Торік 10% всіх легкових авто в Україні були з іноземними номерами - ZAXID.NET\nЕкономіка — Катерина Чурилова, 16:31, 4 серпня 2018 0 0\nВ Україні почали з’являтися нові серії автомобільних знаків ZAXID.NET\nНайбільше в'їжджає в Україну машин з польською реєстрацією\nУ 2017 році кількість автомобілів на єврономерах в Україні досягла частки у 10% від загального обсягу легкового автомобільного парку країни. Про це повідомляє Opendatabot.\n«За даними Мінінфраструктури, торік в Україні було зареєстровано 6,9 млн легкових автомобілів. Себто частка автомобілів з іноземною реєстрацією становила 10% від загальної кількості легковиків», – йдеться в публікації.\nРазом з тим, наголошується, що точну цифру, скільки ж перебуває в країні автомобілів на єврономерах, визначити складно. Справа в тому, що частина транзитних «євроблях» конвертується в автомобілі, які перебувають в режимі «тимчасового ввезення». Ще якийсь відсоток транзитних машин залишається в Україні з порушеннями термінів.\nМашини з іноземною реєстрацією в'їжджають в Україну в двох митних режимах: транзит і тимчасове ввезення. Перший дозволяє автомобілю перебувати тут не більше п'яти днів, або десяти – якщо водій буде повертатися через інший пропускний пункт. Другий дає можливість експлуатувати авто без сплати митних зборів терміном до одного року.\nЗгідно з даними Державної фіскальної служби, в режимі транзит в 2016 році в Україну в'їхали 127,5 тис. авто. У 2017 році ця цифра зросла майже вдвічі – до 212 тис.\nЗа перші шість місяців 2018 року обсяги транзиту авто з іноземною реєстрацією перевищили показники всього 2016 року і становили 152,4 тис. штук. При цьому 57,9 тис. «транзитних» автомобілів перебувають в країні з порушеннями терміну.\nНайбільше в'їжджає в Україну машин з польською реєстрацією, далі – Литва, Німеччина, Болгарія і Чехія.\nНагадаємо, 13 липня народні депутати проголосували у першому читанні законопроекти, що дозволять знизити акцизи на розмитнення авто та посилити відповідальність за використання нерозмитнених авто.


Шахраї видають себе за працівників «Харківміськгазу» / Харківміськгаз\nШахраї під виглядом співробітників «Харківміськгазу» пропонують харків'янам, нібито зі знижкою і за передоплату купити газове обладнання - плиту.\nПеревіряйте завжди посвідчення у співробітника компанії ФОТО: ПАТ "Харківміськгаз"\nШахраї, представившись працівниками ПАТ «Харківміськгаз», запевняють жителів Харкова, що компанія нібито проводять «акцію» по заміні газових плит. При цьому вони наполегливо вимагають доступ в квартиру, щоб подивитися обладнання. Укладають уявний договір на проведення безкоштовних робіт, пропонують плиту за ціною, дешевше, ніж в магазині. І висувають головну умову - необхідно внести 100% передоплату за нове обладнання. Потім кажуть, що споживачеві необхідно звернутися в ПАТ «Харківміськгаз» для оформлення всіх документів.\nПАТ «Харківміськгаз» повідомляє всім своїм клієнтам:\nпрацівники компанії не беруть плату за роботи на місці, готівкою; оплата робіт, здійснюються тільки на підставі рахунків, які видаються в Управлінні клієнтського сервісу, за адресою: вул. Москалевський, 57/59.\n«Хочу відзначити, що «Харківміськгаз» не проводив і не проводить торгові «акції». Зараз пріоритет для компанії - це установка лічильників газу. Тому звертаюся до наших споживачів - будьте уважними, перевіряйте наявність службового посвідчення у працівника підприємства, встановленого зразка з фотографією, зазначенням посади, логотипом і печаткою підприємства», - зазначила технічний директор «Харківміськгазу» Яна Шувалова.\nНе довіряйте роботу з газовими приладами самозванцям і не займайтеся цим самі-це небезпечно!


У Рівному за перше півріччя перевиконано бюджет | ВСЕ - сайт чесних новин\nУ Рівному за перше півріччя перевиконано бюджет\nОпубліковано vse.rv.ua Втр, 11/08/2015 - 14:41 За перше півріччя 2015 року у Рівному - перевиконання міського бюджету. Про це під час засідання Рівненського міськвиконкому повідомив начальник управління бюджету і фінансів Віктор Шульга.\nЗа його словами, загальний фонд бюджету міста перевиконаний на 138,8%, а щодо спеціального фонду річне виконання бюджету за перше півріччя - понад 1 мільйон гривень. У свою чергу, міський голова Рівного Володимир Хомко додав, що цього року спостерігається перевиконання бюджету в багатьох містах України.\n- Не хочу загадувати, але якщо така тенденція простежуватиметься й надалі, то нам багато що вдасться зробити у місті. Зокрема, це стосується і ремонту доріг, і будівництва дитсадка на Басовому Куті та інших робіт. Поки що всі кошти з казначейства надходили вчасно, - зазначив Володимир Хомко.\nКлючові слова: Рівненський міськвиконком 232 перегляди


«Ось Агнець Божий» – в центрі проповіді, життя і молитви.\nІ. Агнець Божий - це тема проповіді\n«Ось Агнець Божий». Ці слова промовив Іван Предтеча, посланий Отцем, вказуючи на Сина. Якби Іван хрестив, проповідував, осуджував гріх, але так і не сказав: Ось Агнець Божий», то його життя було б даремне і місія не виконана. Бо для цього він був посланий Богом у світ. Це головна тема Біблії. На Христа вказували усі пророки Старого Завіту, Кожен християнин покликаний звіщати: «Ось Агнець Божий». Це зміст християнської проповіді. Якби ми проповідували звичаї, історію чи філософію без Христа, що бере гріхи світу, то марна наша проповідь. Проповідь без Агнця це злочин, богохульство і обман людей. Обов’язок кожного священика, аніматора, катехита, свідомого християнина – проповідувати Спасителя в якого віруємо і любимо. Це правдива євангелізація.\nНовий рік – час вибору!\nПрочитаємо уривок зі Старого Завіту: Книга Ісуса Навін.24.14. Перед початком нового етапу в житті народу, великий полководець згадує усі прожиті роки, попереджує про відповідальність перед Богом. Покритий сивиною, провідник запитує: «Виберіть собі сьогодні, кому будете служити… А я та дім мій будемо служити Господеві». Святкування Нового року є доброю нагодою поглянути назад, оцінити прожиті роки і зробити чітку постанову на майбутнє. Адже життя – не випадковість, ми прийшли в цей світ з певною метою. Біблія говорить: «Я вибрав вас, і вас настановив, щоб ішли ви й приносили плід, і щоб плід ваш зостався…»Iв.15:16.\nВ Біблії Господь порівнює життя людини до дерева, від якого виноградник очікує плоду. Так у Євангелії від Луки читаємо: «Один чоловік у своїм винограднику мав посаджене фігове дерево. І прийшов він шукати на ньому плоду, але не знайшов. І сказав винареві: Оце третій рік, відколи приходжу шукати плоду на цім фіговім дереві, але не знаходжу; зрубай його, нащо й землю марнує воно? А той йому в відповідь каже: Позостав його, пане, і на цей рік, аж поки його обкопаю довкола, і обкладу його гноєм, чи року наступного плоду не вродить воно. Коли ж ні, то зрубаєш його. (Лк. 13: 7-8)\nЧому нерозумний? Неділя двадцять шоста.\n«Нерозумний, ночі цієї ось душу твою зажадають від тебе, і кому позостанеться те, що ти був наготовив?»(Лук.12:20). Сьогоднішнє Євангеліє розповідає нам дуже повчальну притчу. Багатому чоловіку зародила нива, і він зажурився: «Що робити, що не маю куди зібрати плодів своїх?». Тоді вирішив: «Оце я зроблю, порозвалюю клуні свої, і просторніші поставлю, і позбираю туди пашню свою всю та свій достаток». І думає собі людина: «Душе, маєш багато добра, на багато років складеного. Спочивай, їж та пий, і веселися!» Так думав багач, але Бог вирішив інакше. Бог промовив до нього: «Нерозумний, ночі цієї ось душу твою зажадають від тебе, і кому позостанеться те, що ти був наготовив?» (Лук.12:20). Чоловік забув про Бога, в руках якого все наше життя і наша смерть. І сьогодні багато нерозумних людей. Тому розважмопро те, в чому полягала нерозумність людини.\nНе стань байдужим! Лк.16. 19-31\nБайдужість – це найвища форма жорстокості. Сьогоднішній уривок - притча про багача і Лазаря. Розповідь про два стилі життя, дві смерті і два наслідки. Зверніть увагу, що Євангеліє нічого не говорить про те, що багач був грішником. Тут взагалі не говориться про гріх як поганий поступок. Він був лише неспівчутливим, немилосердним, не мав серця. А збагнув це лише тоді, коли у вічності опинився в пеклі. Історія описана так майстерно, що в ній немає жодної зайвої фрази. Розглянемо ближче дійових осіб цієї Біблійної драми.\nІ. Багач – байдужість сучасного світу. По-перше - багач. Кожне слово, сказане про нього, показує розкіш, в якій він жив. Одягався в порфіру і в тонку красиву льняну тканину. Така одіж коштувала на ті часи шалені гроші. І кожен день вживав розкішну їжу. В оригіналі слово бенкетувати означає вишукані і дорогі страви. Богач ж робив це кожен день. Минуло два тисячоліття, але практично нічого не змінилося.\nВ руках одного відсотка населення світу зосереджено девяносто девять відсотків матеріальних благ. Подібну ситуацію ми спостерігаємо в Україні, читаючи декларації наших депутатів та олігархів. За цифрами активів ховається гріховна байдужість.\nНеділя двадцять перша. Серце віддане Богу приносить плід\n«Ось вийшов сіяч, щоб посіяти зерно своє». Він знає, що частина зерна загине, але це не зупиняє посів. Урожай буде зібрано. Сіячів Божого слова очікують розчарування і перешкоди, вороги і спокуси. Є різні види грунту. Всупереч логіці, сіяч сіє завжди і всюди. Не можна впадати у відчай, тому, що в кінці принесемо для неба великий урожай! Жертовність, безкорисливість, твердість, зречення себе - наші помічники. Згідно притчі, доля Слова Божого залежить від того, в яке серце впаде посів.\nІ. Серце потоптане і окрадене.\n«І, як сіяв, упало одне край дороги, і було повитоптуване, а птахи небесні його повидзьобували». Поля Палестини поділені да вузькі смужки, а між ними – витоптані межі. Падаючи на ці доріжки насіння не мало ґрунту, щоб рости. Часто птиці крали зерно, що лежало на поверхні. Тверда дорога, це люди, розум яких поверхово слухає Боже Слово, люди формальної віри. Якщо сприймати віру тільки зовнішньо, вона залишається на краю життя. Тоді «Диявол приходить, щоб красти вбивати і нищити» Шлях, що веде до неба, тісний і вузький і там немає місця для поверховості. Справжня віра завжди жива і діяльна.\nЯк використати таланти життя? Неділя шістнадцята. (Мат. 25,14-30)\nОбережно - секта!


«Тіньова» заробітна плата | Дворічанська райдержадміністрація\n«Тіньова» заробітна плата\nВажливим аспектом сьогодення є вирішення питань легалізації трудових відносин з найманими працівниками з метою детінізації зайнятості населення та легалізації заробітної плати на підприємствах, в організаціях та установах і у фізичних осіб, які використовують найману працю. Актуальність теми легалізації заробітної плати та детінізації зайнятості населення існує і в Дворічанському районі, оскільки низькі показники розміру середньомісячної заробітної плати працівників та легалізації найманої праці.\nЗа оцінками експертів різних інституцій 40-50 відсотків заробітної плати виплачується працівникам за різними тіньовими схемами. Отримуючи заробітну плату «в конверті», працівник робить серйозне правопорушення – ухилення від оподаткування. Тож від власної байдужості й мовчазної бездіяльності кожен «трудовий нелегал» втрачає трудову пенсію, відпускні за час щорічної відпустки, суму індексації заробітної плати у зв’язку із зростанням цін. Крім цього, «тіньова» заробітна плата позбавляє працівника на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності в зв’язку з хворобою (лікарняні), а жінки - ще і допомоги по вагітності і пологах; допомоги по безробіттю, розмір якої залежить від офіційного середньомісячного заробітку, ряду інших соціальних виплат, в тому числі, у разі втрати годувальника.\nГідна оплата праці трудівників — це не благодійність, а турбота роботодавця про забезпечення рівня життя підлеглих, піклування про їхнє соціальне забезпечення в майбутньому.\nЗакон поклав відповідальність за сплату страхових внесків на страхувальників-роботодавців, тому сьогодні вони мають забезпечити право на пенсію своїм найманим працівникам.\nАле парадокс нашого життя полягає в тому, що нерідко на межі бідності і соціальної незахищеності опиняється навіть працююча людина. Деякі роботодавці, намагаючись отримати великі прибутки, виплачують своїм працівникам зарплату неофіційно — в “конвертах“, не сплачуючи податків, чим не тільки обкрадають бюджет держави, а й позбавляють своїх найманих працівників гідного соціального захисту та належної пенсії. І як недивно, останні свідомо на це погоджуються. Більшість таких людей не задумується, що обкрадають самі себе. Маючи дуже сумнівний виграш сьогодні, можна одержати однозначний програш у майбутньому. Адже, виходячи з мізерної офіційної зарплати, йому нарахують мізерну пенсію.\nЗ великою кількістю працівників роботодавці взагалі не укладають трудові угоди з метою мінімізації витрат та отримання максимального прибутку. Від несплати податків та внесків з тіньових доходів район втрачає великі суми доходів до бюджету, Пенсійного та інших страхових фондів, а працівники залишаються без відповідного соціального захисту та пенсійного забезпечення.\nУ зв’язку з цим необхідно зауважити, що кожному працівнику та роботодавцю-підприємцю корисно знати, що їхні трудові взаємовідносини регулюються ст.24-1 КЗпП. Застраховані особи повинні відстоювати свої права. Відповідно до статті 16 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» громадянам надано право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків і вимагати їх сплату, в тому числі в судовому порядку. Тому кожна застрахована особа може цікавитися відображенням заробітної плати у системі персоніфікованого обліку відомостей, що роботодавець подає до Пенсійного фонду, і вимагати від роботодавця повної сплати страхових внесків. Відомості персоніфікованого обліку усувають можливість «заробляти» право на пенсію для громадян, зайнятих у тіньовому секторі економіки.\nШановні працюючі громадяни, не давайте себе обманювати! Наполягайте на укладенні трудових угод, колективних договорів та відстежуйте повноту сплати страхових внесків вашими роботодавцями. З усіма питаннями звертайтесь до Дворічанської районної державної адміністрації, управління соціального захисту населення, Куп’янського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області та до Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.\nWeb-адреса: dvorichna-rda.gov.ua/news/id/8887 | Переглядів: 125 Дата публікації: 08:30 02.06.2017


Дошкільний навчальний заклад №96, Харків | на сайті Діти in UA\nвул. Локомотивна, 3\nСадок працює в режимі, який відповідає запитам батьків\nз 7 год. ранку до 19 год. вечора\nВ садку працює 11 груп:\n3 групи молодшого віку (1 - інклюзивне навчання)\n3 групи середнього віку\nЗусиллями творчої групи вихователів закладу складено банк опорних конспектів, бесід та занять з дітьми різного віку з безпеки життєдіяльності; складено перспективне планування бесід з дітьми з охорони життя та здоров'я, де включено такі розділи: «Протипожежна безпека», «Емоційний комфорт», «Дитина і природа», «Дорожній рух», «Дитина вдома сама». На початку навчального року було проведено Тиждень дорожнього руху, бесіди та заняття з даного питання.\nВ дошкільному навчальному закладі кожний останній тиждень кварталу проводиться «Тиждень безпеки дитини». Під час «Тижня безпеки дитини» проведено заходи відповідно до розробленого Плану проведения: проведено бесіди, рольові та дидактичні ігри, спортивні розваги тощо, спрямовані на формування у дітей ціннісного ставлення до власного здоров'я та життя та поліпшення якості навчально-виховної роботи з питань особистої безпеки та захисту життя; перевірено наявність журналів проведення інструктажів з охорони праці та безпеки життедіяльності; подготовлено матеріали та оформлено стенди «Бережемо життя і здоров'я дітей» за розділами «Дитина і природа», «Дитина і вулиця», «Дитина серед людей», «Здоров'я дитини» тощо; перевірено наявність інструкції, пам'яток з питань безпеки життедіяльності і правил надання першої допомоги постраждалим від нещасних випадків; оформлено куточки «Безпека дитини» в кожній віковій групі. Особлива увага при плануванні та проведенні заходів приділялася раціональній організаціі рухової активної діяльності дітей через ігри та заняття, що складають різні рівні фізичного та емоційного навантаження.\nДошкільний навчальний заклад бере участь в проекті "Вчимося жити разом". Проект впроваджується за ініціативи Європейського Союзу (ЄС) Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ) в Україні. Завдяки реалізації проекту «Вчимося жити разом» діти отримують практичні навички та знання, вчаться жити без конфлікту вже з малих років. Мета та обов’язок програми – надати дітям ті навички та цінності, які їм необхідні для того, щоб жити разом без ворогів та конфліктів.


Блог Archives - devrepublik\nЗнання – це сила в сучасному конкурентному глобальному світі та в сучасному технологічному робочому просторі. DEVrepublik – це навчання та сертифікація інформаційних технологій.\nMachine learning і інші методи роботи з даними або навіщо потрібні інтелектуальні технології\nІнтелектуальні технології – одна з основ, на яку міцно зав’язаний сучасний світ. Створення «розумних» машин дозволяє постійно вдосконалювати досягнення, спрямовані на розвиток всіх сфер діяльності людини і подолати межі можливого, що раніше вважалися непереборними. Один з напрямків, які відкривають перед людиною нові горизонти – курси машинного навчання, метою якого є …\nТеорема Байєса: нові наукові знання або сумнівна «релігія»?\nУ світі існує чимало високонаукових і сумнівних знань, які на протязі всього часу свого існування викликають запеклі суперечки і дискусії. Один з таких каменів спотикання – теорема Байєса. Її недаремно називають одним із способів отримання нових знань, причому, привласнюючи при цьому коефіцієнт чималої потужності. Прихильників теореми, як і скептиків, чимало. …\nНаш інструктор — Олексій Подячій 🧑🏻🦱 дав цікаве інтерв’ю спеціально для вас! 🔥 🎙: Ви — один з викладачів курсу Data Science і відповідальний за модуль Deep Learning, маєте 4 роки професійного досвіду і один з дослідників Reinforcement learning. Розкажіть, чим Ви займалися, щоб досягти такої професійної кваліфікації? Про ваш досвід, освіту: курси, …


Пасинкування огірків у відкритому грунті та теплицях\nЩоб домогтися гарного врожаю огірків, слід ретельно доглядати за посадками в теплиці або в умовах відкритого грунту. Своєчасне внесення добрив, адекватний полив, розпушування грунту та підв’язування витягнулися батогів здатне стати запорукою багатого врожаю. Не менш важливо регулярно проводити пасинкування огірків. Це серйозне завдання, особливо для новачків. Для чого потрібна ця процедура, які види овочів можуть обійтися без неї, як правильно все зробити на присадибній ділянці і при вирощуванні культур в теплиці, читайте в нашій статті.\nДля чого пасинкувати\nДосвідчені селекціонери переконані, що наявність пасинків може зменшити зібраний з кожного куща урожай. При цьому кожен відросток, який володіє довжиною до 30 см, знижує ступінь врожайності на цілих 2 кілограми. Справа в тому, що пасинки в процесі інтенсивного росту забирають у основного відростка левову частку корисних елементів. По суті, пасинок є відгалуженням від головного куща. Видаляти його радять на початку росту. Тепер стає зрозумілою мета проведення процедури для тих, хто ще сумнівається, чи потрібно пасинкувати огірки.\nПрищипування бічних пагонів, які виявляються в пазухах листочків основний батоги – один з ключових факторів, що впливають на врожайність. Пасинкування огірків економить сили культури, що направляються на ріст плодів, і не дозволяє їм розтрачуватися на непотрібну зелене бадилля.\nЯкі огірки не вимагають пасинкування\nТакі сорти огірків, як одностеблові, яким властиво в процесі росту утворювати замість витких батогів розкішний кущ, цвітуть зазвичай жіночими квітками, і пасинкування їм проводити не треба. Рослини мають і чоловічі квітки, але формування плодів відбувається завдяки жіночим. Чоловічі ж прийнято вважати пустоцветами, вони потрібні для запилення. Але видаляти їх радять, оскільки велика кількість провокує наявність у плодів гіркого присмаку. Краще обривати близько 80 відсотків чоловічих квіток. Таким сортів огірків, на думку фахівців, пасинкування може лише нашкодити.\nЯк же правильно провести пасинкування огірків і забезпечити хороший подальший догляд за культурами?\nСьогодні відомо обрізання огірків кількома способами. Пасинкування огірків у першому випадку передбачає видалення пасинків, які перебувають у вузловому ділянці головного батога. У другому варіанті треба видаляти 6 перших розташованих на паростку листочків і зав’язь. Ці способи актуальні для відкритого грунту.\nЯк пасинкувати огірки максимально правильно? Додаткові відростки розташовані над листям основного. Лист слід обережно відсунути рукою, а пасинок відрізати другий, використовуючи ножиці або просто відірвати.\nІснує перевірена схема, як пасинкувати огірки, коду вони ростуть на ділянці або в теплиці.\nДля відкритого грунту застосовується така схема, про яку вже коротко згадувалося вище. Непотрібні відгалуження видаляються, залишається недоторканою тільки головна батіг. Такий метод добре використовувати, якщо батоги знаходяться по вертикалі вздовж шпалер, а посадки відрізняються густотою. Результатом стає доглянута грядка, а прибирати урожай власнику не складе великої праці, так як всі зав’язі і плоди буде чудово видно.\nПасинкування огірків у відкритому грунті може проводитися і по-іншому. Пасинки видаляють до перших 6 листків. Головне вчасно прищипнути верхівку куща, щоб бічні пагони потім добре розвивалися. Адже саме на них утворюється велика частина жіночих квіток. При такому способі вдається отримати пишний кущ, на якому дозріють красиві і смачні плоди. Після пасинкування залишиться тільки здійснювати догляд правильно.\nОбпилювані сорти огірків у відкритому грунті прийнято формувати у вигляді перевернутої піраміди. З цією метою основну тин ділять на 4 частини по всій довжині, стартуючи знизу. У першій частині позбавляються від пасинків в пазухах четвертого листа, у другій проводять прищипування зростаючих збоку пагонів, у третій не чіпають 2 листа і дві зав’язі, у четвертій – три листочки і зав’язі.\nОсобливо актуальна процедура пасинкування при вирощуванні овочів у обігрівається парнику. Для теплиць найчастіше вибирають самозапильних і партенокарпічні види огірків. Оскільки простір всередині теплиці обмежена, пасинкування набуває особливої важливості. Появу непотрібних батогів приверне до взаємного створення рослинами тіней.\nСхема формування огіркового куща в теплиці\nВід пасинків рекомендовано позбавлятися, коли вони виростуть до 5-6 див. Основний стебло потрібно підв’язати до шпалері після садіння культур. Вперше процедуру проводять, коли з’явиться 5-7 аркушів. Бічні пагони обрізають до місця розташування 4 або 5 аркуша, залишаючи тільки найбільш життєздатний. Кількість зав’язей і виникаючих нових відгалужень потрібно регулювати і зменшувати до місця 3-5 сайту.\nПасинкування проводиться у вигляді стандартної процедури. Під кожним з вузлів проводять прищипування 4-5 листочків. Не можна допускати переростання пасинків. Вони легко відламуються, поки повністю не огрубіли.\nКоли головні батоги рослин вже досягли стелі, з нижньої частини стебла потрібно прибрати листя, а потім опустити її вниз. Допоможе додавання довжини розташованої вгорі частини шнура. Нижня частина стебла культури зазвичай кріпиться, утворюючи широку петлю. Далі проводиться ретельний догляд за посадками.\nВідео «Техніка пасинкування огірків в теплиці»\nЦе відео демонструє дуже просту техніку пасинкування тепличних огірків і формування їх кущів.\nПасинкування огірків у відкритому грунті та теплицях Ссылка на основную публикацию\nКавун – улюблена багатьма ягода, яка поєднує в собі корисні якості і дивовижний ...\nВишня повстяна Наталі: опис та характеристика\nВитривалість, стійкість до холоду, врожайність, декоративність і смачні плоди – ...\nЗелене мило від шкідників – інструкція, як приготувати розчин, добриво, дозування +фото\nУ дачників особливою популярністю користується зелене мило від шкідників – ...\nНа Далекому Сході, в Сибіру і Північно-Східній Азії росте груша Усурійська – ...\nCорт груші: опис літніх, осінніх і зимових видів\nГруші є смачним і корисним фруктом, радувати яким себе можна починаючи з серпня ...


15.03.2021 | Критикан\nГоловний санітарний лікар України Віктор Ляшко захворів на коронавірус. Він пояснив, що минув лише 13 день після щеплення, коли з’явилися симптоми.\nУніверситет у Британії порадив уникати слів “батько” й “мати”\nМанчестерський університет оприлюднив рекомендації, де закликає співробітників використовувати гендерно-нейтральні терміни замість слів, що вказують на стать людини.\nВіцеспікерка Олена Кондратюк пропонує терміново провести спільне засідання парламенту та уряду або спеціальне засідання Ради національної безпеки й оборони України. Заступниця голови парламенту вважає, що слід напрацювати спільний план на випадок нового жорсткого локдауну.\n“Мусить порвати з Коломойським”: чому досі не відбулася розмова Зеленського з Байденом\nАдміністрація президента США Джо Байдена намагається спонукати президента Володимира Зеленського боротись із корупцією в Україні. За інформацією американських ЗМІ, це впливає на те, що розмова глав держав досі не відбулась.


У березні знову вдарять морози і повернуться снігопади. В Україні прогнозують пізню весну - Новини України\nza.in.ua » Суспільство » У березні знову вдарять морози і повернуться снігопади. В Україні прогнозують пізню весну\nПогода в Україні навесні 2021 року буде холодною. За прогнозами синоптиків, в березні знову вдарять морози і повернуться снігопади.\nЯк розповіла заввідділом кліматичних досліджень і довгострокових прогнозів погоди Вазіра Мартазінова, відлига, яка прийшла в Україну в другій половині лютого, буде недовгою, повідомляє Сегодня.\nУ березні знову вдарять морози і снігопади. Але сильних морозів, більше 10−15 градусів вночі, вже не очікуємо. У другій половині березня знову потеплішає, — зазначила вона.\nЗа словами метеоролога, у квітні і травні очікується мінлива погода з екстремальною кількістю опадів. Про це говорять дослідження довготривалих переміщень повітряних мас в Північній півкулі.\nЗавідувачка відділу прикладної метеорології і кліматології Віра Балабух своєю чергою зазначила, що за розрахунками Національного управління океанічних і атмосферних досліджень США і Європейського центру середньострокових прогнозів, істотних місячних і сезонних аномалій приземної температури повітря та кількості опадів в Україні навесні не очікується.\nА ось рясний сніг, що випав в січні і лютому, навесні позитивно позначиться на повноводності річок і знизить пожежонебезпеку у березні і квітні.\nСередні за сезон значення температури будуть у межах норми, при цьому нинішній березень може бути дещо прохолоднішим, ніж звичайно, а травень теплішим, — сказала Балабух.\nЗа її словами, можливі короткочасні заходи арктичного повітря з півночі, північного заходу і сходу, які зумовлять нестійку погоду, особливо у першій половині весни.\nметеорологипорогноз погодирання веснасиноптикисуспільство


Ахтем Сеітаблаєв виконає номер на висоті, а Дмитро Комаров стане ілюзіоністом\nУчасники Танців з зірками виконають постановки зі складними трюковими елементами\nЦієї неділі, 8 жовтня, о 21:00 на телеканалі «1+1» відбудеться сьомий прямий ефір легендарного оновленого проекту Танці з зірками.\nТемою сьомого випуску стане «ретро цирк»: усі зіркові учасники Танців з зірками виконають постановки зі складними трюковими елементами та навіть візьмуть учать у справжній цирковій виставі. Спеціальним гостем випуску стане всесвітньо відомий американський танцівник та соліст балету «The Great Gatsby» Кліффорд Уільямс, а хто складе пару Юрію Горбунову на зірковому балконі – досі залишається таємницею.\nАхтем Сеітаблієв та Олена Шоптенко Олена Шоптенко розповіла, як проходили тренування з Комаровим виконають номер на висоті, зі складними елементами на циркових петлях, а Дмитро Комаров стане ілюзіоністом та вразить глядачів телеканалу «1+1» справжніми фокусами.\nЗазначимо, що учасники Танців з зірками будуть виступати під живе виконання оркестру та вокалістів «Голосу країни» Віри Кекелії, LAUD (Влад Каращук) і Луки (Андрій Лучанко).\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Олександра Кучеренко зізналася, чому зраділа танцю з Сергієм Бабкіним\n#Танці з зірками 2017 #наталія та ігор #дмитро та олександра #юрій та ілона #надя та женя #ахтем та олена


Населення України: динаміка чисельності, природний, механічний рух і статево-вікова структура, системи розселення - Географія. Рівень стандарту. 11 клас. Пестушко\nЩо впливає на кількість населення країни?\nЯкі є демографічні показники?\nЩо таке демографічна політика держави?\n• Яка кількість населення України та його динаміка? За даними Державної служби статистики, на 1 жовтня 2018 р. кількість постійного населення України становить 42 млн 220 тис. 824 особи, а кількість наявного населення - 42 млн 51 тис. 187 осіб (без урахування тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, м. Севастополя та непідконтрольних територій Донецької і Луганської областей (мал. 28.1)).\nМал. 28.1. Динаміка чисельності населення України\nПротягом останніх десятиліть спостерігається постійне зменшення чисельності населення України як внаслідок природного скорочення, так і в результаті механічного руху населення. Основні демографічні проблеми України, крім низької народжуваності, пов'язані також з високою передчасною смертністю і негативним сальдо міграції. Так, наразі народжуваність в Україні знаходиться на рівні європейських країн і складає 1,4 дитини на жінку. У той же час із тих чоловіків, які доживають до 16 років, третина не доживає до 60. Така висока смертність є основною причиною зниження кількості населення.\nНевтішний прогноз щодо кількості населення України дає ООН, наголошуючи, що до 2050 р. населення України скоротиться на 17 % і складатиме 36,4 млн громадян, а ще через 50 років нас стане на 7,2 млн осіб менше. Україна входить у десятку країн, у яких до 2050 р. очікується найбільш стрімке скорочення населення. Основною критичною причиною стрімкого зменшення кількості населення в Україні є не тільки низька народжуваність, а й висока смертність. Так, за підсумками 2017 р., у країні на 100 померлих було всього 64 народжених, стверджують вітчизняні демографи. За статистичними даними, чоловіча смертність в Україні приблизно втричі більша, ніж жіноча. Причини високої смертності полягають у способі життя чоловіків і в умовах праці.\nОтже, основна причина скорочення населення - це від'ємний природний приріст. Як наслідок, населення України значно постарішало, але тривалість життя не збільшилася. Несприятлива демографічна ситуація в Україні, і насамперед зменшення народжуваності, пов'язана також із загостренням проблем функціонування сім'ї як осередку відтворення населення. Поширилися такі явища, як відкладання шлюбів і народження дітей, безшлюбне материнство, соціальне сирітство, збільшення кількості розлучень. Рівень природного скорочення населення в сільській місцевості (7,4 %) удвічі перевищує рівень природного скорочення населення в міських поселеннях (3,8 %).\n• Як і чому відбувається в Україні механічний рух населення? За даними Держстату, в Україні посилилися процеси еміграції населення (табл. 28.1). Як наслідок, від'ємне міграційне сальдо і скорочення населення в багатьох областях країни.\nТаблиця 28.1. Міграційні процеси в Україні*, 2017 р.\nМіграційний приріст, скорочення (—)\n*Без урахування тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, м. Севастополя та непідконтрольних територій Донецької і Луганської областей.\nНайпоширенішою формою зміни місця проживання громадян України є внутрішні міграції. Так, за даними Держстату, внутрішні переміщення приблизно в 10 разів переважають за обсягом зареєстровані випадки зовнішньої міграції. Більше половини всіх переїздів здійснюють усередині регіонів (між містом і селом) і лише близько третини - між регіонами держави. У міжрегіональних міграціях основними приймачами є м. Київ та Київська область. Відсутність належних умов працевлаштування в селі разом з традиційною для сільської молоді навчальною міграцією спричинили значні втрати молодого населення сіл, інтенсивність вибуття якого у 3-4 рази вища, ніж сільського населення загалом. У зв'язку з вибуттям молоді прискорюється старіння сільського населення, погіршуються показники його природного відтворення.\nУнаслідок анексії Росією АР Крим та втрати Україною контролю над частиною території Донецької та Луганської областей з'явилися великі потоки людей, які були змушені залишити місця свого постійного проживання і переселитися до інших регіонів України (у засобах масової інформації їх визначають як «вимушені переселенці», в офіційних документах - як «внутрішньо переміщені особи» (далі - ВПО). Більшість ВПО перебувають у найближчих до місць попереднього проживання регіонах, що свідчить про намір повернутися до покинутих домівок. Водночас, за даними соціологів, близько третини ВПО орієнтується на постійне проживання в інших регіонах України.\nПісля запровадження демократичних свобод, зокрема й свободи пересування, а також реалізації угоди про безвізовий режим з країнами Європи, стрімко зростає зовнішня міграція населення України (зокрема, за рахунок перетину західного кордону). Постійно зростає чисельність українців і українок, які проживають на території Євросоюзу, нині їх - понад 1 млн осіб, що становить понад 7 % іноземців із третіх країн на території ЄС. Найбільше українців і українок проживає в Італії, Польщі, Німеччині, Чехії та Іспанії.\nЗначна кількість населення України (понад 1 млн осіб) перебуває за кордоном для здійснення трудової діяльності. У трудовій міграції переважають чоловіки, найчисленнішими серед яких є особи 30-44 років (понад 40 %). Більшість трудових мігрантів походить із західних областей України, 41 % має середню або середню спеціальну освіту, 36 % - вищу освіту, що свідчить про значний відтік кваліфікованих кадрів.\nВищезазначене дозволяє стверджувати, що мігранти сприяють зростанню економіки у приймаючих країнах, беручись за роботу, яка вимагає великого внеску людських ресурсів і енергії, але вважається непрестижною в цьому суспільстві. Приймаючі країни зацікавлені у притоці кваліфікованих фахівців з України, які відіграють важливу роль у створенні комерційних підприємств і впровадженні інновацій, особливо в областях, пов'язаних з науково-технічним прогресом.\nВ останні роки основними країнами призначення трудових мігрантів з України є Польща, Росія, Чехія та Італія. На них припадає близько 80 % загальних потоків короткострокових та довгострокових трудових мігрантів з України. Так, за даними дослідження Міжнародної організації з міграції (МОМ), у структурі трудової міграції з України відбуваються зміни, а саме - збільшився обсяг довгострокової міграції. Крім того, до міграції дедалі більше долучаються молодь, жінки, мешканці міст, вихідці з Північної, Центральної та Східної України. В останні роки у країнах, куди спрямовані потоки трудової міграції, зростає чисельність українських студентів. Найбільше з них навчається в Польщі, Німеччині, Росії, Канаді та Чехії.\n• Які особливості статево-вікової структури населення України? За даними Держстату, статевий склад населення України характеризується суттєвою гендерною диспропорцією. Чисельна перевага жінок над чоловіками у складі населення України спостерігається з 36 років і з віком збільшується. Так, чисельність чоловіків на 1 січня 2018 року становила 19558,2 тис. осіб, а жінок - 22658,6 тис.\nВ Україні сформувалася структура населення, для якої характерна висока частка осіб старшого віку і низька - молодшого. На 1 січня 2018 року чисельність осіб у віці 0-15 років становила 16,3 % загальної чисельності постійного населення, у віці 59 років і старше - 22,9 %, у віці 16-59 років - 60,8 %.\nВікова структура визначає демографічне навантаження. Станом на 1 січня 2018 року на 1000 осіб у віці 16-59 років припадало 269 осіб у віці 0-15 років та 378 осіб у віці 60 років і старше. У сільській місцевості відповідні показники значно вищі (302 і 396 осіб), ніж у містах (255 і 370 осіб). Порівняно з 2017 роком загальний коефіцієнт демографічного навантаження на 1000 осіб у віці 16-59 років у цілому по Україні зріс з 632 до 647 осіб. Середній вік населення України становить 41,2 роки (чоловіків - 38,5, жінок - 43,8). Найстаріше населення проживає у Сумській та Чернігівській областях України, а наймолодше - у Рівненській.\n• Які основні положення демографічної та міграційної політики в Україні? Найважливішими умовами успішності демографічної політики є її системність і стабільність. Серед пріоритетних напрямків демографічної політики в Україні насамперед виділяють поліпшення якості життя населення.\nНа думку вчених, якість життя - це ступінь розвитку та повнота задоволення всього комплексу потреб та інтересів людей, що виявляються як у різних видах діяльності, так і в житті загалом. Виділяються п'ять основних інтегральних показників, які є складовими якісної життєдіяльності населення. Серед них: якість населення (очікувана тривалість життя, народжуваність, смертність, рівень освіти, кваліфікація тощо); Добробут населення (реальні доходи, рівень споживання товарів і послуг, рівень забезпечення потужностями інфраструктури суспільства тощо); соціальна безпека (рівень умов праці, соціального захисту, соціально-політичного здоров'я самого суспільства та ін.); якість навколишнього середовища (дані про забруднення повітряного простору, води, про якість ґрунту, рівень біорізноманіття тощо); природно-кліматичні умови (склад і обсяги природно-сировинних ресурсів, клімат).\nДля розв'язання проблем демографічної кризи насамперед слід реалізувати положення про якісні характеристики населення та гармонізацію його відтворення. Із цією метою держава спрямовує свою діяльність на забезпечення економічних передумов уповільнення процесів депопуляції, формування настанов на здоровий спосіб життя, нової ціннісної основи демографічної поведінки, яка ґрунтувалася б на пріоритетах сім'ї, дітей та гендерної рівності. Одним з перспективних напрямів є забезпечення умов для можливості поєднання зайнятості жінки і виконання нею репродуктивної функції, зокрема, шляхом більшого залучення чоловіків до догляду за дитиною у ранньому віці.\nЗадля поліпшення державної міграційної політики України потрібно спрямувати владу на: зменшення втрат населення країни через еміграцію шляхом забезпечення громадянам і громадянкам гідних соціально-економічних умов проживання на Батьківщині; протидію незаконній міграції і торгівлі людьми; захист інтересів українських емігрантів, розвиток тісних зв'язків з іноземними діаспорами; повернення працівників-мігрантів та етнічних українців шляхом створення привабливих умов для використання їхніх валютних заощаджень у підприємницькій діяльності на території України. Важливим моментом є також запровадження сукупності методів міграційної політики в контексті загальної стратегії соціально-економічного розвитку України та підвищення її конкурентоспроможності в загальнонаціональному, регіональному та глобальному вимірі.\n• Які особливості розселення та зайнятості населення в Україні? Під розселенням розуміють процес розподілу населення по території. Воно характеризується такими показниками, як густота населення, сукупність населених пунктів та їхнє співвідношення в межах території країни. Середня густота населення України на 1 жовтня 2018 р. становила 75,15 осіб на км2, що більше, ніж пересічний світовий показник, але менше, ніж у більшості європейських країн. Найбільша середня його густота в Донецькій, Львівській, Чернівецькій, Дніпропетровській областях та у м. Києві.\nНайнижчу густоту населення зафіксовано в областях полісся і степової зони України.\nНа 1 жовтня 2018 р. понад 29 млн осіб проживало в містах, понад 13 млн - у сільській місцевості. Урбанізованими є переважна більшість областей України. Більша частина їхніх мешканців живе в містах. Загальна кількість міст на 1 січня 2017 р. становила 460, у тому числі 189 - міста спеціального статусу, республіканського та обласного значення. Селищ міського типу зареєстровано 885, сільських населених пунктів - 28 377. Найбільші міста нашої держави - це Київ, Харків, Одеса, Дніпро, Донецьк, Запоріжжя. Функціональними типами міст України є: місто - столичний центр; поліфункціональні; багатогалузеві промислові, промислово-транспортні, курортно-промислові, переважно одногалузеві.\nПід впливом глобалізації та ринкових трансформацій у містах отримали розвиток процеси деіндустріалізації (а також реіндустріалізації), функціональної фрагментації, джентрифікації, субурбанізації (див. словник). Ключовими проблемами сучасних міських територій в Україні є: утрата резервних територій для перспективного розвитку міст унаслідок їх забудови; невирішені («заморожені») проблеми житлових масивів радянських часів; відсутність вимог і стимулів забезпечення екологічного стану міст; монофункціональність невеликих міст та ін. Усі ці проблеми погіршують якість життєдіяльності міського населення і загострюють соціальні проблеми.\nПонад 67 % населення нашої країни є економічно активним. Найбільше економічно активного населення зосереджено у столиці України - м. Києві, а також у Харківській, Чернігівській, Рівненській областях. Найменше економічно активного населення в Івано-Франківській, Луганській та Тернопільській областях. Структура зайнятості населення за видами економічної діяльності змінюється несуттєво в останні роки (табл. 28.2). Переважна кількість зайнята в оптовій та роздрібній торгівлі, сільському, лісовому, рибному господарстві та промисловості.\nТаблиця 28.2. Зайняте населення України за видами економічної діяльності\nЗа областями України найбільша зайнятість населення в місті Києві, а також у Дніпровській, Харківській, Запорізькій областях, найменша - на заході країни, зокрема в Івано-Франківській, Тернопільській і Хмельницькій областях.\nосновні демографічні проблеми України, крім низької народжуваності, - висока передчасна смертність і негативне сальдо міграції у більшості областей;\nстатевий склад населення України характеризується суттєвою гендерною диспропорцією на користь жіночого населення;\nв Україні сформувалася структура населення, для якої характерна висока частка осіб старшого віку і низька - молодшого;\nсеред пріоритетних напрямків демографічної і міграційної політики в Україні насамперед виділяють поліпшення якості життя населення;\nсередня густота населення України поступово зменшується і становить 75,15 осіб на км2;\nв Україні за чисельністю переважають сільські населені пункти, кількість міст становить 460, найбільших за чисельністю населення - 6 міст.\n1. Користуючись даними Державної служби статистики та даними (табл. 28.1), визначте області з найбільшою/найменшою чисельністю населення, з найбільшим/найменшим міграційним приростом і скороченням і позначте їх на контурній карті.\n2. Користуючись даними Державної служби статистики, проаналізуйте інформацію про кількість зареєстрованих безробітних за статтю та місцем проживання у 2018 р.


Дитячий самокат-велобіг від-велосипед 3 в 1 JT 28288 зі світловими і звуковими ефектами (8 пісень), червоний - купити за найкращою ціною в Житомирі від компанії "МАМА+Я" - 1472383904\nДитячий самокат-велобіг від-велосипед 3 в 1 JT 28288 зі світловими і звуковими ефектами (8 пісень), червоний\nДитячий самокат-велобіг від-велосипед 3 в 1 JT 28288 зі світловими і звуковими ефектами (8 пісень), червонийВ наявності\nДитячий велосипед (самокат) 3 в 1 підходить для дітей від 3 до 8 років. Самокат виконаний з високоякісних матеріалів. Колеса виготовлені з поліуретану високої якості, які створюють неймовірно гладке ковзання, яке ідеально підходить для будь-якого виду покриттів.\nВисота керма: максимальна – 74 см; мінімальна – 57 див.\nЗаднє колесо: матеріал – PU;\nВага самоката: 4.9 кг\nРозмір упаковки: 62 – 25 – 28 див.


Візи у Польщу в Житомирі - Юридичні послуги в Києві і Житомирі\nВізи у Польщу в Житомирі\nВажливе повідомлення для жителів Житомира: відкрити візу до Польщі тепер можна без особистої присутності у посольстві і за максимально короткі терміни.\nВізи у Польщу в Житомирі пропонують на таких умовах:\n360/90 - річна медична страховка;\nбізнес-запрошення, чинне протягом року;\nВсіма перерахованими діями займається візовий центр у Житомирі, тобто, охочому отримати візу до Польщі самому нічого не доведеться робити.\nПри цьому віза гарантовано видається заявнику. Відповідно, ймовірність відмови у видачі візи до Польщі відсутня.\nДля отримання візи до Польщу у Житомирі ми радимо знати:\nдля оформлення шенгенської візи необхідна подача документів, перелік яких залежить від мети поїздки до Польщі. Для уточнення списку документів краще поспілкуватися з менеджером візового центру. Документи можна передати як особисто, так і кур'єрською доставкою;\n«Чистий паспорт» - не проблема, якщо оформленням мультивізи займаються професіонали. Так, при самостійній спробі отримати мультивізу, через відсутність у паспорті попередніх віз, шанси рівні «нулю». Але у візових агентствах працюють люди, які стикаються з даними нюансом не перший рік і знають шляхи його швидкого й однозначного рішення;\nТермін дії візи називається «коридором», тобто дати, коли громадянин України може в'їхати і ззобов'язується виїхати з території Шенгену. «Термін перебування» - число днів, яке дозволяє перебувати власнику візи на території конкретної країни, в даному випадку в Польщі. Наприклад, вказані такі цифри: 30/90, де 30 - позначає «коридор», а 90 - вказує на кількість днів, які відведені власникові візи на перебування в Польщі або іншої країни Шенгенської території.\nЖитомир видає візи в Польщу і жителям інших міст України. Як це зробити?\nОтримати візу до Польщі у Житомирі можна будь-яким зручним способом: особисто або залишити адресу, куди документи заявника будуть доставлені кур'єрською службою.\nПерш ніж обговорювати сам процес оформлення візи необхідно проконсультуватися з представником візового центру, що іногороднім зручніше зробити по телефону або онлайн-способом (контакти вказані тут). Співробітник візового відділу розповість, які конкретно потрібні документи, адже відсутність хоча б одного папірця може стати причиною затяжного процесу оформлення візи. Та й додатковий раз переплачувати за пересилання даних - теж накладно. Також консультант може порадити (але не вирішити!): який тип візи до Польщі краще вибрати: «А», «В», «С», «D», «С + D» саме для даної мети поїздки. Тут же є можливість дізнатися (і зробити!) про поїздку до Польщі з дітьми, на яких слід зібрати ряд окремих документів (нотаріально завірений дозвіл від одного з батьків про те, що дитину можна вивести із країни (матері (батька) - одинаки такий дозвіл беруть з державних органів), свідоцтво про народження дитини та інше).


Освітні програми, що реалізуються в закладі освіти | ДНЗ № 7 - Вербиченька\nЗміст освітнього процесу в дошкільному закладі реалізовують відповідно до вимог чинних програм розвитку, виховання й навчання дітей. Вибір програм на навчальний рік обговорює та затверджує педагогічна рада дошкільного закладу Педагогічні колективи дошкільних закладів мають право вибору освітніх програм: комплексної — як основної додаткових парціальних — для поглибленої освітньої роботи за певними профілями. У дошкільному закладі можуть застосовувати одночасно кілька комплексних і парціальних програм з певних напрямів освітньої роботи. Обираючи програми, слід звертати увагу на терміни дії грифів Міністерства освіти і науки України, якими унормовано чинність документів.\nВ 2022-2023 навчальному році наш заклад продовжить свою роботу за програмою «Українське дошкілля» вже у новій редакції.\nКонцептуальна ідея програми полягає у вироблені оптимального варіанту реалізації змісту Базового компоненту дошкільної освіти; сучасних, підходах до розвитку, навчання і виховання дитини раннього (третій рік життя) та дошкільного віку.\nМета програми — реалізація комплексу розвивальних, виховних і навчальних функцій та змістових напрямків організації життєдіяльності в межах вікової компетентності дітей від 2 до 6 років із поступовим ускладненням змістової наповнюваності на кожному віковому етапі та орієнтування на розвиток ключових компетентностей дитини і здобуття якісної дошкільної освіти.\nЗавдання програми розглянуті крізь призму Базового компонента дошкільної освіти. Структуру програми визначають освітні напрями.\nУ змісті програми виокремлюють розділи за віковою періодизацією: ранній вік (третій рік життя), молодший дошкільний вік (четвертий рік життя), середній дошкільний вік (п’ятий рік життя), старший дошкільний вік (шостий рік життя),в яких подані стислі психологічні характеристики дітей, завдання розвитку, зміст і форми освітнього процесу з кожного змістового компонента. Кожна освітня лінія програми завершується показниками компетентності дитини.\nБагато уваги у програмі відведено освітньому напряму «Особистість дитини». У ньому виокремлено завдання щодо формування потреби у здоровому способі життя, виховання ставлення до здоров’я як до цінності, розвиток рухової активності дитини.\nОсвітній напрямок «Дитина в соціумі» направлений на формування соціально-громадянської компетенції та представлений розділами: «Формування основ духовно-моральних якостей», «Народознавство».\nЗміст освітнього напряму «Дитина у природному довкіллі» спрямований на збагачення уявлень про світ природи, формування природничо-екологічної компетентності (природа планети Земля, Всесвіту, життєдіяльність дитини у природному довкіллі). Неабияку увагу приділено розкриттю особливостей природи. також цей напрям містить формування у дітей навичок, орієнтованих на сталий розвиток.\nОсвітній напрям «Дитина у світі культури» представлений двома розділами: «Предметний світ» та «Світ мистецтва».\nВраховуючи те, що провідною діяльністю дітей дошкільного віку є гра, у програмі виокремлено освітній напрям «Гра дитини». У ній розглянуто такі види ігор, як: рольові, конструкторсько-будівельні, дидактичні, народні, рухливі, настільно-друковані, театралізовані та ігри на розвиток креативності. Особливо багата тематика народних ігор. Також подано орієнтовну тематику кожного виду ігор.\nОсвітній напрям «Дитина в сенсорно-пізнавальному просторі» побудована за напрямами «Сенсорні еталони»; «Елементарні математичні уявлення». Діти старшого дошкільного віку розв’язують нескладні завдання з народної математики.\nЗапорукою якісної освіти є мовленнєвий розвиток дошкільника. Тому в освітньому напрямі «Мовлення дитини» уточнено й конкретизовано завдання мовленнєвої компетентності (фонетичної, лексичної, граматичної, діамонологічної), комунікативної та художньо-мовленнєвої компетентності.\nОсвітній напрям «Дитина у світі мистецтва» містить у собі завдання з формування мистецько-творчої, художньо-продуктивної, музичної, театральної діяльності та зроблено акцент на знання дітьми жанрів образотворчого мистецтва, ознайомлення з художньо-творчими професіями, розвитку творчості та фантазії.\nПоказники компетентності, якими закінчується кожен освітній напрям програми, вихователь може використати для визначення рівня розвитку дитини в кінці навчального року.\nУ додатках подано орієнтовний перелік музичного репертуару та художньої літератури. Враховуючи те, що форми та напрямки роботи з батьками стосуються усіх вікових груп, розділ «Співпраця з родиною вихованців» винесений в додатки.\nВикористання освітніх програм, інноваційних авторських методик та парціальних програм педагогами ЗДО №7 в 2020— 2021 навчальному році\n№ групи, спрямування Прізвище, ім’я та по-батькові\nПосада Програми, методики\nГрупи №№2,5,7,11,12 Вихователі Програма розвитку дитини дошкільного віку\n(різновікова) інтенсивної педагогічної корекції Сошина Т.В.\nКозярчук Н.П. Вчитель-логопед\n«Віконечко» (програма розвитку дітей із ЗПР)\n(5-6 років) старша інклюзивна Яйченя А.М.\nАсистент вихователя «Про себе треба знати, про себе треба дбати», парціальна програма з основ здоров‘я та безпеки життєдіяльності дітей дошкільного віку, авт. Лохвицька Л.В.\nІПР для дітей з інклюзивним навчанням\nсередня та старша для дітей із загальним недорозвитком мовлення Парфенюк Ю.М.\nВихователі Авторська методика раннього читання М.Зайцева\nКорекційна робота з розвитку мовлення дітей із загальним недорозвитком мовлення. Навчально-методичний посібник, авт. Л.І.Трофименко\n(5-6 років) старша для дітей із загальним недорозвитком мовлення Пашкевич Л.А.\nВихователі Корекційна робота з розвитку мовлення дітей дошкільного віку із загальним недорозвитком мовлення. Навчально-методичний посібник, авт. Л.І.Трофименко\n№ 8, інклюзивна\nрізновікові Карасьова Л.А.\nТимофієва О.Р. Вихователі\nАсистент вихователя Науковий метод Марії Монтессорі\nІПР для 2 дітей з інклюзивним навчанням\nУсі групи Дошкільнятам — Освіта для сталого розвитку , авт. Н Гавриш, О.Пометун\nсередня інклюзивна Древа Ю.С.\nХоменюк Ю.М. Вихователі\nУсі групи Верешко О.Г.,\nКвач Г.С. Інструкто ри з фізичної культури Парціальна програма з фізичного виховання дітей раннього та дошкільного віку «Казкова фізкультура», авт. Єфименко М.М.


Елеанор Портер (1868—1920). Полліанна - Світова література. 5 клас. Ніколенко\nКнижка була написана в саду, розташованому на даху нью-йоркського будинку, у якому мешкала родина Портерів. За словами авторки, про кращий кабінет вона не могла й мріяти. Даючи інтерв’ю журналістам, письменниця зазначила: «Люди думають, що Полліанна постійно радісно щебече й радіє абсолютно з усього. Однак я ніколи не поділяла думки про те, що ми мусимо заперечувати існування труднощів, страждань і зла. Я переконана в тому, що ліпше зустрічати Невідоме бадьоро й радісно». Примірник книжки «Полліанна» Е. Портер подарувала своїй бабусі Меріон як знак великої пошани та вдячності. Цей примірник нині дбайливо зберігається в одній з найбільших бібліотек світу — Бібліотеці Конгресу США (анг. The Library of Congress).\nО. Воронкова. Обкладинка до роману Е. Портер «Полліанна». 2011 р.\nскладність персонажів, їхнє глибоке розкриття;\nнезавершеність романного сюжету й характерів (вони можуть мати подальше продовження);\nпоєднання різних засобів художньої оповіді (від імені автора та персонажів, описи, діалоги, монологи тощо).\nЦієї червневої днини міс Поллі Гаррінґтон увійшла до своєї кухні трохи поквапливо. Варто зауважити, що вона зазвичай не дозволяла собі рвучких рухів: предметом її гордості була вихованість та добрі манери. Та не сьогодні — надто вже вона поспішала.\n— Так, пані, — дівчина ледве втрималась, щоб не зітхнути.\nНа роботу вона влаштувалася два місяці тому. Тепер Ненсі чудово знала, що міс Поллі — це педантична жінка із суворим обличчям, яка терпіти не може дзенькоту ножа, що впав на підлогу, та гучного грюкоту дверей. А ще ця жінка ніколи не всміхалася — навіть якщо з ножами й дверима все було гаразд.\n— Коли скінчиш усю вранішню роботу на кухні, прибери маленьку кімнатку на горищі, — звеліла міс Поллі. — Постав там ліжко, підмети, звісно ж, після того як винесеш усі скрині й коробки.\n— До нас приїде маленька дівчинка? О, як чудово! — захоплено скрикнула Ненсі, згадуючи власних малих сестричок, які лишилися в Корнері.\n— Чудово? Мені здається, це слово тут не зовсім доречне, — зауважила міс Поллі. — Однак я робитиму все, що зможу, це мій обов’язок, а обов’язку треба дотримуватися.\n— Знаєш, Ненсі, тільки тому, що мені «пощастило» мати сестру, яка вчинила дурницю, вийшовши заміж за бідака та привівши на цей світ зовсім небажану дитину, я аж ніяк не вбачаю в усій цій ситуації приводів радіти від такої звістки. Однак, як я вже казала, мені властиве почуття обов’язку. І не забудь гарно повимітати павутиння з усіх кутків горища, — суворо закінчила господиня, виходячи з кімнати.\n«Шановна пані! На превеликий жаль, мушу сповістити Вас про те, що преподобний Джон Віттієр помер два тижні тому, залишивши дитину, дівчинку одинадцяти років. У спадок він не зоставив нічого, окрім кількох книжок, — та це й не дивно. Як Ви, мабуть, знаєте, він був пастором у маленькій місіонерській церкві, а дохід отримував дуже мізерний.\nНаскільки нам відомо, преподобний Джон був одружений із Вашою покійною сестрою, однак він дав мені зрозуміти, що стосунків ваші родини не підтримували. Однак Джон уважав, що Ви візьмете дитину до себе, аби дати їй гарне виховання й освіту, адже це Ваша небога. Саме тому я й пишу цього листа.\nДівчинка буде готова до від'їзду якраз тоді, коли Ви отримаєте цього листа. Якщо Ви згодні взяти її під свою опіку, будь ласка, сповістіть мене про це якомога швидше, оскільки мої знайомі збираються їхати на Схід і могли б узяти її з собою до Бостона. Там дівчинку мають посадити на Белдінґсвільський потяг. Звісно, Вам повідомлять, коли саме та на якому потязі Полліанна прибуде до міста.\nЗ повагою, Ієремія О. Вайт».\nЖінка сиділа, тримаючи листа в руках та згадуючи свою сестру Дженні, матір цієї дівчинки. Вона пригадала часи, коли двадцятирічна Дженні наполягла на своєму одруженні з молодим місіонером, незважаючи на те, що вся родина була проти такого нерозумного кроку. З нею хотів одружитися дуже багатий чоловік, і для батьків він був значно кращим варіантом, аніж якийсь пастор, — однак не для Дженні: багатій був уже в літах, тоді як пастор молодий і сповнений ентузіазму та ідеалістичних міркувань. Його серце переповнювало кохання. Не дивно, що саме його обрала Дженні. Вона вийшла за нього заміж і поїхала на південь як дружина місіонера.\nЇй уже виповнилося сорок, і вона лишилася зовсім одна. Батько, мати, сестри — усі померли. Протягом багатьох років вона була єдиною незмінною господинею будинку та спадкоємицею всіх грошей свого батька. Знаходилися люди, які відкрито співчували їй з приводу самотності; були й ті, хто радив узяти до себе компаньйонку й жити разом. Та міс Поллі не потрібні були співчуття й поради. Вона завжди казала, що не почувається самотньою — навпаки, їй дуже приємно лишатися наодинці із собою, їй подобалися спокій і тиша. Але тепер...\nМіс Поллі підвелася з похмурим обличчям і стиснутими в тонку лінію губами. Звісно, це добре, що вона така гарна жінка й має почуття обов’язку, але не такий простий у неї характер, щоб ставитися до всього цього спокійно. Гм, Полліанна — чи чули ви більш недоречне ім’я, аніж це?\nУ кожній країні є свої норми мовленнєвого етикету, що стосується й сфери спілкування. Поширеними формами звертання в англомовних країнах є слова містер (стосовно чоловіка), міс і місіс (стосовно жінок: у першому випадку — незаміжньої, у другому — заміжньої). Ці слова вживаються зазвичай як пряме звертання, а також перед прізвищем або ім’ям. Вони засвідчують повагу до співрозмовника (співрозмовниці).\n6. Яке горе сталося в житті Полліанни і як вона його переживає? Чи позначився її внутрішній стан на ставленні до інших?\n7. Як поставилася до своєї кімнати на горищі дівчинка?\n1. Поясніть слова Полліанни: «Мені було б значно важче радіти в чорному».\n2. Поясніть слова міс Поллі: «Мені не цікаво, що сказав твій тато»; «Ти маєш запам’ятати одну річ, але раз і назавжди: ніколи не говори зі мною про твого батька!». Про яку рису характеру свідчать ці фрази? Як, на вашу думку, сприйняла цю заборону дівчинка?\n«Oh, Nancy, I hadn’t seen this before», she breathed. «Look — way off there, with those trees and the houses and that lovely church spire, and the river shining just like silver. Why, Nancy, there doesn’t anybody need any pictures with that to look at. Oh, I’m so glad now she let me have this room!»\n— Налякала?! О, вибач, будь ласка, але не варто через мене перейматися, Ненсі. Тато і леді з Жіночої допомоги теж часто лякалися, поки не зрозуміли, що я завжди повернуся цілою й неушкодженою, куди б не пішла.\n— Але ж я навіть не знала, що ви пішли з дому, — вигукнула Ненсі, ухопивши дівчинку за руку й потягнувши за собою з пагорба. — Я не бачила, що ви пішли, та й ніхто не бачив. Я думала, що ви вилетіли просто з вікна в небо! Так, саме про це я одразу й подумала!\n— Ну, власне, так я і зробила. Тільки я полетіла не вгору, а вниз — дісталася землі гілками старого дерева.\n— А знаєш, я навіть рада, що ти злякалася і саме через це прийшла по мене, — у дівчинки трохи тремтіли плечі, бо надворі вже було прохолодно.\nД. Шаричева. Ілюстрація до роману Е. Портер «Полліанна». 2009 р.\n— Ні, вона не дивна, а чудова! — з ентузіазмом наполягала дівчинка. — І з того часу ми постійно в неї грали. І що тобі важче, то більше радіти треба — ось так. Щоправда, іноді буває зовсім важко, особливо коли твій тато іде на небо, а в тебе не лишається нікого, окрім Жіночої допомоги.\n— Спочатку й справді було непросто, особливо тому, що я почувалася такою самотньою. Мені здавалося, що я просто не зможу грати в гру, та й гарних речей хотілося нестерпно! Та раптом я згадала, що терпіти не можу свого ластовиння, і зраділа, що не маю люстерка. А потім побачила цей чудовий краєвид із вікна й зрозуміла, що мені є з чого радіти. Знаєш, коли шукаєш привід для радощів, забуваєш про неприємне — як у випадку з лялькою і милицями, розумієш?\n— Знаєш, Полліанно, хоч я і не зовсім розумію цю гру та й грати не вмію, але я з тобою гратиму! Так, гратиму, гратиму! — пообіцяла Ненсі.\n— Та я навіть рада, тітонько, що так вийшло. Я люблю молоко і хліб, і Пенсі мені подобається. Тож ви правильно вчинили.\n— Полліанно, тобі вже час спати. У тебе був важкий день, а завтра нам потрібно розпланувати твій час, а також передивитися твій одяг — можливо, доведеться щось докупити. Пенсі дасть тобі свічку — будь із нею обережна. До сніданку потрібно спуститися о пів на восьму. Не запізнюйся. На добраніч.\n— Мені тут так добре, — радісно зітхнула дівчинка. — Думаю, мені буде дуже добре з вами. Я знала про це, ще коли збиралася сюди їхати. На добраніч, — весело закінчила Полліанна, вибігаючи з кімнати.\n2. Чому Пенсі порадила їй не розповідати про цей випадок тітці?\n3. Розкажіть історію виникнення «гри в радість», про яку розповіла Полліанна.\n5. Чому Ненсі назвала Полліанну «дивною дитиною»?\n6. Чи захопилася Ненсі «грою в радість»?\nРозкажіть від імені Полліанни про сутність «гри в радість».\nНезабаром у Гаррінґтонському маєтку встановився певний режим дня чи щось схоже на те. Звісно, це був не той лад, якого від самого початку прагнула міс Поллі. Так, Полліанна шила, грала на роялі, читала вголос і вчилася готувати на кухні, але вона не присвячувала всім цим заняттям стільки часу, скільки було заплановано спочатку. При цьому в неї залишалося достатньо часу для того, щоб «жити», адже з другої до шостої дівчинка могла займатися чим завгодно. Звісно, якщо заняття категорично не забороняла тітка Поллі.\nУважалося, що в цей час Полліанна має змогу як слід відпочити від занять. Проте невідомо, хто більше потребував цього відпочинку — вона чи тітка Поллі. За кілька перших липневих днів міс Поллі не один раз вигукувала: «Це просто неймовірна дитина!» А після уроків читання й шиття вона іноді почувалася абсолютно спантеличеною і виснаженою.\nНенсі ж на кухні анітрохи не страждала. І жодного виснаження не відчувала — навпаки, середа і субота були для неї наче святковими днями.\nПолліанні не було з ким гратися. Будинок Гаррінґтонів стояв віддалік від інших, а по сусідству не було дітей її віку. Однак схоже, що це її зовсім не хвилювало.\n— О, мене це анітрохи не засмучує, — пояснила вона якось Ненсі. — Я щаслива, коли просто гуляю вулицями, милуючись будинками і спостерігаючи за перехожими. Я просто обожнюю людей! А ти, Ненсі?\n— Гм, не можу сказати, що люблю... всіх, — стримано зауважила служниця.\nМайже кожної погожої днини Полліанна благала, щоб її відпустили на прогулянку або дали доручення до міста — щоб мати змогу пройтися в будь-якому напрямку. Практично щоразу під час такої прогулянки вона зустрічала Незнайомця. Чомусь вона виділила саме його серед багатьох інших і навіть охрестила його «Мій Незнайомець».\nНезнайомець часто був одягнений у довге чорне пальто і високий оксамитовий циліндр — таких речей звичайні перехожі не носили. Він був гладенько виголений, досить блідий, а волосся, що виглядало з-під капелюха, уже торкнулася сивина. Чоловік завжди ходив прямо і трохи поспіхом, завжди сам-один, і Полліанні чомусь було його шкода. Мабуть, саме через це одного дня вона зважилася з ним заговорити.\n— Як ся маєте, сер? Сьогодні чудовий день, правда ж? — радісно привіталася дівчинка, підходячи ближче.\n— Це ти до мене? — трохи різко запитав він.\n— Так, сер, — аж сяяла задоволена Полліанна. — Я сказала, що день сьогодні просто чудовий, ви згодні?\n— Е-е-е? О! Гм! — вигукнув Незнайомець і поспішив далі.\nПолліанна розсміялася. Це ж треба — такий кумедний чолов’яга!\n— Сьогодні не так гарно, як учора, але теж нічого! — весело загукала дівчинка.\n— Е-е-е? О! Гм! — знов пробелькотів чоловік, а Полліанна не втрималася від сміху.\nКоли ж дівчинка заговорила з ним утретє, він різко зупинився.\n— Хто ти, дитино, і чому звертаєшся до мене щодня?\n— Мене звати Полліанна Віттієр, і мені здалося, що ви дуже самотній. Я така рада, що ви нарешті зупинилися. Тепер ми можемо познайомитися, адже я ще не знаю вашого імені.\n— Це ж треба... — чоловік не закінчив думки і пішов геть ще швидше, ніж раніше.\n— Що ж, може, він просто не зрозумів, адже це було, так би мовити, неповне знайомство — я ж так і не дізналася, як його звати, — пробурмотіла дівчинка, ідучи далі.\nЦього ж таки дня Полліанні доручили віднести місіс Сноу холодець із телячої ніжки. Міс Гаррінґтон завжди передавала їй щось раз на тиждень. Вона вважала це своїм обов’язком, оскільки вони були прихожанками однієї церкви, але місіс Сноу була бідною і до того ж постійно хворіла. Звісно, інші прихожани мали про неї дбати. Міс Поллі виконувала свій обов’язок щочетверга, правда, не сама — це зазвичай робила Ненсі. Сьогодні цей привілей випрохала Полліанна, і Ненсі радо погодилася, дізнавшись, що і міс Поллі не проти.\n— Я навіть рада, що не піду туди, — чесно зізналася Ненсі Полліанні, — хоча думаю, їй не варто було б перекладати цей обов’язок на твої маленькі плечі, бідненьке ягнятко! Так, не варто!\n— Але я зроблю це з радістю, Ненсі!\n— Не кажи «гоп», доки не перескочиш, — насмішкувато зауважила служниця.\n— Бо нікому не подобається до неї ходити. Якби людям не було її шкода, до неї ніхто б і зайти не наважився — настільки вона буркітлива й нудна. О, як мені шкода її доньку, якій доводиться про неї піклуватися.\n— Але чому, Ненсі?\n— Простіше кажучи, місіс Сноу вважає: усе, що відбувається в її присутності, не мало би відбуватися взагалі або мало б відбуватися не так. Її навіть дні тижня не влаштовують! У понеділок вона скаржиться, що неділя швидко минула, а якщо принести їй холодцю, то неодмінно зауважить, що краще б це було курча. Однак навіть якщо принести курча, вона зажадає бульйона з баранини!\n— Так це смішна жіночка! — засміялася Полліанна. — Думаю, мені просто необхідно в неї побувати. Вона, швидше за все, дивовижна й зовсім не схожа на інших. Мені дуже подобаються люди, які відрізняються від інших.\n— Гм! Що є, то є — вона геть на інших не схожа, і ось що я тобі скажу: слава Богу, що ми не такі! — похмуро закінчила Ненсі.\nПолліанна міркувала над цими словами, заходячи через хвіртку у двір, де стояв старенький крихітний будиночок. Її очі аж блищали від захвату — так уже їй хотілося познайомитися з «дивовижною» місіс Сноу.\n— Як ся маєте? — увічливо запитала Полліанна. — Мене прислала міс Поллі Гаррінґтон, я хочу побачити місіс Сноу, якщо можна.\n— Що ж, якщо ти кажеш правду, ти перша, хто хотів би її побачити, — стиха мовила дівчина, але Полліанна цього не почула. Дівчина повернулася й провела її до дверей у кінці коридора.\n— Як ся маєте, місіс Сноу? Тітонька Поллі сподівається, що вам уже краще і посилає вам телячий холодець.\n— О Боже! Холодець! — почулося незадоволене буркотіння. — Звісно, я дуже вдячна, та все ж сподівалася, що це буде бульйон з баранини.\n— А я думала, що вам замість холодцю зазвичай хочеться курчати, — зауважила вона.\n— Що? — мало не підстрибнула хвора пані.\n— Та нічого такого, — швидко спохопилася дівчинка, — різниця тут і справді невелика. Просто Ненсі сказала, що вам зазвичай хочеться курчати, коли від нас приносять холодець, і баранячого бульйона, коли приносять курча. Щоправда, вона могла все сплутати чи забути, тож...\n— Та-а-ак, міс Нестриманість, хто ти така? — вимагала пояснень місіс Сноу.\n— Та ні, у мене зовсім не таке ім’я, місіс Сноу, і я дуже рада, що воно геть інше! Це, мабуть, було б ще гірше за Гіпзйбу, як ви думаєте? Я — Полліанна Віттієр, небога міс Поллі. Тепер я живу з нею, ось чому я тут і принесла вам холодцю.\n— Що ж, дуже тобі дякую. Твоя тітонька надзвичайно щедра й добра людина, та сьогодні вранці у мене поганенький апетит, але так хотілося баранячого... — вона раптом затнулася, а потім різко змінила тему розмови: — Сьогодні вночі я геть не стулила очей, уявляєш?\n— О, краще мені цього не уявляти, — зітхнула Полліанна й поставила холодець на невеличкий столик. Умостившись у кріслі, вона продовжила: — Ми стільки часу витрачаємо на сон! Хіба вам не шкода стільки спати?\n— Гаємо час на сон?! — здивовано перепитала хвора.\n— Саме так, адже в цей час можна просто жити. Так шкода, що ми не можемо жити вночі!\n— Ти, мабуть, найдивовижніша дитина з усіх, кого я знала! — вигукнула вона. — Ану підійди до вікна й підніми фіранку, хочу тебе роздивитися!\n— О, тоді ж ви побачите моє ластовиння, — важко зітхнула вона, підходячи до вікна, — і це тоді, коли я тільки-но почала радіти, що в цій напівтемряві його зовсім не видно. Ну от, тепер ви можете... О! — раптом вигукнула вона з неабияким захопленням. — Тепер я рада, що ви захотіли побачити мене, бо і я можу вас бачити! А мені ніхто й не казав, що ви така гарна!\n— Я гарна? — ледве вимовила шокована жінка.\n— Ну звісно! Хіба ви не знали? — мовила Полліанна.\n— Не знала, — сухо зауважила місіс Сноу. Вона жила на світі вже сорок років, і останні п’ятнадцять тільки те й робила, що висловлювала своє незадоволення з того чи іншого приводу. Жінка була настільки цим зайнята, що не мала часу радіти звичайним речам, які її оточували.\n— У вас такі гарні й великі очі! Вони темні, як і ваше чудове кучеряве волосся, — захоплено говорила дівчинка. — Мені так подобаються чорні кучері! (Це одна з речей, які я обов’язково матиму, коли потраплю на небо). А ще у вас на щоках просто чудові рум’янці. Звісно, ви справжня красуня, місіс Сноу! Думаю, ви й самі б це помітили, якби поглянули в люстерко.\n— У люстерко! — у відчаї простогнала хвора, відкидаючись на подушки. — На жаль, я нечасто дивлюся в нього, та і ти б, мабуть, не дивилася, якби була змушена лежати в ліжку, як я!\n— Звичайно, — співчутливо погодилася Полліанна. — Але стривайте, я сама вам покажу! — вигукнула вона, підбігаючи до трюмо й беручи маленьке люстерко.\n— Знаєте, якщо ви не проти, я трохи вас причешу, а вже потім подивитесь у люстерко, — запропонувала дівчинка. — Можна вас розчесати?\n— Що ж, гаразд, якщо ти так хочеш, — буркітливо дозволила місіс Сноу, — але зачіска все одно довго не протримається.\n— О, дуже вам дякую! Я просто обожнюю робити зачіски, — зраділа Полліанна, акуратно поклавши люстерко й узявши гребінця. — Сьогодні багато не вдасться зробити: надто вже я хочу, щоб ви швидше побачили, яка ви гарна, але якось я зроблю вам по-справжньому розкішну зачіску, — продовжувала дівчинка, ніжно пропускаючи кучері жінки між пальцями.\n— Ну от! — нарешті вигукнула Полліанна, ухопивши з вази, що стояла біля ліжка, рожеву гвоздику й прикрасивши нею зачіску. — Тепер ви можете собою помилуватися! — І вона з тріумфальним виглядом подала жінці люстро.\n— Гм, — тільки й змогла сказати хвора, уважно вивчаючи своє відображення. — Узагалі-το мені більше подобаються червоні гвоздики, та яка різниця, якщо до вечора квітка все одно зів’яне.\n— Але ви маєте навіть радіти, що квіти в’януть! — засміялася Полліанна. — Адже тоді щодня у вазі з’являються нові. Мені подобається, коли ваше волосся таке пухнасте, — із задоволенням закінчила вона. — А вам?\n— Гм, можливо, та все одно зачіска довго не протримається, коли постійно лежиш на подушці, як я.\n— Звісно, не протримається, але це теж на краще, — задоволено кивнула Полліанна, — бо ж тоді я зможу зробити вам зачіску знову. У будь-якому разі ви маєте радіти, що у вас чорне волосся, на білій подушці воно має кращий вигляд, аніж світле, як-от у мене.\n— Так-то воно так, та мені ніколи не подобалося чорне волосся — на ньому помітна кожна сива волосина, — бурчала місіс Сноу, однак не відводила очей від люстерка.\n— Я обожнюю чорне волосся! Ах, якби ж і в мене таке було, — зітхнула Полліанна.\n— Воно б тебе геть не тішило, якби ти була мною! Тебе б не тішило ані волосся, ані будь-що інше, якби доводилося днями лежати тут, як я!\n— Так, тоді б було значно важче це робити, — міркувала вона вголос.\n— Робити що?\n— Радіти, коли лежиш у ліжку хвора, і так день у день? Не думаю, що це можливо, — мовила місіс Сноу. — Скажи, чому я маю радіти, коли зі мною таке трапилося?!\n— Що ж, це й справді не так уже й просто! Зараз мені час іти, але я думатиму всю дорогу додому, і можливо, наступного разу, коли прийду до вас у гості, я вам розповім! Бувайте! Я чудово провела з вами час! — вигукнула дівчинка, виходячи з кімнати.\n— Гм, я ще ніколи такого не чула! І що вона мала на увазі? — бубоніла місіс Сноу, дивлячись на двері, у які щойно вийшла дівчинка. Жінка знов узяла люстерко і почала скептично себе роздивлятися.\n— А ця мала й справді вміє робити зачіски, — стиха мовила хвора. — Я ще ніколи не мала привабливішого вигляду. Та який у цьому сенс? — зітхнула жінка, опустивши люстерко на ліжко й відкинувши голову на подушку.\n— Мамо, фіранки підняті! — здивовано вигукнула Міллі, переводячи погляд з фіранок на гвоздику у волоссі матері.\n— А що тут такого? — бурчала хвора. — Якщо я хворію, це зовсім не означає, що я маю просидіти все життя в темряві, чи не так?\n— Н-ні, звичайно ж, ні, — одразу ж запевнила її донька, беручи до рук пляшечку з ліками. — Просто я вже давно пропонувала тобі розміститися у світлішій кімнаті, а ти постійно відмовлялася.\n— Думаю, хтось міг би подарувати мені нову нічну сорочку — наприклад, замість баранячого бульйону!\n1. Який режим дня було встановлено в Гаррінґтонському маєтку?\n1. Чому місіс Сноу назвала дівчинку «міс Нестриманість», «найдивовижнішою дитиною» з усіх, кого вона знала? Чи згодні ви з такою характеристикою юної героїні?\nРозкажіть про відвідини Полліанною оселі місіс Сноу (від імені дівчинки, від імені місіс Сноу або її доньки Міллі (за вибором).\n3. Чому міс Поллі вирішила переселити дівчинку поверхом нижче?\n1. Що таке «результат»? Як міс Поллі радила небозі досягати результативності?\n2. Чому Полліанна так і не наважилася розповісти тітці про свою «гру в радість»? Що стримувало дівчинку?\n4. Як змінюються життєві позиції «гравців» (місіс Сноу і містера Джона Пендлтона)?\n8. Розкажіть про те, як Полліанна намагалася прикрасити й влаштувати життя міс Поллі? Що вона для цього робила?\n9. Розкажіть про нові риси характеру Полліанни, які виявилися під час зустрічі з містером Пендлтоном у Пендлтонському лісі, а також подальшого спілкування з ним і лікарем Чілтоном.\nТеплі серпневі дні пролітали як одна мить, і Полліанна тепер навідувалася до великого будинку на Пендлтонському пагорбі дуже часто. Однак їй іноді здавалося, що її візити не завжди приносять хворому полегшення. Не те щоб Джонові Пендлтону не хотілося її бачити — він сам посилав по неї; та коли дівчинка приходила, в його очах іноді поселявся якийсь незрозумілий смуток. Принаймні так здавалося Полліанні.\nВін усіляко намагався її розважати, показував багато гарних і водночас дивних речей: книжки, картини, різні цікавинки. Та все ж часто нарікав на свій жалюгідний стан і незваних мешканців свого дому, які намагалися все робити по-своєму. Містер Пендлтон завжди любив слухати розповіді Полліанни — вона любила поговорити. Проте дівчинка зазвичай уникала дивитися на нього: хворий часто неначе застигав на подушці з неприродно блідим обличчям, і їй було боляче це бачити. Вона не розуміла, що саме сказане нею змушувало його так бліднути. Що ж до гри в радість, Полліанна хотіла розповісти йому про неї й запропонувати пограти, та ніяк не траплялося слушної миті. Дівчинка спробувала розповісти вже двічі, та щоразу, коли вона говорила: «І тоді тато запропонував...», містер Пендлтон різко переводив розмову в інше русло.\nТа поки що вона не уявляла, як це можна зробити. Вона іноді говорила з містером Пендлтоном про свою тітоньку, він слухав — часом уважно, а часом роздратовано, та здебільшого з трохи дивною усмішкою на зазвичай суворому обличчі. Говорила вона про містера Пендлтона і з тітонькою Поллі, точніше, намагалася поговорити, бо зазвичай тітка її довго не слухала й завжди знаходила іншу тему для розмови. Вона так часто робила, коли Полліанна заводила про когось мову, а особливо коли йшлося про лікаря Чілтона. Дівчинка думала, що це через те, що саме лікар Чілтон побачив тітоньку на веранді з новою зачіскою, трояндою у волоссі та мереживною шаллю на плечах. Дуже скоро Полліанна й сама переконалася в тому, що тітонька справді не любить лікаря. А трапилося це, коли дівчинка трохи застудилася й була змушена сидіти вдома.\n— Якщо до вечора тобі не покращає, доведеться послати когось по лікаря, — сказала тітка Поллі.\n— Справді? О, тоді я хочу, щоб мені було зле, — вигукнула Полліанна, — адже тоді до мене прийде лікар Чілтон.\n— Тебе лікуватиме не лікар Чілтон, Полліанно, — різко мовила міс Поллі. — Він не наш сімейний лікар. Якщо тобі стане гірше, я викличу лікаря Воррена.\n— Я така рада, — зізналася Полліанна тітці того ж вечора. — Звісно, мені подобається лікар Воррен, але лікар Чілтон усе-таки подобається мені більше. Думаю, він би засмутився, якби його не покликали мене лікувати. Знаєте, тітонько Поллі, він же не винен, що випадково побачив вас — тоді, як я вас зачесала й накинула вам на плечі шаль, — серйозно зауважила дівчинка.\n— Годі вже, Полліанно. Я не хочу обговорювати ані лікаря Чілтона, ані його почуття, — рішуче відрізала міс Поллі.\n— Мені так подобається, коли на ваших щоках з’являються ось такі рум’янці, тітонько Поллі, і, знаєте, мені так хочеться вас знову причесати... От якби ви... — але договорити їй не вдалося, бо міс Поллі вже була в іншому кінці коридору.\nЯкось наприкінці серпня Полліанна прийшла до містера Пендлтона зранку й помітила на його подушці яскраві веселкові смужки — блакитну, жовту, зелену, червону, фіолетову... Дівчинка аж завмерла від захвату.\n— О, містере Пендлтон, до вас у гості завітала малесенька веселка, — і Полліанна радісно заплескала в долоні. — О, яка ж вона гарна! Але як сюди могла потрапити веселка? — запитала вона.\n— Думаю, вона «потрапила» сюди через он той скляний термометр на вікні, — слабким голосом мовив він. — Узагалі, це погано, коли сонце світить на термометр, та зранку його проміння потрапляє саме в це вікно.\n— Веселка така гарна, містере Пендлтон, правда ж? І це справді робить сонце? Це ж треба! Якби в мене був термометр, я б почепила його на сонці, щоб бачити такі веселки цілісінький день!\n— Ха, такий термометр і користі не приноситиме, — розсміявся хворий. — Як же він зможе показати, наскільки тепло чи холодно надворі, якщо цілий день висітиме на сонці?\n— А мені все одно, — мовила Полліанна, із захватом милуючись кольоровими промінцями на подушці. — Яка різниця — якщо у твоїй кімнаті завжди житиме маленька веселка?\n— Норо, — мовив хворий, коли до кімнати ввійшла літня служниця, — принеси мені один із великих мідних підсвічників, що стоять на каміні в першій вітальні.\n— Так, сер, — пробурмотіла дуже здивована жінка. За мить вона повернулася. Її супроводжував незвичайний тихий дзенькіт. Жінка підійшла до ліжка. Дзенькіт створювали кришталеві підвіски, що висіли на старовинному канделябрі в її руках.\n— Дякую, постав його на тумбу, — звелів хворий. — А тепер візьми мотузок, відсунь фіранку і натягни його впоперек вікна. Ось так, дякую, — додав він, коли служниця зробила все, про що він просив.\n— А тепер, Полліанно, дай мені канделябр.\nДівчинка принесла його, і за мить хворий уже зривав із нього кришталеві підвіски — одну за одною — і скоро всі вони лежали біля нього на ліжку.\n— А тепер, люба моя, візьми їх і почепи на мотузку, яку Нора прив’язала на вікні. Якщо тобі й справді хочеться жити з веселкою, я не бачу іншого виходу.\nСпочатку Полліанна не розуміла, навіщо все це робити, та коли почепила три підвіски і ненароком кинула оком на кімнату, їй відкрилося все, що задумав містер Пендлтон. Після цього вона ледве впоралася зі своїми тремтячими пальцями — так їй хотілося якомога швидше почепити решту кришталиків. Та нарешті вона закінчила, і відступила від вікна, скрикнувши в захваті.\nРозкішна, але безрадісна спальня перетворилася на казку. Усюди витанцьовували різнобарвні промінці — червоні й зелені, фіолетові й помаранчеві, золотаві й сині. Вони миготіли на підлозі, стінах, меблях і навіть на ліжку.\n— О!!! Як же гарно! — загукала Полліанна й раптом засміялася: — Думаю, сонце намагається пограти з нами в гру! Вам так не здається? — запитала дівчинка, зовсім забувши, що містер Пендлтон не розуміє, про що вона говорить. — Якби ж у мене було багато таких кришталевих підвісок! Я б із радістю дала трохи тітоньці Поллі, місіс Сноу та іншим! Які б вони були раді! А тітонька Поллі, може, і дверима разочок би грюкнула, як думаєте?\n— Гм, наскільки я знаю твою тітку, Полліанно, потрібно дещо більше за кришталеві підвіски на сонці, щоб змусити її гримати дверима й радіти з того. А що ж це за гра така, про яку ти згадала?\n— Я зовсім забула, ви ж нічого не знаєте про гру в радість!\n— А ти мені розкажи про неї!\n— Ну ось і все, — нарешті закінчила розповідь дівчинка, — тепер ви знаєте, чому я сказала, що сонце намагається пограти з нами.\n— Можливо, та мені здається, що найкраща з усіх призм — це ти сама, Полліанно.\n— Справді? Але ж від мене не відбиваються гарненькі червоні, зелені й фіолетові промінці, коли на мене світить сонце, містере Пендлтон!\n— Хіба ні? — усміхнувся хворий. А Полліанна ніяк не могла зрозуміти, чому в його очах стоять сльози.\n— Ні, — відповіла дівчинка, а за мить засмучено додала: — Боюся, містере Пендлтон, сонце не дає мені нічого, окрім ластовиння. Тітонька Поллі каже, що мені не можна довго бути на сонці, бо його стане ще більше!\n2. Як Полліанні вдалося перетворити помешкання Джона Пендлтона на «казку»? Чи підтримав її господар у цій грі?\nПоясніть слова містера Пендлтона: «Можливо, та мені здається, що найкраща з усіх призм — це ти сама, Полліанно». Яке переносне значення має ця фраза?\n6. Розкажіть про зустріч Полліанни зі священиком. Як дівчинка вплинула на його сприйняття світу та мешканців містечка?\nУ творі відображено найважливіші принципи християнської моралі. Духовним орієнтиром для головної героїні є загальнолюдські цінності, які утверджуються в Біблії. Добро, любов, милосердя, допомога — це ті моральні категорії, які формують її життєву позицію. Граючи в радість, вона не порушує християнських заповідей і моральних норм. Згадаймо про епізод, коли міс Поллі від’їжджає на три дні на похорон своєї двоюрідної сестри, залишаючи племінницю зі служницею вдома. Ненсі радіє, бо тепер вони деякий час будуть господарювати лише вдвох і гратися досхочу. Але Полліанна здивована такою поведінкою служниці: «Не знаю, як і пояснити, але є такі події, коли гра недоречна. І мені здається, що похорон — це саме така подія. У похованні немає нічого веселого». Точкою опори для Полліанни є совість, а гра — лише форма, яка дає право «радіти життю по совісті». Така авторська позиція цілком відповідає моральним приписам Святого Письма й християнським заповідям.\n— Я, власне, тому й пришла... сказати вам, що... тобто попросити, щоб ви переказали Полліанні, — трохи недоладно торохтіла дівчина. — Ми думаємо, це просто жахливо, що ця чудова, найдобріша у світі дівчинка ніколи не зможе ходити, надто після того, що вона зробила для нас, для мами... Знаєте, вона навчила її грати в гру! А тепер ми дізналися, що вона сама не може в неї грати — бідолашна дитина! Та воно й зрозуміло — чи ж до гри в такому стані... А потім ми згадали, що вона говорила нам, та як це допомогло, і вирішили, що, може, і їй самій це допоможе. Бо їй треба, треба радіти! — тут Міллі замовкла й безпорадно подивилася на Поллі, очікуючи відповіді.\n— Так-так, я хотіла дещо переказати, — спохопилася дівчина. — Ми хочемо, щоб вона знала, як багато зробила для нас. Звісно, вона й сама вже дещо помічала, коли приходила, адже мама вже тоді дуже змінилася. Але вона навіть не уявляє, наскільки ми змінилися — і я, і мама. Я — я змінилася! А все після того, як і сама наважилася пограти в цю гру.\n— Розумієте, раніше моїй мамі все було не так. Їй постійно хотілося чогось іншого. Та і хто міг би її звинуватити в цьому — за таких обставин. Але тепер... тепер вона дозволяє піднімати фіранки, тепер їй зовсім небайдуже, як вона виглядає та яка на ній сорочка. А ще мама почала плести! Гарненькі маленькі штучки — шапочки та ковдри для малюків. Плете, а потім віддає на ярмарки та в лікарні. І їй це справді подобається — вона рада, що може це робити! Розумієте, це ж усе завдяки міс Полліанні, адже саме вона сказала мамі, що треба радіти своїм рукам. Вона тоді запитала, чому мама нічого ними не робить. Ах, якби ж ви тільки бачили тепер її кімнату із цими кольоровими клубочками шерсті — червоними, синіми, жовтими. А на вікнах ми почепили призми від міс Полліанни, і тепер у кімнаті так гарно й затишно. Знаєте, я раніше й заходити туди боялася, бо там було так темно й непривітно, а мама лежала в ліжку геть нещасна... Тож ми хотіли, щоб ви переказали міс Полліанні, що все це — тільки завдяки їй. І, будь ласка, скажіть їй, що ми раді знайомству з нею... може, це її хоча б трішки втішить. І... Ну, мабуть, це все, — нарешті закінчила Міллі й підхопилася зі стільця. — То ви їй скажете?\n— Звісно, — пробурмотіла міс Поллі, намагаючись втримати в пам’яті хоча б дещицю з усього сказаного.\nОдного разу у двері подзвонила вдова Бентон. Міс Поллі добре її знала, хоч вони ніколи не ходили в гості одна до одної. Та це була найсумніша жінка в місті — вона завжди ходила в чорному. Однак того дня на шиї міс Бентон була блакитна стрічка, а її очі сповнилися щирими сльозами. Вона поспівчувала міс Поллі з приводу аварії, а потім несміливо запитала, чи може побачити Полліанну.\n— Ви їй, будь ласка, перекажіть, що я почала носити ось це, — і місіс Бентон торкнулася блакитної стрічки на шиї. Помітивши, що міс Поллі здивовано на неї дивиться, вона продовжила: — Ця маленька дівчинка так довго намагалася переконати мене одягти щось яскравішого кольору... І я нарешті зважилася та хочу, щоб вона про це знала. Вона сказала, що Фредді буде дуже радий бачити мене такою. Знаєте, Фредді — це все, що в мене лишилося.... — після цих слів місіс Бентон похитала головою й пішла до виходу. — Ви просто перекажіть це Полліанні, і вона все зрозуміє!\n— Ви мене, звісно, не знаєте, — одразу почала вона, — та я знайома з вашою маленькою племінницею Полліанною. Я ціле літо провела в санаторії, і щодня ходила на довгі прогулянки, бо це корисно для здоров’я. І саме під час такої прогулянки ми з нею познайомилися. О, це така чудова дівчинка! Якби ж я тільки могла вам пояснити, як багато вона тепер для мене значить! Коли я тільки приїхала до санаторію, мене ніщо не тішило, але її веселе личко нагадало мені про мою дівчинку, яку я втратила багато років тому... І коли я дізналася про цей жахливий нещасний випадок, а потім про те, що бідолашна дитина ніколи не зможе ходити, що вона не може радіти, я одразу вирішила прийти сюди.\n— Ви просто скажіть їй, що місіс Тарбел тепер рада. Так, це звучить доволі дивно, і можливо, незрозуміло для вас. Та, якщо можна, я б не хотіла цього пояснювати, — на обличчі вдови з’явилася печальна усмішка. — Ваша небога зрозуміє, що я мала на увазі, а я відчуваю, що не можу цього не сказати. Дуже вам дякую і пробачте, якщо мій візит видався вам недоречним, — закінчила жінка і пішла.\n— Так, і вона мені дуже подобається. Щоправда, вона хвора й дуже сумна. Місіс Тарбел живе в санаторії і ходить на прогулянки. Тобто ми ходимо разом. Точніше ходили, — і голос Полліанни раптом затремтів, а по щоках покотилися дві сльози.\n— Я місіс Пейсон — місіс Том Пейсон. Ви, мабуть, чули про мене, принаймні півміста мене точно знає. Знаєте, не все, що про мене говорять, — правда. Та, власне, зараз це не так важливо. Я більше переживаю за цю маленьку дівчинку. Коли я почула про той нещасний випадок, у мене просто руки опустилися. А минулого тижня мені сказали, що вона не зможе ходити. О, якби я тільки могла віддати свої ноги цій дівчинці! Їй вони потрібніші, адже за годину на них вона зробить більше, аніж я за сто років! Шкода, що це неможливо. Знаєте, часто ноги даються тим, хто їх геть не цінує.\n— Ви, може, і не знаєте, але ми часто бачили вашу племінницю. Знаєте, ми живемо біля Пендлтонського пагорба, і вона часто проходила повз наш двір. Точніше, не просто проходила, а завжди заходила до нас, щоб погратися з дітьми та поговорити зі мною й чоловіком, якщо він був удома. Їй це наче подобалося, і ми їй подобалися, і вона, мабуть, не розуміла, що люди з її кола ніколи б не зайшли до таких, як ми. Хоча, якби таким людям не було байдуже, то, може, таких, як я, було б менше, міс Гаррінґтон, — раптом гірко зауважила жінка. — Отож дівчинка приходила до нас, і нічого поганого в цьому не було, навпаки — вона зробила для нас багато добра. Вона й сама не здогадується, скільки всього для нас зробила, і це навіть добре. Бо якби ваша небога це розуміла, то зрозуміла б і багато інших речей, а мені цього геть не хотілося б. Ось такі справи. Знаєте, цього року нам з чоловіком важкувато було. Ніщо не тішило, ми в усьому зневірилися й уже навіть говорили про розлучення. Ми навіть не знали, що робитимемо з дітьми після розлучення. Коли стався нещасний випадок і стало відомо, що дівчинка ніколи не зможе ходити, ми почали згадувати, як вона приходила посидіти на нашому ґанку, погратися з дітьми, як сміялася і просто раділа. Вона завжди чомусь раділа, а одного дня розповіла нам про гру — ви, мабуть, про неї теж знаєте. І ваша небога почала вмовляти нас пограти. А тепер ми почули, що вона сама більше не може грати в гру, бо в неї немає причин для радощів. Тому я й прийшла — сказати їй, що вона може порадіти за нас, бо ми вирішили залишитися разом і грати в цю чудову гру. Думаю, вона буде дуже рада, бо її, знаєте, засмучувало те, як ми іноді сварилися з чоловіком. Я, звісно, не впевнена, що гра нам допоможе, але ми дуже на це сподіваємося. Полліанна цього хотіла. То ви їй розповісте?\nНе встигли ще зачинитися двері, а міс Поллі вже була на кухні й допитувалася в Пенсі:\n— А після того вони постійно грали в цю гру і в усьому шукали щось радісне. І наша дівчинка сказала, що це було досить легко. Не так шкода, що не отримала ляльку, зате милиці не потрібні! А назвали вони її грою в радість. Ось така гра, мем, і з того часу вона в неї грала.\n— Так, це дивно звучить, мем, — щиро засміялася Ненсі, — та я вам поясню. Наше ягнятко якось дізналося, що я не люблю ранки по понеділках. І от вона мені й сказала: «Знаєш, Ненсі, я думаю, ти маєш радіти ранку понеділка більше, аніж будь-якому іншому ранку, бо до наступного ранку понеділка ще цілий тиждень». Тож тепер кожного понеділка я думаю про це, і воно справді допомагає! Я щоразу сміюся, коли згадую про ту розмову, а сміх допомагає! Чесне слово!\n— Так, люба, — міс Поллі намагалася, щоб її голос звучав природно. — Мені Пенсі розповіла, і я вважаю, що це просто чудова гра. І тепер я гратиму в неї разом з тобою.\n— Тітонько Поллі, невже це правда?! Яка ж я щаслива! Я із самого початку хотіла, щоб ви зі мною грали!\n— Так, моя люба, і всі решта теж гратимуть. Адже майже все місто грає у твою гру, Полліанно, навіть наш священик! Я не встигла тобі розповісти, та сьогодні зранку я зустріла містера Форда, коли йшла до міста, і він просив переказати, що тепер радіє восьмистам текстам із Біблії, про які ти йому розповіла. Тож коли ви побачитесь, він обов’язково тобі про це розповість! Бачиш, люба, це все завдяки тобі. Усе місто грає у твою гру, і всі його мешканці стали щасливішими — усе завдяки одній маленькій дівчинці, яка розповіла про гру й навчила грати в неї.\nДоведіть, що в цьому розділі є психологічна кульмінація, пов’язана з внутрішніми змінами в душі міс Поллі. Знайдіть момент, коли тітці Поллі захотілося грати разом із Полліанною. Чому це відбулося саме в цей момент? Що вплинуло на рішення міс Поллі?\nЩо означають, на вашу думку, поняття почуття гідності і професійний етикет? До кого з персонажів твору можна застосувати ці поняття?\n3. Чому очі лікаря Чілтона «випромінювали таке щастя, що це не можна було не помітити», а щоки міс Поллі «залив гарячий рум’янець»?\n4. Яку «найрадіснішу справу у світі», за словами лікаря Чілтона, зробила Полліанна?\nПорівняйте образи літературних героїв — Полліанни та Джиммі Біна.\nЗа жанром твір Е. Портер «Полліанна» — це роман. Спочатку події твору розгортаються довкола однієї героїні — Полліанни, але згодом вони охоплюють долі багатьох мешканців містечка Белдінґсвіль. У творі порушується широке коло важливих суспільних, моральних і сімейних проблем: важке становище сиріт у суспільстві, ставлення до бідних і знедолених, сприйняття світу і людей, пошук щастя і кохання, милосердя, допомога ближнім, укріплення родинних стосунків, виховання та ін.\nСюжет твору поступово розширюється, ускладнюється. У творі, крім Полліанни, з’являється багато інших персонажів, які отримують глибокі характеристики. Головна героїня залучає до «гри в радість» усіх мешканців містечка. Під її впливом вони змінюються. А змінившись, персонажі досягають свого щастя. Отже, Е. Портер стверджує, що людина може сама змінювати своє життя на краще, тільки для цього вона повинна внутрішньо мінятися, наповнювати своє серце добром, любов’ю й милосердям до ближніх.\n• А тепер подумайте, чи змінювався характер Полліанни. Доведіть свою точку зору, спираючись на текст твору.\nЗа мотивами роману «Полліанна» знято декілька телесеріалів і кінофільмів. 19 травня 1960 р. відбувся показ американського фільму «Полліанна» (реж. Д. Свіфт). Анімаційний серіал «Історія Полліанни, дівчинки любові», що складається з 51 частини, знято японським режисером К. Кусиби в 1986 р. У 2003 р. вийшов на екрани англійський фільм «Полліанна» (реж. С. Хардінг). У фільмі добре відтворено дух того часу. Сюжет не завжди точно збігається з книжкою, але в цілому фільм дуже щирий, добрий, як і роман.\nКадр з кінофільму «Полліанна». Режисер С. Хардінг. 2003 р.\n• Перегляньте одну з екранізацій роману «Полліанна», відзначте подібність і розбіжності фільму з літературним твором.\nПереклади роману «Полліанна» українською мовою виконали Б. Гора, В. Наливана.\n1. Визначте провідні теми роману «Полліанна».\n2. Які важливі проблеми порушуються у творі (суспільні, сімейні, виховні, моральні, християнські та ін.)?\n3. Визначте ідеї книжки. Яка з ідей вам найбільш близька?\n5. Чи потрібно, на вашу думку, «грати в радість»? Що може дати ця гра сучасній людині?\n6. Чому роман «Полліанна» уже понад 100 років приваблює різні покоління дітей і дорослих?


журнал "Українська Родина" — Прилетіла ластівочка\nСереда, 18 грудня 2013, 07:47\nЗгідно зі стародавньою традицією, це не тільки перший день весни, але й перший день Нового року, За повір'ям, цього дня прокидається від зимової сплячки бабак, виходить на світ, свище три рази, а потім знову лягає на другий бік і так спить аж до Благовіщення. І ховрашок, кажуть, перевертається на інший бік.\nСеляни намагалися всіляко задобрити Явдоху і закликати весну, показуючи як на неї чекають.\nГосподині, побачивши в цей день ластівку, кидають жменю землі на грядку зі словами: «Кріп сію». І чекають на «закономірне диво» – на цьому місці начебто виросте кріп.\nДіти, уперше побачивши навесні ластівку, беруть жменю землі, кидають її вслід ластівці – «на гніздо», будучи переконаними, це прискорить прихід весни.\nЯкщо в дитини ластовиння на обличчі, то колись пробували позбутися його за допомогою ластівки. Коли ця дитина побачить ластівку, то має проказати: «Ластівко, забери мої веснянки, натомість дай мені білянки». Потім необхідно вмитися весняною водою.\nЗруйнувати ластівчине гніздо – гріх не менший, ніж зруйнувати гніздо лелеки. Як і лелеки, ластівки приносять в оселю, під стріхою якої живуть, затишок і злагоду. Тож краще не турбувати їх і не бешкетувати.\n«Жайворонки», «соловейчики» дарувались весні як жертвоприношення. З Явдохи починаються і магічні весняні ігри – «веселки», «гаївки», «гагілки», «ягівки» (так вони називались у різних місцевостях), що «допомагали» весні у її оновлюючій роботі. Виконувались веснянки аж до Зелених свят.\nДовідка: 1 вересня 325 року на Першому Вселенському соборі було прийняте рішення про перенесення початку Нового року з 1 березня на 1 вересня.\nОстаннє редагування Четвер, 16 січня 2014 14:44\nДетальніше в цій категорії: Підготовка до Нового Року з дитиною: з «мороки» — в помічники! »


Як побудувати без колод |ЯкПросто\nВи хочете пожити якийсь час на дачній ділянці, але побудувати дачу у вас поки не знайшлося можливості? Нічого страшного. Можна побудувати легкий паперовий або фанерний будиночок, який у разі необхідності захистить вас від дощу. Його можна буде залишити і тоді, коли великий стаціонарний будинок буде готовий. Застосування йому неодмінно знайдеться.\nГазети великого формату\nЗберіть каркас з дерев’яних рейок. Візьміть 2 рейки довжиною 2,2 м і ще 2 довжиною 1,9 м. загострюючи їх з одного кінця. Це будуть «палі». Довші рейки підуть на передній фасад, а ті, що коротше — на задній. Відміряйте від загостреного краю кожної рейки 20 см.\nВізьміть 8 рейок довжиною 2 м. 4 рейки прибийте по периметру до рейок каркаса в точках, де ви зробили позначки. Зробіть верхній периметр. На «палях», призначених для переднього фасаду, відміряйте від незаостренного краю 30 см і поставте точки. З’єднайте ці точки рейкою. Єше одну рейку прибийте по краю «паль» заднього фасаду. Прибийте ще дві рейки, з’єднавши з боків передній і задній фасади. Під дах зробіть скат, прибивши зверху до «сваям» переднього фасаду ще одну рейку і з’єднавши кути переднього і заднього фасадів ще двома рейками. Будиночок можна зробити і довшим, використавши на передній і задній фасади не по 2 поперечні рейки, а по 4. Рейки сколотікі по дві.\nРозділіть нижню рейку бічного фасаду на 3 частини. Візьміть 2 рейки і прибийте їх до получившимся точкам паралельно «сваям». Прибийте їх і до поперечних рейок «стелі». Зробіть те ж саме з іншого боку.\nПередній і задній фасади розділіть на 3 частини по висоті і прибийте по дві рейки на кожен паралельно рейкам нижнього периметра. Точки перетину перемотайте мотузками.\nЗробіть панелі. Для цього розкладіть газетний лист і намажте його «Бустілат». Покладіть на нього інший газетний лист і знову намажте. Точно так само укладете ще 5-7 аркушів газети. Виміряйте, скільки вам знадобиться блоків для стін і даху. Укладати газети один на одного зручніше, якщо вирівнювати краю по рівній дошці. Робити газетні блоки необхідно на рвоной поверхні і дати їм як слід висохнути. Блоки, призначені для даху, сушіть на ребристої поверхні. Тоді дах буде схожа на шиферну, яка краще захищає від дощу. Як ребер можна використовувати рейки якщо розкласти їх паралельно і з певними інтервалами.\nОбклейте краю блоків бинтом або марлевими стрічками і знову просушіте.По краях блоків пробийте дироколом отвори, необхідні для скріплення блоків. Покрийте панелі нітрофарбою і дайте їй висохнути.\nЗа допомогою мотузки прив’яжіть блоки до каркасу. Просовуйте кінець мотузки в отвори і прив’язуйте до каркаса блоки внахлест. Не забудьте зробити двері. Найзручніше зробити її збоку, просто не закривши панелями 1 / 3 фасаду. Як двері можна використовувати досить великий шматок поліетиленової плівки. Можна зробити і знімну двері з таких же панелей, що і весь будиночок.\nДах маленького тимчасового будиночка повинна бути похилої, щоб стікала вода.\nЯкщо ви хочете зробити віконце, просто виріжте в одній з панелей отвір потрібної форми і завесьте його поліетиленовим пакетом.