якості взуття органолептичним методом застосовують різні інструменти і найпростіші вимірювальні пристосування для визначення лінійних розмірів взутті - висоти, довжини взуття, довжини і ширини підошов і устілок, ширини берців черевик і халяв чобіт, висоти, каблука, піднесеності ділянці носка взуття, довжини і перекосу шкарпеток, висоти і перекосу задників, перекосу берців і задника зовнішніх ременів. При виявленні розбіжностей в якості складається акт експертизи.\nПеревірка якості взуття здійснюється вибірково відповідно до ГОСТ 9289-78 «Взуття. Правила приймання».\nПри експертизі якості жіночого взуття, яке ми визначали органолептичним методом був проведений суцільний контроль за нормативним документом ГОСТ 28371 «Обувь. Определение сортности» . Результати експертизи якості жіночого взуття яке ввозилось на територію України в режимі «імпорт» представлене в таблиці 2.4.\nРезультати експертизи якості жіночого взуття яке ввозилось на територію України в режимі «імпорт»\nвесняно-осінні виробництво компанії\n5.Напівчеревики вес-няноосінні виробництво компанії «Weifeng», Італія\nАналізуючи дані, які ми провели в таблиці 2.4, можна зробити наступні висновки. За результатами експертизи 5 пар взуття, кількість дефектних одиниць склала 2 пари. Слід зазначити, що в 1 парі взуття були виявлені дефекти, які, згідно з ГОСТ 28371, є не допустимими, і підлягають поверненню підприємству-виробнику, а в іншій парі взуття виявлені дефекти, які, згідно з ГОСТ 28371, є допустимими.\nТаким чином напівчоботи модельні зимові виробництво компанії Amedeo Testoni, країна виробник Італія, аналіз показав: слабко виражена стяжка на заднику  дефект недопустимий, і підлягає поверненню підприємству-виробнику.\nЕкспертна оцінка напівчеревиків модельних весняно-осінніх виробництво компанії Baldinini, Італія. При експертизі було виявлено дефекти (раковини на поверхні підошви площею 2 см2 ; співпадіння двох суміжних строчок довжиною 3мм ). Дефект допустимий.\nАналізуючи дані таблиці 2.4 бачимо, що за результатами експертизи якості органолептичним методом взуття яке було імпортовано на територію України, найбільш якісними виявилася пари взуття, вироблених фірмами: компанія «Belkin», країна вирюбник Туреччина, компанія «ВОРО», країна виробник Італія, компанія «Weifeng», країна виробник Італія.\nПОРЯДОК МИТНОГО ОФОРМЛЕННЯ ВЗУТТЯ ПРИ ПЕРЕТИНАННІ МИТНОГО КОРДОНУ УКРАЇНИ\nЗавдання щодо забезпечення економічних інтересів з боку ДМСУ викладені у Митному кодексі України, у ряді законів і постанов Верховної Ради, указах та розпорядженнях Президента, декретах, постановах та розпорядженнях Кабінету Міністрів України про здійснення зовнішньоекономічної діяльності. Всі ці законодавчі та нормативні акти спрямовано на захист державно-політичних та національно-культурних інтересів країни, на зміцнення добросусідських відносин із суміжними державами .\nУ договорі князя Олега з Візантією митні податки та пільги згадуються як звичайні явища з давніх-давен, застосовані у спілкуванні між державами .\nУ Стародавній Русі в епоху монголо-татарського іга "тамгою" називали торгове мито. У Київській Русі одне із джерел доходівкняжої казни були: плата за судочинство, штрафи і мито. Київська Русь мала відому в усьому світі торгову артерію - ріку Дніпро - так званий "шлях із варяг у греки".\nМитний тариф 1822 р. частково припинив ввіз імпортних товарів, а Митний тариф 1850 р. частково помякшив цю заборону.\n2. Контроль за додержанням законодавства України про митну справу; забезпечння виконання зобов'язань, які випливають з міжнародних договорів України з питань митної справи.\n3.прияння захисту прав інтелектуальної власності учасників зовнішньоекономічних зв'язків, інших юридичних та фізичних осіб.\n8. Товарів і додержання учасниками зовнішньоекономічних звязків державних інтересів на зовнішньому ринку.\nТериторія України - це єдина митна територія де Україна має виключну юрисдикцію (лат. - повноваження давати правову оцінку фактам) щодо митної справи. Загальне керівництво митною справою здійснюють найвищі органи держави .\nОтже, забезпечення економічних та політичних інтересів досягається за допомогою державних органів, однією з яких є Державна митна служба України.\nМитне оформлення товарів здійснюється на підставі «Типової технології митного контролю та митного оформлення товарів та інших предметів», розробленої відповідно до МКУ, «Положення про ВМД», інших нормативних актів ДМСУ з метою визначення послідовності дій посадових осіб митних органів при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів та інших предметів. Операцiї митного оформлення, порядок їх здiйснення, а також форми митних декларацій та інших документiв, що застосовуються під час митного оформлення товарiв і транспортних засобiв, визначаються Кабiнетом Мiнiстрiв України. Митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларацiї, а також усіх необхiдних для здійснення митного контролю та оформлення документiв, вiдомостей щодо товарiв i транспортних засобiв, якi пiдлягають митному оформленню. За свiдчення митним органом прийняття товарiв,транспортних засобiв та документiв на них до митного контролю та митного оформлення здiйснюється шляхом проставлення вiдповiдних вiдмiток на митнiй декларацiї та товаросупровiдних документах. Відповідальна особа після перевірки поданих документів на комплектність та відповідність іншим вимогам передає їх начальнику підрозділу митної статистики. За наявності достатніх підставна кожному з етапів відповідальною особою може бути відмовлено у митномуоформленні у порядку встановленому чинним законодавством України. Митне оформлення здiйснюється посадовими особами митного органу. Загальна технологія митного оформлення товарів наведена на рисунку 3.1.\nумовне завершення переміщення;\nпроведення ідентифікаційного огляду, складення акта про проведення\nзаповнення ВМД і підготовка необхідних для митного оформленнядокументів;\nпідготовка реєстру документів;\nзвернення до митниці\nКонтроль відповідності даних електронної копії ВМД даним, зазначениму ВМД на паперовому носії;\nКонтроль за виконанням вимог товарної номенклатури Митного тарифуУкраїни при класифікації товарів для цілей митного оформлення;\nКонтроль за надходженням коштів, попередня перевірка правильностінарахування податків і зборів, правильності визначення країнипоходження товару;\nЛогічний контроль та контроль правильності застосування заходівнетарифного регулювання ЗЕД.\nНарахування й стягнення збору за митне оформлення товарів у зонахмитного контролю та територіях і в приміщеннях підприємств, щозберігають товари під митним контролем;\nПраво субєкта ЗЕД на розміщення товарів в обраний митний режим\nРисунок 3.1. Загальна технологія митного оформлення товарів\nМитне оформлення здiйснюється в мiсцях розташування вiдповiдних пiдроздiлiв митних органiв протягом часу, що його встановлюють митнi органи за погодженням з органами, уповноваженими здiйснювати певні види контролю. Вiдповiдно до мiжнародних договорiв, укладених в установленому законом порядку, митне оформлення у пунктах пропуску черезмитний кордон України може здiйснюватися цiлодобово. Митне оформлення товарiв i транспортних засобiв, що перемiщуються через митний кордон України резидентами (крiм громадян), крiм випадкiв перемiщення товарiв i транспортних засобiв через територiю України у режимi транзиту, здiйснюється митними органами, у зонах діяльності яких розташованi цi резиденти. У випадках, визначених Кабiнетом Мiнiстрiв України, митне оформлення в iншому митному органi може здiйснюватися за письмовим погодженням мiж цим митним органом i митним органом, у зонi дiяльностi якого розташований вiдповiдний резидент. Митне оформлення товарiв i транспортних засобiв, що перемiщуються через територiю України у режимi транзиту, здiйснюється митним органом за мiсцем ввезення цих товарiв i транспортних засобiв на митну територiю України. Митне оформлення товарiв i транспортних засобiв, якi вивозяться за межi митної територiї України громадянами, може здiйснюватися у будь-якому митному органi на всiй митнiй територiї України. Митне оформлення товарiв, якi ввозяться на митну територiю України громадянами у несупроводжуваному багажi, здiйснюється митними органами за мiсцем проживання або тимчасового перебування зазначених громадян. За митне оформлення товарiв i транспортних засобiв поза мiсцем розташування митних органiв або поза робочим часом, встановленим для митних органiв, митними органами iз заiнтересованих осiб справляється плата в порядку та у розмiрах, установлених Кабiнетом Мiнiстрiв України. Розмiр такої плати не може перевищувати вартостi фактичних витрат митних органiв на вчинення зазначених дій .\nЗ метою здiйснення митного контролю та митного оформлення товарiв митним органом за вмотивованим письмовим розпорядженням керiвника вiдповiдного митного органу або його заступника можуть братися проби та зразки зазначених товарiв для дослiдження (аналiзу, експертизи). Проби та зразки товарiв, що перебувають пiд митним контролем, з дозволу митного органу можуть братися також декларантами та вiдповiдними органами державного контролю. Про взяття проб та зразкiв товарiв, що перебуваютьпiд митним контролем, складається акт за формою, встановленою спецiально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузi митної справи (ст. 75 МКУ).\nДекларанти мають право бути присутнiми пiд час взяття проб та зразкiв товарiв посадовими особами митного органу та iнших органiв державного контролю. Взяття проб та зразкiв товарiв, що перебувають пiд митним контролем, iншими органами державного контролю, а також декларантами здiйснюється у присутностi посадових осiб митних органiв. Декларанти зобовязанi сприяти посадовим особам митних органiв пiд час взяття проб та зразкiв товарiв i здiйснювати за свiй рахунок вантажнi та iншi необхiднi операцiї. Декларанти мають право ознайомлюватися з результатами проведеного дослiдження (аналiзу, експертизи) взятих проб та зразкiв товарiв та отримувати копiї результатiв дослiджень (аналiзiв, експертиз). Митнi органи не вiдшкодовують витрат, понесених декларантом в результатi взяття проб та зразкiв товарiв, що перебувають пiд митним контролем. Витрати на проведення дослiдження (аналiзу, експертизи) проб та зразкiв товарiв, понесенi митними органами та митними лабораторiями, особою, яка має повноваження щодо таких товарiв, не вiдшкодовуються, крім випадкiв, коли таке дослiдження (аналiз, експертиза) проводиться з iнiцiативи зазначеної особи .\nМитне оформлення здiйснюється митним органом, як правило, протягом однiєї доби з часу предявлення товарiв i транспортних засобiв, щопiдлягають митному оформленню, подання митної декларацiї та всiх необхiдних документiв i відомостей (ст. 78 МКУ). Митне оформлення вважається завершеним пiсля виконання митним органом митних процедур, визначених ним на пiдставi МКУ вiдповiдно до заявленого митного режиму.МКУ (ст. 79) передбачає, що у разi перемiщення через митний кордон України товарiв, необхiдних для подолання наслiдкiв стихiйного лиха, аварiй, катастроф, епiдемiй, а також живих тварин, органiв та iнших анатомiчних матерiалiв людини для потреб трансплантацiї, товарiв, що мають обмежений строк чи особливий режим зберiгання, радiоактивних матерiалiв, фото-, аудiо- i вiдеоматерiалiв для засобiв масової iнформацiї, товарiвмiжнародної технiчної та гуманiтарної допомоги, товарiв, що слiдують за процедурою МДП, їх митне оформлення здiйснюється першочергово у спрощеному порядку. У разi вiдмови у митному оформленнi та пропуску через митний кордон України товарiв i транспортних засобiв митний орган зобовязанийвидавати заiнтересованим особам письмове повiдомлення iз зазначенням причин вiдмови та вичерпним розясненням вимог, виконання яких забезпечує можливiсть митного оформлення та пропуску цих товарiв i транспортних засобiв через митний кордон України .\nДля захисту національного товаровиробника, стимулювання експорту взуття в даному випадку «жіночого взуття», держава визначає комплекс заходів, що регулюють порядок та умови пропуску через митний кордон взуття, та інших предметів. Основоположні закони, якими керується державна митна служба в Україні  це закон «Про митну справу», закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність України», Митний кодекс України, закон України «Про митний тариф».\nДекларування  заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних вiдомостей про в даному випадку взуття i транспортнi засоби, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здiйснення їх митного контролю та митного оформлення (ст. 81 МКУ). Умови та порядок застосування форм декларування, перелiк вiдомостей, необхiдних для здiйснення митного контролю та митного оформлення, визначаються Кабiнетом Мiнiстрiв України. Взуття ті інші товари i транспортнi засоби, що перемiщуються через митний кордон України, декларуються митному органу, який здiйснює митне оформлення цих товарiв i транспортних засобiв. Транспортнi засоби, що використовуються для перемiщення взуття, декларуються одночасно з цими товарами (взуттям). Порожнi транспортнi засоби та транспортнi засоби, якi перевозять пасажирiв, декларуються в мiсцi перетину митного кордону України або в митному органi за мiсцем розташування власника транспортного засобу. Декларантами можуть бути пiдприємства або громадяни, яким належать товари i транспортнi засоби, що перемiщуються через митний кордон України, або уповноваженi ними митнi брокери (посередники). Декларантами товарiв i транспортних засобiв, що належать громадянам, також можуть бути громадяни, уповноваженi власниками зазначених товарiв i транспортних засобiв на здiйснення декларування нотарiально посвiдченими дорученнями. Декларант виконує всi обовязки i несе у повному обсязі вiдповiдальнiсть, передбачену МКУ, незалежно вiд того, чи вiн є власником товарiв i транспортних засобiв, якi перемiщуються через митний кордон України, митним брокером чи iншою уповноваженою особою.\nздiйснити декларування товарiв i транспортних засобiв вiдповiдно до\nна вимогу митного органу предявити товари i транспортнi засоби для\nмитного контролю i митного оформлення;\nнадати митному органу передбаченi законодавством документи i вiдо-\nмостi, необхiднi для виконання митних процедур;\nсплатити податки i збори.\nМитні та інші платежі, які стягуються з товару 6403 99 98 00 «взуття жіноче »\nВикористовуючи довідку по товару УКТЗЄД, вибираємо вихідні дані для розрахунку ввізного мита.\nКод товару : 6403 99 98 00 станом на 15.01.2015\nДля розрахунку митних платежів використаємо дані про курс валюти.\nгрн за 1 USD\nгрн за 1 EUR\nМагазин «Гламур» ПП «Кущ Ю.В.» уклав угоду з постачальником з Китаю щодо поставки жіночого взуття на 10000 дол. США.\nПри розрахунку ввізного мита враховано, що курс дол. складає США 16,3517\nгрн за 1 USD. Ввізне мито складає 10%.\nПереводимо вартість угоди в національну валюту:\n10000*16,35 = 163500 грн\nСума ввізного мита рівняється:\nНДС за ставкою 20%:\n163500+16350= 179 850 грн\n179 850 *20/100=35 970 грн\nМитні нарахування складають 16350+35 970 =52320 грн\nТаким чином, можна стверджувати, що загальні витрати підприємства на виконання угоди складають 163500 + 52320 = 215 820 грн.\nСертифікація взуття - оформлення сертифікатів відповідності, декларування взуття для дорослих і обов'язкова сертифікація взуття для дітей, схеми проведення процедури сертифікації.\nСертифікація взуття проводиться відповідно до діючих нормативів і схемами сертифікації, однак, обов'язкову сертифікацію взуття проводять у відношенні тільки дитячого взуття та спеціальної. Підсумковим документом є сертифікат відповідності або декларація про відповідність. Звичайна повсякденне взуття для дорослих в даний момент підлягає декларуванню відповідності. Зараз випробування здійснюються з урахуванням вимог ГОСТ. Однак, після розробки і вступу технічного регламенту на даний вид продукції, оцінка якості проводитиметься вже за оновленими вимогам .\nВідповідно, після прийняття нового нормативу, процедура декларування взуття знову може бути замінена обов'язковою сертифікацією. Але поки, для митного оформлення та подальшої реалізації повсякденного взуття для дорослих, потрібно оформити декларацію про відповідність. На дитяче взуття оформляється обов'язковий сертифікат ГОСТ Р. Потрібно відзначити, що одночасно з декларуванням, підприємством заявником може бути проведена добровільна сертифікація взуття.\nДекларування і добровільна сертифікація взуття\nТермін дії цих документів залежить від схеми проведення процедури. Приміром, якщо продукція виробляється в Україні і заявником для отримання декларації або сертифіката є вітчизняний виробник, то термін дії даних документів може бути від одного року до трьох років. Якщо проводиться експертиза виробником, якою є зарубіжна компанія, то документ про якість також може бути виданий на компанію виробника.\nПри даній схемі добровільний або обов'язковий сертифікат може бути виданий на термін до трьох років. Однак, якщо мається на увазі повсякденна виріб для дорослих, а вони підлягає декларуванню, то одержувачем декларації може бути тільки компанія імпортер. На зарубіжних виробників декларація відповідності не оформляється .\nОсновним документом, на підставі якого здійснюється митне оформлення експортно-імпортних операцій, є вантажна митна декларація (ВМД), додаток А.\nВантажна митна декларація- заява, що містить відомості про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України або про зміну митного режиму щодо цих товарів, а також інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування митних платежів.\nЗастосовувана в Україні вантажна митна декларація (ВМД) відповідає зразкам, які використовуються у міжнародній практиці. Вона складається 54 граф, частина з яких заповнюється декларантом, а частина - митним органом. Декларація містить відомості про відправника та одержувача товару, країну контракту (країну, у якій зареєстрована фірма-партнер), країну походження товару (для імпортера) чи країну призначення (для експортера), про умови постачання, про валюту контракту, транспорт, на якому повинен бути доставлений товар, про митницю, на якій він має пройти оформлення, квоту, митну вартість товару та підстави стягнення мита та зборів.\nЗовнішньоекономічний контракт  це матеріально оформлена угода двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності.\nПопередня фактура  це перелік цін, який надається експортером потенційному закордонному покупцеві на етапі, коли ще не укладено договір на продаж та покупку товарів і ведуться попередні переговори;\nКомерційний рахунок-фактура  це вимога оплати за продані товари, запропонована експортером імпортеру. Вона містить такі дані: опис товарів; кількість; ціна за одиницю і сумарну ціну продажу; умови доставки; умови платежу;\nСертифікований рахунок-фактура  це комерційний рахунок-фактура, яка містить висновок експортера щодо стану відправлених товарів або країни їх виготовлення;\nКонсульський рахунок-фактура  це комерційний рахунок-фактура, який складений за формою, встановленою в країні експортера, консульством країни покупця. Головне призначення консульського рахунка-фактури  надання допомоги уряду країни покупця при контролі над імпортом, тому її завіряють консульською печаткою.\nСертифікатом походження товарує документ, який використовується для підтвердження походження товару, як доказ того, що товар повністю виготовлений або підданий достатній переробці в конкретній державі. Форму сертифіката походження товару визначають умови міждержавних договорів України.\nСертифікати про походження товару видаються у разі вивезення і ввезення товару. При вивезенні товару з митної території України сертифікат про його походження видається у випадках, коли це відображено у національних правилах країни ввезення чи передбачено міжнародними договорами України.\nТоварно-транспортні накладні (міжнародна автомобільна накладна) - це документи, які супроводжують транспортні засоби і свідчать про укладення договору на перевезення вантажів. Залежно від обраного виду транспорту, яким перемішуються вантажі, як товаротранспортний документу може використовуватись: міжнародна автомобільна накладка (CMR), додаток Б.\nCarnet TIR (книжка МДП) свідчить про перевезення товарів та інших предметів за умовами згідно з Конвенцією МДП 1975 року. Може використовуватись при здійсненні перевезень вантажів з використанням автомобільного виду транспорту. Наявність книжки МДП підтверджує допущення транспортного засобу до перевезення вантажів під митними печатками та пломбами та дійсність фінансової гарантії. Дає підстави митним органам виставляти позов до національного гарантійного об'єднання (АС-МАП) у разі недоставлення вантажів до митниць призначення, додаток В.\nМитний брокер (посередник)  це пiдприємство, що здiйснює декларування товарiв i транспортних засобiв, якi перемiщуються через митний кордон України, i має лiцензiю на право здiйснення митної брокерської дiяльностi, видану спецiально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузi митної справи. Митним брокером може бути тiльки пiдприємство-резидент. Вiд iменi цього пiдприємства декларування товарiв i транспортних засобiв, що перемiщуються через митний кордон України, може здiйснювати його вiдокремлений структурний пiдроздiл (фiлiя, представництво тощо) (ст. 176 МКУ). Митний брокер здiйснює брокерську дiяльнiсть вiдповiдно до норм МКУ та лiцензiйних умов, що затверджуються спецiально уповноваженим органом з питань лiцензування та органом лiцензування. Взаємовiдносини митного брокера з особою, яку вiн представляє, визначаються договором доручення. Лiцензування дiяльностi митного брокера здiйснюється вiдповiдно до Закону України «Про лiцензування певних видiв господарської дiяльностi».\nМитний брокер зобовязаний:\n• предявляти митниці товари, які переміщуються через митний кордон\n• подавати митниці документи, які необхідні для здійснення митного\nТакож митний брокер несе відповідальність у повному обсязі як особа, яка самостійно переміщує товари через кордон. Для отримання ліцензії про визнання підприємства декларантом особа подає до митниці, у зоні діяльності якої знаходиться, такі документи:\n• заяву стосовно погодження митницею видачі свідоцтва про визнання\n• копію платіжного доручення про перерахування коштів за отримання\nСправа про видачу ліцензії розглядається протягом 30 днів. Ліцензія видається ДМСУ на підставі наказу голови ДМСУ. Ліцензія діє безстроково, за умови щорічної перереєстрації. Перереєстрація ліцензії про визнання підприємства декларантом проводиться щорічно за наявністю заяви, копії платіжного доручення про перерахування коштів за перереєстрацію ліцензії, копії ліцензії. Заява розглядається протягом 15 днів. При цьому митниця перевіряє стан роботи підприємства, що здійснює декларування .\n• оформлення відповідних товаросупровідних, транспортних та інших документів, що відображають усі необхідні питання щодо найменування, якості, кількості, класифікації товарів відповідно до ТН ЗЕД, їх вартості, її складових елементів, умов постачання, страхування, транспортування і т. п.;\nОб'єкти політики, а також політики в галузі забезпечення державної, митного економічної та Інших видів безпеки, вона здійснює відповідні заходи контролю не тільки з надання прав усім учасникам ЗЕД, але і забезпечення сумлінного виконання ними покладених на них обов'язків, у тому числі за допомогою митних органів, що здійснюють митний контроль і митне оформлення.\nОб'єкти митного контролю:\n- Товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України;\n- Документи і відомості про товари і транспортні засоби;\n- Фізичні і юридичні особи, що мають відношення до цих товарів - власники товарів, особи що діють за їхніми дорученнями (митні брокери, декларанти, митні перевізники та інші) іх документи;\nОдним із напрямів організації митного контролю є розробка і запровадження технологічних схем митного контролю.\nТехнологічна схема  це встановлена обовязкова для виконання послідовність операцій митного контролю та митного оформлення, а також дій посадових осіб підрозділів митного органу під час здійснення цих операцій. Технологічні схеми митного контролю можуть бути:\nТипові технологічні схеми визначають загальну мінімально-обовязкову послідовність операцій та дій посадових осіб на окремому напрямі митного контролю. Вони розробляються й запроваджуються центральним апаратом ДМСУ. Типові технологічні схеми пропуску через державний кордон України автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників затверджує Кабінет Міністрів України. Загальна технологічна схема митного оформлення товарів наведена на рис. 3.4.\nТакі схеми затверджують начальники регіональних митниць.За допомогою технологічних схем, погоджених з відповідними службами, врегульовуються питання взаємодії під час здійснення митного контролю та митного оформлення. Таким чином сутність митного контролю складається з двох основних складових: мети митного контролю та організаційних заходів для здійснення митного контролю, що відображено на рис. 3.2.\nПідприємство, що преміщує товари через митний кордон України\nВідмова в пропуску через митний кордон\nІнші контролюючі органи: (фіто санітарні, ветеринарні, екологічні, сертифікаційні) митна лаботаторія\nВідбір зразків продукціі\nВипуск товарів згідно з заявленим митним режимом\nРисунок 3.2 Загальна схема здійснення митного оформлення\nПеревірка документів і відомостей, необхідних для митних цілей, полягає у вивченні документів, установленні відповідності їх оформлення і заповнення встановленим правилам і нормам. Ця форма митного контролю може передувати іншим формам митного контролю: огляду, обліку та інші. Проте в окремих випадках митний контроль може обмежитися тільки перевіркою документів.\nДо митних документів належать документи, що видаються митними органами або оформляються за їх участю, наприклад: ліцензії на відкриття митного складу, складу тимчасового зберігання (СТЗ), магазину безмитної торгівлі; кваліфікаційний атестат фахівця з митного оформлення; документ контролю доставки (ДКД), декларація митної вартості (ДМВ); вантажна митна декларація (ВМД); свідчення про допущення транспортних засобів (контейнерів) для перевезення під митним контролем.\nДо інших документів належать установчі документи осіб, що підтверджують їхні права на здійснення зовнішньоторговельної діяльності, дозволи різноманітних державних органів, наприклад: дозволи органів, що здійснюють ветеринарний і фітосанітарний контроль.\nМитний огляд (огляд товарів і транспортних засобів, особистий огляд) являє собою фактичний контроль. Митний огляд - це адміністративна дія, що полягає у фактичній перевірці товарів і транспортних засобів з метою встановлення законності їх переміщення через кордон, відповідності товарів, що перевіряються, даним, узагальненим у вантажній митній декларації, а також даним, зазначеним у дозвільних документах державних органів; запобігання ввезенню або вивезенню заборонених товарів; виявлення прихованого провозу товарів; виявлення товарів, що переміщуються без документів; визначення характеристик товару залежно від інших цілей огляду.\nОгляд проводиться шляхом: розкриття тари та упаковки товарів, установлення їх найменування; підрахунку кількості товару; у разі необхідності - оцінки якості товару; перевірки всіх місць, порожнин, конструктивних особливостей у транспортних засобах і товарах з метою виявлення схованок, сховищ, в яких можуть бути сховані товари.\nЗ цією метою застосовуються технічні засоби митного контролю (ТЗМК), а також такі засоби, як прощупування, проколювання, розбирання конструктивних деталей, вузлів і агрегатів, порушення цілісності усього або частини предмета.Митний кодекс України у ст. 27 обумовлює необхідні умови застосування технічних засобів рис.3.3.\nГалогенові акумуляторні ліхтарі\nДетектори дорогоцінних металів\nКомплекти хімічних реактивів\nЗасоби аудіовізуального конторю\nРис.3.3. Технічні засоби митного контролю\n• ідентифікаційний огляд - огляд, проведений у спрощеному порядку з метою встановлення фактичної відповідності товарів їх опису і кількості, заявленій декларантом, визначення країни походження товарів, тобто йдеться про зовнішню ідентифікацію товарів;\n• огляд з перерахунком кількості вантажних місць без їх розкриття, з вибірковим розкриттям, з розкриттям усіх вантажних місць;\n• огляд з вимірами і визначенням характеристик товару з узяттям проб і зразківабо без них;\nРезультати митного оформлення, з метою виключення підробок, фальсифікації, потребують спеціального захисту. Особовий склад забезпечується особистими номерними печатками,штампами "Під митним контролем". Також використовується захист у вигляді нумерації бланків митних документів (митних декларацій, протоколів про порушення митних правил тощо), нанесення на такі бланки спеціального малюнка, водяних знаків. Робота із запровадження нових систем захисту результатів митного оформлення є одним із напрямків організації митного контролю. Одним з нових видів захисту, впровадженим Управлінням організації митного контролю ДМСУ є нанесення на відбитки особистих митних забезпечень та митні документи спеціальних голографічних етикеток з декількома ступенями захисту. Самі митні забезпечення та порядок їх застосування також постійно вдосконалюються Держмитслужбою України. Так, у 1997 р. повністю було змінено форми митних забезпечень на більш досконалі. В митній системі України використовується чотири типи митних забезпечень:\nДокументи які необхідні для митного оформлення взуття можна поділити за призначенням:\nВантажна митна декларація (ВМД)  це письмова заява, що містить відомості про взуття, транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України. А також інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, ведення митної статистики, нарахування митних платежів. ВМД оформлюється на бланках форми МД-2, МД-3 і МД-8.\nДаний документ заповнюється на кожну партію взуття .\nТранспортні документи виписуються вантажоперевізником для підтвердження того, що товар в даному випадку «взуття» прийнято для перевезення. Отже транспортним документом є документ, який свідчить про завантаження вантажу на транспортний засіб, відправлення або прийняття його під відповідальність. Такі документи призначені для надання відомостей про укладання контракту перевезення, про прийняття товарів (перевізником) і, у деяких випадках, для засвідчення права власності, тобто права власника цих документів на володіння партіями взуття.\nТоваротранспортні накладні  це документи, які супроводжують транспортні засоби. Вони свідчать про укладення договору на перевезення вантажів. Залежно від обраного виду транспорту, яким переміщуються вантажі, як товаротранспортні документи можуть використовуватися.\nCarnet TIR (книжка Міжнародного дорожнього перевезення (МДП)  це документ, який свідчить про перевезення товарів в даному випадку «взуття» за умовами згідно Конвенції МДП 1975 року. Carnet TIR може використовуватися при здісненні перевезень вантажів з використанням автомобільного транспорту. Наявність книжки МДП підтверджує допущення транспортного засобу до перевезення вантажів під митними печатками та пломбами, а також дійсність фінансової гарантії.\nДорожній лист  це первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, який всебічно характеризує роботу автомобіля та водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення до підприємства. Він належить до документів суворої звітності. Без нього перевезення вантажів не допускається.\nДокументи, що застосовуються при підтвердженні витрат на доставку товарів. Вони використовуються декларантами для визначення митної вартості товарів. До таких документів відносяться:\n- документ, який визначає відносини сторін в угоді з надання послуг по доставленню товарів в даному випадку «взуття» від місця відправлення до місця призначення;\n- рахунок-фактура від виконавця угоди доставки, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, а також предмет платежу;\n- банківські платіжні документи, що підтверджують факт сплати послуг по доставленню відповідно до виставленого рахунку-фактури.\nКомерційні, інколи їх називають товаросупровідні, документи мають містити вартісну, якісну та кількісну характеристику товару в даному випадку «взуття».\nРахунок-фактура виписується продавцем на партію модельного взуття, що відправляються. У ньому містяться відомості про кількість товару, ціну за одиницю товару та за всю партію взуття, що відправляється, а також дата, найменування й адреса продавця та покупця, номер контракту, скорочений опис товару, відомості щодо кількості місць та упаковки, умови платежу, умови доставки, найменування банку, що здійснює платіж, та інші необхідні дані.\nДо оперативно-зовнішньоторговельних документів відносяться: зовнішньоекономічний контракт, документи із забезпечення виробництва експортних товарів та документи з підготовки взуття до відвантаження.\nЗовнішньоекономічний договір (контракт)  це матеріально оформлена угода двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, якщо інше не встановлено законом або міжнародним договором України, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності. Для здійснення зовнішньоекономічної діяльності договір (контракт) складається у письмовій формі .\nСтрахові документи свідчать про взаємовідносини між страховиком і застрахованим. Вони засвідчують, що товар в даному випадку «взуття» застраховано від визначених ризиків і що в разі виникнення цих ризиків ціну товару (взуття) буде відшкодовано власникові або одержувачеві товару.\nЗалежно від митного режиму інспектором вантажного відділу, який завершив митне оформлення товару, накладається або після знімається митне забезпечення. завершення ДРМ ножному завершенні митного оформлення складається митного реєстр, до якого заносяться всі документи, що були використані оформленні товару. Реєстр завіряється особистою товару номерною печаткою і підписом інспектора, який завершив митне оформлення, та зберігається в установленому порядку разом з документами, що були підставою для митного оформлення.\nДо митного оформлення і митного контролю на будь-якому з перелічених вище етапів може залучатись підрозділ по боротьбі з контрабандою і порушеннями митних правил. При розслідуванні справ про порушення митних правил посадова особа митного підрозділу, у провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил, може письмово витребувати документи, необхідні для розгляду справи. При цьому у справах відділу залишається письмова вимога про надання документів, а також копії витребуваних документів.\nДостовірність економічної інформації, її адекватність господарським явищам визначається достовірністю результатів аналізу, правильністю й обґрунтованістю висновків та пропозицій, що випливають із них. Використання в аналізі недостовірної інформації викривляє наші уявлення про реальну економічну дійсність і призводить до помилкових рішень. Тому вся відібрана для аналізу інформація має ретельно перевірятися.\nКонтроль за достовірністю використовуваної інформації можна здійснювати у різних формах. Здебільшого вирізняють формально-логічний контроль і розрахункову перевірку. Мета формально-логічного контролю полягає у перевірці повноти і правильності заповнення різних документів.\nОзнака повноти дотримана, якщо при контролі: проаналізовано всі підрозділи об'єднання (підприємства), наявні необхідні форми звітності, передбачені відповідними інструкціями, заповнено всі розділи типових планових і звітних форм, а також всі макети аналогічних таблиць вихідних даних, розроблених на основі програми збирання інформації.\nПравильність заповнення показників із формально-логічного погляду передбачає відповідність певних даних їх змісту в рядках і графах, де вони проставлені. Перевіряють також наявність обов'язкових реквізитів  назв чи кодів організації та її підрозділів, підписів відповідних посадових осіб, дати складання і т. ін.\nРозрахункова перевірка є більш трудомісткою операцією. Вона визначає рівень певних навичок і знань. Основне значення розрахункової перевірки зводиться до:\n• перевірки взаємоузгодженості, або тотожності, показників, наведених у різних документах. При цьому важливо знати порядок формування показників і відображення їх у звітності.\nКрім простих форм взаємоузгодження зв'язку даних, коли необхідно лише зіставити їх величини, вказані в різних документах, є складніші, де потрібно здійснювати спеціальні розрахунки. У таких випадках необхідно керуватися методичними вказівками щодо перевірки звітності, виданими Міністерством фінансів України;\nМитний контроль поряд з митним оформленням, відповідно є однією з найважливіших функцій митних органів. З'ясування сутності митного контролю неможливе без розгляду системи принципів митного контролю, до числа яких належать:\nзагальність митного оформлення і митного контролю;\nзаконність митного оформлення і митного контролю;\nпринцип мінімальної необхідності митного контролю, заборони використання митного оформлення та митного контролю у ролі адміністративної нетарифного заходи регулювання;\nвибірковість і достатність митного контролю;\nвикористання системи управління ризиками при застосуванні митного контролю;\nможливість звільнення від застосування окремих форм митного контролю;\nвикористання методів аналізу ризиків для визначення і ступеня перевірки.\nМитний контроль може проводитися тільки митними органами і тільки у формах, перерахованих а саме:\nЗгідно інструкції про дії посадових осіб митних органів, що здійснюють митне оформлення та митний контроль при декларуванні та випуску товарів, перевірка документів і відомостей позначена документальним контролем.\nВідповідно до застосування даної форми митного контролю є:\nПереліки перевіряються документів та відомостей залежать від конкретних митних операцій і митних процедур (подання товарів у місці прибуття на митну територію України, оформлення внутрішнього митного транзиту, поміщення товарів на тимчасове зберігання, митне декларування товарів).\nПроведення перевірки документів та відомостей, в окремих випадках, допускається до переміщення товарів через митний кордон.\nОсоби, що переміщують товари та транспортні засоби через митний кордон України або здійснюють діяльність, підконтрольну митним органам, зобов'язані представляти останнім документи та відомості, необхідні для митного контролю.\nВідомості, необхідні для митного контролю, митні органи можуть отримувати від податкових та інших контролюючих органів. Законодавець наділяє митні органи правом отримувати від банків та інших кредитних установ відомості і довідки про операції та стан рахунків осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через український митний кордон, митних брокерів або інших осіб, які здійснюють діяльність, контроль за якою покладено на митні органи.\nЗа транспортними документами товари переміщуються через митний кордон: коносаменти, накладні, стосовно до залізничного транспорту - дорожні відомості, вагонні листи, передавальні відомості, багажні квитанції.\nМитні документи. Такі документи видаються та засвідчуються посадовими особами митних органів. Митними документами є митні декларації, інші документи на товари, що підлягають врученню митному органу призначення (документи контролю доставки), свідоцтва про допущення транспортних засобів (контейнерів) для перевезення товарів під митними печатками і пломбами, різні ліцензії та кваліфікаційні атестати, які видаються митними органами (ліцензії наздійснення діяльності в якості митного брокера, митного перевізника, кваліфікаційний атестат фахівця з митного оформлення), а також інші документи. Інші документи, необхідні для митного контролю. До таких документів можуть бути віднесені установчі документи, що підтверджують право заняття зовнішньоекономічною діяльністю; сертифікати якості, відповідності; карантинні, дозвільні документи, видані іншими державними органами; військові пропуску.\nНаказ від 25 квітня 2007 р. N 536 "Про затвердження переліку документів і відомостей, необхідних для митного оформлення товарів у відповідності з обраним режимом" до необхідних при декларуванні документів також відносить: документи, що видаються уповноваженим органом, підтверджують особливості здійснення валютних операцій, коли переміщення товарів через митний кордон України або зміна їх митного режиму на підставі договору, на який відповідно до Українськьго законодавства та іншими нормативними правовими актами України не поширюється вимога про оформлення паспорта угоди / паспорта бартерної угоди;\nПисьмове підтвердження уповноваженого банку, що веде відповідно до міжнародного договору за участю України кредитний рахунок, при поставках товарів за державним кредитом або в рахунок погашення державногокредиту, із зазначенням номера рахунку та коду валюти;\nДокументи, що оформляються та видаються кредитними організаціями, включаючи банківські виписки з рахунків; інші документи, що підтверджують здійснення валютних операцій, пов'язаних з переміщенням через митний кордон України декларованих товарів у разі, якщо зазначені валютні операції здійснені до дня подання декларантом митної декларації;\nЗведені відомості, що формуються на підставі видаткових або прибуткових касових ордерів на загальну кількість переміщуваної за період валюти, - при декларуванні валюти, що переміщується через митний кордон України у зв'язку з торгівлею на бортах повітряних суден, з використанням періодичної митної декларації;\nДокументи, що підтверджують право на отримання тарифних преференцій або пільгового оподаткування, що не випливають із змісту або умов заявленого в митній декларації митного режиму, якщо стосовно товарів, що декларуються у відповідності до Українського законодавства при їх переміщенні через митний кордон України надаються пільги по сплаті митних платежів.\nПосадова особа митного органу має право вимагати від декларанта надання додаткових документів, необхідних для митних цілей. Перелік таких документів встановлюється митними органами виходячи з цілей митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і доводиться до декларантів інших зацікавлених осіб у письмовому вигляді.\nб) контролю правильності визначення класифікаційного коду за ТН ЗЕД України;\nг) контролю за додержанням актів Українського законодавства, що встановлюють заборони і обмеження на ввезення України і на вивезення з України окремих товарів (далі - заборони та обмеження);\nд) виявлення товарів, що містять об'єкти інтелектуальної власності, включені до реєстру, і володіють ознаками контрафактних;\nе)валютного контролю та контролю за виконанням зовнішньоторговельних бартерних угод;\nПри цьому за рішенням начальника митниці, в регіоні діяльності якої здійснюється декларування товарів, погодженим з начальником вищестоящого регіонального митного управління , допускається з урахуванням місцевих умов, категорій оформлюваних товарів, рівня їх оподаткування, інших факторів збільшення зазначених термінів.\nПри здійсненні звірки відомостей, заявлених в митній декларації, про найменування товарів і їх кількісних даних (кількість місць, вагу) з відомостями, що містяться в документах, представлених митному посту для перевірки декларації, а також з електронними копіями митних документів уповноважена посадова особа здійснює :\nа) узгодження кількісних даних (кількість місць, вагу);\nПри контролі правильності визначення класифікаційного коду товару за ТН ЗЕД України уповноважена посадова особа здійснює:\nа) контроль достовірності та повноти відомостей, заявлених в митній декларації для цілей ідентифікації товару, а також класифікації товару згідно з ТН ЗЕД України;\nв) контроль правильності визначення класифікаційного коду за ТН ЗЕД України у випадках, віднесених до компетенції митного поста;\nг) перевірку відповідності заявлених відомостей про товари відомостей, що містяться в рішеннях про класифікацію товарів, прийнятих вищестоящими митними органами відповідно до іншими нормативними правовими актами.\nа) контроль достовірності та повноти відомостей, заявлених в митній декларації та документ, що підтверджує країну походження товарів, якщо країні походження даних товарів України надає тарифні преференції відповідно до міжнародних Українських договорів або Українським законодавством (у випадках, віднесених до компетенції митного поста );\nб) перевірку відповідності заявлених відомостей про товари відомостей, що містяться в рішеннях про країну походження товарів, прийнятих вищестоящими митними органами відповідно до іншими нормативними правовими актами України;\nв) внесення інформації по прийнятим рішенням про країну походження в графу "С".\nб) перевірку наявності та правильності оформлення дозволів, ліцензій, сертифікатів, а також відомостей, що підтверджують проходження ветеринарного, фітосанітарного та інших видів державного контролю;\nПісля завершення проведення операцій документального контролю, передбачених пунктом 30 Інструкції, уповноважена посадова особа на зворотному боці митної декларації (першого примірника бланка форми МД1) проставляє відмітку "Перевірено", яку завіряє підписом з зазначенням своїх прізвища та ініціалів, дати та часу закінчення перевірки.\nЯкщо документальний контроль проводився кількома посадовими особами, то після завершення проведення операцій документального контролю кожним з уповноважених посадових осіб, які проводили документальний контроль, на зворотному боці митної декларації (першого примірника бланка форми МД1) проставляється послідовно порядковий номер операції документального контролю з відміткою "Перевірено". Відмітка засвідчується підписом із зазначенням прізвища та ініціалів, дати та часу закінчення проведення операції документального контролю.\nа) якщо декларуються товари, які ввозяться в Україну та доставлені до місця їх тимчасового зберігання автомобільним транспортом, - митний номер накладної (номер, присвоєний уповноваженою посадовою особою згідно з порядком, встановленим іншим нормативним правовим актом, міжнародної товарно-транспортної накладної (при ввезенні товарів в Україну) або внутрішньої товарно-транспортної накладної (при перевантаженні (перевалки) товарів у пунктах пропуску через державний кордон України або по шляху проходження товарів));\nб) якщо декларуються товари, що ввозяться автомобільним транспортом в Україну з Російської федерації, - номер української митної декларації, в тому числі транзитної, що міститься на міжнародній товарно-транспортної накладної;\nв) якщо декларуються товари, що ввозяться автомобільним транспортом в Україну з Республіки Казахстан, - номер казахстанської митної декларації, в тому числі транзитної, що міститься на міжнародній товарно-транспортної накладної;\nг) якщо декларуються товари, які ввозяться в Україну та доставлені до місця їх тимчасового зберігання, - код залізничної станції призначення (в графу 27 ВМД).\nПри проведенні митного контролю лише у формі перевірки документів та відомостей оформляє інспектор повинен провести згідно існуючої технології понад 40 перевірочних операцій за 1,5 години, відведені йому для проведення документального контролю, включаючи контроль митної вартості, перевірку правильності визначення коду ТН ЗЕД. Виникає питання ефективності такого контролю, коли в середньому на одну перевірочну операцію відводиться дві хвилини.\nЗ іншого боку - існуюча сьогодні тенденція скорочення термінів митного оформлення призводить і до скорочення часу митного контролю, який з метою забезпечення дотримання митного законодавства України і збереження своєї ефективності не повинен бути обмежений часом митного оформлення. В іншому разі митний контроль стане просто формальної митною процедурою і, як наслідок, неефективним, або, як в даний час - призведе до збільшення фактичного терміну випуску товарів.\nТак, залежність часу проведення митного контролю у формі перевірки документів та відомостей від суб'єктивних і об'єктивних умов контролю (наприклад - необхідність надання інших необхідних документів та відомостей) та існуючі технології оформлення допускають можливість здійснювати фактичний випуск товару у строк понад три дні. Сьогодні, подавши митну декларацію, декларант може отримати товар протягом дня, через три дні або тиждень, а в окремих випадках і більш пізні терміни, все залежить від термінів виконання декларантом додаткових вимог, пред'явлених митним органом при здійсненні ним функцій митного контролю. При цьому формально, без урахування часу призупинення митного оформлення, товар випускається в термін, що не перевищує трьох днів.\nНаприклад, навіщо проводити в повному обсязі митний контроль у процесі основного митного оформлення щодо товарів виробничо-технічного призначення, періодично надходить для власних потреб з метою використання в технологічних процесах на адресу великого учасника ЗЕД, розташованого в регіоні діяльності митниці? У даному випадку в цілях реального скорочення часу митного оформлення та спрощення митних процедур митний контроль доцільно провести протягом 1 року після випуску товарів, і лише в тому випадку, якщо за результатами аналізу митного оформлення після випуску будуть виявлені ризики можливого недостовірного декларування. Іншим прикладом, коли необхідно поєднувати з метою мінімізації можливих ризиків митне оформлення і митний контроль, може служити ввезення товарів з метою їх подальшої реалізації на території України учасниками ЗЕД, що володіють ознаками фірм-одноденок. У цьому разі митний контроль у повному обсязі слід поєднувати з митним оформленням і проводити при декларуванні товарів.\nІндикатором і вирішальним чинником при ухваленні рішення про проведення документального контролю до або після випуску товарів має стати одна умова - можливість або неможливість проведення митного контролю після випуску товарів.\nВ дипломній роботі здійснено теоретичне узагальнення і практичне дослідження якості і асортименту жіночого взуття за матеріалами підприємства ПП «Кущ Ю.В» магазина «Гламур» м. Дніпропетровськ, на основі їх споживних властивостей.\nПроведені дослідження дозволяють зробити відповідні висновки:\n1. На ринку повсякчас зростає кількість підробок, вироблених в Україні під лейблами відомих закордонних фірм. На Україні, зокрема, зареєстровано понад 200 підприємств, товариств і приватників, які виготовляють взуття. Працюють вони переважно у Львові, Дніпропетровську, Києві і Харкові.\n2. Якість вітчизняного ринку взуття досить активно вивчається товарознавцями й аналітиками. Однак в умовах сучасної нестабільної економічної ситуації він зазнає певних змін. Вітчизняний ринок взуття в кількісному виразі становить 120140 млн пар на рік, у грошовому  1.5 млрд доларів США. Однак за споживчим рівнем Україна відстає від європейських країн.\n3.Аналіз ринку жіночого взуття свідчить про зниження обсягу виробництва, купівельної спроможності, низький рівень конкурентоспроможності взуття вітчизняного виробництва, надзвичайне збільшення частки імпортного взуття в структурі асортименту жіночого взуття, що надходить на ринок України.\n4. Дослідження якості жіночого взуття органолептичним методом на виявлення дефектів, показують, що 3 10 пар взуття, різних українських і закордонних виробників кількість дефектних одиниць склала 3 пари. Слід зазначити, що в 3 парах взуття були виявлені дефекти, які, згідно з стандартом, є допустимими, а в інших 3 парах взуття виявлені дефекти, які, згідно з стандартом, не допускаються і підлягають поверненню підприємству-виробнику.\nВ результаті проведених досліджень були внесені наступні пропозиції:\n1.Виробникам потрібно слідкувати за світовими тенденціями і модою також оновлювати модельний ряд, щодо цін на українське взуття вони повинні відповідати якості.\n2. При укладанні договорів на постачання взуття, керівництву магазина «Гламур» необхідно відмовитися від тих виробників,у яких ергономічні та органолептичні властивості взуття не відповідають вимогам нормативних документів, бо в умовах ринкової конкуренції ергономічні та органолептичні властивості грають суттєву роль.\n3. Керівництву підприємства ПП «Кущ Ю.В магазину «Гламур» необхідно звертати увагу на естетичне оформлення взуття  декорування, оригінальність і відповідність моді та ціновій політиці, якість взуття має відповідати ціні, також розширювати асортимент взуття.\nПесоцкий В. Украинский рынок обуви. Развитие, проблемы и перспективы / В. Песоцкий // Финансовый директор.  2007.  № 11. С. 24-29.\nКатрич В. Взуття для дітей дошкільного віку: надійність з позиції якості матеріалів / В. Катрич // Стандартизація, сертифікація, якість.  2010.  № 1 (62).  С. 62-65.\nОмельченко Н. М. Взуття та здоровя людини / Н. М. Омельченко // Легка промисловість.  2009.  № 2.  С. 3839.\nРоманова О. А. Ринок та якість дитячого взуття в Україні / О.А. Романова, А.А. Дудла, І.О. Дудла : зб. наук. пр. "Товарознавчий вісник".  Луцьк : ЛНТУ, 2009.  364 с.\nСайт Державного комітету статистики України [Електронний ресурс].  Режим доступу : http://www.ukrstat.gov.ua\nСайт Державної фіскальної служби України [Електронний ресурс].  Режим доступу : http://www.customs.gov.ua\nУткина Н. В. Характеристика и перспективы развития мирового рынка обуви / Н. В. Уткина // Маркетинг в России и за рубежом.  2009.  № 5 (73).  С. 112-121.\nВысокотехнологичный сектор промышленности России // Бендиков М. А., 2002 р. ст. 272;\nПодъем на обувном рынке Италии // Капкаев А., Кожа & обувь №3;\nЗгідно з данними звіту Федерального агентства зовнішньої економіки Німеччини (Bfai) за 2009 р. // Видано у 2010 р.\n[Електронний ресурс].  Режим доступу: http://www.fibre2fashion.com/industry-article/16/1565/footwear-in-turkey1.asp\nМировая экономика: индустриальный сектор // Родионова И. А., СПб,\nДинаміка виробництва найважливіших видів промислової продукції // Економіст, № 9.\nВолошенюк А.В. Що одягаємо на ноги? / А.В. Волошенюк // Галицькі контракти.  2005.  №46.\nКоваленко Р.В. Особливості товарного ринку в Україні.  К., 2004.\nОснови товарознавства. Непродовольчі товари. Посібник.  К., 2001.\nМетодичнi рекомендацiї щодо iдентифiкацiї взуття та класифiкацiї згiдно вимог УКТЗЕД [Електронний ресурс].  Режим доступу : http://www.qdpro.com.ua/document/28568\nДСТУ 2157-93 "Взуття. Термiни та визначення"\nЗурабян К.М. Отделка кож / К.М. Зурабян, Л.І. Байдакова.  М.: Легкая и пищевая промышленность, 1984.  184 с.\nГОСТ 9289-78 «Взуття. Правила приймання»\nБайдакова Л.І. Товарознавство. Непродовольчі товари: взуттєві і хутряні вироби /Людмила Іванівна Байдакова.  К.: Вища школа, 2007.  183 с.\nГОСТ 26167-2005 Взуття повсякденне. Загальні технічні умови\nДубініна А. А., Сорокіна С. В., Зельніченко О. І.Митна справа: Підручник.  К.: Центр учбової літератури, 2010.  320 с\n[Електронний ресурс].  Режим доступу : http://www.testagent.ru/content.php?id=36\n[Електронний ресурс].  Режим доступу : http://www.agrokomerc.pp.ua/mutnui_broker.html\nМитна справа : Навч. посібник / В. І. Дудчак, О. В. Мартинюк .  Київ : КНЕУ, 2002 .  310 с.\nДубиніна А. А. Основи митної справи в Україні: Навчальний посібник.  К.: ВД "Професіонал", 2004.  360 с.\nЗакон України від 25 лютого 1994 р. ст. 7 № 4038-ХІІ «Про судову експертизу»\nПавлова В.А. Комерційне товарознавство: навчальний посібник / В.А. Павлова, Г.А. Рижкова, Л.А. Гончар, В.М. Орлова, О.Р. Сергєєва, О.В. Кузьменко.  К.: Кондор, 2012.  С. 286 с.\nПавлова В.А. Щодо зовнішньоторговельної політики України /Nauka i inowacja-2012.  Przemysl. Nauka I studia, 2012.  С. 27-30.\nУкраинская классификация товаров ВЭД [Електронний ресурс].  Режим доступу :http://www.qdpro.com.ua/uktzed