Корисні властивості олії виноградної кісточки для волосся - WE\nдодому Різне Корисні властивості олії виноградної кісточки для волосся\nДія олії виноградної кісточки на волосся\nМожна використовувати масло винограду в чистому вигляді?\nКрасиві і доглянуті волосся — результат довгих праць їх господині. Крім професійної косметики для здоров’я локонів можна використовувати домашні засоби. Одним з кращих є масло виноградної кісточки для волосся.Масло виноградної кісточки застосовується і для волосся, і для здоров’я шкіри\nЕфірні олії є секретом шикарних волосся багатьох жінок. Ефір — це рідина, яка містить концентрат корисних речовин. Регулярне застосування ефірних масел дозволяє волоссю завжди виглядати здоровими і блискучими.\nМасло виноградної кісточки вперше почали використовувати в Стародавній Греції. Його вважали важливим компонентом еліксиру молодості і довголіття. Зараз це засіб активно використовується в медицині і косметології. Таку популярність витяжка з виноградних кісточок отримала завдяки своєму складу. Воно включає в себе:\nВеликий вміст вітаміну Е. Він корисний як для волосся, так і для шкіри голови. Завдяки вітаміну Е можна позбутися від лупи, а також зняти подразнення шкіри. Вітамін Е покращує кровообіг і насичує клітини киснем. В результаті волосся перестає випадати, починають активніше зростати і стає густішим. Також ця речовина стимулює вироблення колагену. Завдяки цьому волосся стають гладкими і більш пружними, кінчики пасом більше не січеться.\nЛіноленова кислота. Масло виноградної кісточки дозволяє впоратися з сухістю шкіри голови, лупою, а також випаданням волосся.\nОлеїнова кислота. Завдяки цьому виду жирних кислот волога краще утримується в клітинах. Вона володіє сильним зволожуючим дією. Сухі волосся під дією олеїнової кислоти набувають більш здоровий вигляд, стають м’якими і слухняними.\nПроцианид. Це антиоксидант, завдяки якому волосся стають більш міцними і сильними. Він збільшує кількість волосяних цибулин, а також впливає і на саму структуру волосся, роблячи її більш міцною.\nХлорофіл. Один з найбільш цінних антиоксидантів для організму людини. Він добре насичує клітини киснем, з-за чого волосся стає густим і міцним.\nКрім цих основних мікроелементів, в складі масла виноградної кісточки містяться вітаміни А, В, С, Е, магній, калій, залізо і протеїни. Всі вони несуть у собі багато корисних властивостей для здоров’я волосся.\nВикористовуючи кошти з маслом виноградної кісточки для догляду за волоссям, можна домогтися:\nгустих і волосся;\nефективного захисту від випадання;\nгладких і пружних пасм, без ламкості;\nздорової шкіри голови;\nрівних кінчиків пасм\nвідсутність надлишок шкірного сала на голові;\nміцних волосяних фолікулів.\nМасло виноградної кісточки — це секрет шикарних волосся кожної дівчини. Його легко використовувати, а ефект схожий на професійні салонні процедури.\nНе всі ефірні масла можна застосовувати без додаткових речовин. Масло виноградної кісточки відноситься до базових масел. Його можна використовувати багатьма способами:\nдодавати в магазинні шампуні, кондиціонери, бальзами, лосьйони і маски для волосся;\nвикористовувати в якості інгредієнта для домашніх шампунів і масок.\nМасло виноградної кісточки одне з найприємніших у застосуванні. Воно не має яскраво вираженої маслянистої текстури, практично непомітно на волоссі і швидко вбирається.\nВикористовувати масло слід на чистих і злегка вологе волосся. Завдяки цьому компоненти олії виноградних кісточок повністю проникнути в структуру локона. Краще всього застосовувати в чистому вигляді для масажу голови. Для цього потрібно налити трохи олії на руки і втирати в шкіру голови протягом 15 хвилин. Найкраще робити кругові рухи середньої інтенсивності. Після засіб змивається за допомогою звичайного шампуню. Бажано вибирати шампунь з максимально нейтральним складом, який не містить ароматизаторів. Щоб підсилити ефект масла, його можна підігріти. Найзручніше зробити водяну баню. Воно має бути теплим, але не гарячим.\nМасло виноградної кісточки дуже рідко викликає алергію.\nВарто тримати пляшечку з маслом виноградної кісточки під рукою, якщо ваші волосся січеться на кінцях. Засіб швидко впоратися з проблемою. Також можна нанести рівномірно по всій довжині волосся, надіти поліетиленову шапочку і лягти спати. За ніч волосся вберуть корисні мікроелементи.\nПроцедури з використанням олії виноградних кісточок бажано робити раз на тиждень. Якщо метою є вирішення якої-небудь конкретної проблеми з волоссям, курс використання кошти — не більше 12 процедур. Після цього необхідно зробити перерву на кілька місяців. Посічені кінчики можна обробляти по мірі необхідності.\nСекрет шикарних волосся — регулярні процедури уходовые\nЩоб стимулювати зростання волосяних фолікул, потрібно використовувати засіб з високою концентрацією активних речовин. Для цього масло виноградної кісточки змішується з кількома іншими маслами. Краще всього від випадіння волосся використовувати реп’яхову.\nНеобхідно взяти по столовій ложці кожного з обраних масел.\nДодати в суміш не більше 5 крапель ефірного масла іланг-іланг.\nСуміш необхідно підігріти, щоб активні речовини швидше проникли в клітини волосся і шкіри голови.\nТепла маска наноситься на півгодини, після її необхідно ретельно змити.\nЩоб поліпшити ефект, можна одягти на голову поліетиленову шапочку і укутати волосся рушником.\nСухі волосся потребують інтенсивному харчуванні. Впоратися з проблемою допоможе маска на основі таких олій:\nВсі олії змішуються в рівній пропорції. Таку маску можна наносити на тривалий час, так як всі масла відносяться до базових. Найкраще витримувати її на волоссі всю ніч. Також можна нанести суміш на кілька годин, після маска змивається з волосся шампунем і теплою водою.\nБільш того, на основі олії виноградних кісточок можна зробити живильний ополіскувач для волосся. На літр кип’яченої води необхідно взяти одну столову ложку масла. Засіб можна зберігати в звичайній пляшці або залити в розпилювач, за необхідності наносити на волосся. Користуватися ополіскувачем слід раз у кілька днів після миття голови шампунем.\nВідновити роботу сальних залоз допоможе маска на основі глини:\nНа 3 столові ложки зеленої глини варто взяти кілька столових ложок виноградного масла.\nТакож можна додати в суміш кілька крапель ефірного масла чебрецю. За браком його можна замінити розмариновим або ефіром мигдалю.\nМаска наноситься на шкіру голови масажними рухами. Чим густіше вийде шар, тим краще.\nТакий засіб можна витримувати на волоссі близько години. Але при цьому бажано зняти маску до того, як він повністю висохне, щоб не пересушити шкіру голови.\nЗастосування в домашніх умовах масла виноградної кісточки дозволить кожній дівчині стати володаркою розкішних локонів. Воно допомагає впоратися з випаданням волосся, забезпечує густоту і силу пасм. Засіб підходить для регулярного застосування. Також воно є екстреної допомогою для посічених кінчиків.\nТакож цікаво почитати: чим корисно персикове масло для волосся\nпопередня статтяЯкі зміни! Алсу вразила шанувальників знімками в новому образі\nнаступна статтяЗручно для Василька: Марія Кожевнікова показала коляску 2-річного сина


На Тернопільщині п'яний чоловік забив на смерть свого знайомого - 0352.ua\nНа Тернопільщині п'яний чоловік забив на смерть свого знайомого\nКолегія суддів Апеляційного суду Тернопільської областівідхилила апеляційну скаргу захисника Василя Б., якому досудовим слідством пред'явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК (умисне тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого). Санкція статті передбачає від 7до 10 років позбавлення волі.\nУхвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 2 березня 2018 року 42-річному Василю Б. обранозапобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.\nЯк вбачається зі змісту оскарженої ухвали та пред'явленого обвинувачення, увечері 27 лютого 2018 року в м. Бережани Василь Б. під час спільного розпиття спиртних напоїв із 47-річним Володимиром Г. на ґрунті раптово виниклої неприязні завдав останньому численні удари по голові, що спричинило смерть потерпілого.\nВ апеляційній скарзі захисник Василя Б. просила ухвалу слідчого судді скасувати та обрати йому більш м'яку міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання. Сам підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що інкримінований злочин вчинив не він, а свідок Анатолій К.\nЗаслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія з'ясувала, що Василь Б. обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними досудовим слідством доказами та результатами судової медекспертизи.\nПри вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вірно врахував дані про особу підозрюваного, який ніде не працює, за місцем реєстрації не проживає та внаслідок зловживання алкоголем перебуває на обліку у нарколога.\nТаким чином, зміна запобіжного заходу не забезпечить його належної поведінки та не зможе запобігти визначеним ст. 177 КПК України ризикам, і тому колегія суддів не знайшла підстав для скасування ухвали слідчого судді.\nТернопільщина суд вбивство знайомий


Кавказькі бандити їдуть до України | znaj.ua\nКавказькі бандити їдуть до України\nОстаннім часом на Україні все частіше стали помітні злочинні угрупування з Кавказу та Середньої Азії.\nОстаннім часом на Україні все частіше стали помітні злочинні угрупування з Кавказу та Середньої Азії. Вони відрізняються особливою жорстокістю, злістю та відсутністю будь яких моральних цінностей.\n"Це справжні відморозки, яких побоюється навіть місцевий кримінал. Вони можуть застрелити на вулиці просто за припущенням, що у жертви при собі тисяча доларів ", - розповів ветеран МВС, один із засновників УБОЗу Валерій Кур про вдачу цих бандитів. Він також розповів, що вони з легкістю уб'ють власників будинків при пограбуванні. Також всім відомо. що при необхідності вони застосовують усілякі катування.\nБагато з цих злончинців росли і жили в традиціях військових умов. І якщо, наприклад, в Грузії їх переслідують, то ослаблена система МВС України не становить загрозу для цих угруповань. Місцеві злочинці теж бояться їх.\nВалерій Кур зауважив, що ці люди приїжджають з Кавказу і з Середньої Азії. "Тут спокійно легалізуються, відсиджуються в тихих районах, часто їдуть до Криму. А наїзди здійснюють в великі міста - Київ, Запоріжжя, Дніпропетровськ, Одесу ", - зазначив він. Мішені таких бандитів - це пограбування квартир, приватних будинків, ювелірних магазинів.\nЩе один їх вид діяльності - автомобільні крадіжки."Вони щоранку сидять в засідках зі сканерами замків біля дорогих приватних дитсадків і шкіл, куди багаті батьки привозять дітей вранці. Також сидять в засідках під діловими центрами, банками ", - розповів про нелегальний промисел Валерій Кур.\nЧитайте також: Банда глухонімих злодіїв краде гаманці в метро\nСлід відмітити. що в Україні останнім часом значно виросла злочинність. Автомобільні крадіжки, викрадення авто, пограбування будинків та квартир, кишенькова злочинність стала нормою повсякденного життя. Незрозуміло тільки одне, чим займається поліція, якщо українці потерпають від кавказьких банд, як у лихі 90-ті.\nТеги: банди, закон, злодії, кримінал


Виявили гормон, підвищений рівень якого збільшує ризик смерті внаслідок COVID-19 – Свідок\n21 Червня 2020, 18:03\nВчені виявили, що підвищений рівень гормону стресу свідчить про великий ризик летальності під час перебігу коронавірусу.\nВчені з Імперського коледжу Лондона з’ясували, що підвищений рівень кортизолу (гормону стресу) в крові пов’язаний з підвищеним ризиком смерті при коронавірусі, повідомляє The Lancet Diabetes & Endocrinology.\nДо обсерваційного дослідження долучилося 535 пацієнтів, у 404 з яких був підтверджений COVID-19. Цікаво, що у людей з розвинутою пневмонією рівень кортизолу в крові був значно вищий, ніж в інших пацієнтів.\nМедіанна концентрація кортизолу в інфікованих становила 619 нмоль/л проти 519 нмоль/л у інших пацієнтів.\nКортизол – що це за гормон та за що він відповідає?\nЦе так званий “гормону стресу”, який виробляється організмом у відповідь на стресові ситуації, в тому числі й хвороби.\nВін викликає зміни в роботі серця, імунної системи та обміні речовин.\nНормальний показник кортизолу у здорової людини коливається в межах 80 до 535 нмоль/л, залежно від часу доби. Натомість максимальна концентрація гормону стресу у пацієнтів з коронавірусом досягла 3241 нмоль/л.\nІмовірність виживання пацієнтів при COVID-19 з концентрацією кортизолу вище і нижче 744 нмоль / The Lancet Diabetes & Endocrinology\nТакож науковці виявили, що в тих пацієнтів, у яких рівень кортизолу нижче 744 нмоль / л медіана виживання (термін, за який вмирають 50% пацієнтів) склала 36 днів. А ось у тих пацієнтів, в яких концентрація кортизолу була вищою, цей показник дорівнював лише 15 дням.\nПід час дослідження померли 27% пацієнтів з коронавірусом. Лише у 7% з них була діагностована пневмонія.\nНауковці вважають, що це дослідження буде корисним для тих медиків, які працюють з хворими на COVID-19.\nТри місяці тому, коли лондонські лікарні захлеснула хвиля пацієнтів з COVID-19, у нас було дуже мало інформації про те, як краще пріоритезувати людей,\n– зауважив авторів роботи Валджіт Дхілло.\nВін додав, що тепер людство має ще один простий маркер, який допоможе лікарям визначати, якими пацієнтами необхідно зайнятися в першу чергу.\nПопулярна українська співачка Тіна Кароль збирається…\nОсінь – сезон грипу і застуд. У цей час року наш організм…\nМіжнародна група вчених з Франції і Великобританії назвала синдром, який може виникнути,…


Киевские Ведомости | Социум | Шумовий конфлікт: мешканці будинку в Броварах поскаржилися в поліцію на церковні дзвони Социум\n0Шумовий конфлікт: мешканці будинку в Броварах поскаржилися в поліцію на церковні дзвониУ сучасному динамічному насиченому світі без шуму не можна ніяк. Та занадто гучні звуки все частіше стають причиною головного болю (як у прямому, так і переносному значенні) броварчан.Ми неодноразово писали про порушення тиші як галасливими сусідами, так і магазинами, кафе, комп’ютерним клубом. У цих випадках виною шуму були музика, гучна нецензурна лайка, п’яні крики та бійки. Нещодавно до переліку можливих причин порушення тиші додалася ще одна – церковні дзвони. Однак протоієрей Іоанн Мисів вважає, що скарга на його храм – лише привід «наїхати» на церкву Іоанна Богослова.Скарга на церкву Іоанна Богослова, що розміщена біля ТРЦ “Термінал”, надійшла в Броварський відділ поліції 31 липня. За словами протоієрея церкви Іоанна Мисіва, якому і було пред’явлено правоохоронцями письмове незадоволення, скаржилася мешканка буд. №21, що по вул. Симона Петлюри. У своїй петиції жінка нарікала на храмові дзвони, які порушують тишу та заважають людям відпочивати.Будинок №21Заявниця мешкає на 9-му поверсіЩоб дізнатися, наскільки люди потерпають від шуму церковних дзвонів, ми поспілкувалися з мешканцями нової висотки 36-А, яка щільно прилягає до храму, та жильцями буд. 21, розташованого через дорогу, де і мешкає заявниця. На жаль, із самою жінкою поспілкуватися нам не вдалося: вона наразі у відпустці і відпочиває із сім’єю за межами міста.Ольга ТрохимівнаОльга Трохимівна, яка працює у буд. 21 консьєржкою, каже, що за 10 років роботи не чула від мешканців 2-го під’їзду на храм жодних нарікань. Не жаліється на шум від дзвонів і сама жінка, хоча вікна її квартири виходять прямісінько на церкву. Більше дошкуляє, каже пані Ольга, лемент безпритульних псів.Будинок №36-АБудинок №36-А прилягає до церковної огорожі впритулЧитайте также: У Броварах жінка обікрала підприємство на 700 тисячПереважна більшість опитаних нами мешканців будинків №21 та 36-А стверджують: церковні дзвони на заваді їхнього комфорту не стоять. Однак молоді матусі таким сусідством невдоволені. «Звичайно дзвони заважають,-кажуть жінки. – Коли вони починають калатати і бемкати, діти прокидаються і плачуть». Та оговорюються: бачили очі, що брали – квартиру в цьому будинку купували самі. Добре, що дзвони бемкають не довго – хвилин із 5, і не щодня, кажуть жінки. А у вихідні та на свята, коли власне дзвони і сповіщають про початок служби у храмі, від надмірного шуму людей рятують щільно зачинені вікна.За інформацією Броварського МВ поліції, у період із 1 січня 2014 р. по 1 серпня 2016 р. до них надійшло 558скарг громадян на порушення тиші та спокою. Якщо в 2014 році таких невдоволень було 137, то в 2015-му – вдвічі більше: 335. Тільки за 7 місяців 2016 р. зареєстровано 86 заяв. Як повідомили в поліції, «відповідно інформаційно-пошукової системи ІІПС ОВС, інформація щодо порушення тиші зі сторони місцевих церков не значиться».Настоятель церкви Іоанн Мисів переконує: за 10 років існування храму ніяких скарг на церкву не отримував. І уточнює: коли будувався храм, поруч не було будинку 36-А й інших із новозбудованого комплексу. Та урбанізація зробила свою справу: згодом церква будівлями «обросла». «Церковні дзвони – невід’ємна частина богослужіння іхристиянської віри. Лавра, Михайлівський Золотоверхий, Володимирський, Софія Київська… Усі дзвонять. І люди навколо соборів живуть і на церковні дзвони не нарікають», – каже протоієрей. Окрім того, переконує священик, церковні дзвони людям аж ніяк не шкодять. Навпаки – навіть здатні зцілювати.Іоанн МисівТа проблема зовсім не в дзвонах, вважає настоятель. Скарга в поліцію – ні що інше, як політичне замовлення, каже священик, адже скаржниця в своїй петиції наголосила, що церква, яка порушує їхній спокій – Московського патріархату (МП). «Я далеко не москаль і моя церква допомагала і допомагає біженцям та воїнам АТО, мабуть, більше, ніж будь-який інший храм у нашому місті, – каже Іоанн Мисів. І наголошує: згідно зі ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. А для тих, хто шукає привід «наїхати» на його церкву, повідомляє: «У жодному з документів не засвідчено, що церква Іоанна Богослова – МП. Просто у 1992 році, коли стався розкол в Українському Православ’ї, потрібно було зареєструвати “нову” конфесію, а згідно чинного законодавства не можна реєструвати церкву назвою, яка вже на той час існувала. Ось і зареєстрували УПЦ КП, а щоб якось відрізняти конфесії, нам придумали абревіатуру МП».Однак скарга в правоохоронні органи на церкву надійшла і правоохоронці мають відреагувати. Як повідомив начальник сектору превенційної діяльності Броварського відділу поліції Вадим Медвідь, із Іоанном Мисівом проведено профілактичну бесіду «про неможливість порушення тиші». «Винести священику офіційне попередження не можемо, адже церква не порушує тиші у встановлений законом час: із 22 до 8 год», – резюмує правоохоронець. Нагадаємо: громадянам, які порушують тишу у визначений час, виноситься попередження. Якщо ж зауваження проігноровано, тоді невгамовним порушникам спокою загрожує відповідальність, передбачена ст. 182 Кодексу «Про адміністративні правопорушення України» – штраф від 85 до 255 гривень. Якщо протягом року таке повториться, вони заплатять уже від 255 до 510 гривень.Працівники поліції нагадують: дотримання правил тиші поширюється абсолютно на всіх, тож треба намагатися бути більш уважними та ввічливими до оточуючих. У разі порушення права на тишу, правоохоронці радять не вступати в конфлікти, а спробувати домовитися мирно: можливо люди і не підозрюють про те, що створюють комусь незручності, або не знають, що цього робити не можна.P.S. За словами мешканців сусідніх із церквою будинків, останнім часом дзвони в храмі Іоанна Богослова стали менш гучними.brovary.pravo-znaty.org.ua...\n<img width="400" height="240" src="/uploads/posts/2016-04/u-ternopol-rozpochnut-budvnictvo-nayblshogo-pravoslavnogo-hramu_1.jpeg" class="attachment-medium-thumb wp-post-image" alt="facebook" /> У Тернополі розпочнуть будівництво найбільшого православного храму


Аналіз епідемічної ситуації з ГРІ та грипу в Кіровоградській області за 09 тиждень 2017 р. – Кіровоградський обласний лабораторний центр МОЗ України\nНа головну » Епідсезон з грипу 2016/2017рр. в Кіровоградській області » Аналіз епідемічної ситуації з ГРІ та грипу в Кіровоградській області за 09 тиждень 2017 р.\nЕпідемічна ситуація з грипу та ГРІ в області відносно спокійна. Показник захворюваності не перевищив значення епідпорогу та знаходиться на рівні: мінус 37,9 % до епідпорогу (інт. пок. 440,56, епідпоріг 709,74). Всього за минулий тиждень захворіло 4259 осіб, з них 74,3 % дітей.\nФахівцями обласного лабораторного центру забезпечено проведення постійного моніторингу епідемічної ситуації щодо захворюваності на ГРІ та грип (облік, звітність, аналіз, інформування обласної державної адміністрації, департаменту охорони здоров´я), проведення протиепідемічних заходів, лабораторну вірусологічну діагностику. Серед населення постійно проводиться санітарно-освітня робота: опубліковано матеріалів у місцевих засобах інформації – 3, випущено листівок, пам’яток, інформаційних бюлетенів – 669.


Новини Києва - Під Радою мітингують близько 1000 громадян, за порядком стежать 1500 правоохоронців – МВС - Україна - dt.ua\nПід Радою мітингують близько 1000 громадян, за порядком стежать 1500 правоохоронців – МВС\n7 листопада, 2017, 15:05 Роздрукувати\nКількість правоохоронців може збільшуватися у разі загострення ситуації.\nУ зв'язку з проведенням акції під будівлею Верховної Ради, правоохоронці посилили заходи безпеки в центрі столиці. Ситуація в урядовому кварталі спокійна, повідомляє прес-служба МВС.\nНаголошується, що в масових заходах беруть участь близько 1 тисячі громадян. Публічну безпеку і правопорядок на центральних вулицях забезпечують майже 1,5 тисячі правоохоронців – співробітників Національної поліції і військовослужбовців Національної гвардії.\nУ відомстві зазначають, що кількість правоохоронців може збільшуватися у разі загострення ситуації.\nПравоохоронці закликають мітингувальників дотримуватися вимог законодавства, не порушувати громадський порядок і сприяти поліцейським у забезпеченні правопорядку і безпеки.\nЧитайте також: З наметового містечка під Радою знімають державну охорону


У Львові жінка збила поліцейського і провезла на капоті | Стайлер\n"Пішов геть, козел": у Львові жінка-"герой паркування" прокотила поліцейського на капоті (відео)\nЧетвер 13 вересня 2018 11:42 Новость на русском\nАвтохамка перегородила проїзд "швидкій допомозі" і напала на патрульного\nУ Львові 45-річна жінка перегородила проїзд автомобілю швидкої медичної допомоги, припаркувавши іномарку в недозволеному місці. На місце прибули патрульні на велосипедах. В ході конфлікту жінка почала нецензурно висловлюватися на адресу правоохоронців і відмовилася показувати водійське посвідчення, після чого провезла "копа" на капоті. Про це повідомляє відділ комунікації поліції області. Правоохоронці також опублікували відео з місця події у соцмережі Facebook.\nІнцидент стався на вулиці Січових Стрільців.\nВелопатрульні прибули на виклик з приводу неправильно припаркованої іномарки. Авто перешкоджало проїзду карети швидкої медичної допомоги, яка їхала до пацієнта.\nПравоохоронці попросили жінку перепаркуватися і звільнити дорогу для "швидкої". Однак вона почала сваритися з "копами" і поводилася агресивно.\n"Та пішов геть звідси, козел безрогий", - сказала жінка у відповідь на прохання працівника "швидкої допомоги" і вимоги "копа".\n"Геть звідси...Ти подивися, що ісполняєт", - продовжувала нахабна водій.\nКадр з відео (facebook.com/lvivpolice)\nНа відео, опублікованому поліцією, жінка нецензурно виражається на адресу патрульного. Той просить пред'явити водійське посвідчення. Після кількох зауважень "копа" водій натиснула на газ і провезла патрульного кілька метрів на капоті.\nВідео: Жінка атакувала патрульного (facebook.com/lvivpolice)\nРаніше повідомлялося, що в Івано-Франківську п'яний водій в'їхав в автомобіль патрульної поліції.\nНагадаємо, у Чернівцях водій фури збив інспектора і тягнув по трасі на капоті.\nДо речі, у Києві п'яна жінка-водій протаранив стовп.


У Львові через велику кількість снігу обвалилися дах та стіна магазину\nЕспресо Захід Суспільство У Львові через велику кількість снігу обвалилися дах та стіна магазину\n11 лютого, 2021 четвер\nПлоща даху становить 300 метрів квадратних.\nПро це повідомляє пресслужба ДСНС у Львівській області, передає "Еспресо.Захід".\nСьогодні, 11 лютого, у Львові за адресою Луганська, 6 обвалився дах магазину. Потерпілих унаслідок обвалу немає. Хоча рятувальники не уточнюють назву магазину, проте відомо, що тут розташований ТЦ меблів "Гора".\nУ ДСНС зазначають, що площа даху становить 300 кв. м. Вона не витримала ваги снігу. Зруйнувалася і стіна будівлі з сендвіч-панелей (будівельний матеріал, що має тришарову структуру: два листи жорсткого матеріалу і шар утеплювача між ними).\nНагадаємо, що рятувальники на Львівщині витягнули із заметів три шкільні автобуси.


Невелику україномовну поетичну спадщину залишив Олександр Степанович Афанасьєв-Чужбинський, складається вона з 22 оригінальних віршових творів (не рахуючи запису трьох народних пісень із ознаками певного авторського варіювання тексту). Проте й цей доробок досить промовистий у літературному контексті своєї доби; чи не кожен вірш поета різними гранями вписаний у рішення тих чи тих ключових проблем змістового і образного збагачення української поезії 40-50-х років.\nАфанасьєв (частина прізвища «Чужбинський» - це псевдонім, обраний письменником на початку своєї літературної діяльності) народився 12 березня (28 лютого за старим стилем) 1816 р. в селі Ісквіцях тодішнього Лубенського повіту на Полтавщині в сім'ї дрібного поміщика. Освіту здобув у Ніжинській гімназії вищих наук князя Безбородька (за час його навчання реорганізованій у Фізико-математичний ліцей, що давав випускникам право без подальшого навчання вступати на службу). Товариські взаємини надовго поєднали його з колегою по ліцею Є. Гребінкою. У 1836-1844 роках О. Афанасьєв був на військовій службі, враження від неї, особливо перебування на Кавказі, лягли в основу ряду російськомовних прозових творів. Влітку 1843 р., під час відпустки, яку проводив в Україні, в рідних краях, познайомився з Т. Шевченком, супроводжував його згодом у подорожах Україною, зустрічався з поетом і в Петербурзі, після повернення його із заслання, залишив про Шевченка спогади. У столиці Росії, активно віддаючись літературній, перекладацькій та журналістській діяльності, О. Афанасьєв-Чужбинський провів останній період свого життя, помер у вересні 1875 р.\nНа відміну від таких поетів-сучасників, як В. Забіла та М. Петренко, Афанасьєв-Чужбинський був професійним літератором, майже чотири десятиліття виступав активним учасником російського літературного процесу – як поет, прозаїк, нарисовець, літературний критик, журналіст.\nСвій творчий шлях розпочав він у 1838 р. публікацією вірша «Кольцо» в петербурзькому журналі «Современник», прозових творів, зокрема й уривка з роману «Чугуевский казак». Дебют його як українського поета відбувся три роки потому, 1841 року.\nРосійськомовна спадщина письменника містить понад сотню віршових творів; пізніше видавець дев'ятитомного «Собрания сочинений» Афанасьєва-Чужбинського П. В. Биков розділив їх на такі рубрики: «Русский солдат» (заголовок трьох збірок вірнопідданих патріотичних «рассказов в стихах», що видавалися в 1851, 1852 та 1855 роках), «Упырь. Малороссийское предание» (вперше ця поема з українського життя надрукована була в московському журналі «Галатея» 1839 р.), «Песни, думы, элегии» (чимало з них відмітні українськими мотивами), «Романсы, очерки, альбомные стихотворения», «Юмористические стихотворения».\nПроте більшої, хоч і нетривалої популярності, зажив Афанасьєв-Чужбинський як белетрист, автор циклів «Безыменные очерки», «Провинциальные очерки», «Очерки прошлого», повісті «Бабушка (Деревенские сцены)», романів «Соседка», «Петербургские игроки», «Чугуевский казак», «Рыцари зеленого поля» (останні два незавершені), низки оповідань. Зображальні рамки його прози охоплюють загалом широкий простір: це й змальовані в традиціях «фізіологічного нарису» типи столичного міста, і звичаї в тогочасних панських маєтках, і повітові пригоди, й незвичайні випадки з військового життя (сюжетну основу однієї з історій, викладену Афанасьєвим-Чужбинським у нарисі «Из корнетской жизни», використав Л. Толстой в оповіданні «После бала»). Прозові твори письменника вирізняються, як правило, динамічним сюжетом, цікавими спостереженнями, проте позбавлені глибини художності. Певний час Афанасьєв-Чужбинський виступав як журналіст, редагував неофіційну частину «Воронежских губернских ведомостей», після переїзду до Петербурга був редактором газет «Петербургский листок» і «Новости».\nГоловний предмет наукових зацікавлень Афанасьєва-Чужбинського становила Україна. Вагомою у виченні української етнографії стала його двотомна праця «Поездка в Южную Россию», написана в результаті організованої морським міністерством експедиційної поїздки групи російських письменників південними приморськими та прирічковими районами.\nПеру письменника належать інші етнографічні нариси, записи кількох народних дум та повір'їв, історичні замітки. 1855 року в «Известиях Отдела русского языка и словесности императорской Академии Наук» було видруковано укладений Афанасьєвим-Чужбинським «Словарь малорусского наречия, А – З» (праця незакінчена), що дістав схвальну оцінку російських та українських філологів. Тим таки 1855 роком датовано й збірку його українських віршів «Що було на серці», видану в Петербурзі без зазначення імені автора.\nЗ українськими творами Афанасьєв-Чужбинський уперше виступив в альманасі «Ластівка» (1841), де надруковано його вірші «Є. П. Гребінці» та «Прощання». Друкувався й у збірнику «Молодик»: вірші «Шевченкові» та «Пісня». Пізніше, активно виступаючи в російській періодиці, зокрема й уміщуючи рецензії на твори українських письменників, Афанасьєв-Чужбинський сам надовго замовкає як український поет. Збірку «Що було на серці», видану після цієї більш ніж десятирічної перерви, склали вірші, написані, очевидно, протягом цього часу (із п'ятнадцяти творів збірки раніше друкувався лише один – «Є. П. Гребінці»). Відкривала збірку коротка прозова передмова автора.\nТворчість Афанасьєва-Чужбинського українською мовою, хоч і невелика за обсягом, різнопланово вписана в національний культурний контекст. Передусім це засвідчують вірші «Шевченкові», «Над гробом Т. Г. Шевченка», вірш-присвята «Є. П. Гребінці», фрагмент незакінченої «Думки над могилою Грицька Основ'яненка». Поет визначає тут ціннісні естетичні орієнтири, з глибокою повагою й зачудуванням говорить про високі мистецькі зразки, які вбачає у творчості свого товариша. У ранньому вірші-присвяті автор захоплено викладає, водночас намагаючись його пояснити, враження надзвичайної, безпосередньої близькості поетичного слова Шевченка до реалій теперішнього й минулого України, дивується глибині проникнення творчої уяви поета в зображуваний предмет.\nПоезія Афанасьєва-Чужбинського, безперечно, романтична в своїй основі, проте позбавлена таких виразних романтичних рис, які має, приміром, цикл «Небо» М. Петренка. Найяскравіший приклад відтворення романтичного стану Афанасьєва-Чужбинським, із виведенням іще недосвідченої, підлеглої безпосереднім враженням душі ліричного героя, у вірші – «Місяць».\nРомантичне світовідчуття в Афанасьєва-Чужбинського пригашене також тим, що поет у своєму викладі нечасто натрапляє на психологічну гостроту переживання; здебільшого – й тут він почасти схожий на В. Забілу – тримається емпіричних предметів як аналогів внутрішнього світу героя (хоча цій вірності емпірії завдячує виразністю пейзажних описів); там же, де розгортає «чисту» медитацію, вона має переважно узагальнений характер («Безталання», «Роздум'я», «Жаль»).\nБезперечно, романтична лірика Афанасьєва-Чужбинського належить до найбільш чутливих мистецьких камертонів, які (це також поезія В. Забіли, А. Метлинського, М. Костомарова, Т. Шевченка, М. Петренка) вловили перші порухи кардинальних змін у духовній атмосфері українського суспільства того часу (початковий етап поглиблення й розширення сфери національного самоідентифікування, черговий потужний імпульс у багатогранному розвитку культури ХІХ ст. тощо). Ця поезія, хай ще в нечітких формулах, зафіксувала народження нового типу особистості – натури тонкої й нової художньої концептованості, психологічно вразливої, національно свідомої та, відповідно, й конфлікт часу, що розгортався переважно у сфері емоційній: між цією особистістю та інертним, відсталим оточенням, яке її не розуміє і навряд чи й могло б, навіть за доброї волі, зрозуміти. Герой поезії Афанасьєва-Чужбинського – провісник нового естетичного, психологічного, духовно-культурного бачення життя, і не тільки провісник, а й один із перших утверджувачів. Водночас поезія Афанасьєва-Чужбинського у свій спосіб відбиває риси тривкого, можливо, й позачасового протистояння «я» та зовнішнього світу, їхні неусувні взаємні претензії, що склали зміст літератури нового часу, зокрема романтичної.\nДонині залишаються скупими відомості про життя й творчу діяльність Михайла Петренка. Незнане його точне зображення, лише порівняно недавно краєзнавцями – земляками поета з'ясовано дату його смерті. Поза всім тим творчість М. Петренка, одного з найталановитіших українських поетів-романтиків, починаючи від відомого вірша «Дивлюсь я на небо...», що став народною піснею, належить до поетичної спадщини, яка активно функціонує й загалом не обділена увагою літературознавців, інтересом культурного читача.\nМихайло Миколайович Петренко народився 1817 р. в містечку Слов'янську на Донеччині. Відомо, що 1841 р. він закінчив юридичний факультет Харківського університету, далі працював у Харкові в палаті карного суду, пізніше – секретарем Вовчанського повітового суду, насамкінець – повітовим стряпчим у місті Лебедині, де й помер 25 грудня 1862 р. (6 січня 1863 р. за новим стилем).\nБезперечним є те, що під час навчання в університеті М. Петренко зблизився з гуртком, що існував у Харкові. Рік закінчення університету став і роком літературного дебюту поета: у харківському альманасі «Сніп» (1841) було видруковано його три вірші – «Дивлюсь я на небо...», «Чого ти, козаче, чого ти, бурлаче...» та «По небу блакитнім очима блукаю...». Твори поета відразу звернули на себе увагу сучасників.\nПаралельно з Т. Шевченком Петренко в ліриці розбудовує ліричне «я», намагаючись надати йому масштабних внутрішніх вимірів, робить спроби вибудови образу ліричного героя. Цим поезія Петренка відрізняється, з одного боку, від творчості О. Падальського, М. Шашкевича, В. Забіли, С. Карпенка, С. Руданського, в якій також наявне безпосереднє вираження ліричного «я», проте бракує його внутрішньої структурованості, а з іншого – від творчості А. Метлинського, М. Костомарова, Л. Боровиковського, М. Устияновича, інтенсивне й індивідуальне романтичне світовідчуття яких було висловлене переважно в позаособистісних формах, в описах та повістуваннях. Тим часом уже в перших творах Петренка описового та повістувального плану усе виразніше окреслюються обриси особи – з її індивідуальним почуттям, певною часткою інтроспекції та намаганням відверто вести мову про окремі свої переживання, селекційовані відповідно до накреслюваного автором образу героя.\nІ цілком літературним романтизмом за своїми мотивами, образами, версифікацією є цикли «Небо», «Слов'янськ», вірші «Як в сумерки вечірній дзвін...», «Тебе не стане в сих місцях...», четверта частина циклу «Недуг» та ін.\nВплив російської поезії на творчість М. Петренка – це переважно вплив школи російського вірша. Тим часом за своїми переживаннями й настроями Петренко є глибоко національним українським поетом. Дух європейського романтизму був своєрідним активізатором того, щоб серед широкої гами емоційних рис української душі чутливий і вдумливий поет віднайшов типово романтичне ставлення людини до дійсності, примітно забарвлене національним колоритом. Одним із досягнень українського романтизму, явищем, у якому в концентрованому вигляді передано одну з сутнісних характеристик романтичного стану особистості, є цикл М. Петренка «Небо» («Дивлюся на небо та й думку гадаю...», «По небу блакитнім очима блукаю...» «Схилившись на руку, дивлюся я...»).\nУ першому з віршів окреслено ті обставини життя героя, що спонукають його шукати розради у небі, мріяти про «крилля», на яких міг би сягнути «далеко за хмари, подальше од світу». У другому – з надзвичайною виразністю відтворено незрівнянний, натхненний стан злиття поетового «я» з безміром неба, розчинення – уявне, на грані реальності й марення – у ньому.\nНарешті, у третьому вірші представлено свого роду «гносеологічний» аспект все тієї ж картини задивлення в небо. Небо та його дивна, містична дія на героя постають як щось трансцендентне, як непояснима нематеріальна субстанція. В образі неба для героя віршів відкривається стихія, спорідненя з його душею. В ній він убачає підставу розв'язання всіх конфліктів, взагалі проблеми існування.\nДля романтичного героя циклу притаманний космізм переживання. В узагальненому плані герой творів М. Петренка маніфестує собою могутній порив людини у безмежжя. У віршах постає як ідеал єдність індивідуального людського існування з безміром простору й часу, представленого небом. Конкретність останнього образу, подання його в різних станах (то «вечернього крайнеба», то вкритого хмарами, то блакитного) уможливлює для сприйняття героя нерозділеність реальності й уяви, фізичного об'єкта й того, що за ним відчуває зворушена, піднесена душа.\nЩоправда, для віршів циклу видається зайвою причинова мотивація прагнень героя; поет намагається пояснити його потяг до трансцендентного якимсь особливим «лютим горем», якого той нібито зазнає від людей. Проекція небесного пориву на вже знайому постать сироти-бідолахи – замість віднесення цього почуття до кожного індивіда – фактично применшує смисловий масштаб творів.\nРефлексивність як ознака лірики М. Петренка не в останню чергу пояснюється й тими об'єктами, які поет обирає для опису, чи, точніше, вираження до них свого емоційного ставлення. Образ безмежного неба (а саме це є головним у циклі) сам по собі важко поділити на конкретні, зокрема пейзажні, деталі. Подібний об'єкт відображення – і в циклі «Слов'янськ» (місто, де народився поет). Ним виступає не так саме місто, як враження від пісень, що їх співають дівчата зі Слов'янська. Проте й тут поет знаходить спосіб художніх рішень. Спогад про колишнє слухання пісень і теперішніх споминів про них у природному своєму вияві небагатий на ще якогось типу відчуття, крім слухових, але й тут не забезпечений обширом мовно-лексичних відтінків. Тим часом усе це розгорнуто поетом у цілий цикл із чотирьох творів.\nПоет немов розширює межі самого цього факту, враження від рідних пісень, що лунають з уст найкращих, як здається йому, дівчат, намагається конкретизувати й опредмечувати всім можливими засобами: пейзажними описами обстановок, зіставленням дії пісень на тлі інших предметів, переданням динаміки свого внурішнього стану, фіксацією настрою пісень, реального й метафоричного обширу їх звучання. Послідовне варіювання кількох мотивів (герой на чужині, туга за рідними місцями, за піснями, які над ними ширяли, тощо) дає змогу створити смислову й стильову цілісність циклу, певну художню систему, де значущі поетичні елементи взаємопідтримують один одного. У циклах «Слов'янськ» та, особливо «Небо» засвідчена така самобутня риса художнього мислення поета, як багатократне варіативне повернення до того самого предмета, своєрідна синхронічна циклічність викладу чи, в музичних термінах, лірична «фуга», ширше культивована українською поезією значно пізніше – у ХХ ст. (П. Тичина, В. Барка).\nОбираючи для опису, як у згаданих двох циклах, «важкі» об'єкти й досягаючи тут виразності почуття, М. Петренко, проти сподівання, не постає в інших творах як майстер пейзажу, портрета, взагалі точного відтворення довкілля. Поза панорамним зображенням неба (зорі, сонце, місяць) предметність поезії Петренка невисока, й він тут не може дорівнятися Л. Боровиковському, А. Метлинському, О. Афанасьєву-Чужбинському.\nСягаючи загалом масштабнішого виміру, ніж герой лірики В. Забіли, бувши відкритим у своїй трансценденції безмірові універсуму та реальному просторові батьківщини, герой лірики Петренка водночас своєю істотною буттєвою характеристикою має те, що ріднить його з типовим героєм тогочасної української романтичної поезії, - відчуття сирітства, передусім у плані метафізичному («Весна», цикл «Небо»), що, втім, стосовно поета було грунтовне на дійсному факті («Батьківська могила»), відкинутість особистості за коло звичайних житейських стосунків, переживання розлуки, нещасливої закоханості.\nКосмізм світовідчуття героя має в поезії М. Петренка чимало шляхів виходу на внутрішньо-особистісні, «страдницькі» теми. Сиротина зі своїми земними кривдами фігурував уже в циклі «Небо», ця ж каузальна поєднаність душевної незатишності із задивленням у просторове видноколо розгорнута й в інших творах, наприклад, «Туди мої очі...». Очевидно, на рівні конструювання художнього світу, образ крайнеба в поезії М. Петренка виступав також метафорою просторової, часової, психологічної межі, за якою герой позбувався почуття незахищеності, відчуженості в реальному світі.\nЦікаво, що таке бачення світу в поезії Петренка не має ознак пантеїстичних. Ні простір природи загалом, ні далечінь неба, зокрема, не виступають у його поезії синонімом Бога. Бог є у цьому контексті іншою, окремою субстанцією; так, із пошуками правди, із сумнівами при гріховність діяння герой поезії звертається до Бога, - не до неба.\nПетренко – один із перших українських поетів, який здійснив спробу психологічного поглиблення любовної теми, подальшого індивідуалізованого розгортання її з того стану, в якому вона на початок 40-х років ХІХ ст. існувала в літературній традиції та народної творчості. Передусім поет емоційно підсилює й оживлює уявлення про любов як страждання, відкидаючи при цьому його стереотипні, тривіальні значення (наприклад, «солодке», приємне страждання). Любов у трактуванні поета містить у собі елемент реального душевного болю й прикрощів, проте поза цим усім розкривається в неповторній змістовності. Тему страждання від любові поет конкретизує у зіштовхуванні цього почуття з різними обставинами й ситуаціями, на змалювання його мобілізує емоційно наснажені лексичні значення та низку експресивних образів, у яких подекуди вчувається стилістика романсу.\nПоет видобуває окремі ознаки психологічної деталізації у змалюванні пристрасті, туги, його лірика в цих мотивах значно чіткіша і навіть художньо – не емпірично – достовірніша, ніж композиційно переобтяжена лірика В. Забіли, і становить своєрідну паралель (за часом написання, очевидно, більш ранню) до психологічної лірики Т. Шевченка (при тому, що в ній зовсім інші настрої та мотиви). Любовна лірика М. Петренка з художнього погляду нерівна: в ній трапляються то виразні прояви літературщини, то скутість і схематизм, то надуживання риторичними прийомами; в одних випадках смуток героя (героїні) видається декоративним, вчинок його – надто умовним у контексті всього твору, в інших випадках поет віднаходить точніше відтворення стану героя через зображення його фізичних відчуттів, уявно-метафоричних учинків, як, наприклад у третьому розділі циклу «Недуг»: лише виснаження на межі сну та безсоння здатне на якийсь час заморити те «горе нескінченне», яке терпить герой.\nОсновою поетичного доробку М. Петренка, яка й визначає його місце в українській поезії, є медитативно-розмислова лірика, майже цілковито зосереджена на внутрішніх станах ліричного «я». Настрої туги, невтоленості, відчуженості від світу, трансценденція героя поза межі емпіричної дійсності – це ознаки психологічного романтизму, тобто романтизму у вужчому й найбільш точному значенні слова. Поза зверненням до літературних та фольклорних «загальних місць» поет намагався, в міру своїх можливостей, здійснити самобутньо-індивідуальне проникнення у внутрішній світ особистості, зокрема в моменті її романтичного поривання. Лірика поета не підтримує тенденції до деталізованого зображення предметів зовнішнього світу, як це намічалося того часу в поезії А. Метлинського, О. Афанасьєва-Чужбинського, Т. Шевченка, в бурлескних поемах, проте «загальниковість» стилю М. Петренка не більша, ніж народних пісень. Переживання його героя супроводжують, хай скупі, пейзажні описи, елементи ескізної зримості присутні в умовній, гаданій дії, здійснюється рух у напрямку розгортання, переважно в акті матеріалізації, метафори та порівняння, нарешті, окремі описи душевних станів, переважно романтичного характеру засвідчують орієнтованість поета на конкретність та психологічну точність.\nВодночас стиль поета насичений і абстрактними образами-поняттями (можливо, саме ця обставина й інспірує думку про «загальниковість»). Співдіючи в ряді випадків із фольклорною образністю, з типовими романсовими мотивами, поетичне мислення Петренка у відтворенні глибоких, суто романтичних переживань вирізняється й індивідуалізованою концептуальністю, й стильовою ускладненістю.\nЗ літературною діяльністю Марка Вовчка пов'язано створення збірки „Народних оповідань“, що позначені надзвичайною своєрідністю й стали новим поштовхом у розвитку української прози. Вагомою є участь письменниці в російському літературному процесі, зокрема її перекладницька робота.\nОсобливостями життєвого шляху Марка Вовчка були активне спілкування її з багатьма відомими діячами української й світової культури, науки, освіти, суспільного руху, діяльність у демократичному жіночому русі.\nНародилася Марко Вовчок (літературний псевдонім Марії Олександрівни Вілінської) 10 (24) грудня 1833 р. в маєтку Єкатерининське Єлецького повіту Орловської губернії в збіднілій дворянській сім'ї. Її діди-прадіди походили з Київщини. Виховувалася в приватному пансіоні в Харкові. Вже в той час виявилася її лінгвістична обдарованість. У зрілому віці вона вирізнялася великою начитаністю, знанням іноземних мов та літератур.\nНа формуванні поглядів письменниці позначилося тривале перебування в інтелігентних сім'ях родичів, зокрема батьків Д. І. Писарєва (пізніше – критика й близького друга письменниці). В салоні її тітки К. П. Мардовіної в Орлі збиралися відомі письменники й фольклористи. Там Марія познайомилася зі своїм майбутнім чоловіком, українським фольклористом та етнографом О. В. Марковичем, який відбував заслання в Орлі за участь у діяльності Кирило-Мефодіївського братства.\nТворчий ентузіазм чоловіка та його друзів став одним із стимулів фольклористичної й письменницької діяльності Марка Вовчка в 50-х – на початку 60-х років. Проживаючи в 1851-1858 роках у Чернігові, Києві, Немирові на Вінниччині, Марія Олександрівна досконало вивчила життя, культуру, мову українського народу, активно займалася фольклористикою, зокрема записуванням народних пісень, дум, казок, прислів'їв, приказок, фразеологізмів. Деяка частина цих матеріалів публікувалася за життя письменниці.\nПізніше в Петербурзі (1859) Марко Вовчок, уже як автор збірки „Народні оповідання“, потрапляє в коло таких літераторів, як Т. Шевченко, І. Тургенєв, М. Некрасов, О. Плещеєв, О. Писемський, польський поет і драматург Едуард Желіговський, що сприяє швидкому ідейно-творчому її зростанню. По-дружньому прийняв письменницю також гурток українських культурних діячів у Петербурзі, зокрема колишні кирило-мефодіївці В. Білозерський, М. Костомаров, П. Куліш, який іще раніше редагував і видавав її твори.\nПісля повернення з-за кордону Марко Вовчок зближується з видавцями петербурзького журналу „Отечественные записки“ М. Некрасовим, М. Салтиковом-Щедріним, Г. Єлисеєвим, веде в цьому журналі рубрику зарубіжної літератури, публікує свої оригінальні твори й переклади. Письменниця жила політичними подіями часу, брала в них безпосередню участь. Вона мала зв'язок із робітничим „Товариством друзів“.\nЗбірка перших творів Марка Вовчка, написаних у немирівський період життя, вийшла в Петербурзі під назвою „Народні оповідання“ (1857). У Немирові написано більшість її перших оповідань російською мовою (збірка „Рассказы из народного русского быта“), повість „Інститутка“.\nУ перші роки перебування за кордоном закінчено оповідання „Ледащиця“, „Пройдисвіт“, написано оповідання „Два сини“. Цей період особливо прикметний тим, що Марко Вовчок як український прозаїк розробляє жанри психологічної повісті („Три долі“), й оповідання („Павло Чорнокил“, „Не до пари“), історичної повісті та оповідання („Кармелюк“, „Невільничка“ „Маруся“), започатковує жанр соціально-побутової казки („Дев'ять братів і десята сестриця Галя“). Частина цих творів увійшла до другої збірки „Народних оповідань“ (Петербург, 1862). Активно виступає письменниця в жанрі повісті російською мовою: „Жили да были три сестры“, „Червонный король“, „Тюлевая баба“, „Глухой городок“. Ряд оповідань і казок, написаних французькою мовою, Марко Вовчок друкує в паризькому „Журналі виховання і розваги“ П. Ж. Сталя (Етцеля). На матеріалі французької дійсності письменниця пише художні нариси, об'єднані назвами „Листи з Парижа“ (львівський журнал „Мета“ 1863) та „Отрывки писем из Парижа“ („Санкт-Петербургские ведомости“, 1864-1866).\nУ 1867-1878 роках найяскравіше виявився талант письменниці як російського романіста. Вона написала або завершила російські романи „Живая душа“, „Записки причетника“, „В глуши“, повісті „Теплое гнездышко“, „Сельская идиллия“ (опубліковані в „Отечественных записках“), переклала російською мовою багато творів із французької, англійської, німецької, польської літератур, зокрема 14 романів та інші твори Жюля Верна. Виступає Марко Вовчок і як критик (цикл „Мрачные картины“), редактор петербурзького журналу „Переводы лучших иностранных писателей“ (до участі в журналі вона залучає жінок-перекладачок).\nСтановлення творчих принципів, індивідуального стилю Марка Вовчка відбувалося великою мірою під впливом розповідних традицій Г. Квітки-Основ'яненка, М. Гоголя, І. Тургенєва. Особливе значення для формування ідейно-естетичних поглядів письменниці мала творчість Шевченка. Вона була для неї високим зразком реалістичного зображення трагічної долі кріпаків (зокрема жінки-кріпачки), романтичного уславлення визвольної боротьби народу. Шевченко бачив у письменниці „молоду силу“, виразника нового піднесення соціального й національно-визвольного руху, „обличителя жестоких людей неситих“.\nУкраїнські оповідання та повісті Марка Вовчка – характерне явище переходу української прози від просвітницького реалізму до реалізму класичного. З появою цих творів здійснюється перехід від виявлення окремих від суспільного буття до широких соціальних узагальнень. Причина страждань простої трудової людини тепер трактується як „громадське лихо“ („Горпина“) і пояснюється не просто лиходійством з боку того чи того кривдника з панівної верстви, а суспільними умовами, тиском суспільного ладу, за якого селянина-трударя „одно лихо душить, а друге вже в пазури бере“ („Гайдамаки“). Письменниця проникає в глибини народної душі, соціальне буття народу, устами сільських трудівників розповідає про типові життєві випадки, викладає трагічні „біографії“ селян-кріпаків (найчастіше селянок).\nПорівняно з попередньою прозою, у Марка Вовчка поглиблюються викривально-аналітичні можливості реалізму, зростає соціальна загостреність критики кріпосницької дійсності, з'являється суспільно-політичний аспект художнього трактування реальних причин народного лиха. Письменниця розвиває гоголівські й шевченківські традиції сатиричного викриття духовного зубожіння, спустошеності, розкладу кріпосного панства. Аналітично осмислюючи суспільну зумовленість безлічі знаних нею життєвих прототипів, вона створює узагальнені й водночас індивідуалізовані, сатирично окреслені образи панів, які ведуть пустопорожнє життя („Козачка“, „Інститутка“, „Игрушечка“).\nЯкісних змін зазнає характер типізації обставин. У прозі Г. Квітки-Основ'яненка реалізувався переважно етнографічно-інформативний аспект у змалюванні життя, оточення героїв; обставини в нього виступають головним чином як деталізоване побутово-звичаєве тло, на якому розгортається дія. У Марка Вовчка зображення навколишнього середовища підпорядковане завданню соціально-психологічної характеристики героїв. Обставини виступають як чинники формування характерів героїв, їхніх дій, настроїв, думок, прагнень. Так, у повісті „Інститутка“ соціальну й побутову атмосферу, в якій діють герої і яка зумовлює їхні настрої, переживання, прагнення та вчинки, складають типові явища: моторошна атмосфера кріпосницької неволі в поміщицькому маєтку, тяжке невільницьке становище кріпаків, чутки про катування селян у інших маєтках і втечі кріпаків, жорстокі знущання інститутки над своїми селянами, її самодурство, моральна деградація панства.\nБільшість перших творів Марка Вовчка належать до реалістичного напряму. В деяких оповіданнях („Чари“, „Свекруха“, „Максим Гримач“ „Данило Гурч“) переважають риси романтизму. В найкращих творах на першому плані – зображення характерів у їх соціально-психологічній зумовленості.\nОсобливо високого художнього рівня досягла письменниця в жанрі оповідання-„долі“, оповідання-„біографії“, в розкритті у лапідарній формі характеру героя на значному відтинку його життя. Тяжіння Марка Вовчка до жанру оповідання-„долі“ зумовлене її увагою до теми поневірянь людини з соціальних низів, намаганням відтворити складний життєвий шлях героя.\nДеякі оповідання Марка Вовчка за жанровими ознаками й поетикою, по суті, є етюдами, ескізами („Чумак“, „Горпина“, „Викуп“ тощо). Письменниця випередила жанрово-стильовий рівень тогочасної прози, засвідчила великі ідейно-художні можливості малих прозових жанрів.\nМарко Вовчок збагатила українську літературу жанрами соціально-проблемного („Козачка“, „Одарка“, „Горпина“, „Ледащиця“, „Два сини“) та баладного оповідання („Чари“, „Максим Гримач“, „Данило Гурч“), соцальної повісті („Інститутка“), психологічного оповідання й повісті („Павло Чорнокил“, „Три долі“), соціально-побутової казки („Дев'ять братів і десята сестриця Галя“), художнього нарису („Листи з Парижа“).\nСпираючись на досвід Квітки-Основ'яненка й Гоголя, Марко Вовчок довела до найвищої мистецької досконалості спосіб оповіді-монологу, реалістичний прийом „вживання“ в особистість оповідача-селянина. В жодному з українських реалістичних оповідань і повістей вона не заявляє про себе безпосередньо; авторські ремарки й ліричні відступи цілком належать оповідачеві.\nНа відміну від повістей та оповідань Квітки-Основ'яненка в кожному творі Марка Вовчка – свій, індивідуальний оповідач, що забезпечує більшу різноманітність сприйняття й відображення життєвих явищ. В одному випадку – це оповідач-персонаж, активний учасник долі („Сестра“, „Викуп“, „Інститутка“), в іншому - оповідач-спостерігач („Козачка“, „Павло Чорнокил“, „Три долі“). Найчастіше оповідь ведеться від імені жінки.\nОповідь від першої особи збільшувала можливість переконливо передавати стан внутрішнього світу героя з народу, розкривати суть народних характерів, посилювала віру читача в правдивість зображення, створювала враження правдивості розповіді, сповідальності. Вона стала важливим фактором демократизації літератури, оскільки давала змогу трактувати дійсність із позицій народу. Образ оповідача й у романтичних, і в реалістичних творах Марка Вовчка „реалістичний у своїй основі“, однак у ранніх романтичних оповіданнях „цей образ наділений і сентиментальними рисами“. Вираження великих суспільних ідей через світорозуміння оповідача в найпростіших формах, обмеженими, здавалося б, засобами народної оповіді було індивідуальною художньою особливостю Марка Вовчка.\nОднак назрілі завдання виходу української літератури за межі селянської теми, розширення обсервації життя, поглиблення його сусупільної проблематики виявили також обмеженість манери селянської оповіді, художнього пізнання світу через світобачення оповідача-селянина. Виробляється об'єктивно-епічний, описовий спосіб викладу від імені автора („Чорна рада“ П. Куліша, „Люборацькі“ А. Свидницького). Звертається до нього й Марко Вовчок (романтичні твори „Максим Гримач“, „Данило Гурч“, „Кармелюк“).\nХоча до першої збірки „Народних оповідань“ увійшло лише одинадцять невеличких творів (серед них оповідання „Сестра“, „Козачка“, „Чумак“, „Одарка“, „Сон“, „Панська воля“, „Викуп“), вона справила велике враження на літературно-громадську думку реалістичним зображенням трагічної долі кріпаків, їхнього бажання вирватися з кріпацького рабства.\nСуворим звинуваченням кріпацтву було одне з найкращих оповідань письменниці „Горпина“, де змальовано трагедію молодої матері, яка через деспотизм і сваволю пана втратила дитину й збожеволіла. Сюжетну основу оповідання „Одарка“ становить трагічна, типова для кріпосницького побуту історія про дівчину, яка стала жертвою панської розпусти, а потім об'єктом щоденних знущань. Нестримне прагнення селян звільнитися від кріпосної залежності показане в оповіданні „Викуп“, у драматично напруженому сюжеті оповідання „Ледащиця“.\nПро згубний вплив кріпосництва на долю підневільної людини йдеться і в одному з найкращих оповідань Марка Вовчка „Два сини“ (1861), де майстерно розроблено актуальну на той час тему рекрутчини, царської солдатчини. У формі тужливо-задушевної оповіді матері-вдови про долю своїх синів, яких пан віддав у рекрути й яких занапастила царська солдатчина, зображено одну з типових трагедій селянського життя, велике горе й безнадію самотньої пригніченої злиднями немічної матері. „Два сини“ – чи не найдовершеніше оповідання Марка Вовчка щодо виявлення авторського чуття композиції, майстерності оповіді від імені персонажа, чітко окресленого як народний характер. Це оповідання являє собою високий для того часу зразок розкриття засобами народної оповіді внутрішнього світу, „стану душі“ матері-страдниці. Воно звучить як глухий трагічний стогін душі замученої важкою недолею людини, як реквієм за загиблими синами й матерями-вдовами, котрі доживають свій вік, звучить так, що „морозиться кров у жилах“.\nІнша група „народних оповідань“ Марка Вовчка – на родинно-побутові теми („Сестра“, „Чумак“, „Сон“). Центральна героїня оповідання „Сестра“, наділена притаманними саме українській селянці рисами лагідної вдачі, виявляє водночас твердість волі у своєму прагненні до незалежності. Вона зворушує душевною добротою й самозреченням заради щастя іншого. В оповіданні „Чумак“ зображено сердечну драму юнака-однолюба, особисте щастя якого розбите соціальною нерівністю.\nГорді, вольові, ескпресивні натури з народу, формування яких письменниця пов'язує з традиціями бурхливих і суворих часів козаччини, виступають у драматичних родинних стосунках в оповіданнях „Максим Гримач“ та „Данило Гурч“. Указуючи на соціальну зумовленість трагедій героїв, письменниця обстоює ідею не спотвореного родинним деспотизмом і майновими розрахунками родинного щастя. Ці твори, а ще більшою мірою оповідання „Чари“ та „Свекруха“ з наявними в них елементами народної фантастики, мають романтично-баладний характер. У зображенні сильних і гордих натур із народу в „баладних“ оповіданнях відчувається пошук письменницею активного позитивного героя. У ряді оповідань Марко Вовчок для контрасту з кріпосницьким „темним царством“ малює світлі, ідилічні картини щасливого життя вільних від кріпацтва людей, зокрема селян козацького стану („Козачка“, „Викуп“). В оповіданні-ідилії „Сон“ змальовано щасливе заміжжя жінки з чумаком.\nУ Марка Вовчка немає широкого, детального змалювання середовища. В полі зору оповідача лише окремі, але найхарактерніші деталі. Використання побутових й психологічних деталей строго підпорядковується розвиткові сюжету й характерів. Майстерність письменниці виялвяється в умінні домогтися відчуття правдивості історії, вести розповідь спокійно, ніби не дбаючи про художній ефект, щирим, довірливим тоном. Однак за цією зовнішньою спокійною, стриманою тональністю відчувається внутрішній драматизм.\nПовість „Інститутка“ Марко Вовчок почала писати 1858 р. в Немирові, а завершувала наступного року в Петербурзі. Письменниця досягла в ній класичної довершеності сюжетно-композиційної організації, гармонії змісту й форми. „Інститутка“ – найяскравіший зразок індивідуальної творчої манери Марка Вовчка як українського письменника.\nУ повісті зображено долю села напередодні ліквідації кріпацтва. В конкретних явищах, що відбуваються переважно в одному поміщицькому маєтку, відтворено кріпосницьку дійсність у її найтиповіших виявах. В основі сюжету – реальний соціальний конфлікт, який виявляє протиборство двох основних антагоністичних сил того часу. В загостренні соціального конфлікту повісті відтворюється процес посилення соціальних суперечностей між кріпаками, доведеними до нестерпних страждань, і поміщиками, до краю розбещеними своїм повновладдям над кріпаком.\nТврочі принципи Марка Вовчка в 60-х роках розвиваються в напрямі поглиблення писхологізації характерів. Загалом у творчій практиці письменниці відчутно виявляється активне формування в українській прозі принципу художнього психологізму. Побудова її творів у формі простонародної оповіді давала моживість розкриття „зсередини“ народної психології, внутрішнього світу трудової людини.\nУ творчості Марка Вовчка виявляється нова для української прози післяшевченківського періоду концепція людини, пов'язана з розвитком національної свідомості, самоусвідомлення особистості; підвищується ступінь суспільної визначеності характерів, їхньої протидії несприятливим обставинам.\nУ зображенні соціально активної особистості Марко Вовчок еволюціонує від реалістично об'єктивного змалювання, розрахованого більше на самостійні висновки читача, до романтичного представлення героїв як яскравих постатей для наслідування. Позитивні герої Марка Вовчка – здебільшого цілісні однопланові характери.\nНові завдання, що постали перед українською прозою 50-60-х років у зв'язку зі зміною історичних умов і розвитком художнього процесу, зокрема з утвердженням естетики Т. Шевченка, зумовляють поглиблення в прозі Марка Вовчка категорії народності як важливого ідейно-естетичного аспекту літератури. Народність виявляється в письменниці у вираженні визвольних прагнень, народного світорозуміння, в баченні дійсності очима трудових мас, в органічному освоєнні народнопоетичних засобів і народної манери висловлення, однак без стильової простакуватості „під народ“. Роль фольклору в художній системі Марка Вовчка важко переоцінити.\nІстотним внеском Марка Вовчка в освоєння реалістичних принципів образотворення є індивідуалізація образів-персонажів. Останнє досягається розширенням художньої палітри в зображенні різних персонажів. Так, виведену в повісті „Інститутка“ групу кріпаків представлено не одноманітними постатями; кожен із них – оригінальний характер, цілком певна, різко окреслена, чимось визначна постать.\nПейзажні малюнки в Марка Вовчка невеличкі, лаконічні, що пов'язане з уснопоетичною традицією; вони призначені відтінювати почуття, настрої героїв або подаються як контраст до картини тяжкого життя селян.\nПортретні характеристики найчастіше даються короткими штрихами; опис зовнишньості позитивних героїв гармоніює із загальною характеристикою цих персонажів: Устина – „хорошая, вродливая“, Прокіп – „високий парубок, ставний, поглядає, всміхується“.\nНазиваючи Марка Вовчка „кротким пророком“, Шевченко вказав на прикметну особливість її індивідуального стилю – вміння в спокійно-стриманій манері передавати напружений драматизм подій чи внутрішніх переживань героїв. Спокійна, зовні стримана тональність при змалюванні найбільших бід, найважчих становищ і переживань створює особливу драматичну емоційну напруженість художнього викладу.\nВ організації мовленнєвого стилю письменниця часто орієнтується на афористичність народних формул-узагальнень, залучає прислів'я та приказки.\nРомани й повісті Марка Вовчка кінця 60-70-х років присвячено насамперед двом актуальним на той час завданням – художньому розвінчанню напускного „демократизму“ балакунів із панівних сфер і показу становлення „нових людей“, борців, відображенню демократичного руху й у зв'язку з цим осмисленню ролі та місця жінки в громадсько-політичному житті. Формування „нової жінки“, усвідомлення нею облудності панського „лібералізму“ (зокрема базікання про самопожертву для загального добра), розрив її з панським середовищем і сміливий вихід назустріч труднощам боротьби показується в романі „В глуши“ (1875). Ці герої не прагнуть легкої кар'єри, яку могло забезпечити їм дворянське становище, а стають на шлях участі в народно-визвольній справі. Письменниця виявила свій талант і в зображенні сильних, діяльних жіночих характерів.\nМарко Вовчок заклала міцний фундамент розвитку соціально-проблемної повісті й підготувала грунт для створення проблемного роману в українській літературі другої половини ХІХ ст. Її „Народні оповідання“, „Інститутка“, „Кармелюк“ та інші твори сприяли формуванню протестантської свідомості в суспільстві, були якісно новим кроком у художньому прогресі. Вони становлять правдивий художній літопис суспільного життя переломної історичної епохи.\nСеред авторів прозово-епічних творів із селянського життя в тогочасних європейських літературах Марко Вовчок виокремлюється своєю специфікою, особливою реалістичною майстерністю творення народних характерів, поетизацією високих морально-етичних честнот сільських трударів.


світ Perevodoff у м. Запоріжжя - сайт, режим роботи, телефони, адреса пр. Соборний, 158, оф. 401в\nсвіт Perevodoff у м. Запоріжжя\nОфіційний сайт, контактні телефони, графік роботи світ Perevodoff у м. Запоріжжя за адресою пр. Соборний, 158, оф. 401в\nпр. Соборний, 158, оф. 401в\nБюро перекладів Світ Perevodoff - швидко розвивається компанія, метою якої є якісне надання послуг в галузі перекладу. Наша команда складається з досвідчених кваліфікованих перекладачів, які повністю віддаються роботі і з задоволенням беруться за нові цікаві проекти. Ми здійснюємо переклади з / на основні європейські мови, такі як англійська, французька, німецька, іспанська, італійська, польська, чеська, македонський, сербська, словацька, словенська, хорватська, датська, норвезька, новогрецька, болгарський, румунський, молдавський і ін.\nАпостиль - міністерство закордонних справ\nАпостиль - міністерство юстиції\nАпостиль - міністерство освіти


Симптоми і лікування вушного кліща у кроликів | Кролики\nСимптоми і лікування вушного кліща у кроликів\nЗбудники вушної корости\nЗвідки з’являються кліщі?\nПро те, що таке вушний кліщ у кроликів, не з чуток знають ті, у кого є господарство в будинку. Дане захворювання зустрічається досить часто і вважається найпоширенішим. Для того щоб кліщ не перейшов на інших особин, потрібно знати особливості даного захворювання, яке в медичній літературі згадується як псороптоз.\nВушний кліщ приносить жахливі страждання кролику у вигляді свербіння і роздратування.\nЗбудниками псороптоза є кліщі, вони можуть бути різноманітними. Найчастіше це паразити з групи Psoroptes cuniculi. Від назви цих кліщів, які зазвичай мешкають у вухах тварин, у тому числі і кроликів, пішла назва хвороби – псороптоз. У народі це захворювання називають вушну коросту. Кліщі даної групи маленького розміру, зазвичай досягають 0,6 мм, проте шкоду, яку вони завдають тваринам, величезний. Місце розташування кліщів у вушних раковинах кроликів там, де немає волосяного покриву і проходить безліч кровоносних судин.Багато господарі своїх вихованців, вважаючи, що нічого страшного в цьому немає, навіть не намагаються займатися лікуванням. Однак кліщ здатний проникати під шкіру, тим самим приносячи жахливі страждання тварини у вигляді свербіння і роздратування.\nЕтапи розвитку демодекозу.\nСимптоми захворювання помітити дуже легко. Кролі починають вести себе неспокійно, трясуть головою і вухами. Розвивається короста дуже швидко, і при відсутності належного лікування виникають важкі ускладнення у вигляді менінгіту або отиту, що в підсумку призводить до смерті тварини. Хворі кролі починають лапками чесати свої вуха, деякі види ведуть себе агресивно, на інших же нападає апатія, вони можуть відмовлятися від їжі, самки перестають годувати потомство.\nВуха кроликів стають опухлими і збільшуються в розмірах, з внутрішньої сторони вуха з’являються множинні виразки. На них можна виявити коричневі кірки, у місцях почервоніння шкіра гаряча. Для постановки діагнозу робиться зішкріб з внутрішньої частини вуха, після чого ветеринар виписує потрібне лікування. Але найчастіше паразита можна побачити і самостійно, для цього вушної зішкріб змішайте з розігрітим до 40 °З вазеліном і візьміть у руки лупу, чорні точки – це і є кліщі.\nДля лікування даного захворювання застосовують фосфорорганічні акарициди, до них відносяться Хлорофос, Циодрин, Неоцидол. Спочатку слід вичистити вушні отвори тварин від пробок і лусочок. Не соскабливайте їх у сухому вигляді, необхідно їх розм’якшити. Для цього знадобиться перекис водню.\nКамфорне масло застосовується при лікуванні вушного кліща у кроликів.\nЯк проводиться лікування в домашніх умовах?\nЩоб вилікувати кроликів, необов’язково ходити до ветеринара, тим більше якщо такої можливості немає. Размягчив кролику вуха, беруть скипидар і рослинне масло (ці компоненти змішуються в пропорції 1:2). Потім за допомогою шприца без голки склад рівномірно розподіляється по внутрішній частині вуха. Кірка остаточно розм’якшиться, а кліщі загинуть.\nІнший спосіб передбачає застосування гасу та соняшникової олії в рівній кількості. Спосіб нанесення той же. На ранніх стадіях захворювання, коли ви бачите, що кролик почав трясти головою, можна обробити вуха камфорним маслом, якщо хвороба запущена, то цей спосіб лікування буде недієвим.\nНаносячи суміші для обробки внутрішньої частини вуха слідкуйте за тим, щоб рідина не затікала у вушний прохід. Після обробки своїх вихованців продезінфікуйте клітку. Для цього ви можете обробити її йодним розчином. Для цього у літрі води розведіть столову ложку йоду і протріть цим складом всі поверхні і місця проживання кроликів.\nАкаромектин застосовується при лікуванні вушного кліща у кроликів.\nЇх можна придбати в будь-якій ветеринарній аптеці. Дані препарати використовують для лікування не тільки кроликів, але і для кішок і собак, які також часто страждають від кліщів. Тут вже знадобиться допомога ветеринара, так як препарати застосовуються виходячи з потрібної дози, яку може визначити лікар. До таких засобів належать Івермектин в уколах, Селамектин для зовнішнього застосування.\nА ось аерозолі можна застосовувати самостійно, їх розпилюють у вухо, після чого відбувається загибель паразитів. До часто вживаних відносяться такі препарати, як Какдерматозоль, Псороптол, Акродекс. Спосіб застосування: збовтати флакон кілька разів, потім наведіть у вухо на відстані 15-20 см. Обробіть внутрішню поверхню шкіри. Процедуру слід повторити через 8-12 днів, щоб закріпити ефект.\nЯкі є види препаратів?\nПсороптол, Акаромектин, Дикрезил випускаються у вигляді спреїв і пінок. Застосовуючи їх, дотримуйтеся дозування, зазначену в інструкції, наносите засіб на відстані не менше 6 см, при цьому час використання має бути мінімальним – близько 2 секунд. Тоді шкоди для тварини не буде. Обробка проводиться 3 рази з інтервалами в тиждень. Це потрібно для того, щоб на зміну загиблим кліщів не з’явилися нові особини. Декта – це сучасний препарат, який, крім боротьби з кліщами, володіє пом’якшувальною властивістю для шкіри пошкоджених вух, до його складу входять прополіс і віск.\nЩоб надалі не зіткнутися з цим видом захворювання, слід 2 рази на рік, бажано навесні і восени, обробляти місця проживання кроликів протипаразитні засобами. Це клітка тварин, місце приймання їжі і всі інші поверхні.\nЯкщо ви придбали нових особин, не впускайте їх відразу в клітку до решти, 20-30 днів кролики повинні перебувати на карантині, попередньо оброблені спеціальними ліками. Тільки після цього їх можна впустити в клітку до іншим тваринам.\nКролиці, які виношують потомство, обробляються за 2 тижні перед пологами, незалежно від того, чи вони здорові або хворі псороптозом.\nЖиттєвий цикл вушного кліща.\nДля того щоб кліщ потрапив на тіло кролика, є безліч способів, в основному це контактний шлях. Ось основні способи зараження псороптозом:\nПри приміщенні хворого кролика в клітку зі здоровими ймовірність зараження інших має 100%, також зараження потомства відбувається від матері-кролиці.\nМожливо, що сам господар на одязі може принести кліщів, якщо до цього він спілкувався з зараженими тваринами, наприклад кішками або собаками.\nКліщі можуть передатися від кішок або собак при контакті з кроликом.\nЯкщо раніше в клітці перебували хворі псороптозом кролики, то кліщі можуть залишитися в щілинах. Після приміщення в порожню клітину нових вихованців кліщі потраплять на нових господарів.\nНа закінчення варто відзначити, що псороптоз виникає незалежно від сезону і віку тварини. Заразитися вушну коросту дуже легко, тому дуже важлива профілактика захворювання.\nКрім описаних вище профілактичних заходів, частіше проводите огляд вушної порожнини кроликів: вушний кліщ відразу видасть себе характерним подразненням шкіри.\nНайбільший кролик у світі і кращі від усіх


Ціни на нерухомість в 2018 році: прогноз аналітиків | Новий Рік\nНовий Рік 30 Жовтня 2017 136 0\nГоловна › Поради для дому › Новий Рік › Ціни на нерухомість в 2018 році: прогноз аналітиків\nЦіни на нерухомість в 2018 році: прогноз аналітиків\nУ планах багатьох росіян – придбання житла на первинному або вторинному ринку, тому їх цікавить, які слід очікувати ціни на нерухомість в 2018 році. Прогноз аналітиків в цьому питанні неоднозначний, так як на вартість можуть вплинути багато факторів, включаючи кризову ситуацію в країні.\nПрогнози цін на найближчу перспективу\nСкільки буде коштувати житло\nКриза останніх років призвів до того, що в більшості районів Російської Федерації спостерігався справжній обвал цін на житло. Це пояснюється багатьма факторами, в тому числі:\nпадінням платоспроможності громадян на тлі триваючого будівництва;\nзбільшенням процентних ставок на іпотечне кредитування;\nзменшенням світових цін на вуглеводневу сировину;\nзростанням показників інфляції та ін\nАналітика Росстату підтверджує таку динаміку. За їх даними, первинний ринок житла показував щорічне зниження індексу цін на 2-3 відсотки. Беручи до уваги, що статистика цього відомства враховує тільки ціну пропозиції і не бере в розрахунок знижки на житло, отримаємо реальне падіння цін в межах 10-12 відсотків. Така картина спостерігалася останні три роки. Що ж далі? Є надія на позитивний розвиток подій в Росії? Ці питання цікавлять всіх, починаючи від простих громадян і кінчаючи будівельників житла.\nВ цьому питанні у експертів немає єдиної думки. Одні вважають, що в 2018 році економіка почне оживати і добробут населення почне поступово поліпшуватися, що приведе до збільшення попиту на житло, а значить – і до зростання вартості квартир.\nІнші експерти впевнені, що ціни на нерухомість і так зростуть, так як стали дорожче:\nбудівельні і паливні матеріали;\nпослуги страхування і т. д.\nЄ також аналітики, які кажуть, що криза в будівельній галузі не досяг дна, і ціни на житло продовжать падіння.\nУ той же час, багатьом покупцям така ситуація подобається. Вони вважають, що при таких умовах будівельники будуть змушені збільшувати попит на житло впровадженням нових бонусів: підвищувати якість житла, покращувати прибудинкову інфраструктуру.\nЕксперти РЕУ Плеханова впевнені, що якісь позитивні зрушення в економіці почнуться тільки з 2020 року, тому в наступному році доходи населення продовжать зменшуватися, попит на квартири не покращиться, так як вартість нерухомості буде практично недосяжною для більшості громадян.\nЗ такими оцінками не згоден керівник Ощадбанку — Р. Греф і глава Мінбуд — М. Мень. Вони впевнені, що вже в 2018 році справи підуть на поправку. Будівельна галузь видужає, завдяки дешевої іпотеки. Це підтверджує В. Шувалов, який стверджує, що зменшення ставок по іпотечному кредитуванню пожвавить весь сегмент нерухомості. Він також не сумнівається в зростанні нашої економіки.\nВ нинішньому році ціни на квартири економ-класу дещо стабілізувалися. Це сприяє створенню сприятливих умов для інвестування. Знавці ринку запевняють, що в наступному році вартість квартир почне повільно зростати. Наприклад, будівельний ринок Москви вже став демонструвати пожвавлення. На початку поточного року в столиці уклали на чверть більше договорів про пайову участь в порівнянні з аналогічним періодом 2016 року. Спостерігається також і паралельне зростання вартості будівельних матеріалів. Це, звичайно, збільшує витрати забудовників. Все це дає надійні передумови для прогнозу підвищення вартості квадратного метра. Треба відзначити, що держава сприяє збільшенню масштабів тиску на будівельні організації в частині будівництва різних інфраструктурних об’єктів. Це збільшує фінансову складову будівництва.\nЯкщо до 2015 року умови на ринку визначав продавець, то зараз багато що залежить від покупця. Раніше ціни на квартири були нереально завищені. Сьогодні — вони повністю відповідають реаліям життя.\nУ наступному році в різних регіонах складеться різна кон’юнктура будівельного ринку. Це буде пов’язано з різними чинниками:\nзміною доходів місцевих жителів;\nтемпами та обсягом будівельних робіт;\nспіввідношенням елітного і недорогого житла;\nполітикою місцевих органів влади.\nВ поточному році в регіонах спостерігалося деяке пожвавлення будівельного ринку за рахунок чуток про припинення державного субсидування іпотечного будівництва. Деякі люди поспішили вкласти свої кошти в житло. В кінці року на тлі зменшення доходів населення позитивний тренд вичерпав себе.\nДеякі фахівці впевнені, що ринок нерухомості після кризи поведе себе аналогічно 2008 році, коли ціни зросли відразу вдвічі. Передбачається, що в наступному році вартість житла в Москві і в регіонах будуть виглядати так:\nМісто Ціна кв. метра/ тис. руб. Москва 220 Санкт-Петербург 100 Сочі 95 Геленджик 75 Єкатеринбург 70 Хабаровськ 70 Казань 67 Нижній Новгород 65 Самара 60 Ростов-на-Дону 57 Перм 49 Волгоград 47 Воронеж 45\nНайменше криза в будівельній галузі зачепив сегмент, який представляє квартири економ-класу. На них як і раніше високий попит у містах-мільйонниках. Найбільшу популярність мають малогабаритні квартири-студії площею до двадцяти квадратних метрів. Далі за популярністю йдуть:\nквартири, що складаються з двох маленьких кімнат загальною площею до 35 квадратних метрів;\nтрикімнатне житло площею не більше 48 квадратних метрів.\nФахівці впевнені, що такі тенденції можуть зберегтися, якщо щорічне зростання доходів населення буде в межах 6-7 відсотків, а інфляція не перевищить 4-5 відсотків. В таких умовах росіяни зможуть купувати квартири за рахунок кредиту.\nДеякі аналітики стверджують, що будівельна галузь не вийде з кризи без державної та регіональної підтримки, тобто потрібне термінове зниження процентних ставок на іпотечне будівництво.\nБудівельні організації також пристосовуються до нових реалій. Наприклад, останнім часом набуло поширення миттєва перепланування квартир. Так забудовники за короткий час переробляють повноцінні двокімнатні квартири в малогабаритне трикімнатне житло. Забудовники, які працюють в передмісті, так само прагнуть знизити витрати і тому будують будинки низькою поверховості. Економія на комунікаціях робить житло більш доступним.\nУ Москві в наступному році очікується серйозне зменшення вартості квартир. Це буде пов’язано зі стартом програми реновації житла. Експерти вважають, що вартість вторинного житла зменшиться на 20 відсотків. Будівництво нових будинків для переселенців старого житлового фонду (1957-1968 рр..) істотно знизять темпи будівництва первинного житла. При появі додаткових 2,5 мільйона квадратних метрів житла ціни в новобудовах також зменшуватися на 15-20 відсотків.


Коновалов Юрій Олександрович :: Митці :: Про галерею :: AVSart Gallery\nГоловна / Про галерею / Митці / Коновалов Юрій Олександрович\nКоновалов Юрій Олександрович\n(Нар. 16.06.1927, Ярославль, Росія) – український живописець. Навчався у Ярославському художньому училищі (1942-1947). Закінчив КХІ (1954, у К.Трохименка). Пейзажист. Член СХУ (Кримська організація). Живе і працює в Сімферополі.


Малювання за зразком. Творче завдання. Перші квіти\nУрок 24. Малювання за зразком. Творче завдання. Перші квіти\nМета: навчати учнів уміння бачити і передавати на малюнку різні положення однакових предметів (квіти і листя), самостійно обирати і змішувати необхідні кольори та їх відтінки; закріплювати вміння користуватися фарбами і простим олівцем; продовжувати формувати уміння аналізувати, порівнювати, узагальнювати; закріплювати навички лінійного малюнка; навчати міркувати; розвивати естетичне сприйняття навколишнього світу; стимулювати розвиток допитливості; виховувати почуття прекрасного.\nОбладнання: альбом для малювання; простий і кольорові олівці; гумка.\n♦ Які матеріали та інструменти знадобляться для створення кольорового малюнка?\nУчитель пропонує розглянути ілюстрації із зображеннями квітів. Учні повинні назвати їх та визначити, які з них розквітають навесні.\nВись блакиттю налилась, Радісно віта лісок Лине спів синиці. Весняну відлигу.\nАж запаморочилась Ловить перший пролісок\nГолова у птиці.Тихі сльози снігу.\nЗима завершується, уже яскравіше світить сонечко, уже синички добирають нотки для своєї першої весняної пісеньки, а в лісі під товстою сніговою ковдрою вже прокинулися перші весняні квіти — проліски. Надворі ще дуже холодно, уночі мороз ще сковує поодинокі калюжі скоринкою льоду, а маленькому Проліску не сидиться в темряві:\nПрислухається Пролісок до несміливої пісеньки Синички і підростає. Не проста це справа — пробратися крізь сплетіння коренів у мерзлій землі, пробитися крізь товстий шар снігу, просвердлити скоринку насту і вирватися на повітря до сонечка. Озирнувся Пролісок довкола. Сніг лежить, тільки вже не білий — посірів на весняному сонечку. Дерева стоять темні, голі, ані листочка, ані квіточки навколо. Зажурився пролісок: «Мабуть, і справді рано я прокинувся». Підняв свою білу голівку і подивився вгору, туди, звідки лунала пісня Синички. Побачило Сонечко Пролісок і зраділо. Зачерпнуло воно блакиті весняного неба і напоїло нею Пролісок. Стрепенувся Пролісок, розправив тонкі ручки-листочки, і його маленька голівка-дзвіночок наповнилася\nнебесною блакиттю. Озирнувся він, а навколо один за одним вибираються з-під снігу його брати-проліски. Багато їх на лісовій галявинці, немов клаптик неба спочиває між деревами.\nПобачила Зима блакитний килим у лісі, і пригадалися їй блакитні крижини далекої Арктики. Затужила Зима за домівкою, заспішила. А їй на зміну вже Весна йде. Багато в неї роботи: слід небо від сірих хмар відмити, на березах сережки розвісити, перелітних птахів із вирію зустріти, а поля і луки ніжною зеленню вкрити...\nАле якби не маленький Пролісок, хто знає, скільки б ще Зима на землі господарювала!\n♦ Що розбудило маленький Пролісок?\n♦ Як квіточка дізналася, що прийшла Весна?\n♦ Якого кольору Пролісок, і хто подарував йому колір?\n♦ Що відчувають люди, коли приносять додому перші весняні квіти?\n♦ Чи звертали ви увагу на те, скільки дзвіночків виростає з однієї цибулинки\nЯкщо квітку зривають, то наступного року вона зможе випустити лише один пуп’янок або навіть не зацвісти зовсім. Але якщо квітку не тривожити, то щороку з цибулинки виростає на один пуп’янок більше. Якщо пощастить, можна побачити пролісок із десятьма-дванадцятьма блакитними дзвіночками. Проліски — рідкісні квіти. Вони занесені до спеціальної охоронної книги разом з іншими видами тварин і рослин, які можуть зникнути. Книгу цю називають Червоною книгою. Поміркуйте, чому вона так називається.\nПролісок — лісова квітка. Якщо його зірвати, то у воді він швидко відцвітає і в’яне. Для того щоб зберегти красу цих квітів надовго, намалюймо проліски!\n(Учитель пропонує розглянути репродукції картин відомих художників, на яких зображено перші весняні квіти.)\nМалюнки призначені для подарунку до свята 8 Березня. На уроках трудового навчання учні виготовляють рамки для своїх малюнків.\nНаприкінці уроку учні мають демонструвати вміння бачити і передавати на малюнку різні положення однакових предметів (квіти і листя), самостійно обирати і змішувати необхідні кольори та їх відтінки; демонструвати вміння користуватися фарбами і простим олівцем; аналізувати, порівнювати, узагальнювати реальні предмети та їх зображення.


МЕРТ відкрило завісу торговельної угоди ЗВТ з Канадою — АГРОПОЛІТ\nДеталі угоди ЗВТ з Канадою\n30 березня 2017, 07:17\nМіністерство економічного розвитку і торгівлі (МЕРТ) презентувало перелік агропродукції, яка постачатиметься за квотами в рамках зони вільної торгівлі (ЗВТ) з Канадою. Про це йдеться у доповіді, викладеній на сайті МЕРТ. Нагадаємо, що 8 березня сенат Канади майже одностайно підтримав ЗВТ з Україною. А 14 березня Верховна Рада ратифікувала її. Експорт українських товарів до Канади.\nЧиати до теми: Зона вільної торгівлі з Канадою – втрачені можливості чи шанс на нові інвестиції?\nІз моменту набуття чинності угоди, Канада відкриє для українських експортерів 98 % свого ринку товарів. Але ЗВТ передбачає квоти лише на 22 аграрні групи українських товарів:\n– шениця, ячмінь і продукція їхньої переробки;\n– курятина та субпродукти з курятини;\n– індичка та субпродукти з індички;\n– яйця інкубаторних курей та курчата;\n– яйця і яєчні продукти;\n– яловичина й телятина;\n– арахісове масло.\nЗі свого боку Україна зобов’язалася: здійснити повну лібералізацію для 72% товарів і скасувати ввізні мита з використанням перехідних періодів (З, 5 та 7 років) для 27% товарів, впровадити часткову лібералізацію для чутливих сільськогосподарських товарів.\n3 роки – живі вівці та птиця, яловичина, баранина, горіхи, продукція борошномельно-круп’яної промисловості, соуси, супи й заготовки тощо.\n5 років – окремі субпродукти свиней, плоди та насіння олійних культур, інші жири та олія, рослини тощо.\n7 років – свинина свіжа та охолоджена, молоко й вершки, яйця птиці, мед, овочі, ковбаси тощо.\nМ’ясо та субпродукти птиці заморожені, масло тваринне, сир, маргарин і суміші тощо. Зокрема, на окрему продукцію м’яса птиці, щодо якої Україна має значний експортний потенціал, ставки ввізних мит знизяться лише на 20% протягом 7 років.\nТарифні квоти: морожена свинина та субпродукти, сало.\nЗ моменту набуття чинності угоди щодо ЗВТ, Канада може ввозити до України безмитно такі групи товарів:\n– олійне насіння та плоди інших олійних культур;\n– хлібобулочній кондитерські вироби;\n– соки фруктові;\nСанітарні та фітосанітарні заходи між країнами будуть регулюватися в рамках Світової організації торгівлі (СОТ).\nЕкономічні наслідки угоди\n1) Із моменту набуття чинності угоди, Канада відкриє для українських експортерів 98 % свого ринку товарів, що є предметом двосторонньої торгівлі;\n2) 3 огляду на різний рівень економічного й соціального розвитку України та Канади, сторони застосовуватимуть принцип асиметричності тарифних зобов’язань, що дозволить нашій державі адаптувати торгівлю з цією країною до умов вільної торгівлі;\n3) Загалом Україна зобов’язалася здійснити повну лібералізацію з моменту набрання чинності угодою для 72% товарів, скасування ввізних мит із використанням перехідних періодів З, 5 та 7 років для 27 % товарів, часткову лібералізацію для чутливих сільськогосподарських товарів;\n4) Угода містить низку норм і зобов’язань, які стосуються нетарифних заходів, котрі сприятимуть тому, що доступ до ринків не буде обмежуватися невиправданими бар’єрами торгівлі;\n5) Угода містить зобов’язання, спрямовані на спрощення процедур торгівлі;\n6) Угода дозволяє компаніям отримати пільговий доступ до участі у державних закупівля на урядовому рівні обох країн. Українські постачальники матимуть право на справедливий, недискримінаційний і передбачуваний доступ до участі в тендерах;\n7) Угода включає в себе зобов’язання, пов’язані з охороною та захистом прав інтелектуальної власності;\n8) Нарешті, угода містить розділ щодо співпраці з торгівельних питань, що передбачає отримання Україною від Канади технічної допомоги для забезпечення реалізації переваг, пов’язаних з угодою.\n2017-11-01 07:26:112017-08-28 07:17:262016-07-12 16:59:522016-07-11 13:37:592016-04-27 15:47:142016-04-24 12:34:052016-04-01 18:48:37


Що таке підлітковий вік? Які зміни в організмі підлітків спонукають їх до ризику та бунтарства? І як знайти з ними спільну мову? - nauka.ua — Новини науки. Українською.\nМарина Довбиш 15 Листопада 2020\nЩо таке підлітковий вік? Скільки він триває?\nЮридично підлітки - це діти чи дорослі?\nПідлітковий вік – це час швидких та важливих змін, як фізіологічних, так і соціальних. Протягом цієї фази розвитку відбувається перетворення дитини на молоду людину, що здатна існувати та робити важливі рішення самостійно. Це найпоширеніше визначення терміну, водночас однозначної відповіді на запитання “Кого вважати підлітками?” немає, і насправді це поняття зародилося лише приблизно у 80-х роках ХІХ століття.\nБільшість міжнародних нормативно-правових актів пройшли еволюцію збільшення віку дитинства з 15 до 18 років. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини, кожна людина до досягнення 18-річного віку вважається дитиною, якщо за законом повноліття не настає раніше. Так, в Узбекистані повнолітніми стають у 14 років, Непалі - 16, Японії - 20, Туреччині - 21.\nНаразі в українському законодавстві немає офіційного визначення терміну “підліток”. Юридично дітей до 14 років називають малолітніми, а з 14 до 18 років - неповнолітніми. Після досягнення 18-річчя усі громадяни України автоматично стають дорослими. Через таку невизначеність ускладнюється реалізація державної політики щодо підлітків. Хоча невдовзі це може змінитися, оскільки розгляду очікує проєкт закону, який має розширити правовий статус дітей віком з 14 років та надати тінейджерам більше прав.\nВсе починається приблизно тоді, коли частина мозку з назвою гіпоталамус починає виділяти гонадотропін-рилізинг-гормон. Він, зі свого боку, спонукає залозу внутрішньої секреції в мозку - гіпофіз - виділяти в кров фолікулостимулюючий та лютеїнізуючий гормони. У хлопчиків ці гормони досягають яєчок та ініціюють вироблення сперматозоїдів і тестостерону, який збільшує їхню м’язову масу та змінює дитячий високий голос на глибший чоловічий. У дівчаток вони призводять до вироблення яєчниками яйцеклітин та естрогену, який забезпечує накопичення жиру в жіночому організмі, зростання грудей та початок менструації.\nДослідження змін у мозкові, що пов’язані з дорослішанням, почалися відносно недавно, і вчені ще багато чого не знають про цей процес. Але відомо, що у перехідний період мозок дитини зазнає великої перебудови. У цей час активно скорочується кількість нервових клітин та з’єднань між ними - синапсів. У деяких частинах мозку можуть втратитися майже 50 відсотків синапсів. Цей процес сприяє підвищенню ефективності нейромережі завдяки видаленню зайвих зв’язків та укріпленню інших, що допомагає, наприклад, краще запам’ятовувати інформацію та навчатися. Деякі вчені вважають, що у такий спосіб мозок “перелаштовується” на дорослий режим функціонування.\nМигдалеподібне тіло - ділянка мозку, що залучена в реакціях самозбереження, емоцій, зокрема агресії та страху, розвивається скоріше, ніж префронтальна кора, яка відповідає за прийняття зважених рішень та самоконтроль. Тому підліткам властиво спочатку зробити щось під впливом сильних емоцій, а вже потім про це подумати.\nДо того ж вчені пов’язали ще нерозвинену префронтальну кору з системою винагород - групою нервових структур, які спонукають нас задовольняти свої бажання та вчиняти дії, що викликають задоволення. Такий зв’язок може пояснити проблеми з наркотичними речовинами, що викликають залежність, або романтично-трагічними любовними пригодами, які можуть надмірно активізувати систему винагород, на яку логічна префронтальна кора має поки що невеликий вплив. Тому більшість залежностей починається у підлітковому віці. Приміром, підлітки звикають до нікотину швидше і при менших дозах, ніж дорослі. Дослідження також свідчать про те, що підлітки та дорослі по-різному обробляють стимули винагороди - перші мають підвищену чутливість до цінності нового досвіду. Звідси жага зробити щось виняткове, заклики до змін державного устрою та креативність на межі безумства.\nПідліткові зміни в мозку зазвичай тривають ще після визнання людини повнолітньою - приблизно до 25 років. Частково цим пояснюється заклик деяких науковців розширити вікові межі “підлітка”, а ще соціальними чинниками розвинутого суспільства, через які ми довше залишаємося під опікою батьків. Однак є науковці, які побоюються, що таке рішення, навпаки, призведе до розвитку у дорослих інфантильності.\nЗвісно, батьки хочуть, щоб їхні діти здали ЗНО та стали щасливими та успішними студентами найкращих університетів. Але обрати шлях перспективного навчання нелегко - зображення роботи мозку підлітка показують, що під час прийняття рішень та розв'язання проблем мозок підлітка працює теж не так, як у дорослих.\nУ дослідженні, в якому брали участь 229 старшокласників і 261 студент коледжу, було доведено, що більшість підлітків принаймні один раз не сказали правди щодо важливої справи своїм батькам. Але все не настільки погано - у дворічному опитуванні Інститут Джозефсона опитав понад 29 000 учнів середніх шкіл щодо питань брехні та шахрайства. Переважна більшість опитаних підлітків погодились із твердженнями, що: "В особистих стосунках довіра та чесність є надзвичайно важливими" та "Мені важливо, щоб люди мені довіряли".\nПам’ятати слова пісень, що грали в часи поцілунків на дискотеках та навіть у зрілому віці підспівувати куплетам своєї молодості - нормально. Скоріш за все, для сучасних підлітків їхній музичний плейліст теж буде чимось важливим, адже згідно з дослідженням, ми пам’ятаємо більше з юності, ніж за будь-який інший період життя, через психологічний феномен, який називається ремінісценцією. Від року до восьми майже немає спогадів, а у віці від 10 до 30 років відбувається так званий ремінісцентний удар, тобто наші спогади мають особливу приналежність до згадування подій. Нападки ремінісцентності можуть наплинути з різних сторін - наші улюблені книги, фільми, та спортивні зірки, але факти свідчать про те, що музика має найбільший вплив, оскільки музичні спогади зберігаються у "безпечній" ділянці мозку, яка є більш стійкою та захищеною від вікових станів.\nПрофесорка Кетрін Лавдей (Catherine Loveday), яка вісім років розпитувала людей щодо їхніх музичних спогадів та музичних переваг протягом усього життя, стверджує, що структурні елементи музики фізично прив'язуються до наших автобіографічних спогадів. Розум проходить інтенсивний та стрімкий етап розвитку протягом підліткового віку, тож системи пам'яті на піку поглинають якомога більше інформації про світ. Тож так, робити дурниці під музику - це підлітковий вік!\nвиділятися - розвивати ідентичність і домагатися самостійності,\nвписуватися - знаходити своїх та отримувати визнання з боку однолітків,\nвиміряти - розвивати компетентність і знаходити шляхи досягнення цілей,\nзачепитися - взяти на себе зобов'язання щодо певних цілей, видів діяльності та переконань.\nКрім цього, важливо бути так само чесними з тінейджерами, як цього вимагають від них. Не потрібно вдавати з себе усезнавців і мудрих наставників, це нормально - визнати, що ви чогось не знаєте і попросити час на обмірковування чи запропонувати знайти рішення разом. Сюди відноситься й уникання обіцянок, яких ви не зможете або не схочете виконувати, та визнання своєї провини, коли це необхідно. Не варто уникати незручних тем, приміром, сексу, наркотиків чи психічних розладів, сподіваючися, що однолітки та інтернет зроблять це за вас. Водночас не зайвим буде розповісти підлітку про зміни в роботі його мозку, які впливають на його рішення. Відвертість покаже дитині, що вона може звернутися до вас із будь-яким проблемним питанням. Хоча тінейджери не мають такого досвіду, кількості знань та мудрості, як дорослі, їхня логіка працює у такий самий спосіб. Тож замість наказового тону та простих заперечень, краще пояснити, чому ті чи інші рішення є раціональними або ж недоцільними.\nФото в анонсі: The Breakfast Club / Universal Pictures, 1985.


Спортивний Житомир | Усі зареєстровані на Космічний напівмарафон діти отримають подарунки\nУсі зареєстровані на Космічний напівмарафон діти отримають подарунки\n02.09.2019 11:18Легка атлетика\nКосмічний забіг відбудеться 7-8 вересня на майдані Соборному. В перший день спортивного свята - 7 вересня з 12:00 відбудуться дитячі безкоштовні забіги на 100 м (від 0 до 3 роки з батьками) та 500 м (від 7 до 12 років) від Нова Пошта. Також для дітей буде квест JuniorZ з Олександром Педаном. Кожен юний зареєстрований учасник забігу отримає подарунки. Зареєструватись можна до 6 вересня на сайті newrun.com!\nДіти, які візьмуть участь в Космічному марафоні 7 вересня, отримають перші бігові медалі та WowBox у подарунок ― yлюблену казку з ілюстраціями кращих українських художників та 6 анімацій в доповненій реальності (AR):\nНаступного дня, 8 вересня, на стартах очікують дорослих.\nМінімальна дистанція для дорослих 1 км. Спеціально для тих, які хочуть «кайфонути» від бігу та відчути атмосферу спортивного свята, але ще не готові до тривалих стартів. Дистанція так і називається ― FUNRUN. А настрою, веселощів та яскравості додадуть безпечні сухі фарби Холі.\nІ, звісно, реєструйтеся на 5 км, 10 км та напівмарафон 21,1 км. Або домовляйтеся з колегами та біжіть 21 км естафетою ― кажуть, це найкращий тімбілдинг.\nПлан забігів 8 вересня\n9:00 ― старт напівмарафону, естафети.\n9:15 ― старт дистанції 10 км.\n9:20 ― відкриття стартового коридору для участників дистанції 5 км і «Командная п’ятірка».\n9:25 ― старт дистанції 5 км і «Командная п’ятірка».\n9:40-10:20 ― орієнтовний фініш переможців дистанцій.\n11:30 ― нагородження переможців в абсолютних та вікових категоріях.\n12.00 ― розминка учасників "Перший кілометр" та "Командний кілометр".\n12.10 ― старт дистанції "Перший кілометр" та "Командний кілометр".\n12.30 ― нагородження переможців в дистанції "Перший кілометр" та "Командний кілометр".