Оформлений елегантними будівлями 19-го століття та парками з дуба, Лонсестон розташований у мальовничому місці на північному сході острова на чолі річки Тамар. Любителі історії та архітектури знайдуть багато речей, які можна зробити в другому за величиною місті Тасманії . Прекрасно відреставровані колоніальні будівлі, доглянуті публічні площі і добре обладнані парки наповнюють повітря англійською чарівністю в центрі Лонсестона, і ви можете вивчити захоплюючу історію міста на спадщині .\nПрирода - ще одна велика нічия. Усього за 15 хвилин ходьби по річці від центру міста лежить прекрасна ущелина Катаракти, з її каскадами, пішохідними стежками і садами, і ви знайдете безліч пригод Launceston в навколишній пустелі, від ziplining і мотузкових курсів до гірських велосипедах. . Launceston також є гарячою точкою для гурманів, завдяки щедрості високоякісної продукції з сусідньої долини Тамар .\nУ навколишній місцевості, великі старі особняки та маєтки, деякі з яких є об'єктами світової спадщини, свідчать про раннє процвітання Лонсестона і прекрасні місця для одноденних поїздок. Місто також знаходиться всього за 2, 5 години їзди від столиці штату, і ви знайдете безліч туристичних визначних пам'яток між Launceston і Хобарт, по дорозі.\nПлануйте свої визначні пам'ятки з нашим переліком визначних пам'яток у районі Лонсестон.\n1. Ущелина катаракти\nВирізаний річкою Південний Еск, ущелина катаракти розташована всього за 15 хвилин ходьби від центру міста Лонсестон. По обидва боки крутого ущелини, пішохідні стежки з 1890-х років спідниці скеля обличчя, забезпечуючи панорамний вид на річку далеко внизу. Щоб дістатися до вершини, перейдіть на борт найдовшої в світі крісельної канатної дороги. З мосту Kings Bridge також відкривається прекрасний вид.\nНа південь від річки розташовано кафе та іскристий басейн, який є прекрасним місцем для занурення у теплий день. На північній стороні, у Cliff Grounds, ви можете побачити барвисті павичі та дружні валлабі у вікторіанському саду з папороті. Щоб побачити чисті скелі і каскади від рівня води, перейдіть на борт річкового круїзу.\nУ гирлі ущелини, Penny Royal Adventures є улюбленим атракціоном для сімейного відпочинку, серед іншого, серед інших визначних пам'яток.\nОфіційний сайт: //www.launcestoncataractgorge.com.au/\nПроживання: Де зупинитися в Лонсестоні\n2. Міський парк\nМіський парк, Лонсестон\nРозкинуті старими в'язами і дубами, на східній околиці міста Лонсестон, міський парк є домівкою для популярних туристичних визначних пам'яток і приємних куточків для пікніка. Ви можете відвідати японські макаки в невеликому корпусі; милуватися рослинами в консерваторії; і переглядати експонати в Музеї Радіо Міського Парку, розташованому в красивому старому будинку спадщини.\nПішохідні доріжки обертаються навколо парку повз основних місць, включаючи ставок з качками та елегантний фонтан Ювілею . Дітям сподобається ігровий майданчик і маленький потяг, який часто буває по парку.\nТакож тут був побудований Альберт-Холл для Тасманійської міжнародної виставки 1891 року. Зараз це культурний центр, який використовується для концертів та виставок. На краю парку, Design Tasmania прожекторів колекція тасманійських столярних виробів, створених переважно з sassafras, huon сосни, і мирт. Місцеві жителі та відвідувачі приїжджають сюди, щоб милуватися експонатами та купувати унікальні подарунки.\nАдреса: вулиці Cimitiere і Tamar, Launceston, Tasmania\n3. Музей і картинна галерея королеви Вікторії\nМузей і картинна галерея королеви Вікторії | Розмарі Dukelow / фото змінено\nМузей і галерея мистецтв королеви Вікторії, в двох різних місцях, є прекрасним місцем, щоб зайнятися деякою місцевою історією і захоплюватися австралійським і міжнародним мистецтвом. Це найбільший регіональний музей в Австралії.\nХудожня галерея на вулиці Веллінгтон розміщена у вражаючій будівлі 19-го століття, яка охоплює спадщину. На ній представлені 10 різних галерей, що відображають мистецтво Тасманії від колоніальних днів до сьогодення, включаючи історичні фотографії, міжнародні картини та декоративне мистецтво. У галереї також розміщено сімейне мистецтво. Його головною визначною пам'яткою є чудовий китайський храм, прикрашений золотим листом, що містить урочисті предмети з шахтарських міст на північному сході Тасманії.\nМузей на вулиці Інвернесс займає залізничну майстерню з 1870-х років. У його колекціях простежуються ранні засуджені і колоніальні дні, а також природна історія Тасманії. Діти будуть любити планетарій і інтерактивні наукові дисплеї. Відвідування музею та художня галерея є одним з кращих вільних речей, щоб зробити в Лонсестон, хоча пожертвування дуже цінується.\nОфіційний сайт: //www.qvmag.tas.gov.au/qvmag/\n4. Прогулянки спадщини\nРатуша Лонсестона | Оуен Аллен / фото змінено\nГотель Launceston відомий своїми ретельно відреставрованими колоніальними та вікторіанськими будівлями, а також ви можете ознайомитися з архітектурними дорогоцінними каменями міста на прогулянках на спадщину.\nПрограма Торговельні машини досліджує історію фрезерування та видобутку Launceston та відвідування будівель, таких як чудова неокласична митниця 1885 року, що відображає багатство міста 19-го століття, Inn Batman-Fawkner (близько 1820) та поштове відділення з червоної цегли. з його вельми невідповідною вежею.\nRags to Riches Trail досліджує красиві комерційні будівлі та церкви міста. Друга найстаріша синагога в Австралії, що датується 1844 роком, і англіканська церква св.\nУряд в ущелині Trail веде через адміністративний центр міста, повз накладення неокласичної ратуші 1864 з його chiming годинник до красивого ущелини катаракти .\n5. Водно-болотні угіддя на острові Тамар\nВодно-болотні угіддя острова Тамар | Брайан Ральфс / фото змінено\nЗа 10 хвилин їзди від центру міста Лонсестон водно-болотних угідь острова Тамар є притулком для любителів природи - особливо для птахів. Перша зупинка повинна бути центром інтерпретації, де ви зможете дізнатися про історію річки Тамар, екосистем водно-болотних угідь та дикої природи.\nПісля перегляду дисплеїв прогуляйтеся по набережній і помилуйтеся прекрасним видом на річку Тамар з його спокійними лагунами. Часто помічені чорні лебеді, великі білі чаплі, качки, ластівки, пелікани, а також жаби і змії (влітку). Падемелони (невеликі сумчасті) часто визирають з окаймлюючих лугів.\nФотографи мають шанс сфотографувати тут чудові фотографії, а серйозні пташенята повинні принести бінокль для крупним планом. Найкраще, вхід вільний, хоча пожертвування вітаються.\nАдреса: шосе Західного Тамара, Ріверсайд, Лонсестон\nОфіційний сайт: //www.parks.tas.gov.au/indeX.aspX?base=4118\n6. Пригоди Hollybank Wilderness\nСтанція хмари тура | Atsushi Kase / фото змінено\nУ Hollybank Wilderness Adventures, приблизно за 15 хвилин їзди на північний схід від центру міста Лонсестон, шукачі гострих відчуттів можуть вибрати один з декількох видів активного відпочинку на відкритому повітрі.\nКовзайте до 50 метрів над землею через балдахіну лісової гумки між "хмарочосами" на 2, 5-годинній пригоди zipline. Експертні гіди навчать вас і діляться захоплюючими деталями екології району, а також доступні спеціальні дитячі пригоди, як і сутінки zipline.\nЩе одна популярна пригода - це курс самонаведення, який має кольоровий код відповідно до віку та рівня майстерності і включає в себе безліч розважальних заходів, від повзання по мережах і балансування на герметичних переходах до схрещування мостів.\nЯкщо ви боїтеся висоти, вибирайте 90-хвилинну поїздку на бездоріжжі Segway, яка вітриє по стежках кущів через старі та новорічні ліси евкаліпта. Ви також можете пройти через ліс на гірських велосипедних пригодах і вибрати один з трьох різних курсів, від новачків до просунутих.\nАдреса: 66 Hollybank Road, Андервуд, Тасманія\nОфіційний сайт: //hollybankadventures.com.au/\n7. Урожай Лонсестона\nСвіжі продукти для продажу в Harvest Launceston | Rae Allen / фотографія змінена\nПроводиться кожну суботу з 8:30 до 12:30 вечора, ринок фермерських господарств у м. Лансестон є одним з обов'язкових для Лаункестона досвіду для гурманів. Тут ви можете скуштувати і придбати деякі з відомих свіжих продуктів Тасманії та ремісничих продуктів. Шоколад, мед, свіжозібрані чорниці, етично підняте м'ясо, органічні молочні продукти, свіжоспечене хліб, пухкі овочі та черешні викличуть ваші смакові палички, і ви можете спілкуватися безпосередньо з фермерами, які вирощують цю щедрість ласощів. Якщо ви відвідуєте в падінні, переконайтеся, що хрускіт в чіткі місцеві яблуко в той час як ви тут-Тасманія не називається Apple Isle задарма!\nГурмани, які хочуть вивчити більше чарівних ласощів штату, також можуть підписатися на пішохідну екскурсію для гурманів, наприклад Taste.Walk.Talk . Попередній тур до місцевих гарячих точок є одним з найпопулярніших речей у Лонсестоні вночі.\nАдреса: вулиця Cimitiere 71, Лонсестон, Тасманія\nОфіційний сайт: //harvestmarket.org.au/\n8. Національний автомобільний музей Тасманії\nНаціональний автомобільний музей Тасманії | Розмарі Dukelow / фото змінено\nЕнтузіасти автомобілів і мотоциклів можуть відправитися в подорож по шляху пам'яті в Національному автомобільному музеї Тасманії. Навпроти міського парку, музей відображає вражаючу колекцію добре відреставрованих автомобілів і мотоциклів, з чотирма тематичними експонатами щороку, таких як Jaguar, британська спортивна спадщина, Rolls Royce і Aussie ікони. Обертаючі експонати забезпечують завжди є щось нове побачити у цьому популярному музеї, з vintage транспортних засобів matchbox до легенд автомобіля м'язу.\nМагазин подарунків тут варто відвідати самостійно, особливо якщо ви шукаєте щось особливе для любителя автомобіля у вашому житті.\nАдреса: Кут вулиць Уілліса і Кімітьєр, Лонсестон, Тасманія\nОфіційний сайт: //www.namt.com.au/\n9. Площа князя\nПлоща князя | Jorge Láscar / фотографія змінена\nОточений елегантними грузинськими та вікторіанськими будівлями, площа Принца 19-го століття є однією з найкращих громадських просторів міста Лонсестон. Колись це була глиняна яма для будівництва цегли, а пізніше стала майданчиком для парадів і місцем зборів. З середини 19-го століття парк поступово розвивався і тепер усіяний прекрасними старими деревами, деякі з яких, як вважають, посадили члени королівської сім'ї.\nЕклектична англіканська церква Св. Іоанна, побудована в 1824 році, є відмінною віхою на площі, а складний фонтан прийшов з Паризької виставки 1855 року. Екскурсанти можуть прогулятися по парку по мережі доріжок і пікніка під тіні старих дубів.\nАдреса: Сент-Джон, Елізабет, Чарльз і вулиці Фредерік, Лонсестон, Тасманія\n10. Королівський парк\nЧовни Launceston і млин Ritchie's поблизу Королівського парку\nНа захід від центру міста Лонсестон, в точці, де Північний і Південний Еск зливаються з річкою Тамар, Королівський парк є ще одним популярним зеленим простором у місті. Парк є домом для Королеви Вікторії Музей, так же , як і Launceston Cenotaph. Ви можете прогулятися по набережній, облягаючи річку до заповідника ущелини катаракти або ходити на борт річкового круїзу з сусіднього причалу. У вартість проживання входить тренажерний зал, дитячий ігровий майданчик, скейт-парк і зони для барбекю.\nАдреса: вул. Патерсона 78, Лонсестон, Тасманія\n11. Старий магазин парасольки\nЯкщо ви хочете відступити в часі і підібрати деякі зручні поїздки для місцевих подорожей, відвідайте старовинний старовинний магазин. Цей прекрасний будинок 1860-х років залишився майже незмінним з кінця 19 століття. Три покоління родини Шотт продавали парасольки і вироби ручної роботи з тасманійських лісів, а в магазині все ще є оригінальні вікна з пластинчастого скла, написання знаків і фурнітура з середини вікторіанської епохи.\nУ 1979 році Національний фонд придбав нерухомість, і зараз він містить музей парасольки, магазин сувенірів і туристичний інформаційний центр . Доброзичливі місцеві добровольці надають багату інформацію про історію магазину, а також туристичні пам'ятки міста Лонсестон. Це також чудове місце, щоб купити подарунки, від різьблення по дереву і місцевих продуктів для тіла до канцелярських товарів і домашнього декору. І так, можна навіть купити парасольку!\nАдреса: вулиця Джордж 60, Лонсестон, Тасманія\nОфіційний сайт: //www.nationaltrust.org.au/places/old-umbrella-shop/\n12. Франклін Хаус\nЗа декілька хвилин їзди від центру міста Лонсестон, будинок Франкліна є великим грузинським будинком, побудованим засудженими в 1838 році для заможного бізнесмена Бріттона Джонса. Після заміни руки кілька разів, будинок провів десятиліття як приватна школа для хлопчиків, перш ніж Національний фонд придбав власність.\nСьогодні туристи зможуть помилуватися прекрасно відреставрованим будинком з чистим використанням австралійського червоного кедра, антикварних музичних інструментів і старовинних меблів. Після екскурсії, неквапливо прогуляйтеся по добре доглянутому саду і попріть у чайну на закуску.\nАдреса: 413-419 Hobart Road, Лонсестон, Тасманія\nОфіційний сайт: //www.nationaltrust.org.au/tas/FranklinHouse\nДе зупинитися в Лонсестоні\nРозкішні готелі: Зайнявши спадщину колишніх силосів, за декілька хвилин їзди від центру міста, вдало названий готель Peppers Silo розташований прямо на березі річки. Гості зможуть пообідати в ресторані, де можна замовити страви, в ресторані, замовити процедуру в спа-центрі або позайматися в тренажерному залі.\nГотель Peppers Seaport розташований на набережній у центрі міста, в його сестринській власності. Він пропонує світлі, сучасні номери. Люкси мають повністю обладнані кухні.\nЗі чарівністю чотиризірковий готель Red Feather Inn викликає французьку провінційну елегантність. Гості обирають цей готель для гурманів у ресторані на території готелю, де ви знайдете приголомшливий декор і сади, а також у тихому місці за містом.\nГотелі Середнього рівня: У елегантній будівлі з середини 1800-х років біля міського парку, Clarion Hotel City Park Grand має світлі номери з традиційним дизайном. Ви можете дійти до музеїв і визначних пам'яток центру міста.\nЯкщо ви подорожуєте з сім'єю або бажаєте приготувати власні страви, Sebel Launceston - це відмінний вибір. Однокімнатні та багатокімнатні номери з окремими спальнями та балконами оформлені в камені та садова ламіновані акценти. Деякі з них також мають кухні, пральню та гідромасажну ванну.\nЩоб насолодитися вишуканим сніданком, проживання у готелі Florance напроти міського парку. Основні риси цього вікторіанського стилю включають стильну ботанічну тематику, привітні господарі та смачний континентальний сніданок, який подається в оранжевому саду.\nБюджетні готелі: бюджетні мандрівники цінують свіжі, чисті номери готелю Mowbray. Більшість номерів мають спільні ванні кімнати, кухню та лаунж, а кілька великих номерів обладнані люксами.\nУ декількох хвилинах їзди від міста, готель Motel Riverside пропонує зручні номери та сімейні апартаменти, а також популярне бістро, а для чогось зовсім іншого - спробуйте Pod Inn, де ви спите в високотехнологічних капсулах.\nДень екскурсії з Лонсестона\nЗатока Wineglass Bay, національний парк Freycinet\nПриблизно за 2, 5 години їзди від міста Лонсестон, ви можете пішки по пустелі, що входить до списку всесвітньої спадщини, в красивому національному парку Фрейсінет, одному з найстаріших заповідників Австралії. Серед найбільш популярних місць для відвідування тут Wineglass Bay, чудовий розмах білого піщаного пляжу і сапфірове море, яке прикрашає список найкращих пляжів Австралії. Популярні речі включають в себе 20-хвилинну прогулянку до оглядового майданчика, де можна помилуватись розовими гранітними скелями, що називаються небезпеками, піднімаючись з одного кінця вигинаючої бухти.\nІнші популярні туристичні визначні пам'ятки парку включають затоку медового місяця, сонний затоку і маяк Cape Tourville і оглядовий майданчик. Щоб переконатися, що ви ловите всі основні моменти, відмінний спосіб відвідати парк на Wineglass Bay Explorer Day Trip з Launceston, який включає в себе експерта керівництво, вхідні збори, і готель пікап і висадки.\nВодоспади Ліффі знаходяться серед найкрасивіших каскадів Тасманії, приблизно за 50 хвилин їзди на південний захід від Лонсестона. Вода з річки Ліффі падає через розмиті кроки пісковика в ряді мальовничих водоспадів, які забезпечують гарний фон для походу через тропічний ліс мирту, шкіри та високих евкаліптових дерев. Гігантські дерева папороті лінії слід, роблячи весь досвід відчувати, що ви знаходитесь на наборі Парк юрського періоду, і падіння зробити прекрасні фото ОП.\nВи можете вибирати між двома стежками: Починаючи з верхньої автостоянки, до якої можна дістатися через круту вітряну дорогу, два-кілометрові маршрути в обидва кінці займають близько 45 хвилин. З нижньої стоянки, похід займає більше часу на більш грубій доріжці, але однаково красивий.\nІнший прекрасний водоспад та місце для пікніка, який знаходиться трохи ближче до Лонсестона, це водоспад Лілідейл, приблизно за 30 хвилин їзди на північ від міста.\nОфіційний сайт: //www.parks.tas.gov.au/?base=1380\nБудинок Брікендону та садиба Вулмерса\nБудинок Брікендон | denisbin / фото змінено\nБлизько 18 кілометрів на південний захід від Лонсестон, Brickendon будинок і прилеглі Woolmer's Estate є двома з найстаріших тасманійських засуджених ферм і в даний час ЮНЕСКО об'єктів світової спадщини.\nВільям Арчер, перший у світі тасманійський архітектор, оселився у Брікендоні у 1824 році разом з родиною, а його нащадки досі працюють на фермі. Ви можете прогулятися навколо прекрасних садів, усіяних старими деревами шовковиці і ароматними квітами; вивчити деякі з побудованих у в'язниці фермерських споруд; і дізнатися про історію цього видатного клану Тасманії.\nНеподалік Вольмерська садиба оселився Томасом Арчером в 1817 році. Обидві помешкання мають зручні фермерські котеджі, доступні для ночівлі.\nАдреса: вулиця Веллінгтона 236, Лонгфорд, Тасманія\nАдреса: Вулмерівський провулок, Лонгфорд, Тасманія\nВсього вдома denisbin / фото змінено\nЗа 15 хвилин їзди від міста Лонсестон, Entally House at Entally Estate є одним з найстаріших особняків, що належать Національному фонду. Він був побудований близько 1820 року Томасом Рейбі, мати якого була перевезена до Нового Південного Уельсу як засуджений у віці 13 років і з часом стала успішною бізнес-леді в Сіднеї. Син Томаса Рейбі став прем'єр-міністром Тасманії в 1866 році.\nТут можна оглянути прекрасні майданчики і сади, а також елегантний будинок з інтер'єром Regency і цінну колекцію срібла. Також на території готелю розташований будинок для тренерів, стайні, каплиця, двір і найстаріша в Австралії консерваторія. Після екскурсії, затримайтеся деякий час, щоб насолодитися популярним чаєм Devonshire.\nАдреса: 782 Meander Valley Road, Hadspen, Тасманія\nОфіційний сайт: //entally.com.au/\nНаціональний парк Бен-Ломонд\nМенш ніж за дві години їзди на схід від Лонсестона, Національний парк Бен-Ломонд заманює велику кількість туристів і любителів природи і є найпопулярнішою зоною зимових видів спорту в Тасманії. Крута дорога з багатьма вигинами веде до вершинного плато з його гірськими хатинами.\nПід час зимових видів спорту на схилах 1572-метрових Legges Tor, другої найвищої гори Тасманії, працює альпійська село. Сім підйомників спускаються по схилах для катання на гірських лижах. Яскравими рисами національного парку Бен-Ломонд є колони долеритів, вирубані льодовиками льодовикового періоду і розчленовані морозами. Навесні і влітку польові квіти розставляють болота.\nШахта і спадщина Beaconsfield\nЦентр мінної спадщини Біконсфілд | Сара Брабазон / фото змінено\nРаніше Музей шахт Грубб, Центр міни та спадщини Біконсфілд простежує історію долини Тамар та її спадщини. Одним з найпопулярніших експонатів є виставка "Шахтна рятувальна шахта", яка нагадує про героїчне порятунок шахтарів, які були захоплені на два тижні на шахті "Біконсфілд", на 950 метрів нижче рівня землі під час кам'яного падіння в 2006 році.\nГолографічний досвід шахти переносить вас у підземний світ тунелів і печер. Музей також наповнений дитячими експонатами. Діти можуть натиснути кнопки і витягнути важелі, сковороду за золото, зіграти старий орган педалі, і спускатися по тунелях.\nАдреса: West Street, Beaconsfield, Тасманія\nОфіційний сайт: //www.beaconsfieldheritage.com.au/\nВивчення Тасманії : Після того, як ви побачили всі визначні пам'ятки в районі Лонсестон, знайдіть більше речей, щоб побачити і зробити в найменшій державі Австралії з нашою сторінкою на найпопулярніших туристичних пам'ятках Тасманії. Всесвітня спадщина-пустелі області, історичні місця, та сліди спадщини є всі у списку, та ви знайдете багато більше культурних визначних пам'яток у Hobart, держава капітал.\nTassie Outdoor Adventures : Для зимових видів спорту Національний парк Бен-Ломонд є одним з кращих місць в Австралії для катання на лижах, але ви знайдете багато речей, які потрібно робити цілий рік у цьому надзвичайному стані. Центральне нагір'я Тасманії - одне з найпопулярніших туристичних місць Австралії, з фантастичною риболовлею форелі в кришталево чистих озерах і струмках. Пішохідні походи є також найвищою діяльністю, а Wineglass Bay Circuit у національному парку Freycinet є одним з кращих походів у Австралії.\n© Copyright 2021. All rights reserved. 12 найкращих туристичних визначних пам'яток в Launceston & Easy Day екскурсії


Україна та Грузія домовились прискорити реалізацію спільних енергетичних проектів\nОпубліковано: Вівторок, 26 березня 2013, 15:23\n26 березня в рамках візиту до м.Тбілісі (Грузія) відбулась двостороння зустріч Міністра енергетики та вугільної промисловості України Едуарда Ставицького із Віце-прем'єр-міністром - Міністром енергетики і природних ресурсів Грузії Кахою Каладзе.\nПід час зустрічі Едуард Ставицький відзначив наявність істотного, нереалізованого на сьогодні у повному обсязі потенціалу розвитку українсько-грузинського співробітництва в енергетичній сфері.\n«Нафтогазовий сектор співпраці України і Грузії, а особливо реалізація проекту Євро-Азійського нафтотранспортного коридору, безумовно, залишається серед пріоритетів України в сфері енергетики», - підкреслив Едуард Ставицький.\nКрім того, не менш важливими для обох країн є проекти міжнародного значення в газовому секторі.«Україна підтримує заплановані Грузією газотранспортні проекти AGRI і «Білий потік» та зацікавлена в їх успішній реалізації», - підкреслив очільник Міненерговугілля.\nМіністр також додав, що Україна зацікавлена у своїй участі в реалізації проекту Трансанатолійского газопроводу, введення в дію якого дозволить значно підвищити обсяги транзиту природного газу через територію Грузії. Йдеться, зокрема, про задіяння газотранспортної системи України до постачань через Грузію газу в Європу за допомогою Трансанатолійского газопроводу, поставку труб українського виробництва для реалізації проекту TANAP та інше.\nНаприкінці зустрічі cторони домовились вести активний діалог в енергетичному напрямку та прискорити реалізацію спільних проектів.


«НІБУЛОН» будує вже третій паливозаправний пункт для власного користування | Новини компанії\nСьогодні у м. Хмільник Вінницької області в самому розпалі будівництво найбільшого серед інших аналогічних об’єктів компанії паливозаправного пункту для власного користування і забезпечення потреб у нафтопродуктах.\nМинулого року керівництвом компанії було прийнято рішення про будівництво трьох паливозаправних пунктів для власного користування. І уже сьогодні два з них успішно працюють на території філій «Кременчуцька» (Полтавська обл.) та «Сватівська» (Луганська обл.), забезпечуючи бункерування флоту компанії, заправку автотранспорту для потреб філій, що задіяні у вирощуванні сільськогосподарських культур. Введення в експлуатацію цих інфраструктурних об’єктів дозволило вдвічі скоротити строки доставки нафтопродуктів у відповідні регіони.\nВідразу після отримання компанією всіх необхідних дозвільних документів від Державної архітектурно-будівельної інспекції генеральний підрядник ПП «Будремкомплект» приступив до будівельних робіт третього паливозаправного пункту в м. Хмільник (Вінницька область), де також розташована одна з виробничих філій ТОВ СП «НІБУЛОН».\nЦя заправна станція для забезпечення власних потреб стане найбільшою серед інших аналогічних об’єктів компанії, адже має 5 резервуарів по 75 куб. м, загальний об’єм одночасного зберігання пального на підприємстві становитиме 375 куб. м. Також об’єкт буде оснащено зливною залізничною естакадою з можливістю одночасного зливу двох залізничних цистерн; паливозаправною колонкою для автотранспорту; острівцем наливу в автоцистерни.\nНаразі на будівельному майданчику в Хмільнику команда ПП «Будремкомплект» уже виконала монтаж 5 резервуарів для пального й технологічного обладнання підземних резервуарів, завершено роботи й зі встановлення металоконструкцій залізничної естакади, збудовано зливну каналізацію, що призначена для відведення дощових і талих вод з майданчику паливозаправного комплексу. Добігають кінця роботи з монтажу електричних мереж.\nСьогодні активно ведуться роботи зі встановлення технологічного обладнання: стояка наливу в автоцистерни, пристрою нижнього зливу й фільтрів на залізничній естакаді та технологічних трубопроводів. Тривають роботи з виготовлення конструкцій навісу острівця наливу дизельного пального в автоцистерни, після чого розпочнеться їх монтаж. Паралельно з цим встановлюються автоматичні системи, блискавкозахист тощо. Відбувається монтаж операторської. Також розпочалися роботи з благоустрою території.\nБудівництво паливозаправних пунктів для власного користування – це значний крок компанії на шляху до розбудови ефективної логістичної системи. Робота цього об’єкту у Хмільнику дозволить прискорити термін доставки нафтопродуктів автомобільними і залізничними шляхами на філії компанії центрального та західного регіонів країни та зменшить логістичні витрати. Можливість зберігати дизельне пальне на власних паливозаправних комплексах – це значна кількість переваг як для компанії, так і для усіх наших партнерів. Серед основних – оптимізація шляхів доставки пального з переорієнтацією на залізничний транспорт, що призведе до зменшення обсягу перевезень автошляхами та сприятиме зниженню їх завантаженості, здешевлення перевезень зернових вантажів й, відповідно, підвищення закупівельних цін на зерно.


Коломойський: На хріна Порошенко туди послав наші кораблі? Це дурна провокація з метою введення воєнного стану — Новини Херсону\nКоломойський: На хріна Порошенко туди послав наші кораблі? Це дурна провокація з метою введення воєнного стану\nУкраїнські кораблі в Керченській протоці послужили для «безглуздої провокації з метою введення воєнного стану». Таку думку в інтерв’ю засновнику видання «ГОРДОН» Дмитру Гордону висловив український бізнесмен Ігор Коломойський.\n«Я добре розумію [президента України Петра] Порошенко і логіку його дій. А історія з військовим становищем? Всім же ясно, що до чого… Скажімо, потрібно прокреслити лінію, таку Китайську стіну, між двома країнами… Але якщо порівняти, як веде себе Росія, – ви ж нічого нового не побачили?.. Тобто вона веде себе як завжди – і тим, як повів себе Порошенко, напрошується висновок… І на хріна він туди послав наші кораблі? Ми можемо зараз говорити: це наш протоку, це наше море… Але ми ж знали, що там, крім нас, ще хтось є. Навіщо наших хлопців підставили? Навіщо роздули скандал? Якби після цього не намагалися ввести воєнний стан, я б сказав, що це дурість. А так вважаю, що була дурна провокація з метою введення воєнного стану», – заявив Коломойський.\nВідповідаючи на запитання, чи зробив це Порошенко, щоб продовжити свої президентські повноваження і уникнути виборів, бізнесмен сказав: «Звичайно. Безумовно».\n«Тільки він забув про одну річ. Петро Олексійович зараз міг повністю зруйнувати легітимізацію влади, до якої ми прагнули в 2014-му році. Тобто при будь-якій спробі перенесення виборів той, хто залишається у владі, вже делегітимізований, а разом з ним делегітимізована і країна. А це дуже погано», – сказав Коломойський.


40-годинний курс іспанської мови для вивчення з нуля, Львов, объявление 40-годинний курс іспанської мови для вивчення з нуля, Львов, Образование, воспитание на ВсеСделки - доска объявлений Львов - 521720\n40-годинний курс іспанської мови для вивчення з "нуля" (рівень А1), орієнтований на розвиток мовлення і тематичне вивчення лексики.\nКурс складається з 20 занять.\n+ 19 тем\n+ з "нуля"\n+ розмовна іспанська\n+ є продовження (ще 10 занять).\nЦей 40-годинний курс допоможе Вам:\n1. Навчитися говорити по-іспанськи на елементарному рівні.\n2. Розуміти елементарні правила граматики іспанської мови.\n3. Вести діалог в теперішньому часі на 19 найнеобхідніших тем для подорожі та життя в іспаномовних країнах.\n4. Продовжити вивчення іспанської мови.\n5. Заробити від 1200 до 24000 грн./міс. продавши даний курс.\nЦіна групового заняття - 300 грн. (6000 грн. за курс).\nЦіна індивідуального заняття - 400 грн. (8000 за курс).\n#español #cursos_de_espanol #іспанська_мова #испанский_язык


Жінка була не з лякливих: Продавщиця секс-шопу хвацько відпинала грабіжника фалоімітатором (відео)\nпонеділок, 26 липень 2021, 19:15\nУ російській глибинці, місті Новокузнецьк, чоловік намагався обікрасти секс-шоп, але йому завадили швидкі і рішучі дії продавщиці. Відповідне відео опублікував Telegram-канал Mash Siberia у понеділок, 26 липня, передають Патріоти України.\nУ ролику видно, як чоловік зайшов в магазин інтимних товарів. У правій руці він тримав ніж. І ледве чоловік потягнувся до каси, як продавщиця схопила гумовий фалоімітатор (дилдо) і почала бити ним зловмисника. Останній, ймовірно, не очікував такого результату подій, злякався і почав тікати від дівчини. А та його переслідувала аж до входу в магазин.\nНагадаємо, раніше в Києві озброєний молодий чоловік влаштував дебош у секс-шопі NO TABOO, розташованим на Оболонському проспекті.\nСпершу молодий хлопець нібито хотів щось придбати, а потім раптово попросив поміняти 1 тисячу доларів на гривні. Коли той потягнувся за грошима в кишеню, співробітники секс-шопу помітили там пістолет і натиснули на кнопку сигналізації.\nНа місце інциденту швидко прибула приватна охоронна служба, а потім - патруль поліції. Але чоловік почав погрожувати всім оточуючим, а потім спробував заховати долари.В результаті підозрюваного, який влаштував дебош у секс-шопі, затримали.


Прозовий дебют «Тютюновий бог»: від Маркеса до лабіринтів пам’яті – ЛітАкцент – світ сучасної літератури\n28.11.2018 05.12.2018 Олег Коцарев830\nРоман Данилюк. Тютюновий бог. Київ : Темпора, 2018\nОдин із прозових дебютів року, що минає, – повість «Тютюновий бог». Її автором є молодий письменник Роман Данилюк, дотепер він відзначався як автор окремих новел (зокрема, на конкурсі «Новела по-українськи»). Вочевидь, Данилюк має поповнити й так уже вельми чисельну «Житомирську літературну школу».\nГоловна концептуальна особливість «Тютюнового бога» полягає в тому, що це книжка, ідея якої «відштовхується» від іншого твору. А саме від невеличкого оповідання «Очі блакитного собаки» Ґабріеля Ґарсія Маркеса. Закохані герої цього оповідання – хлопець-оповідач і дівчина – можуть зустрічатися тільки вві сні, у загадковій кімнаті. Прокинувшись, вони починають пошуки одне одного, але безрезультатно. Не допомагає навіть «пароль», який вони вигадали – слова «очі блакитного собаки», адже оповідач щоранку його забуває.\nЦими ключовими словами розпочинається вже реальна зустріч пари головних героїв (кравець Степ і Мелітина, що її рід занять спочатку є невідомим) у повісті Романа Данилюка. Ця зустріч дає старт солодкій і навіть засолодкій ідилії. На якийсь час навіть здається, що український письменник вирішив «заповнити» відкритий фінал Маркесової новели передчасним хепі-ендом. Утім, скоро з’ясовується, що не все воно так просто. До життя ідеальної пари вклинюється третя людина – вдова полковника, загиблого на війні, що в ній нескладно вгадати трохи видозмінене зображення боїв на Донбасі. Ця вдова виявляє підозрілу посилену увагу, але не до Степа, а до Мел, і взагалі, поводиться дивно. Головний герой береться з’ясувати, в чому річ, і натрапляє на ціле кубло детективних, ментальних і містичних загадок, що стосуються, здається, всіх людей навколо нього, а також подій згаданої вище війни.\nВарто відзначити, що маркесівські мотиви і відгуки в «Тютюновому богу» відчутні й очевидні, але тільки для ока тих, хто читали «Очі блакитного собаки» та загалом налаштовані на відчитування такого роду інтертексту. Повість спокійно можна прочитати, навіть не зауваживши натяків на творчість латиноамериканського генія (правда, хочеться вірити, що сентенцій про полковника і про те, хто і як пише чи не пише йому, жоден читач і жодна читачка сучасної української літератури не пропустить, але це надто вже загальне місце).\nЕстетика, письмо книжки Романа Данилюка – це спроба вибудувати рівновагу між психологізмом, майже містичним майже детективом і злегка орнаментальною естетикою химерної прози. Химерність, власне, домінує над усіма іншими моментами та їх визначає. В цьому письменник орієнтується не лише на Маркеса та магічний реалізм, подекуди в око впадають і перегуки, скажімо, з Павичем, із його риторикою, манерою побудови образів, описів.\nВибагливий кравець із майстернею у власному будинку в середмісті – вдячна диспозиція для пошуків витончених і парадоксальних формулювань. Особливо багато цих пошуків у першій частині книжки. Тут – і «аромат яблучного зернятка», притаманний Мел, і пасажі на кшталт «Так, я вже багато років тлів у невипрасуваних від міського транспорту буднях. Прирікав себе на затяжну смерть від цигарок, алкоголю й засиджувань у швейній майстерні до глупої ночі. Дні були схожі на бокові кишені старого жакета – такі ж однакові й глибокі», і, до прикладу, персонаж із таким ось дивакуватим музичним інструментом: «Інструмент, на якому він грав, теж був частиною протиріч. У відкритому футлярі, куди кидали гроші, на картонці маркером було написано: «Музичний інструмент коблинка, вигаданий нами». Вигадував він його сам чи разом із кимось – загадка. Навряд чи я наважусь запитати у нього все, про що хочу дізнатись. Коблинка – суміш шотландської волинки та української кобзи – звучала неймовірно цікаво. У музиці протиріч і ознак «напівкровності» взагалі не було».\nПодекуди вишуканість прозового шиття Данилюка зашпортується об перешкоди на кшталт дещо надмірного, ніби в заточеній під моду на «хюґе» інстраґрамівській сторінці, перелічування й акцентування затишних і якісних речей. Іноді заважає неврівноважена патетика та претензійність «побутової філософії» і психології, поєднаної з трохи підлітковою категоричністю, зокрема й мовною (навіть коли пам’ятати про її належність оповідачу, а не авторові) – «Чому я оцінював білизну на ній не тільки як кравець, а й як чоловік? Жінки так запарюються над одягом та й узагалі над зовнішністю не для себе, а для інших, як правило – для чоловіків. Якби я створив жіночий одяг, що не подобався б мені як чоловікові, це означало би, що я став дилетантом, який абсолютно нічого не тямить у своїй справі. (…) Із чоловічками працювати простіше, про їх стиль здебільшого турбуються жінки. Ті, у кого в житті немає жінки, стилем не надто переймаються».\nСильним боком повісті «Тютюновий бог» я б назвав роботу з образами й «літературними прикрасами» в першій приблизно половині книжки. А в другій частині – загадковий, містичний дух і несподіваний, своєрідний вихід на воєнну проблематику. Іносказально, метафорично і без спрощувальних настроїв Роман Данилюк виписує травму війни, проводить ненав’язливі, багатозначні паралелі з амнезійними лабіринтами, дисоціативними метаморфозами персональної ідентичності. Цю тему в книжці можна прочитувати як окремий вимір, вона також сигналізує про талант автора в перспективі створення багатошарових образів, сюжетів, знаків.\nДебют Данилюка – доволі цікавий, із шансом на яскраве продовження. І, як це часто буває, в цьому продовженні хочеться закликати автора, поміж іншим, не забувати про роботу над мовою.\nОприлюднено трейлер стрічки «Артеміс Фавл» за романом Овена Колфера


До +18: синоптики назвали дату приходу справжньої весни. Politeka\nДо +18: синоптики назвали дату приходу справжньої весни\nПогода в Україні 28 березня у більшості областей буде сонячною та прохолодною. Цієї ночі до нашої країни повернуться морози, у деяких регіонах випаде мокрий сніг\nЗа інформацією Гідрометцентру, погода на більшості території України буде малохмарною та без опадів. Виключення – захід країни (без Рівненщини) та Запорізька область. У вказаних регіонах 28 березня очікується дощ та мокрий сніг.\nНайнижча температура повітря цієї ночі очікується на півночі – до -3-5 морозу, на решті території країни у нічні години – -1+1. Вдень погода в Україні 28 березня буде не надто теплою – +6-8 тепла.\nНа щастя, чекати справжнього весняного тепла українцям залишилося недовго. Вже найближчими вихідними в Україні пануватиме тепла та сонячна погода, вдень майже по всій країні повітря прогріється до +16-18 тепла.\nВітер 28 березня буде північно-західним, швидкість – 7-12 м/с.\nДалі – детальна інформація про те, якою буде погода в Україні 28 березня:\nНа заході України цього четверга очікується мокрий сніг, лише на Закарпатті пройдуть невеликі дощі. Без опадів та малохмарно буде сьогодні лише на території Рівненської області. Нічна температура повітря в регіоні 0-2, денна +6-8 тепла.\nУ Карпатах вночі -4-6, вдень -1+1, вночі – сніг, вдень – дощ та мокрий сніг.\nПогода в Україні 28 березня\nНа території північних областей 28 березня опадів не очікується, мінлива хмарність. Нічна температура повітря складе -2-4, денна +5-7 тепла.\nНа сході країни цього четверга -1+1 вночі, +6-8 вдень. Опадів синоптики не прогнозують, день обіцяє бути малохмарним.\nУ центральних областях країни сьогодні також без опадів.-1-3 вночі, +5-7 вдень. Мінлива хмарність.\nНа півдні України 28 березня синоптики обіцяють малохмарну погоду без опадів, дощ та мокрий сніг очікується лише на території Запорізької області. -1+1 вночі, +7-9 вдень.\nБез опадів мине сьогоднішній день і на Кримському півострові, де вночі температура повітря складе -1+1, вдень +6-8 тепла. Без опадів. Малохмарно.\nПогода у Києві 28 березня очікується суха та прохолодна. Вночі у столиці синоптики прогнозують -2-4 морозу, вдень +5-7 тепла. Малохмарно.\nНайтеплішим цей день у Києві був у 1977 та 1981 роках – +18.0, найхолоднішим – у 1899 році – -9.5 морозу, – повідомляє Центральна геофізична обсерваторія України.\nУ народному календарі 28 березня – День Никандра, або “лісовий догляд” У цей день селяни обов’язково мали сходити до лісу і вклонитися деревам на знак вдячності, адже деревина у давні часи мала широке використання у побуті. Окрім цього, ліс був справжнім годувальником для людей, адже він давав ягоди, гриби та лікарські рослини.\nЗнахарі 28 березня вирушали збирати цілющі рослини, особливо ті, які використовувалися для лікування хвороб голови, а також – виготовляли амулети та обереги.\nНародні прикмети на 28 березня:\nГоробці голосно співають 28 березня – погода буде ясною.\nЯскравий захід сонця на Никандра – найближчі декілька днів будуть дощовими.\nЧайки прилетіли 28 березня – до теплої та ясної погоди.


Скандал у Латвії: в готелях прослуховують іноземних президентів та прем'єрів - Світ - TCH.ua\nСкандал у Латвії: в готелях прослуховують іноземних президентів та прем'єрів\nСвіт 6 травня 2011, 23:39\nЛатвійський депутат заявив, що в готелях прослуховують іноземних президентів і прем'єрів.\nДепутат парламенту Латвії, колишній міністрзв'язку Айнарс Шлесерс заявив напередодні в інтерв'ю передачі телеканалу LNT "900 секунд", що в латвійських готелях прослуховуються розмови іноземних посадових осіб. За його словами, одним з таких готелів є Ridzene, що входить в мережу Radisson.\nПротягом останніх років "прослушка" регулярно здійснювалася в 501-му номері президентського класу і в декількох інших номерах класу люкс, в яких часто розміщуються іноземні делегації, президенти і прем'єри зарубіжних держав, а також у кількох конференц-залах готелю, включаючи зал Arkadijs, сказав Шлесерс з посиланням на наявну в його розпорядженні інформацію.\nЗа даними Шлесерса, прослуховування протягом багатьох років ведуть співробітники Бюро з запобігання та боротьби з корупцією, а також місцевої держбезпеки, яка тут називається так - Бюро захисту Сатверсме (Конституції).\nЗа його словами, відомості про незаконні дії спецслужб він отримав від їхнього ж співробітника, природно, анонімно. При цьому зауважив: є співробітники держбезпеки, готові дати інформацію, але вони потребують захисту і політичних гарантії. За словами Шлесерса, відомості, які записували спецслужби, можуть спровокувати величезний скандал, за яким підуть відставки великих політиків, а на Латвію можуть чинити тиск ззовні. Такий ось своєрідний поки не розтиражований латвійський WikiLeaks, відзначає "Вільна преса".\nКрім того, Шлесерс зустрівся з президентом Латвії Валдісом Затлерсом, який після зустрічі розпорядився звернутися до генерального прокурора Еріку Калнмейерсу і доручив тому взяти справу під особистий контроль.\nЗатлерс відмовився до висновків генпрокуратури коментувати заяву Шлесерса, але зазначив, що депутат не представив йому ніяких конкретних доказів, заявивши, що факти нададуть генпрокуратурі співробітники готелю.\n"Перш за все потрібні якісь докази, факти, після перевірки яких можна зробити якісь висновки, і це - пряма робота Генпрокуратури", - сказав Затлерс.\nРазом з тим, зазначив президент, Шлесерс зробив серйозну заяву, що вимагає швидкої відповіді, тому він попросив перевірити його швидко і професійно, щоб не було й тіні підозр.\nЗМІ відзначають, що "прослушки" в Латвії - ніяка не новина - останнім часом там часто виникають скандали, пов'язані з цим на різних рівнях і в них виявляються замішані служби безпеки.


У Тернополі за абонемент в нічний клуб бігали навколо ставу (фото) | Новини\nУ Тернополі за абонемент в нічний клуб бігали навколо ставу (фото)\n16:45, 8 липня 2013 р.\n7 липня відбувся забіг довкола Тернопільського ставу. Молоді хлопці та дівчата пробігли 9 км. Організаторами пробігу виступили ТОМГО "Мій шлях".\nУчасники змагань продемонстрували чудову фізичну форму. Переможці пробігу отримали призи: за 1 місце - абонемент на двох в Holiday Concert Hall, за 2 місце - абонемент на два тижня (6 занять) в Тренажерний зал, а за 3 місце - абонемент на каток.


Охорона заходів: Охорона спортивних заходів\nБезпека заходів ›\nСпортивні заходи, якщо взяти, наприклад, Київ, досить масові події. Особливо, якщо ми говоримо про командні види спорту. Найчастіше, повболівати за свою улюблену команду, наприклад, футбольну, на стадіоні в Києві, на матчах збираються десятки тисяч уболівальників. Те ж саме трапляється і в палацах спорту, коли виступають відомі боксери, борці, команди баскетболістів і т.д. Емоції під час таких змагань напружені до межі, що часто призводить до небажаних наслідків, як для організаторів таких подій, так і для дуже впливових гостей, яким не чужий спортивний азарт. Крім того є ще й спортивні події, як забіги, марафони, велопробіги, запливи, в яких беруть участь тисячі звичайних людей.\nОхоронна компанія, яку організатори залучають для забезпечення безпеки таких подій, бере на себе величезну відповідальність, тому повинна мати відповідний штат, високий потенціал, компетентних співробітників і злагодженість в роботі.\nОсобливості охорони спортивних заходів\nОхорона спортивних заходів та змагань залежить від кількості і розміру об'єктів, прилеглих до них територій, кількості запланованих відвідувачів та важливості заходу. Відповідно, і ціна охорони такого спортивного заходу не може бути низькою, адже крім охорони стадіону, як цілісного об'єкта, охоронна компанія відповідає ще й за безпеку відвідувачів (того ж футбольного матчу), ВІП персон, які вирішили його подивитися і т.д.\nДо початку проведення заходу охоронною фірмою розробляється індивідуальний план і вивчається специфіка території та об'єктів. На підготовчому етапі охоронці виявляють потенційно небезпечні зони і запам'ятовують всі входи і виходи. В обов'язковому порядку до початку проведення змагань проводиться огляд об'єктів і території на предмет підозрілих вибухонебезпечних речовин. Також особлива увага приділяється опрацюванні сценаріїв:\nматеріального збитку від дій зловмисників;\nзамахів на учасників або високопоставлених осіб.\nОпрацювавши дані питання, формуються основні завдання по комплексу заходів безпеки.\nДля прикладу, візьмемо проведення футбольних чемпіонатів, так як футбольні фанати - одні з найактивніших, емоційних і, найчастіше, одні з найагресивніших. Вони або розділяють радість перемоги своєї команди, або гіркоту поразки. Дуже важливо, щоб ці емоції не завадили іншим учасникам свята.\nЗ огляду на велику кількість людей на таких подіях, їх можна віднести до категорії заходів з високим ступенем терористичних загроз. Над забезпеченням їх безпеки працює кілька організацій і відомств. Це і охоронна компанія, і СБУ, і поліція, і служба державної охорони. Відповідно, вимоги до рівня взаємодії дуже високі. При цьому захід не повинен бути мілітаризованим, - свято має залишатися святом. Тому гості заходу будуть зустрічатися зі співробітниками охорони лише в ряді локацій, таких як територія входу, контрольні рамки, зона відпочинку і розваг, технічні зони, місця ВІП персон.\nЧого, як правило, гості не побачать. Вони не побачать довгої і кропіткої (іноді, багатомісячної) підготовки, необхідної для проведення такого заходу; роботу технічних служб, що займаються безпекою; вони не побачать і поліції в безпосередній зоні проведення заходу (хіба, що в екстрених випадках).\nНюансом таких великих спортивних заходів є те, що всередині зон, займаних відвідувачами, охорона реагує лише на незначні порушення, і, по суті, є комунікатором з правоохоронними органами. На грубі правопорушення реагує поліція і СБУ, у яких є всі законні права припиняти подібні дії найжорсткішим чином, так як, повторимося, подібні великі спортивні заходи є зоною підвищеної уваги через високу можливості терористичних загроз.\nзабезпечення контролю прилеглої території та периметра;\nконтроль громадського порядку, збереження майна;\nорганізація заходів щодо антитерористичних операцій і протипожежних дій;\nприпинення заворушень, бійок і недопущення проносу заборонених речовин і предметів;\nорганізація внутрішнього контролю і перевірка персоналу до початку подій і після його закінчення;\nогляд забутих речей;\nвзаємодія з правоохоронними структурами і передача їм правопорушників.\nКейс від «ТОПГАРД»\nУ кейсі «ТОПГАРД» - забезпечення безпеки таких знакових заходів, як: Фінал Ліги чемпіонів УЄФА 2018 (Київ), Eurovision-2017, 2018 (Київ), Євро-2012, 2018 (Київ), UEFA Super Cup 2015 (Тбілісі), Formula -1, 2015 (Малайзія), ефіри телепередач «Голос країни» та «Голос діти» на телеканалі «1 + 1». Ми контролювали безпеку і пропускний режим за допомогою стаціонарних і портативних металодетекторів на концертах, семінарах, бізнес-форумах, з'їздах, самітах, які проводилися на території готелів «Хаятт Рідженсі», «Hilton», «Fairmont Grand Hotel», «Хрещатик» та ін.\n"ТОПГАРД" неодноразово забезпечувала охорону на стадіоні «Олімпійський» в Києві, а також на стадіонах Донецька, Харкова, Львова. Ми маємо досвід у забезпеченні безпеки заходів з великим числом відвідувачів також і на таких локаціях, як Міжнародний виставковий центр, КВЦ «Парковий», Палац Спорту, Палац Україна і т.д. «ТОПГАРД» є партнером ФІФА та УЄФА щодо забезпечення охорони футбольних матчів європейського рівня. Крім того, «ТОПГАРД» визнаний однією з кращих міжнародних охоронних компаній щодо забезпечення масових заходів.\nСекрети успіху в охороні спортивних заходів від «ТОПГАРД»\nУ чому таємниця успіху, і, що ж необхідно, щоб ваше свято спорту пройшов успішно, а його безпеку був би на вищому рівні. Наша відповідь проста - висококласна команда, потенціал, компетентність, досвід і необхідні ресурси. Наведемо приклад, як організовує охорону великого спортивного заходу охоронна компанія «ТОПГАРД», один з лідерів серед недержавних охоронних компаній в Україні.\nВсі співробітники компанії працюють в злагоджених командах, які беруть участь на різних етапах у виконанні забезпечення безпеки спортивних заходів. Менеджмент. Підготовка до забезпечення безпеки на таких масових заходів у компанії «ТОПГАРД» починається з залученням висококласного досвідченого менеджменту ще на стадії переговорів. З організаторами вони промовляють всю структуру проведення заходів, дати, визначаються локації, на яких за кілька днів до події встановлюється необхідне обладнання, завозяться продукти харчування, рекламна продукція і т.д.\nHR і служба управління кадрами. Як правило, охорона таких масштабних заходів вимагає великої кількості охоронців. Наприклад, при проведенні фіналу Ліги Чемпіонів в Києві від компанії «ТОПГАРД» було задіяно близько 300 співробітників охорони. При проведенні ЄВРО 2012 в Україні «ТОПГАРД» забезпечила організаторів 1200-ми охоронцями в п'яти містах України, де проводилися ігри фінальної частини чемпіонату. Зауважимо, що задіяні були не просто люди, а персонал з різним рівнем компетенції, з різним рівнем оплати та для виконання різних функцій. Але всі вони мали відповідний досвід для виконання тих завдань, які їм делегувалися організаторами. Були представлені різні групи: охорона постів, охоронці, силові групи і т.д.\nОхоронці. У будь-якому заході такого класу, крім забезпечення загальної безпеки потрібно забезпечити і команди представників змагаються сторін. Це може бути особиста охорона ВІП гостей, глав компаній, високопоставлених організаторів змагань, офіцери безпеки для команд або окремих учасників змагань.\nРезерви. З огляду на, що на великих змаганнях присутня велика кількість людей, в зонах нерідкі випадки, коли необхідні зміни конфігурації охорони. Крім того, як правило, в момент проведення змагань, ми маємо заявки від учасників про надання послуг з особистої безпеки, так як хтось із ВІП гостей, присутність, якого не планувалося, все-таки вирішив відвідати захід.\nІноді, для того щоб якось заощадити на послугах із забезпечення безпеки, організатор наймає для охорони певних зон компанію з персоналом, у якого низька кваліфікація і компетентність, але яка бере дешевизною і кількістю охоронців. Практика показує, що кількість не замінить якість, а більше, це не означає краще. Тому, в деяких випадках організатору доводилося міняти таку охорону, і, відповідно, нести додаткові витрати. Для таких випадків у «ТОПГАРД» і існує резервна команда, число якої становить 10% від усього персоналу, який бере участь в охороні заходу.\nКоманда технічної підтримки. В її завдання входить: забезпечення інших команд стійким двоканальним зв'язком; забезпечення технічними засобами в зонах реагування - різноманітними датчиками і камерами відеоспостереження.\nПарамедики. У таких заходах централізовано використовуються медичні служби, - державні або недержавні, але часто представники замовника (або замовників) хочуть безпеки на своїх локаціях локально і автономно, наприклад, локація спонсорів або команди. Вони хочуть, щоб домедичну допомогу було надано максимально швидко, в разі виникнення екстрених ситуацій. «ТОПГАРД» забезпечує таку допомогу і надає необхідне обладнання в місцях таких локацій, коли на них перебувають люди. Вони знаходяться на локаціях в черговому режимі.\nЗабезпечення і логістика. В їх обов'язки входить належним чином екіпірувати велике число співробітників безпеки, прорахувати маршрут і вчасно доставити їх до об'єкта охорони, організувати їх харчуванні і т.д.\nМенеджмент управління. Це люди, які безпосередньо спілкуються з клієнтом, знають всю картину в деталях, - що відбувається і на яких локаціях. Крім того в кожній зоні, що охороняється, є і локальний офіцер безпеки, на якого замкнуті всі процеси по організації безпеки в його локації. Коригувати його роботу може менеджмент управління.\nТранспорт. Є ще одна складова - транспортна. Як правило, коли проходять такі спортивні свята, навіть в агентствах з прокату автомобілів транспорт - в дефіциті. За часів таких заходів формула «взяти машину напрокат і під'їхати», як правило, не працює. Причина може бути і в трафіку, і в парковці, і в незнанні міста, і у відсутності досвідченого водія. «ТОПГАРД» має потенціал, щоб впоратися і з цією проблемою. Це можуть бути мікроавтобуси для техперсоналу, автомобілі економ-класу для інших груп замовника, аж до авто бізнес-класу і броньованих машин з водіями і охоронцями для ВІП персон.\nТаким чином, для того, щоб ефективно провести захід в плані забезпечення його безпеки, необхідне проведення колосальної роботи. (Тому і ціна за охорону подібного спортивного заходу, і тим більше, в Києві, не може бути низькою). Іноді така робота починається за рік до здійснення самого заходу. За кілька місяців до початку івенту, воно проговорюється більш детально.\nІ перед самим заходом опрацьовується остаточний сценарій, в якому визначаються локації, остаточна кількість людей, які будуть зайняті в забезпеченні безпеки події, встановлення необхідного обладнання та механізми комунікації.\nЯкщо найнята охоронна компанія відповідає всім вимогам, викладеним вище, то замовник має всі шанси провести свій захід на належному рівні.


Аби викласти новий сингл «ОЕ», Вакарчук має назбирати 2010 передплатників\n6 Листопада 2009 18:53\nФронтмен гурту «Океан Ельзи» Святослав Вакарчук обіцяє викласти новий сингл «Я так хочу…» для безкоштовного скачування в мережу Інтернет за умови, якщо у його блогу з’явиться 2010 передплатників. Про це повідомляють «Волинські новини».\nТаку інформацію В’ячеслав Вакарчук оприлюднив у своєму блозі на сервісі Twitter. На час написання посту у лідера «Океану Ельзи» було лише 715 фолловерів. Вихід нового альбому, який суттєво відрізнятиметься від попередніх, планується на весну, і пісня «Я так хочу…» буде у ньому дебютною, пише Корреспондент.net.\n«Так, ми планували прем\_'єру пісні «Я так хочу...» в радіоефірі в середині листопада, але я подумав, чому б раніше не віддати цю пісню нашим шанувальникам. Можливо, це емоційний крок, але я впевнений, що думка, враження людей набагато важливіші за будь-які офіційно-шаблонні речі», ― пояснив своє рішення Вакарчук.\nЦифра 2010 пов\_'язана з датою виходу альбому, який заплановано на весну наступного року. Для групи рішення фронтмена стало сюрпризом. «Ми були трохи здивовані, коли з’явилося це повідомлення, оскільки планували інакше. Але насправді це досить цікаво і незвично, тому ми всією групою підтримали такий крок», - повідомив бас-гітарист Денис Дудко.\nНа своє «повноліття» група «Без обмежень» презентувала новий сингл 19 Січня 2017 11:49\nВ Україні буде новий патронний завод 26 Січня 2016 20:45\n«Фіолет» презентував новий сингл з майбутнього альбому 13 Жовтня 2017 15:17\nДядечко Показати IP 6 Листопада 2009 19:01\nRoma Показати IP 6 Листопада 2009 20:09\nДумаю Вакарчук ризикне і швидше за все викладе свій сингл в мережі....\nОльга Показати IP 6 Листопада 2009 22:02\nСлавко-ти супер.Ти-кращий.І звідки стільки песимізму що обмане.А я вірю!\nalex Показати IP 6 Листопада 2009 22:27\nА що йому ризикувати з таким батьком.\nАнюта Показати IP 6 Листопада 2009 23:31\nА в політику краще йому не лізти\nredaktor Показати IP 7 Листопада 2009 11:23\nВже чув) Нічо так. Майбутній хіт! Згадаєте моє слово)\nПанас Показати IP 7 Листопада 2009 16:49\nНє, старий ОЕ набагато прикольніший. Дайош 911!!!!!\nЮка Показати IP 8 Листопада 2009 13:45\nоце пропіарився! його блог зараз фани як мухи обсядуть :)\nЮка Показати IP 8 Листопада 2009 16:42\nа за колишнім "ОЕ" справді ностальгія...\nАндрій Показати IP 9 Листопада 2009 08:38\nКраще б не позорилися! В першому абзаці Святослав Вакарчук, в другому - В’ячеслав Вакарчук як його ще обізвете? Незнати як звати Вакарчука це позор ))\nКуратор Показати IP 12 Листопада 2009 16:45\nНа те вони і фани, щоб блог і без піару обсідати. І до чого тут батько? По-моєму, це людина яка цілком відбулась. А пісеньку треба послухати...


ОБ’ЇЗНА НЕ ЛАТАЄТЬСЯ - ПРОСПЕКТ «ВІДДУВАЄТЬСЯ» | Газета "Подолянин"\nОБ’ЇЗНА НЕ ЛАТАЄТЬСЯ – ПРОСПЕКТ «ВІДДУВАЄТЬСЯ»\nВід коліс вантажного транспорту потерпає проспект Грушевського. Порушуючи вимоги дорожніх знаків, водії багатотонних фур минають Кам’янець через центр міста, руйнуючи не лише нерви мешканців, але й дорожнє покриття центральної вулиці.\nНе секрет, що причина такої ситуації – до болю критичний стан об’їзної дороги. Самі водії не приховують, що між двома перспективами – «штраф або розбита ходова» – схильні обирати перше, дешевше. Адже ремонт дорогої в обслуговуванні вантажівки, покаліченої нашою об’їзною, може вилитися в декілька тисяч гривень.\nТа не такі вже й непомітні фури в потоці легковиків. На своїй сторінці в мережі «Facebook» начальник ВДАІ міста Ігор БЕСПАЛИЙ повідомив: «Працівники міського відділу ДАІ особливу увагу звертають на вантажні транспортні засоби, водії яких здійснюють проїзд через місто по проспекту Грушевського. Під час їхнього руху створюється значний шум, руйнується дорожнє покриття, на що неодноразово обгрунтовано скаржаться місцеві жителі. При виявленні порушень водії притягуються до адмінвідповідальності відповідно до вимог чинного законодавства».\nВтім, очевидно, дієвішим методом порятунку проспекту від вантажівок стала б реабілітація об’їзної. Цю дорогу державного значення обслуговує філія «Кам’янець-Подільська ДЕД». А її працівники, як відомо, через брак державного фінансування цьогорічний ремонтний сезон взагалі називають мертвим.\nПорушує питання об’їзної й міська рада. Як каже заступник міського голови Сергій БАБІЙ, постійні звернення в область жодних результатів не дають.\n– Такою жахливою, як сьогодні, об’їзна, напевно, ще не була ніколи, – каже Сергій Віталійович. – Ця дорога повинна ремонтуватися державними коштами. Але поки що чуємо одну відповідь – немає грошей. Руйнування проспекту – це вже питання наше. Але всюди в місті розставлені знаки, і жодних проїздів офіційно бути не може.


Агресивна дитина в школі! Як діяти? ∷ Ліцей I-School у Києві\nАгресивна дитина в школі! Як діяти?\nТема дитячої агресивності є досить актуальною на даний момент: вона може проявлятися вдома, в садочках, а також у школах. Адже майже в кожному класі є учень, який проявляє ознаки агресивної поведінки. Що ж робити, коли у вашому класі чи у вашої дитини проявляється така поведінка? Як допомогти агресивній дитині? Ми також поділимося методами, які використовуємо у нашому приватному ліцеї I-School\nЯка ж вона, агресивна дитина?\nСперечається з дорослими, вчителями, іншими учнями; схильна до злості, дратівливості, відмовляється щось робити та дотримуватися правил.\nВтрачає контроль над власними емоціями. Дуже швидко виникає негативна реакція на поведінку інших. Має високий рівень чутливості.\nПереносить відповідальність - у проблемах і невдачах дитини завжди винен хтось інший.\nЧасто провокує інших.\nМоже бути схильною до заздрості і мстивості.\nЩо робити, коли агресивна поведінка проявляється у школі і зокрема на уроці?\nВідділити дитину від інших учнів. Можна виділити спеціальне місце для роздумів, де сидять діти, яким важко контролювати свої емоції, є потреба заспокоїтись або поганий настрій. Перевагою приватних шкіл є наявність ігрових кімнат. Там легко створити спеціальну зону та дати їй цікаву назву: «Килимок злості», «Крісло роздумів», «Кушетка заспокоєння», а також подбати про наявність поруч з нею образотворчих матеріалів. Важливо не виганяти з класу, а посадити окремо від усіх та дати заспокоїтись.\nЧіткі правила поведінки. Їх можна створювати на рівні класу, обговорювати публічно та нагадувати дитині індивідуально. Наприклад: «У нас в класі злість не живе і ніхто нікого не б'є. Якщо відчуваєш злість – відійди або розкажи про свої почуття, звернись за допомогою, вирази свою агресію в безпечній формі». Ми, команда ліцею I-School, створили Конституцію ліцею, до якої всі учні внесли свої пропозиції. Також у кожного класу є плакат з основними правилами, на які їм потрібно звернути увагу.\nНавчаємо всіх учнів вмінню розуміти і розпізнавати емоції. Формуємо здібність до емпатії, довіри, співчуття та співпереживання, а також вмінню співпрацювати, бути дружньою командою. У нашому ліцеї учні даних навичок навчаються на уроці «Години психолога».\nЗнайомство з правилами вираження агресії та різних способів релаксації. Наприклад, «Мішочок злості», «Скринька для крику», «Труба крику», «Щітка для рук», якою можна почесати руки в разі фізичної агресії, «Аркуш агресії», на якому можна щось намалювати або його можна розірвати, коли учень відчуває таку необхідність.\nПокращіть спілкування з дитиною, слухайте її, проводьте разом ефективно час. Важлива не кількість часу, а якість.\nБудьте уважні до її потреб. Адже агресивна поведінка може бути вираженням незадоволеності певних потреб дитини.\nСтаньте прикладом для вашої дитини. Демонструйте модель неагресивної поведінки. Показуйте на власному прикладі, як можна справлятися з негативними емоціями та екологічно виражати їх. А також навчіть дитину способам заспокоєння та релаксації.\nГоворіть з дитиною про почуття та емоції. Це навчить дитину розпізнавати власний емоційний стан та стан оточуючих людей. Буде розвиватися емпатія.\nВідпрацьовувати навик реагування у конфліктних ситуаціях. Фантазуйте та програвайте різні ситуації з вашою дитиною. Якщо дитина виявляє інтерес - діліться власним досвідом.\nНе критикуйте, а задавайте питання. Навчіть дитину брати на себе відповідальність, але не розвивати почуття вини.\nНавчіть дитину дотримуватися правил, які будуть співпадати з правилами вашої школи.\nБудьте терплячими та хваліть дитину за її успіхи та старання.\nІ найголовніше, у взаємодії з дитиною, яка проявляє агресивну поведінку - не покарання, не вчити стримувати злість! А зрозуміти дитину, причини її поведінки, дати підтримку та необхідну допомогу, навчити розуміти себе і бачити свою цінність і неповторність.\nГоловна › Всі записи › Поради › Агресивна дитина в школі! Як діяти?


Хіро Файв 😎 — Teletype\nМої педальки, в розмірі US-11 (Євро - 45) важать акурат 380 грам кожен, що, мабуть забагато для просто бігових кросівок, але, якшо врахувати підтримку п'яти, захист носка, бездорожний потенціал і прочіє прибамбаси - то все приходить у норму. Від себе - на нозі відчуваються набагато легшими і комфортнішими, ніж мої старенькі "610", чи помилка природи, на ймення Adidas Purebounce+\nЗовнішній вигляд досить агресивний, але без переборів - кросівки нормально виглядають і з джинсами, і з біговими тайтсами. Нетиповий, геть не схожий і незвичний для звичних дизайнів New Balance. Я чекав-би такого від Salomon чи Hoka, але Баланси у такому дизайні... Ну, ви зрозуміли мій вибір 😜\nПідошва Fresh Foam м'яка, пружна і дуже комфортна, але довелось навіть звикати деякий час - впраження було таке, наче кожен мій рух підсилено гідравлічними амортизаторами - дуже плавне і м'яке приземлення, потужний поштовх до слідуючого кроку...\nТрохи здивувала "губа", якою закінчується підошва на п'яті, але виробник каже, що це своєрідний асистент на спусках. Хз, може воно і працює, але виглядає досить дивно 👾і мабуть закидатиме трохи багна і піску на спину.\nМ'яка піна захищена накладкою із твердої і дуже продуманої ґуми Vibram, з протектором Megagrip, такою-ж , як у багатьох топових кросівок. На ділі - ми маємо захист від порізів, протикання і швидкісного стирання пінного прошарку і травмування стопи - вбудованого захисту в підошві не передбачено!\nДроп (перепад) між п'ятою і носком - 8 мм, для мене - оптимальний варіант, але це дуже індивідуальна штука, такшо краще міряйте - і походіть в них хоча - би хвилин 5-10.\nВерх кросівка зроблено із багатошарової сітки, з DWR - просоченням. Кросівки, на диво, досить непогано вентилюються, у +30⁰ нога помірно дихає. Зауважте, що водозахист номінальний, адже мембрани тут немає!\nТочок шнурівки - 4 (з половинкою), знову-ж, малувато, для трейлу і бігу Я - би хтів реалізації шнурівки типу Salewa чи Hoka - так нога краще триматиметься у кросівку, а значить шанс травмуватись значно менший.\nПальці захищені системою Toe Protect - на ніс кросівка наплавлено шар досить твердої ґуми. Для мене, справжнього профі у спотиканні об усе, що лежить і стоїть на моєму шляху, справжня находка! Захист зроблений з головою - максимальна щільність ґуми - на самому кінчику носка, і поступово зменшується до боків кросівка - це не заважатиме руху, і триматиме ногу на місці і в безпеці.\nУстілка зйомна, і абсолютно стандартна. Миєм, сушим, за необхідності - мінєєм. Ноу проблєм.\nПід устілкою - акуратні шви. Ніц лишнього\nЦікаве і смішне рішення з подвійним язичком. Я так і не дотумкав для чого то зроблено. Власне, єк і всі інші власники 🤷🏻♂ Можна спробувати ховати у ту нішу шнурівку, типу як реалізовано на саломонах, але шнурки все - одно звідти вилазитимуть, та і верхня частина язичка буде стирчати... Ну, якби, такоє. За рахунок тої деталі можна було-би незначно, але все - ж зменшити вагу кросівка.\nНе дуже акуратно оброблені місця зклейки компонентів, місцями виступає клей, але всі склейкі рівні, на обох кросівках абсолютно дзеркальні, проклейка без пробілів.\nЗ зовнішньої сторони кросівка реалізована досить тверда підтримка п'яти, що не відчувається всередині, але тримає ногу на пятьорочку 🤘такого експірієнсу у мене ще не було.\nЦі тапки Я сміливо рекомендую для усіх видів дорожного і бездорожного покриття, для усіх видів активності. Завдяки м'якій піні - вони прекрасно підійдуть для бігу по твердій поверхні, а хороша підошва з не дуже агресивним, але в'їдливим протектором не дасть ковзти по ґрунтовому спуску. Підошва має досить невелике поздовжнє зкручування, і вкупі з досить хорошим захистом від гострого каміння, яке забезпечено Вібрамом, в них сміливо можна ходити у піші та гірські походи середньої складності, в межах, на приклад, Карпат чи сусідніх гір. Я-ж користуюсь ними щодня, отримую кайф від пружної ходи і хорошого накату, і точно дам їм копоті у найближчих аутдор івентах. 😎\nДрузі, пам'ятайте, що Я не Gear Expert, не отримую гонорарів за написання статей та реклами, і все спорядження купую за власний кошт, тож все, вищесказане - виключно моя суб'єктивна думка і мої враження від тої, чи іншої речі!\nЯ роблю це все на некомерційній основі, та раптом хтось із вас бажає підтримати автора монєткой на нову трембіту, то ласкаво просимо за посиланням! 😘 https://4ipmunk.dyaka.com/donate


Владика Венедикт Алексійчук «Це парадокс нашого життя – цінувати близьких тоді коли втрачаємо Треба жити тут і тепер»\nСереда, 27 жовтня 2021, 13:18\n«Перемога – це більше, ніж відвойовані території», – отець Андрій Зелінський про війну та віру\n«Від нашої ефективності сьогодні залежить не тільки добробут людини, а й навіть її життя», – отець Любомир Яворський\nОтець Андрій Зелінський про присутність капелана на фронті: «Священник стає "храмом" і свідком надії для воїнів»\n– Владико, наше українське суспільство на загал досі не може прийняти чиюсь інакшість. Скажімо, якщо в родині є незаміжня дівчина у відповідних літах, то найближчі родичі часто готові зацькувати її: а чого це ти собі когось не знайдеш, а коли ти думаєш дитину родити, – часто роблячи цю особу нещасною…\n– Я багато бачив, як людина страждає, коли посвячена чомусь іншому… Бо є справа життя, якою вона хоче займатися, і є родина, якій вона теж мусить себе присвячувати.\nІ я не кажу, що це щось зле чи добре. Просто хтось має покликання до родини, а хтось – ні. І може об'єднати сім'ю і працю, а хтось – ні. А хтось має покликання йти монашою дорогою. І слава Богу!\nА хтось лишається одиноким у світі і посвячується будь-якій ділянці праці. У Церкві ми маємо таких богопосвячених осіб. Особа собі може просто жити і працювати будь-де на світській праці.\nІ я не вважаю, що всі неодружені мають ставати богопосвяченими. Важливо, щоб ти виконав свою місію в житті. Життя є надто коротке...\nТи є монах чи монахиня, одружений чи неодружений. Час проходить однаково. Тому дуже важливо десь себе інвестувати. Тому знову повертаємося до теми миру, спокою, де я маю себе знайти, куди себе інвестувати.\nЗвичайно, найбільше людей інвестують себе в подружжя. І потім питають тебе: а чому ти себе там не інвестуєш?..\nНавіть у церковному середовищі я знаходив багато непорозумінь серед священників, коли хтось із дівчат хотів йти до монастиря. Я можу їх зрозуміти, адже вони не мають такого досвіду.\nТак само можна про інших сказати. Хто може зрозуміти неодружену людину, якщо він сам одружений?! Так є, що кожен рівняє все на себе.\nА є ще інша річ – пострадянська ментальність. У Радянському Союзі часто судили за інакомислення. Тому ми звикли, що всі мають однаково щось робити. Якщо, скажімо, патріотизм, то тільки такий. Тільки так, а не інакше. А це можуть бути дуже багатогранні особи в покликані, у Церкві, у патріотизмі... Одне слово, у нашому суспільстві ще немає поваги до інакшості, до того, що хтось може мати інший погляд на своє життя чи на функціонування в суспільстві.\n– Розкажіть про власний досвід. Як часто ви стараєтеся побути з собою? Чи досі пізнаєте себе?\n– О так, це велика пригода – пізнавати себе.\nГадаю, я ще дуже й дуже багато не пізнав самого себе. Але це неймовірна радість подружитися із собою, неймовірна радість пізнавати свої сильні сторони.\nІ це є такий приємний процес пізнання себе. Ми фізіологічно дивимося цілий день на когось. У дзеркало ми дивимося всього пару хвилин... Але залишатися з собою – це неймовірна радість. Водночас і не так просто. Бо твоє буття тобі весь час щось підсовує. То ти ще маєш комусь написати, ще щось почитати, щось відповісти... І тут треба тримати таку дисципліну в пізнанні себе.\nГадаю, як і Бог є незбагненний, і ми є в процесі того пізнання, так само і кожен з нас є в процесі пізнання самого себе.\nЧитайте також першу частину інтерв'ю з владикою Венедиктом Алексійчуком «Свідомість, що Бог вірить у мене, допомагає мені жити»\n– Ви, як віруюча людина, мабуть, вважаєте, що щастя людини пов'язане з Богом, з вірою в Нього. Але є люди, які відносять себе до атеїстів, але і вони вважають себе щасливими...\n– Я допускаю, що можуть бути люди, які є атеїстами і вважають себе щасливими. Але, як один з отців казав, що людська душа за природою є християнською. Тому людина свідомо чи несвідомо завжди тягнеться до Бога.\nЛюди, які називають себе невіруючими, на мою думку, вони або витворили собі неправильний образ Бога, або їм колись у Церкві дали неправильне розуміння Бога, або їхня невіра є з того якогось стереотипу про Бога. І вони не пізнали правдивого Бога. Не пізнали, яким є і ким є Бог. Тому вони можуть лишитися в такому своєму невірстві.\n– Владико, як узагалі собі можна уявити Бога? Який Він?\n– Наші уявлення про Бога дуже обмежені. Будь-які наші уявлення про Бога вже стовідсотково неправильні.\nІ коли ми кажемо «Бог добрий», то закладаємо в Бога людську доброту. Ми навіть кажемо, що Бог прощає. Це неправда. Я не вірю, що Бог прощає. Бо, щоб хтось прощав, то мусить погніватися, образитися. Тобто Бог образився і прощає. Бог не може прощати, бо Він не міг образитися.\nУсі терміни, які ми вживаємо до Бога, людські слова не можуть їх роз'яснити. Це як взяти сто десять художників, посадити їх перед церквою і попросити намалювати її. Усі сто десять картин будуть різними, хоча церква та сама. Бо кожен художник буде сприймати її через себе.\nІ наше сприйняття – це таке пізнання Бога. Ми можемо пізнавати Бога, але не можемо пізнати Його до кінця. Бо Він перестав би бути Богом, адже Бог є незбагненний.\nМи можемо пізнавати Бога в особливий спосіб на молитві. Тоді є безпосередній стосунок з Богом. Ми також можемо пізнавати Бога через обставини, через читання Святого Письма...\nТи пізнаєш Бога, ти Його відкриваєш, але ти маєш бути свідомим, що це таке твоє відкриття як шахта, скажімо, ти сьогодні дійшов сюди, а завтра треба вже йти далі. Ти не можеш зупинитися на тому, що було вчора.\nДеякі з отців казали, коли ти сьогодні шукаєш того молитовного пережиття, яке ти досвідчив учора, тоді ти шукаєш не Бога, ти шукаєш того пережиття – ти шукаєш ідола. Ти не маєш шукати того, що ти пережив, бо це не Бог. Це тільки досвід і пережиття. А Бог би мав відкриватися по-новому.\nЯк я вже казав, я завжди себе відкриваю по-новому. Так само і в дружбі, у стосунках, думаю, так само у правдивому подружжі одне одного по-новому відкривати. Та навіть своїх маму і тата ми можемо по-новому відкривати.\nХристос каже: «Будьте як діти». Чому? Бо діти завжди відкриті до нового. А як ми кажемо? «Та я його знаю, я його, як облупленого знаю...».\nТобто ми маємо ці стереотипи, і це дуже небезпечно в стосунках до Бога.\nПогляньте навіть на Євангеліє. Книгу Книг. Є чотири версії Євангелія. Євангеліє від Матея, Євангеліє від Луки. Це їхні версії, як вони його досвідчили, пережили. Тому кожен наш пережитий досвід Бога є новий. З однієї сторони, ми маємо відкривати для себе досвід Бога, з іншої сторони – черпати з досвіду Церкви в тій чи іншій особі.\nКрім того, ми ще мусимо свій досвід зіставляти з досвідом Бога.\n– Ми завжди чуємо про Божу волю. Як людині її взагалі можна пізнати? Чи ми можемо випрошувати в Бога того, що нам хочеться?\n– Як на мене, Божа воля пізнається двома чинниками. Перший – молитва. Бо під час молитви я безпосередньо є з Богом. І тільки Бог може вказати, що є правдивим добром для нас.\nДругий чинник, через який ми можемо пізнати Божу волю, – це обставини. Бо Бог завжди говорить через обставини. Він завжди промовляє через певні події, які стаються в нашому житті. Бог завжди говорить.\nЗвичайно, через свою таку закритість, гріховність ми не завжди готові почути, зрозуміти Бога.\nВважаю, ми завжди можемо просити про щось. Пригадаймо Ісуса Христа, як Він молився в оливковому гроті: «Боже, забери від Мене цю чашу». Він висловив своє прохання, свою позицію. І тоді далі додає: «Але нехай буде воля Твоя, бо Ти знаєш, Боже, що є правдивим добром для нас». Тому ми не маємо боятися висловити Богові будь-яке прохання. В нас у народі кажуть: «Вояк стріляє, Бог кулі носить».\nМожемо казати Богові: «На мій погляд, на моє переконання, було б добре, якби так сталося, хочу тобі це засвідчити, сказати, але ти високо, бачиш далеко, зроби, що є правдивим добром для мене. Ти вкажи!». І тоді Бог вкаже.\nЯ завжди намагаюся робити якісь кроки. Моїм прикладом є Савло, який переслідував християн. Він думав, що робить добро. І він робив це дуже ревно... Йшов він якось по цій знаменитій дорозі по Дамаску, і йому являється Господь. І він радикально, на 180 градусів, змінює свій напрямок і починає служити Богові ще з більшою ревністю.\nСавло шукав слави Божої. Він шукав Божої волі. Він шукав, щоб радикально засвідчити Богові, що він хоче.\nМені важливі також слова, які каже Христос: «Не будьте ледь теплі. Будьте гарячі або холодні щось робити. Робіть кроки. Робіть якісь рішення. Покажіть якісь свої наміри».\nМені особисто це в житті допомагає. Коли я не знаю, що робити, то я щось роблю. І для мене в пошуках волі є дуже важливо пробувати. Бо поки ти не спробував, ти не знаєш, що є добре, а що зле.\nДеякі кажуть: «Думаю піти до монастиря». То піди!\nДо одного святого якийсь чоловік писав, що хоче писати ікони. Довго і багато писав про те, що хоче писати ікони. Той йому каже: «Ну та йди і пиши!». Йти і робити. І як мій особистий досвід стверджує, тоді Бог ствердить, що це твоє або покаже тобі, що це не твоя дорога.\nНа моє переконання, ми вправі просити в Бога того, що ми на наш суб'єктивний погляд хочемо. Ми не маємо боятися щось сказати Богові.\n– Коли ви особисто дійшли до усвідомленого відчуття внутрішнього миру, щастя?\n– Я ніколи в житті не мав якихось радикальних революційних подій. Я брав участь в усіх революціях – у Помаранчевій, у Гідності. Але я не вірю у революції. Я вірю в еволюцію. І як показує наш український досвід, суспільство не можна змінити. Суспільство саме повинно мінятися. Це мій такий меседж.\nОсобисто я поступово дозрівав у житті, у покликанні, у пошуках щастя.\nБув період у мене десь вісімнадцять-двадцять років тому, коли я шукав свого місця в житті, чогось особливого. І, можливо, тоді я ще до кінця не розумів, що таке Божа воля, знайти своє призначення, але підсвідомо мені хотілося знайти того свого місця, призначення... Тому я дуже багато в житті зробив спроб, щоб віднайти себе, свій шлях. Але все це відбувалося поволі.\nГадаю, саме монаше життя дало мені фундамент, основу буття життя в Бозі, у радості. А тоді мені в монашестві глибше прийшло відкриття, що Бог є всюди, де б Він тебе не ставив, не покликав. Я зрозумів, що щастя не пов'язане з місцем. Щастя пов'язане з Богом. І для мене це завжди, як натягнута струна, – відчувати, куди тебе Бог кличе, і як ти маєш краще зробити, як краще послужити Богові, людям.\nТому для мене не важливе місце. Мене часто намагаються спокусити на патріотизм і запитують, чи я не скучаю за Україною. Я тоді втікаю від відповіді, і завжди відповідаю: «Я скучаю за Богом». Бо реально скучати нема за чим. Треба жити в тій реальності, у якій ти живеш. Яка є тут і тепер.\n– Тобто скучати – це погано? Тоді виникає брак віри?..\n– Скучати – це не жити в реальності. Скучати – це бути там, де нас нема. Треба жити там, де я є.\nІ коли я прилітаю до Америки, сходжу з літака і так ніби я не був в Україні. Я цілковито поринаю в життя, у якому є зараз. Я щодня можу з кимось розмовляти з України, але я живу тут.\nКоли я приїжджаю до України, то я ніби й не був в Америці. Я цілковито поринаю на тиждень чи скільки там у життя України. Я пробую жити тут і тепер. Бо це наше життя! Не в минулому і не в майбутньому. І я маю можливість спілкуватися з тими людьми, яких мені Бог послав тут і зараз. І через цих людей я спілкуюся з Богом. Я не можу спілкуватися з Богом у минулому чи майбутньому.\n– Тобто думати про майбутнє, будувати далекоглядні плани – це теж не жити в реальності?\n– Господь сказав, досить турбот сьогоднішнього дня...\nЯ сам люблю поговорити про стратегію, плани... І не кажу, що цього не потрібно. Можна накинути якісь думки, але треба жити в реальності. Бо вона є. І в тому є проблема.\nПогляньте, як ми кажемо про людей, що ми їх цінуємо, коли втрачаємо. Це парадокс, що треба когось втратити, аби оцінити. Тобто ми не цінуємо людей, яких маємо. Або згадуємо, як то колись було. А чому не тішитися тим, що маємо тепер?!\nДійсність, яку ми маємо вже і зараз, її нам дав Бог. Минулого вже немає, хоч би яким воно було святим чи грішним. Майбутнього ще немає. А є реальне. Реальні люди, з якими я сиджу, розмовляю, реальна їжа, яку я їм, реальна молитва, якою я молюся... І нам завжди бракує відчуття цієї реальності. Але коли ми будемо жити цією реальністю, то будемо мати відчуття щастя.\n– Але це минуле є в нашій голові... Я, скажімо, не можу не згадувати про свого тата, який помер, і не скучати за ним...\n– Але це тільки в голові. Його реально немає.\nВи можете зі своїм татом зустрітися тут і тепер, бо він є у вічності. Ви не можете лише жити тим, що було і що сталося. Ви можете будувати стосунки з татом тепер, бо він є. Якщо він колись був у певному географічному просторі, то зараз він є у вічності. Тому ваші стосунки з татом продовжуються. Я не кажу, що його треба забути і не пам'ятати. Ми говоримо про нове життя, про нові стосунки, про нові відносини.\n– Люди все частіше хочуть усамітнитися, втекти від суспільства як такого. Чи це не є проявом егоїзму?\n– Колись монахам казали: якщо Бог тебе кличе в пустелю, не пхайся до світу. А коли тебе Бог веде до світу, не втікай до пустині. Питання, куди нас веде Бог.\nМи знову вертаємося до місця. Це наше призначення. Якщо когось Бог кличе бути в селі і працювати на полі, то чому ні?!\nКоли хтось є особистістю і має призначення виховувати дітей, то чому ні?! Можливо, він виховує майбутнього президента.\nАле важливо не втікати, а діяти, втілювати щось, йти туди, куди кличе нас Господь.\nТЕГИ: інтерв'ю, владика Венедикт Алексійчук\n«Мудра справа»: підтримка постраждалих від війни за допомогою продуктових наборів26 травня\nПатріарша фундація «Мудра справа» запустила новий благодійний проєкт – формування та роздавання продуктових наборів для потребуючих та...\n27 травня«Обнова» запрошує на зустріч-обговорення «РПЦ: служіння Богу чи ФСБ?»\n29 травняГлава УГКЦ у Вишгороді очолить Архиєрейську Божественну Літургію з нагоди XVI паломництва до Вишгородської Богородиці\n04 червняКиївська духовна семінарія запрошує на день відкритих дверей


Безвідповідальний суверенітет України над впровадженням реформ - ХВИЛЯ\nУ матеріалі для порталу «Хвиля» було зазначено: «Реформи в Україні стали ключовою та болючою темою. Аналіз основних ресурсів, зокрема платформи “Нова країна”, спідометра реформ Україна-ЄС, EU-навігатора, брошури Реанімаційного пакету реформ «Реформи під мікроскопом – 2015», Індексу моніторингу реформ VoxUkraine свідчать про наявність окремих успіхів, але недостатній прогрес та провал окремих ключових реформ в Україні та дефіцит загального прогресу в реальному впровадженні окремих реформ».\nУ цій ситуації посилюються дискусії щодо пошуку нових рецептів для створення додаткового імпульсу реформування України, і однією з них є ідея міжнародного контролю/тиску. Для виведення «міжнародних механізмів впровадження реформ» ми пропонуємо застосувати філософську модель ідеї Responsibility to protect. Суть ідеї, що зародилася в стінах ООН, складалася з: 1) обов’язку держави забезпечити на своїй території певний рівень захисту прав людини та 2) обов’язку міжнародного співтовариства забезпечити мінімальний рівень захисту прав людини замість держави, якщо держава на це не здатна.\nСучасна українська практика показує, що цю ідею можна спробувати вибірково модифікувати до окремих українських реформ. Для цього потрібно визнати реформи державним обов’язком перед українським народом, а часткове делегування суверенітету над впровадженням окремих реформ – одним із добровільних кроків держави для їх більш ефективного впровадження. Та перед тим, як запропонувати «вибіркові модифікації» ідеї R2Reforms, варто дослідити наявні особливості елементів міжнародного тиску/контролю в Україні та світі.\nОдним із ключових моментів для розгортання широкого фронту західних партнерів проти українських «антиреформаторів» стала гучна заява про відставку Айвараса Абромавичуса. Саме після неї прозвучала неоднозначна за своєю природою спільна заява послів від 3 лютого 2016 року. В ній вони відзначають своє розчарування від цієї відставки, а також відзначають, що важливо, аби українські лідери відкинули свої дріб’язкові розбіжності. У своєму коментарі цієї заяви Богдан Яременко відзначає важливий момент: «Звичайно, заява десяти послів є неприкритим втручанням у внутрішні справи України. Та зовсім інше питання – чи є це втручання неприпустимим? Чи зачіпає і йде в розріз із інтересами української держави й українського суспільства заява десяти послів? Невже ми проти реформ? Наш суверенітет нам потрібен зовсім не для того, щоб гарантувати «еліті» право обкрадати нас без «зовнішнього втручання». Саме тут проглядається філософія ідеї міжнародного тиску/контролю. Суть її полягає в тому, що носієм влади і суверенітету, з якої вона випливає, є народ, а не політичні еліти. Народ має унікальне право самому визначати, що є переходом «червоної лінії» суверенітету. Саме цим і керувався Євромайдан, коли на свій розсуд визначив, які аспекти суверенітету в руках Януковича втратили свою народну легітимність.\nВ умовах глобалізаційних процесів та зі створенням міжнародних організацій сформувалося вже досить природне і прийнятне явище делегування частини суверенітету (для прикладу, делегування виключних компетенцій ЄС). Міжнародний досвід у сфері делегування суверенітету над реформами є більш специфічним. Володимир Смолянюк вдало відзначає: «Здатність самостійно розв’язувати внутрішні проблеми – це характеристики держави з високим рівнем суверенітету». Поруч з тим природну необхідність такого радикального вирішення проблеми в умовах кризи реформ цілком відкидати не можна.\nДжош Коген відзначає: «Зіткнувшись із характерною для неї корумпованістю, Гватемала вирішила пожертвувати частиною власного суверенітету, передаючи боротьбу проти корупції в руки гібридного міжнародно-місцевого органу, який називається “Міжнародна комісія проти безкарності у Гватемалі”. З моменту початку її роботи вона розслідувала понад 200 випадків корупції в колах високопосадовців і винесла обвинувачення проти більше ніж 160 нинішніх та колишніх членів уряду. Україні потрібна покращена версія).\nАндре Гертель та Андреас Умланд у своїй статті відзначають: «у майбутньому треба ще вужчої коаліції українських та міжнародних акторів, зацікавлених у реформах». Можна з впевненістю сказати, що зусиль Міжнародної консультативної ради недостатньо. Альона Гетьманчук у своєму пості на “Українській правді” відзначила: «Йдеться про спроможність президента дослухатися до їхніх порад». Практика свідчить, що сподіватися на це марно, а отже міжнародна залученість до українських реформ має бути ширшою. Ганна Гопко у своїй статті наводить цитату: «Поки що наша єдина надія – західний контроль. Ганна підсумовує: «Зовнішнє управління і західний контроль – це різні речі. Дієвий контроль у поєднанні з дієвою підтримкою – ось формула».\nТеги: Free Voice Information Analysis Center / Анастасія Педан / Ангеліна Стець / Олексій Роговик / реформи в Україні


Amnesty International в Україні | Новини | Безкарність проукраїнських самоправців призводить до викрадень і жорстокого поводження на сході України\nПісля того, як проросійські сепаратисти встановили контроль над кількома ключовими містами на Сході України, лінія фронту постійно змінюється.\nЗбройні Сили України вже кілька місяців борються за те, щоб відновити владу на терито\nріях, захоплених проросійськими сепаратистами.\nПри цьому, закон і порядок дотримуються необов’язково. В зв’язку з погіршенням стану безпеки у східних областях України, Amnesty International нещодавно висловила занепокоєння стосовно депутата-авантюриста, який «затримував» – точніше кажучи, викрадав – і жорстоко поводився з окремими особами в регіоні.\nЙого звуть Олег Ляшко, він – лідер Радикальної Партії, депутат Верховної Ради і колишній кандидат у президенти. Він подорожує у компанії спортивних озброєних чоловіків у військовій формі і завжди має з собою камеру для запису своїх «подвигів». Його веб-сайт (http://www.liashko.ua) показує його у грізному вигляді: Олег Ляшко заходить у приватні та публічні заклади, завжди у компанії озброєних чоловіків, і викрадає осіб або змушує їх виконувати його вказівки.\nОлег Ляшко як депутат має займатись законотворчістю, однак він, здається, діє за межами законів. «Слава Україні, смерть окупантам», – постійно вигукує він.\nХоча він не має права затримувати людей, він викрадає їх і ображає їх словесно та фізично, причому робить це на камеру. Його веб-сайт та декілька подібних публікують численні відео, на яких зображено те, що можна класифікувати як випадки викрадення і порушення прав людини: на справедливе правосуддя, свободу і безпеку особистості, а також право не бути підданим тортурам та іншим видам жорстокого поводження.\nУ травні 2014, Олег Ляшко разом із озброєними напарниками викрав двох чоловіків. На відповідному відео можна побачити двох чоловіків, які сидять на задньому сидінні машини з мішками на головах та зв’язаними руками. Після зняття мішків ми бачимо, як Олег Ляшко допитує одного з чоловіків, який представився Ігорем Хакімзяновим, колишнім «міністром оборони» самопроголошеної Донецької народної республіки. На чоловікові тільки нижня білизна, а на тілі –два свіжих порізи.\nНа іншому відео, опублікованому 10 травня, можна побачити, як Олег Ляшко викрадає депутата Луганської обласної ради, Арсена Клінчаєва, прямо з робочого місця у Луганську. Озброєні чоловіки змушують його не підійматись з долівки, а потім силою тягнуть його до автобуса для допиту. Чоловік з оголеним торсом, закутий в наручники і вочевидь закляклий від страху. Після кількох кіл по місцевості, машина повертається до обласної ради, і вже там Олег Ляшко словесно принижує і погрожує Арсену Клінчаєву, зокрема – тюремним ув’язненням на 15 років у випадку, якщо той не коритиметься Ляшку.\nТри наступних відео, доданих 8 липня, продовжують демонструвати кампанію Олега Ляшка з насилля, залякування та викрадення осіб. На одному з них, він змушує мера Слов’янська написати «добровільну» заяву про відставку. Мер чітко виказує свою незгоду, і в певний момент Олег Ляшко погрожує скинути його з вікна четвертого поверху. Врешті-решт, мер погоджується написати заяву.\nНа другому відео, Олег Ляшко погрожує вбити місцевого прокурора, за сумісництвом – начальника Слов’янського відділу міліції, якого він звинувачує у тому, що той не арештував Віталія Рибалка, нібито лідера проросійських сепаратистів. Начальник міліції дає Ляшку особисту адресу Віталія Рибалка, після чого відео переміщується до оселі Рибалка, де Ляшко і його озброєні компаньйони викрадають його і приводять до начальника міліції.\nТретє відео показує, як Олег Ляшко допитує 62-річного чоловіка, особу якого неможливо встановити через пластиковий пакет на голові. Його руки прив’язані до ніг стрічкою і він примусово загнаний у якесь місце, яке неможливо встановити. Олег Ляшко розпитує його про співпрацю з сепаратистами, у відповідь на що звучить повне заперечення цього твердження.\nОдне із найсвіжіших відео, додане 27 липня, – телевізійний репортаж, в якому показано, як Ляшко, в компанії озброєних чоловіків, викрадає Юрія Борісова, нібито виконуючого обов’язки мера Стаханова, і, у певний момент, навіть вдаряє його ногою. Наступного дня з’являється відео, на якому Юрій Борісов, стоячи на колінах, просить вибачення в українців за участь в організації «референдуму» у Стаханові 10 травня, внаслідок якого сепаратисти проголосили незалежність.\nAmnesty International вважає дії Олега Ляшка і його озброєних супутників обурливим порушенням міжнародних правових норм, в яких чітко зазначається, що тільки уповноважені органи мають право арештовувати чи затримувати людей. Незважаючи на це, Олег Ляшко й досі насолоджується повною безкарністю.\nAmnesty International задокументувала вразливість звичайних людей перед високопосадовцями, які зловживають своїм становищем, і тривалу нездатність влади України розслідувати порушення прав людини і притягати винних до відповідальності. Враховуючи надзвичайні обставини в Україні сьогодні, тривала безкарність високопосадовців дедалі сильніше підриває верховенство права.\nУ нещодавньому листі до Генерального Прокурора України, Amnesty International закликала до негайного розслідування порушень, здійснених Олегом Ляшком, а також всіх випадків викрадення і жорстокого поводження з боку проукраїнських сил. Представники Amnesty International зустрілись з високопоставленими представниками РНБО, МВС та СБУ наприкінці червня, і на кожній з цих зустрічей ми постійно наголошували, що Олег Ляшко не вповноважений здійснювати затримання людей.\nВсі, хто відповідальний за порушення або є їх співучасником, повинні бути притягнені до правосуддя, а жертви такого поводження – отримати відшкодування.\nТакож, всі, кого було викрадено, повинні бути негайно звільнені. У випадку, якщо вони були передані українським органам влади, їх мають негайно повідомити про будь-які судові рішення проти них, а також – негайно забезпечити адвокатом і належним чином доставити до суду чи звільнити.\nНевиконання цих вимог створює загрозу подальшої безкарності, за якої Олег Ляшко буде й надалі чинити самоуправство без будь-якого страху бути притягненим до відповідальності.


Централізована бібліотечна система Подільського району міста Києва 12 лютого в бібліотеці імені Віктора Некрасова зібралися палкі шанувальники історії рідного міста. В рамках роботи клубу «Бібліодрайв» його незмінний керівник Борис Стругацький запропонував провести історико-краєзнавчий екскурс «Науково-технічний прогрес в Києві на межі XIX - XX століть». -\n« 12 лютого в Універсальні публічній…\nЗізнатися у коханні своїм читачам… »\nЯк відомо, в цей час Європа вже почала відчувати великі зміни внаслідок науково-технічної революції. Інженерно-технічний прогрес відбувся і в Києві. Було розглянуто багато цікавих історичних фактів щодо будування Київських мостів, адже об’єднання міста з Задніпров’ям завжди відігравало значну роль у житті Києва. Особлива увага була приділена будівництву Ланцюгового та Дарницького мостів, які було спроектовано та реалізовано відомим інженером Амандом Струве. Саме йому Київ вдячний вдосконаленням водопроводу, каналізаційної системи та міського освітлення. Вдячні кияни і за фунікулер та трамвай – гордість старого міста, символ його технічного розвитку та процвітання. А ще був екскурс в історію щодо локомобіля – парового трамваю та омнібуса – «народної карети».\nНаше місто унікальне, а в його історію можна заглиблюватися кожної миті і знаходити для себе щось незвичайне. Тому щиро запрошуємо на наші краєзнавчі заходи!


У всьому світі інтернет залежними є 10% людей. І це тільки статистичні дані. Насправді їх більше. До того ж, навіть деякі фахівці стверджують, що всі люди які користуються інтернетом - залежні. До того ж, на їхню думку серед усіх користувачів - 91% перебувають на другій стадії залежності. Інтернет-залежність лікарі порівнюють до алкогольної та наркотичної залежності, яку необхідно лікувати. Її навіть взялися лікувати в реабілітаційних центрах нарко і алко залежних. Психологи, тим часом теж пропонують свої послуги в психотерапевтичних центрах і обіцяють, що вилікують Вас від цього. Але чи потрібно витрачати свої гроші на похід до лікарів. Найкраще візьміть себе в руки і вперед. Примушуйте і змушуйте себе не користуватися для розваг інтернетом.\nПобороти інтернет-залежність Вам допоможуть:\nЗнайдіть для себе те, що Вас сильно захоплює. Це може бути: робота, навчання, читання, спорт, фізичні вправи, плавання, прогулянки, малювання. Тобто знайдіть для себе сильний мотиватор, який допоможе Вам забути про безцільне користуванням інтернету. Наприклад, це може бути навіть пошук другої половинки. Тоді, поліпшення зовнішності стануть для Вас сильним мотиватором для досягнення мети. Адже, люди в першу чергу звертають увагу на зовнішність, а потім вже на розум, матеріальне становище тощо.\nЗахоплюйтеся читанням. Ставте собі за мету щодня читати перед сном. Це чудовий спосіб, який замінить Вам безпричинне відвідування соціальних мереж, сайтів знайомств і зависань в онлайн-іграх. До того ж читання діє на людину як заспокійливе. І Ви навіть не помітите, як моментально заснули. Головне вибирайте для себе тільки ті книги, які Вас цікавлять. І намагайтеся читати паперові. Таким чином, у Вас не буде спокуси навіть увімкнути комп 'ютер. Це спосіб відмінно допомагає після роботи або навчання замінити безцільне блукання по інтернету.\nВранці замість того, щоб відразу зависати в інтернеті, займіться фізичними вправами, бігом або плаванням. До того ж, ставте собі за мету після сну і до приходу на роботу або навчання навіть не заходити жодного разу в інтернет. Таким чином, Ви повністю переключитеся на інші заняття, які відмінно допоможуть Вам забути про безпричинне відвідування інтернету.\nЯкщо у вас є тварини - про всяк випадок вивчіть токсоплазмоз у тварин


Речі Емі Вайнгаус із Музею Греммі розпродадуть із доброчинною метою : М1\nРечі Емі Вайнгаус із Музею Греммі розпродадуть із доброчинною метою\nПодробицями поділився батько покійної знаменитості Мітч.\nСпівачка трагічно померла 2011-го у віці 27 років, і на пам’ять про неї Музей Греммі в Лос-Анджелесі об’єднався з родинним маєтком артистки. Разом вони підготували спеціальну виставку речей Емі, серед котрих її одяг, рукописи пісень, записи в щоденнику й інші предмети, переважна частина згодом стане лотами.\nМітч, батько Вайнгауc, спростував закиди, що родина наживається на імені виконавиці. Усі виручені посередництвом продажу речей гроші, за його словами, спрямують у Фонд Емі Вайнгаус, який запобігає нарко- й алкозалежності молоді.\n«Я зосереджений виключно на проєктах, які зацікавлять нових фанів музики Емі та зберуть найбільше коштів для її фонду, що сприяє дитячій доброчинності. Музей Греммі не платить нам жодної копійки. Одначе чимало з того, що буде зібрано під час аукціону, надійде безпосередньо до благодійного фонду Емі».\nМітч також працює над голлівудським фільмом і сценічним мюзиклом, заснованим на житті Емі. Він очікує, що прибутки від цих проєктів також будуть передані фонду.\nВ інтерв’ю для газети «Daily Star Sunday» тато знаменитості мовив:\n«Ми ще не завершили фінансування фільму та п’єси. Обидва договори укладені, і вони просуваться вперед, але я очікую, що люди знову будуть критикувати мене, що б ми не робили».\nВиставка «Поза чорним: Стиль Емі Вайнгаус» (в оригіналі – «Beyond Black – The Style Of Amy Winehouse») у Музеї Греммі відкриється 17-го січня та триватиме до 13-го квітня.\nЗгідно з прес-релізом, експозиція запропонує ретроспективу кар’єри Вайнгаус, її найбільших впливів і найзнаковіших модних моментів, а також спадщини, яку вона залишила після себе.\nЩе на події розкриють тему того, як передчасна смерть виконавиці «Back To Black» спонукала її родичів заснувати фонд, котрий надихає дітей і молодь на підвищення самооцінки та стійкості задля їхнього процвітання.\nПоряд із сукнею-галтер, яку Емі вдягла на свій останній концерт у Белграді, та виготовленим на замовлення вбранням для літнього туру 2011 року, котре вона ніколи не носила, на заході також будуть представлені раніше не бачені рукописи її пісень, домашнє відео, журнальні статті тощо.\nБільшість предметів підуть з молотка на користь фонду Емі Вайнгаус після закриття виставки. Аукціон відбудеться в Беверлі-Гіллз, правда його доведеться почекати: запланована дата проведення торгів – аж 6-те та 7-ме листопада 2021 року.