1. Предмет етики. Етика, мораль і моральність.\n2. Сутність та походження моралі.\n3. Особливості функціонування моралі.\n1. Термін «етика» походить від давногрецького слова, яке означало місце перебування, спільне житло. Згодом античні філософи стали вживать його для позначення усталеного характеру того або іншого явища. Термін «етичний» вперше почав вживати Арістотель для позначення чеснот, що стосуються людської вдачі, характеру, на відміну від чеснот пов'язаних з мисленням, розумом людини. Цицерон переклав це слово на латинську мову та з'явилося слово моральність та згодом і мораль.\nЕтика - філософська наука, інтелектуальна традиція, яка вивчає мораль та моральність.\nМораль - унікальний засіб духовно-практичного засвоєння людиною світу, який постає формою усвідомлення суспільно необхідного типу поводження, яке має бути реалізоване людьми у свободних діях з опорою на їх власні принципи та суспільну думку. Мораль, на відміну від моральності передусім виступає як певна форма свідомості - сукупність усвідомлюваних людьми принципів, правил, норм поведінки. Щодо моральності, то її здебільшого розуміють як утілення даних принципів, правил і норм у реальній поведінці людей та стосунках між ними. Мораль, як предмет етики являє собою концентрований вияв саме практичного, активно-перетворювального ставлення людини до життя. В цій практичній спрямованості притаманній моралі загалом розрізняють дві істотно відмінні форми моралі: оптативна та імперативна. В основі імперативної моралі лежить те чи інше веління, вимога або заборона щось робити. Класичним виразником і теоретиком подібної моралі є І.Кант, котрому належить вчення про основоположний моральний обов'язок - категоричний імператив. Оптативна мораль орієнтує на пошук і реалізацію блага, досконалості, щастя. Мораль подібного ґатунку насамперед закликає замислитися над тим, як слід жити у відповідності зі згаданою метою; відтак вона потребує не тільки поваги до власних принципів і вольової рішучості, але й певної розсудливості, здатності свідомо обирати блага і цінності. Тобто сутнісною рисою моралі постає оцінюваність моральних явищ. Лише тоді, коли виникає потреба оцінювати поведінку людини, оцінювати саме як добру або злу, справедливу чи несправедливу, відповідальну чи безвідповідальну - мораль вступає у свої права.\n2. Щодо процесу походження моралі, то вже в первісному людському колективі в міру його виходу за межі загальнобіологічних детермінант поведінки - інстинктів стадності, збереження виду, материнського інстинкту - починає утверджуватися і розгалужуватися система власне нормативної регуляції життя. Яскравив прикладом таких «мононорм» є система заборон - табу, категорична заборона певних дій і напрямів. Звичайно, чистої моралі в первісному суспільстві ще не існувало, однак протягом усієї первісної історії людства відбувалося поступове нагромадження елементів і ознак, що згодом утворили якісно специфічний феномен моралі: пілкування про старих, дітей і жінок, своєрідна дисципліна праці, певна культура людських стосунків. Згодом давня «мононорма» поступається місцем диференційованим упорядковуючим і регулятивним впливам цивілізації. Саме з розвитком господарства й торгівлі, утвердженням нових соціально-економічних засад, формуванням власне суспільних станів і класів, появою держави, що закріплює і каталізує всі ці процеси - виникає потреба в становленні якісно різних способів регуляції людського життя, вже не пов'язаних з єдиним родовим або племеним центром.\n– імперативність, тобто обов'язковість втіленого в них веління. При цьому обов'язковість моральних норм має не гіпотетичний, умовний, а категоричний характер: людина в принципі має виконувати їх незалежно від будь-яких сторонніх міркувань;\n– здатність до універсалізації. Будь-яку локальну систему моралі можна інтерпретувати таким чином, щоб вона за певних обставин набувала універсального значення.\n– варіативність, тобто категориальний характер моралі ні в якому разі не виключає присутності декілька варіантів поведінки, які можна розглядати як нормативні.\n1. Етичні вчення античності та середньовіччя.\n2. Етичні вчення Нового часу.\n3. Етичні вчення сучасності\nЕтичні вчення Сократа продовжує Платон, який прагне сформувати загальні духовні поняття та й доходить висновку дуалістичності світу (поділення його на реально існуючий світ і на світ довічних ідей). Дуалізм поглядів Платона породжує існування його двох частин етичної концепції: індивідуальної та політичної етики. Індивідуальна етика Платона являє собою вчення про інтелектуальне та моральне удосконалення людини, гармонізацію його душі та тіла. Головними чеснотами людської душі є розум, мужність та поміркованість. Ці чесноти є природні. Соціальна етика Платона (політична) закріплює головні чесноти за станами суспільства (правителі - мудрі, воїни - хоробрі, нижчий стан - помірні). Арістотель, учень Платона, багато в чьому не згоден зі совїм вчителем та створює їнщі етичні положення. За Арістотелем джерелом етичної поведінки постають державні стосунки. Він заперечує природність чеснот та ставить проблему морального виховання людини.\n2. Етичне вчення Нового часу орієнтироване на прояв натуралістичного обґрунтування моралі, тобто на пошук гармонії між її об'єктивними та суб'єктивноми орієнтирамі. Доминуючими установками мислителів Нового часу є вивідення моралі з природи, що спричинювало її зведення до природного знання та прагнення придати етикі статус строгої научної теорії завдяки вживанню методів математики, фізики тощо. Появляється концепція «розумного егоїзму» франзуцьких матеріалістів XVIII ст. Мораль, яка націлена на суспільне благо є корисной індивіду тому, що дозволяє йому реалізувати свій інтерес. Гармонією власного та суспільного постає «розумне суспільство» в якому присутнє законодавство, що дозволяє здійснити природне єстество людини.\nКритикучи погляди мислителів Нового часу, Кант вважає мораль та етику великою цінністю. Мораль, за Кантом, самодостатня і неможе бути з чогось виведена, що підкреслює її автономію від релігії, навпаки, релігійна віра постає залежною від моралі. Мораль - сфера свободи людини, воля якого автономна та визначається їм самім. Кант виводить свій категоричний імператив в межах якого слід поступати так, як би ти хотів щоб поступали з тобою. Гегель розділяє поняття моралі та моральності вважая необхідними умовами принципи діалектики.\n3. Для сучасності особливо на грунті деяких різновидів екзистенціальної філософії набувають поширення уявлення в яких акцентується особливість морального покликання кожного людського індивіда, що пов'язано з неповторністю його буттєвого оточення і духом тієї локальної спільноти, до якої він безпосередноь належить. Особливо мають значення в межах сучасності комунікативні засади, яки понинні будуватися насамперед на принципах діалогізму та суб'єкт-суб'єктному спілкуванні.\nПоняття “спілкування”, “комунікація”, “діалог” можна вживати як синоніми, але між ними існує деяка різниця з точки зору морально-етичного змісту. Що до співвідношення комунікації й спілкування, то перша відмінність між ними, як за зазначають філософи, полягає в тому, що коли комунікація у вузькому розумінні слова є суто інформаційним процесом, тобто переданням тих чи інших повідомлень, спілкування як таке здатне набувати й практично-матеріального, й духовно-інформаційного, й практично-духовного, а насамперед - цілісно-людського характеру. Друга відмінність пов'язана з першою: як передання певних повідомлень комунікація в принципі має однонаправлений характер і не передбачає саме суб'єкт-суб'єктної взаємодії. Вона може означати інформаційний зв'язок суб'єкта-передавача з будь-яким - людиною, твариною, машиною, хто є приймачем певного повідомлення, здатним його прийняти, декодувати, належним чином засвоїти й діяти відповідно до нього, тобто безпосередньо постає як об'єкт даного інформаційного впливу. Звичайно, комунікацію можна розуміти й ширше, по суті, ототожнюючи її зі спілкуванням, проте зазначена тенденція до об'єктивації суб'єкта і в цьому випадку зрештою дається взнаки.\nНа відміну від цього, спілкування як таке характеризується власно суб'єкт-суб'єктною спрямованістю. Інформація тут не просто передається, а циркулює між партнерами, метою яких є пошук певної спільної позиції, спільної системи цінностей. Якщо комунікаційне повідомлення є принципово імперсональним, зверненням до будь-якого адресата, що перебуває в певній ситуації, відповідає певним вимогам тощо, - в справжньому спілкуванні кожен з його учасників звертається до свого партнера саме як до даного суб'єкта - єдиного й неповторного співбесідника. Завдяки всім цим своїм ознакам саме спілкування здатне поєднувати людей у реальну спільноту. Діалог, безперечно, ближчий до спілкування і є його істотним різновидом.\n1. Ідеал. Добро і зло. Доброчесність і порок.\n2. Сумління. Свобода і відповідальність. Справедливість.\n3. Сенс життя. Честь і гідність. Щастя.\n1. Існують два типи цінностей: цінності, сенс яких визначається наявними потребами й інтересами людини, - і цінності, які, навпаки, надають смислу існуванню самої людини. Моральні цінності, які постають орієнтирами для людської свідомості належать саме до другої з названих категорій цінностей. Їхній смисл не вичерпується конечними потребами не тільки людського індивіда, а й будь-якого класу, суспільної або культурної формації чи навіть людства в цілому. Обираючи подібні цінності і вільно присвячиваючи їм свої вчинки, людина утверджує тим самим свідоме ставлення до норм і принципів моралі, духовну гідність і дієвість своїх мотивів, цілісність своєї моральної свідомості загалом. Аксіологія постає теорією цінностей до завдання якої належить вивчення природи цінностей, їхнього місця в реальності, структури ціннісного світу тощо.\nДобро - це інтегральний зміст усієї сукупності моральних вимог, свого роду цілісний образ того, що моральність узагалі вимагає від людини. Ідеї добра притаманна відкритість та потенційна смислова безмежність, однак це ні в якому разі не позбавляє визначеності й конкретності кожну одиничну ситуацію розпізнання добра й вибору між добром і злом. Часом взаємовиключаючи грані добра утворюють неповторні сполучення, що потребують осмислення і відповідального вияву людської волі. Різні змістові визначення добра відображають принципові підходи в розумінні моральності. Серед таких підходів можна виділити: гедоністичні теорії добра (вищим добром вважається задоволення), утилітаристичну концепцію добра (користь тлумачиться як задоволення), евдемоністичну, еволюціоністську (добро - “більш високий” ступінь розвитку у біологічному його аспекті), метафізичну (моральність корениться у надчуттєвої природі).\nЗлом взагалі є все те, що підриває продуктивні потенції буття, заважає реалізації його призначення, руйнує, зокрема, умови й засоби виживання, фізичного та духовного розвитку людини. Моральне зло має місце тоді, коли негативні явища й процеси дійсності постають як наслідок свідомого волевизначення суб'єкта, коли за ним розкривається відповідний вольовий акт. Моральне зло можна розглядати як своєцентристське самоствердження суб'єкта всупереч інтересам інших суб'єктів, а також цілого, до якого він належить.\n2. Моральна свідомість - це не лише осмислення певних проблем та обставин життя з точки зору моральних цінностей, це й власна самооцінка останньої, її спроба розібратися у справедливості й обґрунтованості самих моральних засад, якими вона керується. Моральна самосвідомість - це така специфічна форма моральної свідомості, предметом якої виступає вона сама, а також людина - її носій. Основоположну роль у всій системі самосвідомості відіграє совість (сумління), яка постає як внутрішнє духовне осмислення людиною цілісності своєї життєвої реалізації під кутом зору її принципової моральної оцінки. Совість та сором є формами самосвідомості та функціями контролю і критичного осмислення моральних настанов людини.\nСвобода самореалізації людини являє собою сукупність свободи дії людини та свободи її творчості. Свобода дії - свобода реалізувати свої наміри, досягти власної мети, використовуючи потрібні для цього знаряддя та засоби. Свобода творчості - право людського суб'єкта втілювати свої мрії й задуми, створювати щось нове, підвладне лише власним законам. Свобода самореалізації сама по собі не має безпосередньо етичного характеру. Суто моральна проблематика свободи пов'язана насамперед з вибором особистістю тих або інших намірів, цінностей, цілей. Здатність людини вільно визначати власну життєво-практичну спрямованість розглядається як свобода волі. Крайні позиції в підході до проблеми свободи волі дістали назви волюнтаризму і фаталізму. Волюнтаризм розглядає волю як вищу засаду буття загалом, як вищий принцип моральності, тобто людина має здійснювати моральний вибір і визначити свою поведінку незалежно від будь-яких зовнішніх регламентацій, керуючись лише рішенням власної волі. Фаталізм вбачає в кожній події й кожному людському вчинку прояв невідворотної долі, що виключає будь-який вільний вибір і випадковість. У своєму аспекті ідея свободи актуалізує вектор відповідальності. Відчуваючи свою відповідну причетність до буття, особа свідомо ототожнює себе зі своєю позицією, своєю роллю в зазначених зрізах буття: з моменту вчинення подібного вибору вона вже не може дистанціюватися від ситуаційних визначень, адже то є визначення, котре вона обрала й утвердила актом власної волі.\n3. Ідейні та моральні висоти безпосередньо пов'язані з конкретикою реального суспільного буття через “вектор” справедливості. Справедливість фіксує саме той належний порядок людського співжиття, належний стан справ загалом, який і має бути встановлений унаслідок відповідального виконання людиною свого обов'язку. Категорія справедливості передбачає не просто оцінку єдиного явища, а співвідношення кількох моментів, між якими й належить установити етичну відповідальність.\nМораль стимулює суб'єктивний душевний пошук людей до розв'язання таких проблемних понять як сенс життя, ставлення до смерті, щастя. Щастя це такий стан людини в якому відбувається дійова рівновага цінностей та погоджень між собою з силами назовні нас, а розлад цих сил між собою всередині нас, або з силами, що поза нами, ми звемо нещастям.\n1. Національна етика. Сімейна етика. Релігійна етика.\n2. Біоетика. Евтаназія. Клонування людини. Смертна кара.\n3. Раціональність та егоїзм. Благочинність. Проблема ненасильства.\nКлючові слова: світовідношення, суб'єктивність, діяльнісна самореалізація, толерантність, самоідентифікація, етноетика\n1. Реалії сучасного суспільства насамперед пов'язані з динамічним розвитком економіки та подальшою інтенсифікацією й розгортанням діяльнісно-практичних форм співвідношення не тільки суб'єктів а й цілих суспільств. Тому у власне духовному плані етична проблема полягає в тому, що до структури здійснення самої людської діяльності, діяльної самореалізації людського суб'єкта мають бути введені певні більш високі моральні цінності, які дали б змогу усунути однобічність суто діяльнісного світовідношення, забезпечити вихідні умови гармонізації досвіду, потреб, орієнтацій і базових очевидностей людини з аналогічними чинниками існування інших людей, з інтересами збереження і розвитку навколишнього світу в усьому розмаїтті його конкретних форм і проявів.\nВесь хід еволюції філософсько-гуманітарної думки у ХХ-ХХІ століттях неодмінно пов'язаний з ідеєю інтерсуб'єктивності, ідеєю людського спілкування. Тільки сутнісне спілкування, що породжує в кожного з його учасників практичну потребу врахувати інтереси й особливості своїх партнерів і, більше того, на самого себе дивитися їхніми очима, з точки зору їхніх сподівань і турбот - тільки таке спілкування здатне здолати утилітаристську й егоцентричну “котороткозорість” суто діяльнісної самореалізації, стати свого роду духовним містком між людиною і світом. Тільки в межах подібного спілкування, на основі практичного взаєморозуміння і спільно прийнятих базових цінностей, стає можливим вільне обговорення цілей і засобів людської діяльності, так само як і норм, що регулюють її здійснення. Вкорінення засад інтерсуб'єктивності і спілкування в матерії людської діяльності й життя сприяє становленню плюралізму, толерантності як дієвих форм світовідношення, актуальність яких постійно зростає. Бути толерантним насамперед і означає терпіти, витримувати Іншого - такого, яким він є, визначити за ним право жити, мислити й чинити по-своєму.\n2. Щодо другої половини ХХ ст., та й початку ХХІ століття, людей часто охоплює бажання відшукати якісь інші, альтернативні способи цілісного відношення до світу. У цьому пошуку значними є звернення до інтиїтивно-ірраціональних форм осягнення дійсності - на противагу до цільової раціональності як невід'ємного компонента свідомої діяльності людини.; прагнення “розчинити” чітке окреслення власної діяльної суб'єктивності в нескінченному й безперервному потоці буття. Якщо придивитися під цим кутом зору до різноманітних проявів “нової”, або нетрадиційної релігійності, що нині завойовує широку аудиторію, - неважко переконатися, що в основі своїй усі вони - від крішнаїтства до неоязичницьких культів і нинішньої побутової віри в знахарство, астрологію та ін. - послідовно протистоять узвичаєним для європейської свідомості й культури останніх століть засадам діяльнісного світовідношення, таких як цільова раціональність, суб'єкт-об'єктне бачення дійсності, чітка самоідентифікація людини-суб'єкта як свідомого агента цілепокладання тощо.\nЗ-поміж усіх людських спільнот найгостріші моральні проблеми пов'язані сьогодні із спільнотами національними, що спричинило появу спеціальної галузі етичних знань - етноетики. Певна моральна напруженість питань національного самовизначення особистості має свої підстави. Надто багато останніми століттями випадків переслідувань і утисків особи через її національну належність, позбавлення її на цій основі прав, свободи, а часто й самого життя. Для особи духовно неспроможної, нездатної відшукати власний ґрунт і шлях у житті, легкодоступна єдність національного колективу завжди є неабиякою спокусою. Це - найлегший спосіб здобути відчуття впевненості, осмисленості власного існування, відчути навіть певну гордість за себе і за “своїх”. До всіх власне юридичних актів, що мають гарантувати рівність прав, включаючи й право представників кожної нації на культивування рідної мови, виховання і традицій, сучасна етика має додати й таке:\n- ніхто не повинен пов'язувати моральний статус і рівень моральних вимог до особистості з її національною належністю;\n- ніхто не повинен позбавляти людську особистість права на національне самовизначення;\n- ніхто, крім самої особистості, не повинен визначати її моральний обов'язок перед нацією, до якої вона належить.\n3. Міжнаціональні стосунки теж можна розглядати як проблему моральну. В сучасному житті нація безперечно постає як моральна суб'єктивність, що має власну гідність, власне відчуття обов'язку й відповідальності, власне сумління. Тим часом можна спостерігати, що найзапекліші національні суперечки й конфлікти нерідко виникають на ґрунті елементарного порушення норм взаємності (“золотого правила”) - коли якась із сторін вважає можливим для себе те, що вважала б неприпустимим відносно себе з боку інших. Специфіка моральних, як і інших культурних цінностей, притаманних тому чи іншому народові глибоко вкорінена в соціальних і природних основах його життя, в його історичному досвіді, неповторних особливостях його психіки й свідомості. Вся ця гама взаємодіючих чинників зумовлює глибоку варіативність як національних моральних цінностей, національного світосприйняття так і відбивається на трактуванні та розгляду таких глобальних загальнолюдських етичних проблем сучасності, як евтаназії (тиха смерть), клонування людини, смертної кари, благочинності тощо.\nБіоетика чи етика життя як течія міждисциплінарного характеру сформувалась у 60-70-х роках ХХ ст. Трактування терміну “біоетика” різнорідна. По-перше, її ототожнюють з біомедичною етикою, обмежуючи коло проблему у рамках “лікар - пацієнт”. Більш широке її поняття включає цілу низьку аксиологічних, соціальних проблем та проблем, які пов'язані з системою охорони здоров'я з відношення людини до тварин та рослин. Біоетика орієнтується на досягнення сучасної біології в ході з'ясування чи рішення моральних проблем, які виникають в рамках наукових досліджень.\nЕвтаназія у сучасній біоетиці означає безболісне спричинення смерті безнадійного хворого. Йдеться про те, чи можливе хворому навмисне допомогти умерти, якщо немає надії його вилікувати, а страждання не дають можливості прийняття життя взагалі. Розділяють пасивну та активну евтаназію. При пасивної евтаназії лікар не діє з метою підтримати життя хворого а пасивно констатує угасання життя хворого. Якщо евтаназія активна, то лікар цілеспрямовано призводить спеціальні дії, які ускорюють смерть хворого. Існують кардинально різні погляди на евтаназію. З одного боку, засуджують евтаназію, а з іншого - оправдовують такі дії вважаючи їх етичними відносно страждань хворого.\nБлагочинність -це діяльність завдяки якої приватні ресурси добровільно розділюються їх володарями та віддаються тим хто в цьому має потребу. Нужденним може виступати як окремий чоловік, так і суспільні організації і таке інше. Щодо сучасності, то благочинність підкреслює оборотну сторону успішного бізнесу, а тому й виникає багато різноманітних аспектів цієї, на перший погляд, необразливої, позитивної дії.\n1. Предмет естетики та її місце в системі наук.\n2. Соціокультурні функції естетики.\n3. Основні естетичні категорії.\nКлючові слова: естетика, естетичне, естетичні закони, естетичні категорії, естетична свідомість, естетичне почуття, естетичний смак, прекрасне, низьке, величне, потворне, комічне, трагічне\n1. Слово “естетика” грецького походження, у перекладі означає - той, що має відношення до чуттєвого сприйняття. Термін “естетика” увійшов до науки у середині ХVІІІ ст. Вперше його застосував німецький філософ А. Баумгартен для позначення нового розділу в філософії. З ХVІІІ ст. естетику почали розуміти як науку, що вивчає “філософію прекрасного”, або філософію мистецтва.\nПредметом естетики є чуттєве пізнання навколишньої дійсності з її різноманітними напрямками: природою, суспільством, людиною та її діяльністю в усіх життєвих сферах. Процесу сприймання естетичного даємо назву естетичне сприйняття, результатом якого є естетичне переживання. Загальне поняття “естетичне” характеризує всю широчінь та різноманітність сфери прекрасного і потворного, трагічного та комічного, низького і піднесеного та їх модифікації у природній і соціальній галузях, у мистецтві та інших сферах буття. Загалом естетика розглядає суб'єкти творчості та сприйняття, об'єкти творчості, засоби, процеси і результати естетичної творчості й сприйняття.\nЕстетика - це філософська наука про естетичне в дійсності, про сутність і закони естетичної свідомості, пізнання і естетичну діяльність людини, наука про загальні закони розвитку мистецтва. Естетика застосовує весь категоріальний апарат науки філософії; запозичує такі поняття, як буття, свідомість, діяльність, зміст, форма, сутність та явище, причина і наслідок, використовує філософські закони. Однак, якщо філософія розкриває найбільш загальні закони природи, суспільства та мислення, то естетика акцентує увагу на вивченні найбільш загальних законів розвитку мистецтва та різноманіття естетичного відношення людини до світу. Естетика пов'язана з усіма гуманітарними науками, а саме з етикою, психологією, педагогікою, соціологією, логікою тощо.\n2. Естетичне ставлення вбирає естетичну свідомість та естетичну діяльність. Естетична свідомість - одна із форм духовного життя суспільства, яка відображає довкілля, різноманітну діяльність людини, а також продукти цієї діяльності, в тому числі художні твори, у почуттєвих образах, що усвідомлюються та оцінюються у судженнях естетичного смаку. Специфіка естетичної свідомості полягає у взаємодії суб'єктивного та об'єктивного, яка переживається, оцінюється і розуміється суто індивідуально, але детермінована історично мінливими ідеалами втілення краси у житті та мистецтві. Естетична свідомість має два рівні: повсякденний (побутовий, який ґрунтується на узагальнені емпіричного досвіду), теоретичний (базою якого постають загальні філософські уявлення про світ, людину та її місце у світі). Естетичні почуття - це духовне утворення, яке означає певний рівень соціалізації індивіда, піднесення його потреб до істинно людських, тобто це наслідок суб'єктивної емоційної реакції людини на об'єктивні виражальні форми природної та соціальної реальності, які оцінюються у співвідношенні з уявленнями людини про красу. Естетичний смак - здатність до індивідуальної оцінки та добору естетичних цінностей, яка визначає можливість особистості до саморозвитку. Естетична свідомість містить у собі взірець, орієнтир, духовну мету, яка постає естетичним ідеалом, тобто відображенням сутності предмета найглибшого порядку, яка містить у собі найвищу форму розвитку реальності, що дана емоційно.\nБазуючись на те, що естетика постає теорію мистецтва то її соціокультурні функції ототожнюються з соціокультурними функціями мистецтва, а саме з: соціально-перетворюючою та компенсаторною функцією, з пізнавально-еврестичною, з художньо-концептуальною, передбачувальною, інформативною та комунікативною, виховною, сугестивною, естетичною, гедоністичною.\n3. Естетика як система містить у собі як естетичні закони (естетичні відношення між естетичними явищами), так і естетичні категорії (основні типи естетичних відносин людини до навколишнього світу). Естетичними категоріями є: прекрасне, потворне, піднесене, низьке, трагічне, комічне.\nПрекрасне - це естетична категорія, яка характеризує найвищу естетичну цінність, котра збігається з уявленнями людини про досконалість або про те, що сприяє вдосконаленню життя.\nПотворне - це естетична категорія, яка є антиподом і протилежністю прекрасного, пов'язана з оцінкою тих явищ які викликають людське обурення, незадоволення внаслідок дисгармонії, диспропорційності, невпорядкованості та відображають відсутність досконалості.\nПіднесене - категорія естетики, яка відбиває сукупність природних, соціальних, художніх явищ, які є виняткові за своїми кількісно-якісними характеристиками, завдяки чому вони виступають як джерело глибоко естетичного переживання.\nНизьке - категорія естетики, яка відтворює гранично негативні явища дійсності і особливості суспільного та індивідуального життя, які викликають у людини співвідносну естетичну реакцію.\nТрагічне - категорія естетики, що відбиває діалектику свободи та необхідності, втілюючи найбільш гострі життєві протиріччя.\nКомічне - естетична категорія, яка відображає протиріччя двох протилежних започаткувань, перше з яких вважається позитивним і привертає до себе увагу, але насправді обертається негативною властивістю.\nЛекція 6 .Еволюція естетичних концепцій\n1. Еволюція естетичної думки від античності до Нового часу.\n2. Естетичні концепції ХVІІ-ХІХ ст.\n3. Розвиток вітчизняної естетичної думки.\nКлючові слова: міф, міфологія, античність, космологізм, космос, калокагатія, мимесис, ідея, іконоборство, гуманізм, бароко, класицизм\n1. Міфологічне мислення формувалося на основі практичного відношення людини до світу. Міф значною мірою був пов'язаний із розвитком фантазії, встановлював магічні причини взаємозв'язку природних або суспільних процесів. Міфологія - форма суспільної свідомості, засіб розуміння взаємопов'язаності і причинно-наслідкової обумовленості природної і соціальної дійсності як одного цілого, спрямована на подолання протиріч людського існування, суспільства і природи.\nАнтична естетика розвивалася в Давній Греції і Римі. Маючи своїм витоком міфологічні уявлення естетики античності був притаманний космологізм. Космос, на погляд античних мислителів, характеризується гармонійністю, домірністю і слушністю прямування, він виступає втіленням найвищої краси.\nНайбільш ранньою естетичною концепцією були погляди Піфагора, який вперше звернув увагу на порядок і гармонію, що царюють у Всесвіті. Поняття гармонії Піфагор досліджує на прикладі музики. Піфагорійці розвинули вчення про математичні основи музичних інтервалів. Сократ, розглядаючи естетичні проблеми, пов'язав їх з людською діяльністю. Прекрасне, на його думку, не існує як абсолютна властивість предметів і явищ, адже воно розкривається лише в їх відношеннях і у своєї сутності збігається з доцільним. Головною, за Сократом, є духовна краса. Платон вважає, що краса має позачуттєвий характер і осягається не почуттями, а розумом. Чуттєві речі, за Платоном, постають відбитками ідей і тому мистецтво позбавлене пізнавальної цінності та має ірраціональний характер. Арістотель у центр своїх естетичних міркувань ставив проблему прекрасного. Він створює естетичну категорію в межах якої пов'язує моральне та естетичне благо (калокагатія). Завдання мистецтва Арістотель бачить в імітації (мимесис), розділяючи їх на три різновиди: у засобі, предметі і способі. Всі види мистецтва різняться засобами імітації: звук - засіб для музики і співу, фарби і форми - для живопису і скульптури, ритмічні прямування - для танків, слова і метри - для поезії.\nВ естетиці середньовіччя на перший план виступає проблема образу. Образ починає грати роль структурного принципу, що гарантує цілісність усієї системи. Бог - вихідний пункт образної ієрархії середньовіччя, первообраз для наступних відображень. В період існували іконоборці та захисники зображення образу Бога. Значною мірою естетика середньовіччя була теологічною, відзначалася абстрактністю, спекулятивністю, носила яскраво виражений схоластичний характер. Вона обґрунтовувала, узагальнювала теоретичні положення про мистецтво, що знаходиться під безпосереднім впливом церкви. Видатними мислителями середньовіччя були А. Блаженний, І. Севильський, І. С. Ериугена, Ф. Аквінський та ін.\nУ добу Відродження створюється нова світська культура, яка протиставляє себе феодально-церковній культурі середньовіччя. Людина прирівнюється Богу і визнається прекрасною або такою, що прагне до краси. Гуманісти славили людську особистість, виражали віру в її безмежні можливості і творчий потенціал. Естетична доктрина Відродження, яка була розвинута такими мислителями як Ф. Петрарка, Дж. Піко делла Мирандола, Дж. Боккаччо, Л.Да Вінчі, Л.Б. Альберті та ін., перейнята життєвостверджуючими, оптимістичними, позитивними мотивами. В центрі уваги естетики доби Відродження стоїть проблема прекрасного, яка вбирає в себе гармонію, пропорційність, добірність.\n2. З ХVІІ ст. починають укладатися нормативні естетичні системи. Першою такою системою була естетика стилю бароко - стилістичний напрямок у мистецтві кінця ХVІІ - середини ХУVІІ ст., пов'язаний з дворянською культурою епохи розвитку абсолютизму, з боротьбою в європейських державах за національну єдність і зміцнення впливу католицької церкви. Центральне поняття естетики бароко - краса, яка підпорядковується ідеальній нормі і містить у собі природу в переробленому, поліпшеному вигляді. Виникають поняття “грація”, “декорум”, “благопристойність”. Класицизм - напрямок в художній культурі європейських країн ХVІІ - початок ХІХ ст., характерною рисою якого є схиляння перед античністю і якому притаманна раціоналістична точка розу, звернення мистецтва до розуму, а не до почуттів. Класицисти (Н. Буало, П. Корнель, Ж. Расин та ін.) вважали за необхідне втілення в мистецтво високих ідей: патріотизму, громадянськості, героїзму. У середини ХVІІІ ст. в епоху Просвітництва класицизм зазнав еволюції у плані ідейного змісту: висуваються теми і конфлікти, у яких знаходить висвітлення боротьба за політичну і релігійну свободу (Вольтер, М.Ж. Шенье, Ж.Л. Давид та ін.).\nУ ХІХ-ХХ ст. з'являються такі течії як позитивізм, натуралізм, гіппереалізм, кубізм, дадаїзм, сюрреалізм та інші.\n3. Найпомітніший внесок у розвиток естетичної думки в ХVІІ ст. на Україні зробив Симеон Полоцький, який відстоював право людського розуму на пізнання. Г.С. Сковорода затвердив синтетичний метод дослідження істини і краси, відстоюючи їх єдність. Важливим кроком у розвитку української естетичної думки були праці В.Н. Каразіна, І.О. Рижського, П.Д. Лодія, Т.Ф. Осиповського, П.М. Любовського, М.О. Максимовича, О.І. Стойновича, О.О. Козлова, П.М. Шумлянського, А. Метлинського та інших українських мислителів.\n1. Модернізм: мистецтво та естетика.\n2. Особливості естетики постмодернізму.\nКлючові слова: релятивізм, хаос, порядок, антисистемність, адогматизм, еклектизм, трансформація\n1. Ситуація втрати мистецтвом свого старого традиційного змісту осмислюється як явище модернізму. Термін “модернізм” свого точного значення ще не набув, так само як і не окреслив свої часові рамки, але можна виділити низку загальних ознак, що характеризують це явище і надають йому рис епохального етапу у розвитку світової культури. Найважливішою рисою модерну є войовниче заперечення традиції, виробленої культурою Нового часу. Стара віра в “вічні істини” замінюється оберненою ілюзією помилкової свідомості - релятивізмом, відповідно до якого істин стільки ж, скільки думок, “переживань”, “екзістенціальних ситуацій”, а в історичному світі - кожна епоха і культура мають свою неповторну “душу”, особливе “бачення”, свій стиль.\nІсторично провісником модерну явилося мистецтво авангарду генетично пов'язаного з періодом творчих експериментів рубежу ХІХ-ХХ ст., початих імпресіонізмом. Але існує думка, що хронологічний початок модернізму співпадає із формуванням безпредметного мистецтва. Почасти сюди можна залучити напрямки, що сформувалися під впливом постімпресіонізму - фовізм, кубізм, експресіонізм. У точці початку модернізму виявляється його глибоко суперечливий характер. Існує величезна різниця між духовною напругою його творців, їхнім своєрідним мистецтвом, що передбачує безодню духовної катастрофи ХХ ст., і тими наслідками, що таїли в собі відкриті ними можливості, зокрема каламутним потоком масової культури, що девальвує саме ті цінності, на які спиралися засновники модернізму. До середини ХХ ст. величезна машина спекуляції і реклами підкоряє собі художнє життя. Гра на висування модних шкіл і напрямків, що змінюють один одного, стає схожа на гру на біржі, коли ідейні, змістовно-образні мотиви мистецтва стають безнадійним анахронізмом, відступають на задній план або зовсім піддаються остракізму.\nМодернізм стає почасти логічним наслідком цієї ситуації, почасти - реакцією на неї і індивідуалістичним протиставленням їй. Звідси випливають дві важливі риси культури модернізму: гіпертрофія суб'єктивної волі художника як органа тієї родової суб'єктивності людської культури, що була виявлена як нова якість культури; і руйнація ідеальних меж суб'єкта під тиском безглуздого ходу речей, вираженого масовою культурою. Плини модернізму постійно коливаються між скрутами бунта і відновленням жорсткої дисципліни нормативних естетичних систем: абстрактним новаторством і поверненням до архаїчних традицій; ірраціональною стихією і культом мертвого раціоналізму. Подібні коливання мають як наслідок великий ступінь атомізації суспільства, поділ його на відособлені, замкнуті групи, страти, прошарки, субкультурні співтовариства, у межах яких визріваються самодостатні системи цінностей, що не зв'язуються в єдине ціле, та й не прямують до з'єднання. Модернізм, що склався у ХХ ст., поривав із культурно-історичною традицією і ринувся історію культури творити наново сам перетворився в певну художню традицію і вичерпавши себе відкрив новий період історії культури.\n2. Новий період розвитку культури починається з 1970-х років і одержує назву постмодернізм. Цей широкий культурний плин кінця ХХ ст. пов'язано з умонастроєм “утоми”, із розчаруванням в ідеалах і цінностях Відродження і Просвітництва з їхньою вірою в прогрес, торжество розуму, безмежність людських можливостей. Постмодернізм характеризується “ентропійним” станом культури, визначеним есхатологічними настроями, естетичними “мутаціями”, взаємопроникненням стилів, еклектичним змішанням художніх мов, вторинністю образів. Рефлексія з приводу модерністської концепції світу як хаосу виливається у практиці постмодернізму в досвід освоєння цього хаосу як гри, перетворення його в середовище існування людини і культури.\nЕстетика постмодернізму підтверджує плюралізм цінностей, що неминуче веде до внутрішньої трансформації категоріальної системи класичної естетики. Постмодерністська естетика принципово антисистематична, адогматична, далека від замкнутості концептуальних побудов. Красота як вираження прекрасного в постмодернізмі трактується як сплавлення чуттєвого, концептуального і морального. Красота інтелектуалізується. Центральне місце в ідеології постмодернізму займає іронія, що стає смислоутворюючим принципом мистецтва. Мистецтво в цілому розуміється як єдиний безконечний текст, створений сукупною творчістю. Перегляд класичних уявлень про творення і руйнацію, порядок і хаос, серйозне і ігрове в мистецтві постмодернізму свідчить про свідоме переорієнтування з класичного розуміння художньої творчості на конструювання артефактів методом “склейок”, “аплікацій”. Внутрішня структура постмодернізму на сьогодні є не визначеною. Певне - це початок нової великої епохи розвитку художнього процесу, нового великого синтезу.\nкурс лекций "Етика та естетика" скачать


Пройшов другий відкритий легкоатлетичний пробіг «Бориспільська десятка» — Borispol-rada.gov.uA\nПройшов другий відкритий легкоатлетичний пробіг «Бориспільська десятка»\n04 травня у Борисполі за ініціативи управління культури, молоді та спорту Бориспільської міської ради, Бориспільського міського центру спорту і фізичного здоров’я населення та підтримки управління фізичної культури і спорту Київської державної облдержадміністрації, а також Київського обласного центру фізичного здоров’я населення «Спорт для всіх» пройшов другий відкритий легкоатлетичний пробіг\n«Бориспільська десятка». Своєю участю у цьому масштабному проекті громадяни вшанували пам’ять тих, хто поліг у боротьбі за Незалежність України.\nДо гостинного Борисполя завітали представники районів та міст тКиївщини, а саме учасники з Києва, Переяслав-Хмельницького, Яготина, Березані, Баришівки, Фастова та Бориспільського району. Загалом бігли марафон понад 200 осіб.\nУ різних вікових категоріях перемогу здобули 45 найвитриваліших, які отримали грамоти, медалі та цінні подарунки. Усі учасники пробігу на згадку про участь також отримали пам’ятні медалі.\nДякуємо усім, хто підтримав нашу ініціативу та долучився до пробігу!


5 Липня 2011 13:57\nМіносвіти затвердило Типові навчальні плани для початкової школи, в яких зменшило кількість годин для вивчення державної мови.\nПро це інформує Український тиждень із посиланням на Центр освітнього моніторингу.\nЗа інформацією центру, у нових типових планах збільшено кількість предметів за рахунок нових – таких, як «Природознавство», «Я у світі» замість «Я і Україна», «Сходинки до інформатики».\nТакож суттєвим недоліком нових навчальних планів вважають те, що в них збережено тенденцію до збільшення кількості 1-годинних предметів.\nНові Типові навчальні плани початкової школи затверджено наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 10 червня 2011 року.\nУ підручнику з української мови знайшли посилання на порносайт 19 Травня 2021 13:23\nalex.wein Показати IP 5 Липня 2011 23:18\nА навіщо Табачнику українська мова? Це питання політичне. І взагалі, українська мова - для політичних лузерів - опозиції, яку риганали ось-ось пересаджають і окреслять на їх головами німби мучеників за помаранчеву свободу. А хохли - вони витруть з мармизи чужу слину, скажуть - "Дощ іде"! й розпочнуть вчити расєйську язику, а потім - іврит.


Остання неділя серпня буде спекотною та сухою - Чернівці.comments.ua\nОстання неділя серпня буде спекотною та сухою\n25 серпня 2012 14:40\n26 серпня в Києві мінлива хмарність, уночі місцями короткочасний дощ, гроза, вдень без опадів, вітер південно-західний, 7-12 м/с. Температура повітря вночі +18 ... +20 градусів, удень +31 ... +33 градуси\nПро це повідомив Гідрометеорологічний центр України, передають «Українські новини».\nНа заході України мінлива хмарність, короткочасний дощ (уночі місцями), грози, вітер південно-західний, 7-12 м/с, місцями шквали 15-20 м/с. Температура вночі +14 ... +19 градусів, удень +28 ... +34 градуси.\nУ Карпатах короткочасний дощ (уночі місцями), температура вночі +10 ... +15 градусів, удень +20 ... +25 градусів.\nУ Моршині короткочасний дощ (уночі місцями), температура вночі +16 ... +18 градусів, удень +29 ... +31 градус.\nУ Трускавці короткочасний дощ (уночі місцями), температура вночі +16 ... +18 градусів, удень +30 ... +32 градуси.\nУ Сваляві вночі без опадів, удень короткочасний дощ, температура повітря вночі +18 ... +20 градусів, удень +33 ... +35 градусів.\nНа півночі України мінлива хмарність, вночі короткочасний дощ, місцями грози, вдень без опадів, вітер південно-західний, 7-12 м/с. Температура вночі +15 ... +20 градусів, удень +29 ... +34 градуси.\nУ центрі України мінлива хмарність, без опадів, вітер південно-західний, 7-12 м/с. Температура вночі +15 ... +20 градусів, удень +32 ... +37 градусів.\nНа сході України мінлива хмарність, без опадів, вітер південно-західний, 7-12 м/с. Температура вночі +15 ... +21 градус, удень +30 ... +36 градусів.\nНа півдні України мінлива хмарність, без опадів, вітер південно-західний, 7-12 м/с. Температура вночі +18 ... +23 градуси, удень +33 ... +38 градусів, місцями +40.\nУ Криму мінлива хмарність, без опадів, вітер південно-західний, 7-12 м/с. Температура вночі +18 ... +23 градуси, удень +33 ... +37 градусів.\nВ Ялті без опадів, температура вночі +22 ... +24 градуси, вдень +29 ... +31 градус.\n25 серпня температура води в Чорному та Азовському морях +23 ... +26 градусів, у Дніпрі біля Києва +21 градус.


Міль їсть уманські каштани — Умань інфо - інформаційний сайт міста Умань\nМіль їсть уманські каштани\nВона висмоктує вологу з листя. У результаті воно жовтіє та опадає. Боротися з комахами-паразитами слід негайно, кажуть екологи.\nЗа сезон міль відкладає яйця тричі на листях, і личинки шкодять дереву. Саме через це на листках розвивається бура плямистість і вони ще в середині літа опадають.\nВ дендропарку «Софіївка» з шкідником активно борються.\n- Ми справляємось з проблемою шляхом ін’єкцій. Пестицид вводять в стовбур дерева. Разом з соком речовина підіймається до листків. Міль відкладає яйця – але личинки гинуть, так і не причинивши шкоду дереву. – говорить науковець дендрологічного парку «Софіївка» Олександр Балабан.\nВ цьому році мінуючої молі значно менше. На це вплинула холодна зима – частина паразитів вимерзла.\n- Якби не зимові морози – ми мали б вже третю за літо популяцію молі. Зараз це лише перша популяція шкідника за теплий сезон. – додає Олександр Анатолійович.\nТа попри це вже сьогодні каштани по вулицям Горького, Пролетарська та у центрі міста стоять пожовклі. Проте, як зазначають науковці, зникненням каштанів це не загрожує. Дерева поступово пристосовуються до нового шкідника.\nОкрім молі, на стан дерев також негативно впливає й рівень загазованості міста та сонячна активність.\nКаштанова мінуюча міль (Cameraria ohridella) — метелик невідомого походження, шкідник гіркокаштанів. Помічений лише в деяких країнах Європи.\nВперше була виявлена й описана вченими в 1985 році. У 1986 році на Балканах біля озера Охріс виявлено пошкодження каштана міллю – невеличким метеликом, гусениця якого розвивається всередині листка. З того часу міль почала емігрувати по всьому ареалу штучного насадження каштанів. В Україні міль уже кілька років. Міль розвивається разом із грибком, який спричиняє появу бури на листках каштана. Поєднання шкідника та гриба призводить до того, що до середини липня наші каштани жовтіють і листя починає осипатися. В даний час цього шкідника зареєстровано в більшості країн Центральної, Східної та Західної Європи. В Україні міль з'явилася в 1998 р. на Закарпатті. За десять років шкідник заселив практично всю територію України. В Умані міль з’явилась близько чотирьох років тому.\nСтупінь шкідливості каштанової молі залежить від різних факторів, а деякі з них ще недостатньо досліджені. Наявність хоч одного ураженого шкідником дерева заражає каштани, які ростуть неподалік.


— Чудово, Лестрейде, чудово! — вигукнув він.— Але я не зовсім зрозумів ваші пояснення стосовно знищення бюстів.\n— Знову ви про бюсти! Ви ніяк не можете викинути ці бюсти з голови! Кінець кінцем це ніщо — дрібна крадіжка, щонайбільше шість місяців в’язниці. А ми розслідуємо не абищо, а вбивство, і запевняю вас: усі нитки цієї справи у мене в руках.\n— Яким же тепер буде ваш наступний крок?\n— Він дуже простий. Я піду з інспектором Хіллом в італійський квартал, знайду чоловіка, зображеного на роздобутій нами фотокартці, й заарештую його за звинуваченням у вбивстві. Ви з нами підете?\n— Мабуть, що ні. Мені здається, ми маємо можливість досягти мети простішим шляхом. Твердити це напевно я не можу, бо все залежить... залежить від однієї обставини, яка від нас не залежить. Але я абсолютно впевнений — два шанси проти одного,— що, коли ви підете сьогодні вночі з нами, я зможу допомогти вам схопити його.\n— В італійському кварталі?\n— Ні, здається, шукати його треба за адресою в Чисвику. Якщо ви, Лестрейде, підете сьогодні вночі зі мною в Чисвик, я обіцяю піти з вами в італійський квартал завтра, від такого зволікання ніякої шкоди не буде. А зараз, я думаю, кілька годин сну піде нам усім тільки на користь, тому що немає рації виходити раніше одинадцятої, й скидається на те, що ми повернемось тільки вранці. Пообідайте з нами, Лестрейде, а тоді ласкаво просимо на оцей ось диван — поспіть, поки треба буде вирушати. Ви ж, Вотсоне, тим часом подзвоніть, будь ласка, й викличте посильного, бо мені треба надіслати листа, і дуже важливо, щоб він пішов негайно.\nХолмс провів вечір, риючись у підшивках старих газет, якими було напхано одну з наших комірчин. Коли він нарешті вийшов звідти, очі його переможно поблискували, але про наслідки своїх пошуків він нічого не сказав ні мені, ні Лестрейду. Щодо мене, то я міркував над послідовністю дій, з допомогою яких Холмс просувався до розгадки цієї складної справи, і хоч не міг ще збагнути, до чого ми прийдемо, але ясно зрозумів: Холмс чекає, що божевільний злочинець вчинить замах на два бюсти, які ще залишились, і один з них, як я пам’ятав, був у Чисвику. Немає сумніву, мета нашої мандрівки — схопити злочинця на місті злочину, і тому я не міг не захоплюватись хитрістю мого друга, який навмисне дав вечірній газеті неправильні відомості, щоб злочинець прийшов до думки, ніби він може й далі діяти безкарно. І я не здивувався, коли Холмс порадив мені прихопити із собою револьвер. Сам він узяв свою улюблену зброю — мисливський хлист, держално якого було залито свинцем.\nОб одинадцятій годині біля наших дверей нас чекала карета, і в ній ми по Хеммерсмітському мосту переїхали на другий бік Темзи. Там візникові наказано було почекати. Ми пройшли трохи далі пішки і вийшли на безлюдну вулицю з гарними будинками обабіч; навколо кожного будинку був невеликий сад. При світлі вуличного ліхтаря на брамі одного з них ми прочитали: «Вілла Лабірнум». Мешканці будинку, очевидно, уже спали, бо весь він потонув у темряві, тільки над вхідними дверима світилось напівкругле віконце, кидаючи пляму тьмяного світла на садову доріжку. Дерев’яний паркан відділяв сад від вулиці й кидав досередини густу темну тінь, в якій ми й зачаїлись, увійшовши в той сад.\n— Боюсь, нам доведеться довго чекати,— прошепотів Холмс.— Треба подякувати провидінню, що немає дощу. Думаю, нам не можна й курити, щоб згаяти час. А проте наші шанси два проти одного, що вся ця морока не буде марною.\n— Ходімо до відчиненого вікна. Ми схопимо його, коли він вилазитиме,— прошепотів Лестрейд.\nАле перш ніж ми встигли зрушити з місця, чоловік з’явився знову. Коли він увійшов у пляму світла, ми помітили, що під пахвою він несе щось біле. Потім він злодійкувато озирнувся. Тиша безлюдної вулиці заспокоїла його. Повернувшись до нас спиною, чоловік поклав свою ношу на землю, і наступної миті до нас долинув звук різкого удару, слідом за яким почулися дзенькіт і потріскування. Чоловік так захопився знищенням бюста, що не почув наших кроків, коли ми, скрадаючись, почали наближатись до нього. Холмс, наче тигр, стрибнув йому на спину, ми з Лестрейдом миттю схопили його за руки й наділи на них наручники. Коли ми перевернули його горілиць, я побачив огидне, жовтувате обличчя, спотворене люттю, і зрозумів, що ми справді схопили саме того чоловіка, що був на фотокартці.


«У всякого своя доля і свій шлях широкий», але у деяких людей життєві шляхи ідуть паралельно, ніби придивляючись, а тоді, впізнавши рідну душу, зливаються в єдиний потік, обдаровуючи один одного скарбами свого життя. Так сталося і у Василя Рижого з Наталею Лавренюк.\nНаталя в дитинстві, як і більшість дітлахів, любила ліпити та малювати, але ніхто до цього серйозно не ставився, і сама Наталка теж. В старшій школі її улюбленими уроками були математика та фізика, а в планах на майбутнє – вступ на фізмат чи в політехнічний інститут. В 11 класі учнів розділили на групи для навчання у виробничому центрі «Спадщина», і Наталя попала до цеху декоративного розпису. Була страшенно незадоволена: «Який ще розпис? Не хочу, не вмію! Не буду!» Та вже після першого уроку, заворожена м’якістю ліній і буянням кольорів петриківського розпису, відчула, що і хоче, і буде. І це «хочу!» стало настільки сильним, що всі точні науки відійшли на другий план, а думки про фізмат і політех вже зовсім не гріли.\nЦя кардинальна зміна напрямку налякала не тільки Наталю, а й її батьків. Практичні люди (мама − медпрацівник, батько – будівельник), вони не розуміли, яке майбутнє може бути у дівчини з пензлем в руках. Всі діти готувалися до вступу в обрані заклади, а їхня донька – відмінниця, медалістка − в останню хвилину руйнувала все. Наталі й самій було страшно, що ж робити? Поступати у мистецький вищий навчальний заклад – не мала відповідної підготовки. Якщо піде в ПТУ, закінчивши 11 класів з золотою медаллю – мама не переживе. Але вже тоді дівчина відчула, що саме на мистецькій стежці її покликання. І вона повірила собі.\nЗнайшовши в довіднику навчальних закладів Вижницький коледж декоративно-прикладного мистецтва, і думаючи, що це Вінницький коледж (не уважно прочитала), Наталя вирішила: іду туди. Почала готуватися до вступу, знайомі порадили їй повчитися академічному рисунку у Василя Рижого... Так і сталася ця головна зустріч їхнього життя, яка відразу розставила все на свої місця.\nЯк згодом з´ясувалося, вони вже давно існували паралельно. Василь Степанович вів гурток кераміки у «Спадщині» в той час, як Наталя там само опановувала петриківський розпис. «Якби я знала про той гурток, то відразу б пішла на кераміку, а не на розпис. Ще у 8-му класі, побачивши в журналі фото глиняної скульптурки Миколи Вакуленка, я накупила пластиліну і без кінця щось ліпила». Та як добре, що сталося саме так, бо і петриківський розпис, і кераміка гармонійно поєдналися в творчості Наталії Лавренюк.\nВасиль Степанович на час їхнього знайомства вже мав і освіту, і досвід роботи. А почалося його захоплення творчістю так само, як і в Наталії, ще у дитинстві. Він дуже любив ліпити. Ліпив з пластиліну. Іграшок майже не було, та він і не вмів ними гратися, пластилін заміняв іграшки. З нього можна було зробити будь що – і техніку, і фігурки людей і тварин, і свою казку. Василько мріяв, що як виросте, буде мати собі «ліплярню». В родині всі три брати мали хист до малювання, і бабусин брат малював, але не ставилися до цього серйозно. А Василь, підростаючи, все більше і більше розумів, що хоче саме цим займатися в майбутньому. Його батько якийсь час працював завклубом, в якому були свої сільські художники. Вони і стали першими вчителями хлопця.\nПізніше він закінчив курси художників-оформлювачів. В армії вже малював портрети своїх друзів. Хотів поступати в Київський художній інститут, але зрозумівши, що у нього ще слабка підготовка, пішов працювати у вінннницький художній комбінат. Через два роки йому дали рекомендацію для вступу, і в 1986 році Василь Рижий поступив в Одеський педагогічний університет на художньо-графічний факультет. Тут вчили усьому: графіка, скульптура, декоративно-прикладне мистецтво, а кераміки - не було. Під час навчання Василь паралельно працював в керамічному кооперативі «Фігаро», де виготовляли декоративний посуд, кружки, колби для медичної промисловості. Тут він пройшов першу школу роботи з глиною, зрозумів технологію виготовлення полив і процес випалювання. По закінченню інституту за направленням пішов працювати в Ладижин, в навчальний центр «Спадщина», де згодом і зустрів свою другу половинку − Наталю.\nРобота в «Спадщині» і для Василя Степановича , і для Наталії Іллівни стала великою школою. Тут вони вели гуртки і з художньої кераміки, і з петриківського розпису, і з образотворчого мистецтва. Як розповідає подружжя: «Ми усьому вчилися на ходу, разом з дітьми». В цей час вони познайомилися зі славними бубнівськими майстрами: Фросиною Міщенко, Тетяною Шпак, Валентиною Живко, Тетяною Дмитренко. Їздили до них в Бубнівку, по-троху вчилися, обмінювалися досвідом. Найбільше Василь Степанович любив і любить робити «малі скульптурні форми», тобто глиняні фігурки, а Наталія Іллівна їх із задоволенням розмальовує. Та з часом, працюючи з глиною, Василь Степанович почав відчувати потребу в гончарному крузі – то пальці не діставали до дна, щоб зробити потрібну форму, то ще щось не виходило. Зрозумів, що прийшов час опановувати гончарську справу. Самотужки змайстрував гончарний круг, піч, кульовий млин, а згодом, разом з дружиною, облаштували собі і майстерню. Так здійснилася дитяча мрія Василя Рижого − ліпити, малювати і мати свою «ліплярню».\nЗгодом, майстерня перетворилася ще й на невеличкий музей, в якому зібралися роботи Василя, Наталії та інших майстрів, з якими спілкувалося подружжя. Одного разу до цієї майстерні музею приїхала Сільвія Ярошенко – голова циклової комісії декоративно-прикладного мистецтва Тульчинського училища культури. Вона разом зі студентами поверталася з екскурсії з Новоселівки і вирішила заїхати до музею свого колишнього учня Василя Рижого. Тут, розглядаючи роботи Василя Степановича і Наталії Іллівни, сказала: «Заберу вас в училище працювати». Тоді ці слова сприйнялися як жарт. А вже за два роки – стали реальністю. Сільвія Костянтинівна покликала подружжя в гості і сказала: «Пишіть заяви».\nПропозиція виявилася дуже вчасною, бо майстри відчували, що вже переросли «Спадщину», що їм потрібен рух далі, новий виток розвитку і творчості. Тому, не довго думаючи, погодилися. І ось вже третій рік Василь Рижий і Наталія Лавренюк – викладачі Тульчинського училища культури на відділенні декоративно-прикладного мистецтва. Василь Степанович викладає курси рисунку, живопису, композиції, ліплення та кераміку. Наталія Іллівна навчає декоративному розпису, витинанці, малюнку на склі.\nТа насправді вони разом вчать студентів розуміти і любити свою землю, свою культуру, свої традиції, себе самих. Які прекрасні роботи створюють учні цього творчого подружжя! В кожній з них, окрім досконалого володіння матеріалом, видно знання і розуміння студентом внутрішнього, сакрального змісту розпису, орнаменту, знаку. Трипільські безконечники і різдвяні зірки, подільські вазони і писанкові ружі – все це можна побачити на учнівських роботах. «Нам цікаво працювати з дітьми, які за- цікавлені, які мають бажання вчитися і працювати», а в училищі найбільше саме таких. Дуже важливою для викладачів є підтримка керівництва училища: «Так приємно, коли твою працю оцінюють, коли заходять в майстерню і кажуть: «Які ви молодці!» Це дуже надихає, після цього хочеться працювати ще більше і ще краще.»\nСкладно уявити, та цим зайнятим творчим людям вдається ще багато чого встигати. Десятки мистецьких пленерів, виставок фестивалів. Їхні роботи прикрашають колекції шанувальників України та багатьох іноземних держав.\nДо речі, Василь Степанович не тільки чудовий кераміст, а й майстер з різьби по дереву, чеканщик, а головне – прекрасний художник, шанувальник академічного живопису, палкий пленерний живописець. Для нього живопис – це розкіш, яку не завжди собі дозволиш, і то не через брак коштів на матеріали, а через брак часу. «Живопис – це як нова вишиванка на свято» – каже Василь Рижий.\nНаталія Іллівна – успішний підприємець, автор бізнес-проекту туристично-мистецького комплексу, який здобув призові місця на обласних та всеукраїнських конкурсах бізнес-планів. Робота забирає майже весь час, а у них же ще й двійко синів – Діма і Максим. Менший, Максимко, колись казав: «Хай би ділася десь ваша майстерня, як вона мені надоїла! Ви весь час там сидите». А тепер, вже й сам нерідко сидить там, малює, ліпить. І не просто малює, а старається, щоб було не гірше ніж у старшого брата і у тата. Звичайно, до тата ще далеко, та й у Діми є чому повчитися, адже Дмитро вже студент Львівської Академії мистецтв, відділення декоративно-прикладного мистецтва. Його роботи з кожним разом стають все цікавішими, а знайомства на різних пленерах з іншими художниками і майстрами надихають на творчість. Має хлопець ще одне захоплення – пластилінові мультфільми. Разом з товаришем, що вчиться на відділенні фото-відео мистецтва, Юріком Макаряном, вони знімають мультфільм.\nОтак, в щоденній творчій праці живе ця чудова родина, добрі і світлі люди, які люблять один одного, люблять свою роботу, і щедро діляться своїм багатством з іншими


У Києві авто здійснило лобове зіткнення з маршруткою | ALLNEWSUA.LIVE\nСлуга Народу в Київ Створено 2 дні тому• 3 хв. читання\nУ Деснянському районі столиці легковик здійснив лобове зіткнення із маршруткою\nУ Києві, у Деснянському районі на вулиці Кубанської України (колишня Жукова) сталася жахлива дорожньо-транспортна пригода за участю маршрутки.\nЯк вдалося дізнатися Вартовим.Еспресо, маршрутка 415-го маршруту підкочувалася до кінцевої зупинки, як раптом на зустрічну лоб в лоб таксобусу вискочив легковик Fiat Croma. Водій маршрутки, розповів, що це сталося настільки миттєво і несподівано, що у нього не було шансів уникнути зіткнення.\nВід удару таксобус "Богдан" відкинуло назад на метр і в автобуса вилетіло лобове скло. В результаті ДТП двох чоловік із трьох затиснуло у деформованому салоні "італійця". За словами свідків, один зміг вибратися самотужки, а для того, щоб деблокувати ще двох довелося викликати рятувальників - їх госпіталізували без свідомості.\nНа щастя, в маршрутці пасажирів не було, а водій серйозно не постраждав. На місці працюють патрульні поліцейські та слідчо-оперативна група, працівники якої і мають встановити всі обставини цієї автопригоди.\nКатегорія: Київ Теги: #ДТП #Деснянськийрайон #Київ #маршрутка #постраждалі\nПолітичний аналітик Андрій Поінтковський (Вашингтон, США) поділився своїм бачення того, у чому полягало завдання бойовиків ПВК "Вагнера" затриманих на околиці Мі


Попов оголосив у Києві надзвичайну ситуацію і звернувся до киян\n11 гру 2012, 14:48\nЧерез рясні дощі та снігопади у Києві оголошено «надзвичайну ситуацію природного характеру». Голова КМДА Олександр Попов звернувся до киян.\nПопов наголосив, що за останні кілька днів у Києві випала подвійна місячна норма опадів у вигляді дощу та снігу, повідомляє «Українська правда».\nЗа прогнозами метеорологів, сильні опади очікуються й надалі, а найближчими днями ще й різко знизиться температура повітря.\n«Через створення потенційної загрози об’єктам економіки та життєдіяльності міста внаслідок впливу сильних снігопадів ситуація у Києві визначена як „Надзвичайна ситуація природного характеру“. Це дозволяє столиці залучати сили, не підпорядковані міській владі», — йдеться у заяві Попова.\nПопов зазначив, що робота комунальних служб з боротьби зі стихією ведеться у цілодобовому режимі, мобілізовані також підрозділи МНС, Міністерства оборони, Міністерства внутрішніх справ, будівельні організації, промислові підприємства тощо.\nГолова КМДА пообіцяв, що впродовж найближчої доби «місто мобілізує усі наявні людські та технічні ресурси для боротьби із наслідками негоди».\nПопов звернувся до керівників підприємств, установ та організацій, а також до фізичних осіб, які працюють у Києві, з проханням організувати роботу з прибирання снігу на балансових територіях.\nОкремо Попов звернувся до водіїв «з проханням за можливості утриматись від поїздок без нагальної потреби, не порушувати правил паркування, аби мінімізувати перешкоди дорожнім службам під час інтенсивного очищення вулично-шляхової мережі від снігу».\nПопов також зазначив, що з вівторка у Києві запроваджується тимчасовий режим використання евакуаторів. Також буде обмежено рух містом вантажного великогабаритного автотранспорту у денний час.\nПопов закликав усіх киян бути надзвичайно уважними та обережними за важких погодних умов, дотримуватись елементарних правил безпеки, триматися на відстані 3-5 метрів від будинків та інших споруд, вибираючи найбільш безпечний маршрут руху.\nВін застеріг: «У жодному разі не заходьте за спеціальні огорожі поблизу будівель чи дерев, особливо з накриженням. Обережно ходіть слизькими ділянками тротуарів та сходами підземних переходів».\nЯк повідомляв «Ракурс», у вівторок дорогами Києва майже неможливо проїхати через замети. У столиці великі затори, у Києві падають дерева, не витримуючи ваги снігу.\nЧерез рясні дощі та снігопади у Києві оголошено "надзвичайну ситуацію природного характеру". Голова КМДА Олександр Попов звернувся до киян.


"Міжнародні авіалінії України" призупинила запуск рейсів між Україною і Польщею\nРаніше повідомлялося, що МАУ запускає авіарейс з Києва до Варшави. Рейси мали здійснюватися тричі на тиждень\nАвіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" не стане запускати авірейси між Україною і Польщею. Відомо, що перший рейс повинен був здійснитися 18 червня. Про це повідомляє прес-служба МАУ .\nЯк повідомили в МАУ, припинення рейсів в Польщу пов'язане з ситуацією у Білорусі, коли виникла необхідність обльоту території Республіки і подальшим перерозподілом пасажиропотоків, що фіксуються авіакомпанією на даному напрямку.\nМАУ аналізує ринок як прямих (point to point) пасажирів, які прямують в / з Польщі, так і трансферних пасажирів, які прямують з пересадкою в Польщі або Україні. У разі відновлення попиту, необхідного для мережі МАУ, рейси будуть відновлені, - йдеться в повідомленні.\nТим пасажирам, рейси яких скасовані, в МАУ радять: змінити дату подорожі на рейси МАУ без оплати штрафу відповідно до тарифу в оригінальному класі протягом періоду дії квитка, за умови зняття обмежень аеропортом обмін квитка на промокод з додатковим 25% бонусом на вебсайті МАУ або повернути кошти.


22 лютого, 2020 12:07\nТранспортний податок входить до складу податку на майно та повністю зараховується до місцевих бюджетів тих територій, на яких зареєстроване авто.\nСплачують транспортний податок і фізичні, і юридичні особи. За одинадцять місяців минулого року від автовласників - юридичних осіб надійшло більше 2,1 млн грн та 2,8 млн грн – від фізосіб.\nЗагалом за січень – листопад 2018 року до місцевих бюджетів Донецької області сплачено більше 4,9 млн грн транспортного податку. У порівнянні з минулим роком надходження зросли в 1,4 рази, або на 1,5 млн гривень.\nВартісна оцінка легкового автомобіля є одним з головних критеріїв для визначення об’єкта обкладення транспортним податком. Оподатковуються легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня. Тобто, якщо вартість автівки перевищує 1 млн 396 тис. грн (375 МЗП х 3723), то у 2018 році вона підпадає під оподаткування.\nТрадиційно, найбільші відрахування «автоподатку» з початку року забезпечили власники автомобілів м. Маріуполя – більше 1,5 млн грн, м. Бахмут – 0,8 млн грн, та м. Покровськ – 0,6 млн гривень.\nНагадуємо, фізичні особи повинні сплатити податок не пізніше 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення, юридичні особи сплачують щоквартально авансовими внесками до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом.


Квитки на потяги на грудень - Укрзалізниця відновила продаж | Сьогодні\nВ Україні відновили продаж квитків на "грудневі" поїзди\n26 листопада 2018, 15:14\n"Укрзалізниця" обіцяє пустити додаткові потяги\n"Укрзалізниця" (УЗ) відкрила продаж квитків на всі пасажирські поїзди, які відправляються з 9 по 20 грудня включно. Про це повідомила прес-служба перевізника.\nКупити квитки на потяги, що відправляються після 20 грудня, можна буде онлайн або в залізничних касах після 5 грудня. А з 9 грудня вводиться в дію новий графік руху пасажирських поїздів на 2018/2019 роки.\nТакож УЗ планує призначити додаткові потяги на новорічні та різдвяні свята. Всього в цьому році планується запустити близько 30 пар таких поїздів. В основному вони курсуватимуть у напрямку зимових курортів України – Івано-Франківська, Ужгорода, Львова, Чернівців.\n"Продаж квитків на додаткові поїзди буде відкрито після реалізації всіх місць в цілорічних поїздах", - нагадали в "Укрзаліниці".\nНагадаємо, раніше повідомлялося, щов Україні виник дефіцит квитків на потяги. Продаж квитків призупиняли через запуск потяга "Київ – аеропорт Бориспіль".\n"Призначення цього поїзда істотно вплинуло на графік в київському вузлі, що спричинило за собою невеликі зміни графіка по всій Україні", – пояснював директор департаменту внутрішніх і міжнародних пасажирських перевезень Олександр Красноштан.\nЯк відомо, з 1 жовтня в Україні подорожчали квитки на потяги. Тарифнапасажирськіперевезеннявирісна12%.Сумарне зростаннязарікскладеблизько25%,аджепершийетаппідвищення-тежна12%-відбувся30 травня.\nПрицьомуз 1 вересняцінинапасажирськізалізничніперевезеннябулизнижені.Цесталосяврамкахпочаткудіїкоефіцієнта1,02індексаціїдо тарифівнаперевезенняпасажиріву внутрішньому сполученніза календарними періодами.З 1 жовтнякоефіцієнтзновузнизився-до0,93.\nУкрзалізниця квитки поїзда залізничні квитки додаткові потяги пасажирські перевезення


← Як навчитися співати?\nЧим дивитися blue ray на комп’ютері? →\nНовий рік в Росії святкується шумно, з розмахом, адже як рік зустрінеш, так його і проведеш. І новорічний стіл, відповідно, теж повинен бути багатим і ситним, щоб залучити достаток. Що готувати на новий рік, які є традиційні страви, без яких не обходиться жоден новорічний стіл:\nСалат Олів’є — це блюдо прийшло до нас з радянських часів, коли його готували з доступних продуктів. Зараз на прилавках магазинів повно всіляких товарів, і вибір страв широкий як ніколи, але смак салату олів’є багатьом пригадується з дитинства, тому його так люблять.\nКартопля — зварити в мундирі приблизно 3 великих картоплини.\nМорква — теж варена, можна варити разом з картоплею. Досить однієї — двох великих морквини.\nЯйця — 4 варених круто яйця.\nВарена ковбаса — добре підходить молочна або докторська, беріть тільки перевірену марку, так як смак ковбаси грає важливу роль. Досить 300 грам, але багато комбінати фасують ковбасу по 400 грам і якщо ви любите м’ясо, то можна покласти його побільше.\nМариновані огірки — приблизно 4 великих, якщо ж берете корнішони, то їх може піти майже ціла банку.\nЗелений горошок — одна банку, якщо в сім’ї є ті, хто горошок не їсть, візьміть його поменше, або замініть кукурудзою.\nЛук — білий ріпчаста цибуля, одна цибулина, обов’язково свіжий, а не смажений або маринований.\nМайонез — раніше це був провансаль, зараз візьміть будь-який класичний, без добавок, лимона або оливкового масла.\nСіль і перець додаються за смаком.\nВсі інгредієнти нарізати однаковими за розміром кубиками (лук нарізати подрібніше), додати сіль і перець, перемішати. Порада: заправляйте салат майонезом безпосередньо перед подачею на стіл в необхідних порціях, так як без майонезу салат зберігається довше і якщо він залишиться після святкування, ви без ризику для здоров’я зможете їсти його практично свіжим.\nЩо готувати на новий рік, друге традиційне блюдо — оселедець під шубою.\nОселедець — одна риба, яку ви повинні самостійно обробити, відокремити м’ясо від кісток і нарізати невеликими шматками. Розкладіть на дно плоского блюда або салатника.\nЛук — другий шар, поверх оселедця свіжий дрібно нарізаний лук.\nКартопля — попередньо зваріть в мундирі 2-3 картоплини і дрібно нарізаними кубиками викладіть третій шар.\nМайонез — третій шар картоплі змастити майонезом.\nЯйця — Зверху на майонез насипати тонкий шар тертого яйця.\nБуряк — вірну буряк натерти на крупній тертці, сформувати їй останній шар і рясно змастити майонезом зверху.\nТакож традиційними є на столі квашена капуста і солоні огірки і помідори, пироги (з м’ясом, капустою, грибами) — до того ж, в пиріжках можна запекти різні речі і влаштувати ворожіння: комусь попадеться кільце, значить до весілля, комусь монетка, значить до багатства, а кому дістанеться солодкий пиріжок у того і життя в новому році буде солодка. Не забудьте попередити гостей, що в пиріжках можуть бути сюрпризи, щоб вони їли акуратно і не зламали зуби.\nЩо готувати на новий рік з гарячого — з закусками ми розібралися, а що ж буде основною стравою. Найчастіше основною стравою на новий рік стає м’ясо, воно є ситним і є символом достатку. У кожної господині свій фірмовий рецепт м’яса, але є рецепти, які допоможуть заощадити час: м’ясо, запечене в рукаві і м’ясо по-французьки, хорошим варіантом може стати риба на новорічному столі, наприклад форель, запечена під сиром.\nОбов’язково на столі мають бути присутні шампанське і мандарини, а решта закуски вибираються в залежності від того, чий рік настає за східним гороскопом: миші сирну тарілку, кролику морква і капуста, мавпі фрукти, тигру м’ясні закуски, а дракону гострі.\nАпарат «Slim up»: новий гравець на ринку


Версія за 21:42, 25 червня 2009 (ред.)\nВерсія за 21:43, 25 червня 2009 (ред.) (скасувати)\nВерсія за 21:43, 25 червня 2009\nКНИГА ЗГОДИ (Das Konkordienbuch), збірка релігійних документів, прийнятих в Лютеранській церкві. До неї входять три символи віри ранньої церкви і шість віросповідних текстів 16 ст. Основним документом є сповідання Аугсбургське. Книга згоди вийшла в світ німецькою мовою 25 червня 1580. Вже в 1533 претенденти вченої міри по теології в Віттенбергському університеті зобов'язали письмово підтвердити свою прихильність сповіданню Аугсбургському. Подібна вимога пред'являлася лютеранським пасторам. Виник звичай включати в такі документи древні символи віри, додавалися і інші тексти. В результаті майже в кожній лютеранській країні або князівстві сформувалася своя збірка авторитетних віросповідних документів. Така ситуація шкодила єдності Лютеранської церкви, коли після смерті Лютера виникли розбіжності. Прибічники крайніх поглядів загострили розбіжності, що існували між Лютером і Філіппом Меланхтоном. Підозріння викликали і недавні переговори лютеран з католиками і кальвіністами. Теологи і князі спробували заспокоїти розуми підготовкою нових документів. Після кількох невдалих спроб виникла Книга згоди.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Книга_згоди&oldid=2731934\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 21:43, 25 червня 2009.


Leopolis | Львів — місто натхнення - Part 270\nВи переглядаєте:Головна»Author: Leopolis (Сторінка 270)\nОпубліковано Leopolis 31.08.2017\n«Як і було анонсовано, завтра, 1 вересня, буде відкрито для руху трамваїв вул. Чернівецьку. Усі ремонтні роботи завершені. Тут було встановлено нову трамвайну колію, замінено контактну…\nУ скринінговому центрі жінки можуть безкоштовно перевіритись на рак, – онколог\nЖахлива статистика – щодня на Львівщині від онкології помирає одна жінка. І це попри те, що своєчасно виявлений рак – виліковний. Про це у розмовній студії…\nВчора, 30 серпня, у м. Броди Львівської області відкрили нове підприємство «Електроконтакт Україна» з іноземними інвестиціями. Тут виготовлятимуть мережі для концерну BMW. Загальна сума інвестицій проекту…\nЦього року видавці привезуть до Львова понад 100 книжкових новинок спеціально до Форуму видавців. Більшість книжок ще у друкарні і побачать світ за кілька днів до…\nОпубліковано Leopolis 30.08.2017\nІз 1 вересня ціна за проїзд зросте до 3 гривень До 10 вересня львів’янам пропонують обміняти невикористані квитки на електротранспорт вартістю 2 грн на нові талони…\nМусульманська громада Львова запрошує на урочисті заходи щодо святкування «Курбан Байраму»\n4 вересня 2017 р. мусульманська громада Львова запрошує на урочисті заходи, приурочені до відзначення одного з найважливіших мусульманських свят – “Курбан Байраму”. Організація свята стала можливою…\nУ Поморянському замку, що у Золочівському районі на Львівщині, цього року розпочнуть проведення комплексу відновлювальних, реставраційних робіт. У вівторок, 29 серпня, відбувся аукціон щодо вибору підрядника,…\n1 вересня у Львові та Львівській області розпочнуться зйомки повнометражного художнього фільму «Ефір», що створюється за підтримки Держкіно, Польського Інституту та Міністерства культури Польщі, Угорського й…\nРейтинг обласних центрів за результатами ЗНО склали, враховуючи результати тестування 193 тисяч цьогорічних випускників. Перше місце, як і минулоріч, посів Львів. Середній бал ЗНО у цьому…\nУ п’яти львівських школах з вересня навчатимуться без дзвінків\nДев’ять шкіл в області, з яких п’ять в обласному центрі будуть пілотними для опрацювання нових методик навчання. До пілотних класів не було спеціального набору, повідомила в…\nПопередня 1 … 268 269 270 271 272 … 300 Наступна


У Тернопол висадили "Алею миру" » Тернопільська філія НТКУ\n«Алею миру» із платанів висадили у парку ім. Т.Шевченка. Акцію ініціювали активісти громадської організації «Файне місто». Міська рада та меценати допомогли із придбанням саджанців. Молоді дерева висадили неподалік острівка «Чайки» біля центральних фонтанів. «Алею миру» із платанів висадили у парку ім. Т.Шевченка. Акцію ініціювали активісти громадської організації «Файне місто». Міська рада та меценати допомогли із придбанням саджанців. Молоді дерева висадили неподалік острівця «Чайки» біля центральних фонтанів.\n«Акція проходить у сімдесяти країнах світу , - каже координатор Оксана Пантелеймон. Вона розрахована на те, щоб люди висаджували дерева з думками про мир. У такий елементарний спосіб об'єднуються заради спільної мети».\nПосадити Дерево миру прийшли і дорослі, і школярі. Хтось вперше саджав, хтось має певний досвід. Усі - робили це з натхненням та ентузіазмом.\nВероніка, Білоус, учениця української гімназії І.Франка: «Я посадила два дерева. Вони виростуть - і дихати стане легше».\nЗагалом в Тернополі розроблена концепція озеленення міста. У парках поступово планують замінити старі тополі на інші види дерев. Платани – адаптовані до наших умов і найкраще уживаються, де є багато вологи.\nЗа п’ять років платан зможе повністю змінити старі дерева. На жаль, у Тернополі є багато випадків, коли молоді саджанці, особливо декоративні, знищують або ж викопують.\n70 екзотичних дерев висадили в Тернополі\nЛіс єднання висадили на Зборівщині\nБлизько 3,5 тис. дерев висадили працівники ОДА\nРостіть на славу Україні!\nПереглянуто: 0 раз автор: Redactor 28-04-2015, 14:21 Роздрукувати


У школах та лікарнях має бути тепло « Інформаційно-аналітичний електронний додаток до тижневика «Вечірня газета»\n– Зараз – морози, – зазначив міський голова на апаратній нараді у понеділок. – Тому потрібен посилений контроль за температурою у закладах, де перебувають діти і хворі. Щоб нижче 18 градусів тепла у школах, садочках і лікарнях не було.\nОсоблива увага – комунальним мережам\nПід час посилення морозів особливу увагу слід приділяти стану водопровідних та теплопостачальних мереж. На цьому наголосив міський голова Кропивницького Андрій Райкович на апаратній нараді у понеділок.\n– Ми бачимо, що зараз багато поривів на водопроводах, – зазначив міський голова. – Я не розумію: працівники ж водоканалу запевняли, що переоснастили свої мережі системами проти гідроударів, контролю тиску. Аварія – це відсутність води, тепла в домівках кропивничан. Цього не можна допускати, тим більше, зараз. Усувати такі пориви нині дуже складно й затратно. Хочу також звернути увагу тепловиків: аварійні роботи слід виконувати якісно, а не розривати абияк ділянки, а потім абияк їх закопувати. Ми не для того вкладаємо такі великі гроші з міського бюджету в ремонти доріг та прибудинкових територій, щоб потім знову за вас виконувати всю роботу. Це злочин проти громади.\nGPS-навігатори придбали, а до диспетчерського пункту не підключають\nВ обласному центрі перевізники не хочуть працювати прозоро, тому не підключаються до центрального пульту управління. Про це міський голова Андрій Райкович сказав на апаратній нараді у понеділок.\n– Коли вони кажуть про диспетчеризацію – то від лукавого. Запровадили GPS-навігацію і не підключають техніку до центрального пульта управління. Підприємці не хочуть, щоб місто чітко бачило, скільки вони мікроавтобусів на маршрути випускають, скільки “фантомів” на маршрутах, наскільки в зоні чорної економіки цей ринок, – підкреслив Андрій Райкович.– Сором, коли підприємство Варванської приходить захищати свій проект, щоб отримувати договір на роботу в 2018 році, і показує, що на маршрут вона буде виставляти 40 мікроавтобусів, а водіїв при цьому на підприємстві числиться тільки дев’ятеро. Контролюючі органи чим займаються, хіба не можна взяти «в оборот» таких роботодавців?! Чому одні повинні працювати в легальному секторі економіки, збагачуючи державу, а хтось собі дозволяє отакі фокуси? Водії хамлять пасажирам, пільговикам. Напевне – це помста владі за запровадження нових маршрутів, появу автобусів великої місткості, нових тролейбусів. Я завжди підкреслюю: ми всіляко підтримуємо малий та середній бізнес, прагнемо, щоб він розвивався. Ніхто не заважає перевізникам виставляти на маршрути свій великогабаритний транспорт, однак вони явно не збираються поліпшувати свою матеріально-технічну базу. Але влада послідовно буде працювати над тим, щоб підвищувати якість перевезень в місті, незважаючи на опір.\nМіський голова вимагає від “Екостайлу» обіцяного\nУ понеділок на апаратній нараді міський голова Кропивницького Андрій Райкович знову розкритикував роботу підприємства «Екостайл», яке займається вивезенням і захороненням твердих побутових відходів.\n– Минулого року виконавчий комітет погодив пропозицію керівництва підприємства щодо підвищення ціни за вивезення твердих побутових відходів, – зазначив Андрій Райкович.– Воно так скаржилося, що тарифи не покривають витрати, так переконливо про це говорило, що аж плакати хотілося, хоч субсидію їм виділяй. Тарифи ми підвищили, а натомість керівники «Екостайлу» обіцяли встановити на території Кропивницького нові сучасні підземні контейнери для сміття, закупити сучасну техніку. Минув рік, а зрушень я не бачу. Де машини, які ви обіцяли закупити? Де ці підземні контейнери? Де перспектива розвитку? Це – окозамилювання. Ви повинні не лише гроші з людей збирати, а робити реальні кроки вперед, інакше ми почнемо рушити монополію! Ми вже навчилися це робити ефективно! Тож найближчим часом повинні побачити реальні результати вашої роботи, перспективну програму розвитку.\npgt 0.54513 сек. / запитів: 7 / sitemap / Copyright © "Вечiрня газета" 2001-2015


Марк (ч.3) – Uncle\nФотографічним поглядом сусідка зміряла Марка з ніг до голови. Тепер він міг бути певним: якщо я не повернуся ціла і неушкоджена, його фоторобот матиме портретну схожість. «Я поверну її через годину» – невимушеною світською вальяжністю Марк здобував собі прихильність моєї компаньйонки, яка проте не знімала з обличчя маску неприступної строгості. Знаком я відпустила приятельку, і ми спустилися до малого пляжу.\nУ МореннеНебо випливли маленькі шустрі восьминіжки – на урок. Вони влаштували поєдинок всіма своїми ніжками і пролили чорнило. Батьки насварили восьминіжок, і малята застигли стояти нерухомо у МоренномуНебі, проблискуючи на землю лиш мерехтливими цяточками допитливих очиць крізь чорнильний смог – вкл/викл, вкл/викл, вкл/викл – як пульсуючий струм. Ми зайшли у моторошну чорність по білій, колючій, зітканій зі шматочків будиночків молюсок ковдрі, що прикривала порепану спину древньої рибини. Нас було всього четверо: я, Марк і двоє підлітків. Але юна парочка дуже скоро залишила нас на самоті. Розпечений вдень камінь віддавав підземний холод свого темного нутра. Я віджала собі шматок куртки Марка і вмостилася щонайзручніше. Мені здалося, він був дещо цим здивований. Ну вибач… А ти думав, я сидітиму, як метелик, лиш злегка торкнувшись невагомими лапками?\nЗдається, на цей вечір в нас були різні плани. Чого сподівалася я, з розумної точки зору пояснити важко… Просто він мені подобався, і я прийшла. На що розраховував мій супутник, з кожною хвилиною побачення ставало все очевидніше. Романтичні надії в уяві Марка розбивалися об приклади зґвалтувань із підручника по психотерапії в моїй голові…. «Ну чому? Тобі ж так само подобається, як і мені…» А проте на його дослідницьку допитливість я реагувала десь так, як він – на мої екзистенційні запитання типу «що для тебе важливо у житті» чи «що ти потребуєш у відносинах». Може, кожному з нас десь в чомусь і цікавою була пропонована іншим тематика, але до її розгортання ніхто явно не був готовим. «Так ти що втечеш?…» «Так, я втечу.» «Ти ж хотіла…» Я вперто виверталася і відвертала губи, ховаючись обличчям йому у плече. Так. Я хотіла. (Але вже ти уважний!) Але я пе-ре-хо-ті-ла!\nКоли розбіжності у баченні перспектив вечора стали очевидними, розмова плавно перетекла в побутово-філософське русло – «про життя».\n«А хто буде їсти готувати?» – намагався вникнути у моє бачення сімейних відносин Марк. «Чоловік?» М’який шльопок негайно приземлився на моє м’яке місце. Я негайно відповіла взаємністю: а не треба тут руки розпускати! Я теж битися можу! «А всерйоз?» Якщо чесно, я не думала, що готувати має виключно чоловік. Але мене відверто дратує, що цей почесний обов’язок відводять у нашій культурі жінкам. Скільки жінок чудово готують? І що від того щасливих у шлюбі чоловіків побільшало? А жінок? Але свої роздуми я притримала при собі. А ми тим часом вирушили слідами ліхтарів, що провадили нас провулками окутаного темрявою міста.\n«Ти обнадіяла всіх продавців срібла…» Ах! Яке ж там було срібло! Я приходила на приморський базар кожного дня, уважно роздивлялася кожен прилавок, приміряла вироби, співставляла ціни. Приходила до Марка, і поверталася до прикрас знову і знову… Але у мене, як на зло, майже не було грошей, і я нічого не купляла… Я навіть не знаю, що Марку на це відповіла, так мені було смішно:) Про свою колекцію біжутерії розповіла, мабуть. Марк розповів трохи про себе. Насправді він – інженер, і зазвичай заробляє на життя ремонтом комп’ютерів та техніки. А з початком пляжного сезону він, як той птах, перебирається на південь і малює хною тату. «Хороший дохід?» «Так, досить.»\nЯ намагалася пояснити, чому мені важливо писати. Марк ніяк не сприймав аргументів про самореалізацію, про те, щоб робити значиме і ділитися переповнюючим тебе, і кожного разу повертався до запитання: «Хіба чоловік і дитина не зроблять тебе щасливою?»\nТак, справді, це було б для мене щастям, жити з коханим і люблячим чоловіком. І, можливо, колись в мене будуть діти. Але для мене насправді дуже сильно має значення, з ким:) І хоча я розумію жінок, які хотіли б виховувати дитину навіть і самостійно, для мене на момент часу бажання мати дітей сильно залежить від надійності потенційного батька. Дуже первісно-общинно, я знаю, але для мене це так. Як тільки показник на барометрі «надійності» починає падати, мій материнський інстинкт провалюється крізь нульову позначку і летить далі з прискоренням вільного падіння. Перш ніж приймати рішення «завести дитину» мені сильно хочеться запропонувати майбутньому партнеру по цьому багаторічному проекту нашвидкоруч зверстану анкетку:\n1) Коли ми будемо чекати дитину, ти будеш ходити зі мною в лікарню? Ти підеш на пологи? Ти будеш підтримувати мене? Наглядати за лікарями? Чи відлиняєш? А, може, це травмує твою психіку, і ти зомлієш взагалі?\n2) Коли народиться дитина, ти будеш спати зі мною в одному ліжку? Прокидатися до дитини вночі? Ти будеш гріти молочко і кашки? Міняти пелюшки? Чи втечеш у тиху кімнату і покинеш мене спати з дитиною одну?\n3) Коли я чи дитина будемо хворі, ти будеш відкладати свої справи і піклуватися про нас? Давати гаряче молочко і брати на ручки?:) Витримувати мою паніку «у нас 37, ми помрем?»? Викликати лікаря? Не викликати лікаря, коли я запанікувала просто, і його не треба?\nПерелік питань відкритий, нові пункти у розгляді.\nЯ хотіла було спитати Марка, чи в його оточенні бракує жінок, для яких за щастя буде вийти за нього заміж, варити комплексні обіди і ростити дитину. То чому він не вибрав собі одну із них? І чому гуляє зараз зі мною? Але знов промовчала. Краще іноді просто змовчати.\nІ хоч я знала, що Марк не говорить від імені всіх чоловіків на планеті… І хоч я знала, що він просто озвучує прийняті в його середовищі стереотипи… І хоч я знала, що є досить багато чоловіків, які б не хотіли, щоб жінка звела своє життя лиш до обертання навколо чоловіка… В той момент я відчувала, що я стою зараз серед нічного міста одна. Зовсім-зовсім одна.\nТема психології виявилася для мого співбесідника ближчою, і він залпом видав серію насправді чудових запитань до психолога, які я на жаль не встигла записати. Здається, ми ходили лиш двоє у цій кіношній красі давнього міста, ніби силуети, що втекли зі старої афіші. Дві чорні фігурки, фасади-декорації і замість прожекторів – ліхтарі. «Тихше… Говори тихше…» «Вибач… Ой, вибач…» Я з усіх сил старалася, але, збуджена, ніяк не могла пристосувати до його потреб свого голосу.\n«Давай ще до видової площадки, і я проведу тебе до дому» – Марк трошки продовжив наш маршрут. «О… Я знаю це місце… Я тут пробігаю зранку… Ти не захотів зі мною бігати…» «Я взимку зламав стегно. Один-єдиний день у цій зимі була ожеледь, і в той єдиний день зими я впав…»\n«Ти мене неправильно кудись ведеш. До дому мені туди…» «Ти це мені говориш?» «Так! Це я тобі говорю!» Те, що я погано орієнтуюся в чужому місті (та й у своєму, чесно, не дуже), не дає йому права з мене кепкувати! Марк вів мене далі своєю дорогою. «Що це?» «Не знаю… Ой… Мій дім…»\n«Якщо, ти думаєш, мені потрібно лиш одне, то чому я досі з тобою гуляю?» «Тобі цікаво…» «Ти поцілуєш мене на прощання?» «Ні.» Так, Марк це правильно помітив. Я хотіла… Увесь день перед побаченням принаймні точно… Але коли ми зустрілися, то я відчула, що вже не хочу. Це пошло дуже. Він не любить мене. Я його не люблю.\n«Все добре?» – спитала спросоння моя сусідка. «Так. Все добре. Ми просто хотіли різного.» «Скільки ж йому років?… Але в нього дуже хороші зуби…» «Ти теж помітила?:)» Я зробила собі кислого-кислого чаю. В таку кислятину я б кинула зо дві ложечки цукру… Але куди ж о третій ночі солодке? А казав, через годинку поверну… Годинку, ага… Я повільно сьорбала гидку рідину і довго-довго дивилася в темноту. До цієї ситуації пасувала б сигаретка, якби я палила. Але я не палю.\nНаступного дня я прокинулася на диво легко і на диво бадьорою. А проте я була люта і вперше за всю відпустку не звернула до дому через приморський базар. Коли емоції попустили, я прийшла – справджувати надії торговців сріблом – скоро до дому, принаймні на дрібниці в мене гроші були. Марк відвів погляд. Мене це розсердило. Я прийшла ще раз (не до Марка, я вибираю довго, особливо без грошей). Швидко кивнув, не подав навіть руки.\nЯ не хотіла їхати, не попрощавшись, наче ми посварилися. Якщо подумати, він нічого поганого мені зробив … І врешті-решт: він обіцяв мені квіточку!\n«Ти казав, що намалюєш мені квіточку.» «Ти вже їдеш?» «Через день.» «Сідай.» Пензлик торкався моєї руки швидкими штрихами. Ми перемовлялися короткими, позбавленими інтриги фразами – як двоє однокласників, що зустрілися через роки. Я відмітила боковим сприйняттям, що нарешті говорю на комфортній для нього гучності.\n«Можна, я колись напишу про тебе історію?» «Пиши. Але я не зможу її прочитати…» Що ж, воно й до кращого… Але промовчала.\nНа мою руку в цей час опускалася розкішна, довжиною в лікоть пір’їна. З пір’їни розліталися чайки – крилаті сестрички моєї душі. Та не хотіла я квіточки. Яка з мене квіточка? Коли всіма пір’їнками моєї душі я – чайка. Чайка! Змахну лиш крилами і здіймусь увись.\nГоворимо по телефону з мамою. Ділюся своєю печалькою. Кажу, не зійшлися в пріоритетах. Але він приємно обнімається:) «Та хіба про таке говорять?» – коментує збоку моя колєжанка. А, якщо дійсно приємно обнімається, то хіба ні?\nПочаток історії можна прочитати за посиланнями:\nТекст 2 із серії “Не для блогу”. Але теж важливим мені видається сьогодні:) Рік тому писаний. Ну, хай буде зовсім точно… Рік з\nОстаннім часом я черпаю натхнення і радість життя від літніх людей.\nДесь я таке читала, чи то у темпористиці (чи ще в якійсь екзотичній\nЯрослава Мельничук Лютий 29, 2020\nЛюба Галинко!!! Прочитала поки що лише один есей. Все це моє знайомство з твоєю творчістю з подачі Вашої славної Мамочки — Ольги Ярославівни, моєї дорогої викладачки англ. мови. Есей “Марк” дуууже сподобався. Буду вивчати і читати нові твори. Дякую ВАМ!!! Ярослава.\nHalyna Ivasyuk Березень 02, 2020\nДякую Вам щиро за добрі, надихаючі слова, дорога Ярославо!!! Заходьте на сайт ще – я буду рада, якщо Вам буде моя творчість до душі! З повагою і вдячністю, Галина


Відьмар з-під турецького моста - Легенди - Каталог статей - Вічний Кам'янець\nСр, 16.06.2021, 22:24\nЯк ішли турки на Кам'янець, то їм все чарами своїми відьмар старий допомагав. Захопили Кам'янець, то й разом з ним і гори золота, які там були.\nТурки - це турки. Почали людей у далекі краї продавати. То ще більше того золота назбирали. До пори збан воду носить. Настав час, що змушені були той Кам'янець польським панам вертати.\nВивозять та вивозять золото і кіньми, і верблюдами, і віслюками, а його ще більше є. Завтра вже останній день. Де ж золото подіти!\nНаказав відьмар приховати усе золото до слушного часу.\nЗробили здоровенну дубову діжку, просмолили. Туди зсипали усе золото, коштовне каміння, пересипали діамантами і добре заднили. Сторожем лишався старий, як світ, відьмар.\nНемічний дідок-відьмар тую діжку три рази обійшов, щось там до турецького бога пошептав. Сам три рази об землю грудьми вдарився і обернувся в чорного, як сажа, когута. Запіяв, головою мотнув і діжка, ніби пір'ячко, полетіла з мурів фортеці до Турецького моста, а когут скерував далі і з діжкою легенько злетів з моста у водопад, який Кручею називають. Опинився під водою в тій ямі, де ніхто дна не дістає. Там на золоті сидить зідьмаг по нинішний день. Він чекає того часу, коли турки прийдуть за золотом.\nЩо має початок, те має кінець. Є спосіб підняти тую діжку з-під Кручі.\nЯк на Великдень піп заспіває в церкві перший раз "Христос Воскрес", то всі відьми і відьмарі чари гублять, свою силу на одну часиночку (мить) втрачають.\nТоді турецький відьмар стає стареньким, слабим дідком і падає з діжки на дно Кручі. Як знайдеться такий сміливець, що вислідить ту часиночку, скочить у Кручу і притримає відьмара за бороду, то вода сама на берег діжку з золотом викачає. Тільки треба дуже дивитися, щоб відьмар знову на діжку не вискочив і не став когутом, бо пропадеш ні за цапову душу!\nЦю легенду чула* в ранньому дитинстві від\nбабусі своєї, підзамчагіки Ганни Семик.\nПереглядів: 1458 | Коментарі: 5 | Теги: турецький міст, Сис, скарб, відьмар, Легенда | Рейтинг: 5.0/2\n1 Kobzar (06.08.2012 00:56) [Материал]\nА що,майже правда,скарб у кручі тільки охоронець не там)))\n2 lapa (06.08.2012 08:25) [Материал]\nАга) тут все чиста правда.\n4 Kobzar (06.08.2012 18:39) [Материал]\n5 lapa (06.08.2012 23:06) [Материал]\n3 KamPod (06.08.2012 12:50) [Материал]\nМене зацікавило визначення "водоспад, що Кручею зветься", я щось завжди думав що цей водоспад - це злив під турецьким мостом... Але от несумісність з цією версією:\nНа скільки пам'ятаю, то до турок міст був на арках а вони його замурували, зробивши суцільною стіною. Канал під мостом пробив уже пізніше Ян де Вітте, здається. От і щось не в'яжеться у мене, хоча інших водоспадів не спадає на думку


Чим мазати під очима від зморшок » журнал здоров'я iHealth\niHealth » Дерматологія » Зморшки » Чим мазати під очима від зморшок\nЧим мазати під очима від зморшок\nКреми для боротьби із зморшками навколо очей\nВсі засоби по догляду за шкірою очей стимулюють вироблення колагену. У нормі колаген і еластин виробляються в організмі кожної людини. Ці речовини підтримують пружність шкіри, її тургор, тим самим, уповільнюють процеси старіння.\nУ зв’язку із зміною гормонального фону і природними процесами в організмі кількість колагену різко знижується. Косметичні засоби не позбавлять від зморшок повністю, але можуть істотно поліпшити ситуацію. Крім колагену креми багаті ретинолом, глюкозою, а також вітамінами групи Е.\nВажливо пам’ятати, що не можна наносити на шкіру під очима косметичні засоби для обличчя. Що робити зі зморшками під очима? Жінкам, а також чоловікам слід користуватися кремами від зморшок.\nЧим мазати під очима від зморшок: народні засоби\nКрім професійних, жінки часто обирають засоби народної медицини. Не секрет, що багато рослин мають цілющі властивості для організму і допомагають у боротьбі з процесами старіння.\nКосметологи радять застосовувати масло кокоса, виноградних кісточок, масло ши, жожоба, а також мигдальне і оливкове.\nДо складу цих олій входить цілий комплекс мінеральних речовин, ненасичених жирних кислот, вітамінів.\nКрім боротьби з процесом старіння, масла володіють рядом корисних властивостей:\nсприяють омолодженню і регенерації шкіри;\nзахищають її від негативних впливів навколишнього середовища;\nмають сонцезахисної функцією;\nзволожують і живлять шкіру повік;\nсприяють загоєнню ран і мікротріщин.\nРицинова олія – засіб від зморшок під очима\nНа форумах, присвячених питанням краси і здоров’я, багато жінки діляться порадами, ніж мазати під очима від зморшок. Найпопулярніший відповідь – рицина. Це засіб безцінне для будь-якої жінки.\nКрім харчування, пом’якшення і зволоження тонкої шкіри повік, касторове масло рекомендується як ефективний засіб боротьби з віковими змінами.\nЗа темою: Димексид від зморшок\nПереваги застосування касторової олії.\nПовільно висихає завдяки жирної консистенції;\nЕфективно бореться з першими ознаками старіння;\nСприяє позбавленню від набряклості.\nЦілющі речовини, що входять до складу касторки, що проникають глибоко в структуру епідермісу, беруть участь у процесі клітинного обміну речовин. Такі кошти можна виготовити самостійно.\nКрім харчування, пом’якшення і зволоження тонкої шкіри повік, рицинова олія ефективним засобом боротьби з віковими змінами.\nРецепти приготування крему від зморшок на основі касторової олії\nЩоб приготувати крем, знадобиться 1 ст. ложка вершкового масла, 1 сирий яєчний жовток, подрібнені листя шипшини (можна взяти конвалії, троянди, жасмин), додати кілька крапель касторової олії.\nРекомендується наносити склад на проблемні ділянки перед сном. Важливо пам’ятати, що маски недовго зберігаються, тому їх можна використовувати протягом 7 днів з моменту приготування.\nДосить простий і ефективний косметичний засіб у боротьбі зі зморшками під очима – домашній крем з вітамінами. У його склад входить вітамін Е в капсулах і касторове масло.\nДва цих інгредієнти необхідно змішати і наносити на ніч. Такий крем придатний для щоденного застосування.\nЧим мазати навколо очей від зморшок: косметичний лід\nЩоденне протирання обличчя і ділянок під очима косметичним льодом є відмінним засіб у боротьбі з появою зморшок. Шкіра зволожується, тонізується, активізуються обмінні процеси в клітинах.\nРецепт приготування відвару досить простий. Столову ложку трави залити склянкою окропу, поварити 5 хвилин, процідити, розлити по формах і відправити у морозильну камеру.\nНайпопулярніші рецепти льоду робляться на основі петрушки, кропу, ромашки, липового цвіту, брусничного соку. Однак такий спосіб боротьби зі зморшками має деякі протипоказання.\nУ холодну пору, особливо взимку, не варто протирати обличчя перед виходом на вулицю.\nУ разі, якщо шкіра на повіках травмована, зневоднена або на їй є роздратування, краще обмежити застосування такої процедури.\nНаявність судинної сіточки – пряме протипоказання до використання косметичного льоду.\nНаявність простудних захворювань.\nЗа темою: Медовий масаж обличчя від зморшок\nКосметичні засоби для догляду за шкірою повік на основі природних компонентів\nЧим ще мазати зморшки навколо очей, щоб поліпшити стан шкіри? Надзвичайно благотворно діє маска з геркулесу і меду.\nДля приготування цього засобу потрібно подрібнити пластівці геркулеса і змішати їх з медом. До отриманого складу додати 1 ст. л. заварки. Далі склад поварити на водяній бані до отримання однорідної суміші. Маску наносити на шкіру повік в розігрітому вигляді.\nПісля застосування засобу необхідно під очі нанести спеціальний косметичний засіб. Потрібно пам’ятати, що мед — алергенний продукт, тому маску потрібно застосовувати з обережністю.\nЩоб розгладити шкіру повік можна використовувати маску на основі соку лимона і яєчного жовтка. Ці компоненти потрібно змішати з подрібненою цедрою, додавши чайну ложку оливкової або мигдального масла.\nСуміш наносити на шкіру під очима, тримати не більш півгодини. Засіб потрібно видаляти прохолодною водою, потім нанести живильний крем.\nЧудодійна маска зі шпинатом – ефективний засіб в боротьбі зі зморшками\nУ шпинаті знаходиться цілий комплекс антиоксидантів, що мають яскраво виражену протизапальну, омолоджуючу та регенеруючою дією. Щоб приготувати маску, слід взяти 1 ч. л. листя шпинату і вітамін А.\nСклад розмішати з гелем або кремом для догляду за шкірою повік. Для посилення ефекту маску можна зняти ватяним тампоном, змоченим теплим молоком.\nДля того щоб шкіра навколо очей виглядала здоровою, за ним треба систематично доглядати починаючи з 25 років.\nКрім щоденного застосування різних косметичних засобів, слід робити масаж, контрастні водні процедури, носити сонцезахисні окуляри, робити зарядку для очей, а також стежити за харчуванням.\nВітамін Е від зморшок під очима\nГепариновая мазь від зморшок під очима


Вистраждане слово | Газета «День»\nУ книгарні «Смолоскип» Олена Задорожна представила дебютну збірку «Той, що зумів воскреснути»\n17 грудня, 2015 - 11:00\nМодератором акції і автором передмови «Нове слово у літературі періоду останньої російсько-української війни» є письменник і громадський діяч Сергій Пантюк. За його словами, «у нас беруться писати про війну переважно ті, які там не були, багато хто береться писати про те, чого не знає. «Проривом» стали «Вірші з війни» Бориса Гуменюка. Після цього з’явилася Олена»...\nПроте О.Задорожна, як поетеса, з’явилася задовго до цього, про що свідчать фрагменти так і не виданої 2008 р. книжки, які склали частину збірки поезій та прози. Про це також свідчить і мій особистий бекграунд знайомства з Оленою, який розпочався на Всеукраїнській нараді молодих літераторів в Ірпіні 2007-го. Тоді вона представляла Полтаву, в якій народилася і мешкала донедавна. Задорожна — лауреат кількох обласних конкурсів («Собори душ своїх бережіть», «Поетичні зорі»), одна з авторів проекту «Знак чотирьох», який переріс у мистецьке об’єднання «Сходи».\nЗбірка починається із «Частини ІІ: Після», її складають вірші, написані під час волонтерських поїздок на схід. Тоді тривали бої під Донецьким аеропортом, в яких загинув її товариш. Слово кожного її віршу невипадкове, вистраждане, зболене. «Мій листопад», «Запеченими скоринками десятки сонць...», «Якби можна було витерти пам’ять...» Вірш «Дівчата» («Дівчата зрізають коси, туго шнурують берці...») вже став піснею — школярка Дарина Яковенко написала музику на ці слова. Сергій Пантюк зазначив, що буквально з першого віршу, який Олена показала йому на початку роботи над книжкою, у нього виникло відчуття чогось абсолютно нового: «У нас народився новий поет».\nЗбірку «Той, що зумів воскреснути» було представлено також у Сєверодонецьку. На черзі — Полтава, Одеса, Дніпропетровськ, Чернігів і Хмельницький. «Цією книжкою я хочу закінчити війну всередині себе», — каже О. Задорожна.