Понад півмільярда гривень на автошляхи, ремонт шкіл і лікарень, малий прикордонний рух та десятки інших проектів розвитку регіону, – члени об’єднання «Буковина» прозвітували про роботу в парламенті VIII скликання\nГоловна > Верховна Рада України > Звіти > Понад півмільярда гривень на автошляхи, ремонт шкіл і лікарень, малий прикордонний рух та десятки інших проектів розвитку регіону, – члени об’єднання «Буковина» прозвітували про роботу в парламенті VIII скликання\nПонад 580 млн. грн. на ремонт автошляхів – саме стільки додатково отримала Чернівецька область за останні два роки. Це результат реалізації двох ініціатив членів міжфракційного об’єднання «Буковина»: включення Чернівецької області в перелік експериментальних регіонів, в яких надпланові доходи від митниці спрямовуються на оновлення доріг, а також звернення депутатів до Уряду з вимогою відремонтувати магістральні автошляхи Карпатського Єврорегіону.\nЛише цьогоріч область отримала 228 млн. грн. від митниці. За ці кошти заплановано або вже розпочато ремонтні роботи на 11 об’єктах: автошляхах Н-03 «Житомир – Чернівці», М-19 на Брест та Бухарест, H-10 «Стрий – Івано-Франківськ – Чернівці – Мамалига (на Кишинів)» та інші. Значну увагу члени об’єднання «Буковини» приділяють автошляху «Чернівці – Вінниця». У 2016-2017 рр. вони неодноразово зверталися до Уряду з вимогою розпочати ремонт, щоб забезпечити якісне сполучення з Києвом.\nТакож члени міжфракційного об’єднання «Буковини» домоглися виділення прямих субвенцій на оновлення інфраструктури регіону – дитячих садочків, шкіл, лікарень та інших об’єктів. Зокрема, влітку 2017 року місцеві бюджети Чернівецької області отримали субвенцію у сумі 30,7 млн. грн. В тому числі: 2,6 млн. грн. на ремонт Театральної площі в Чернівцях та 1,3 млн. грн. на закупівлю обладнання і ремонт санітарних кімнат Чернівецької міської клінічної лікарні №3. Додатково завдяки зусиллям членів об’єднання «Буковина» було виділено майже 5 млн. грн. на придбання двох мультифункціональних комунальних всесезонних машин, а також 5 млн. грн. на ремонт ділянки дороги Т-62 «Підзахаричі – Розтоки».\nЗагалом за цей час вдалося реалізувати близько 100 проектів з розвитку інфраструктури регіону.\nСеред інших пріоритетів об’єднання «Буковини» – покращення прикордонного співробітництва і спрощення порядку перетину кордону. За участі депутатів був запроваджений малий прикордонний рух з Румунією і Польщею, а також збережено українське консульство в Сучаві (Румунія). Крім того, досягнуто домовленостей із послом Румунії в Україні про добудову і відкриття нових пунктів пропуску через державний кордон в Чернівецькій області.\nЗа останні два з половиною роки багато що було зроблено і в гуманітарній сфері. Зокрема, в травні 2016 року вперше в історії українського парламенті був організований День Буковини, під час якого гості заходу дізналися про можливості Буковини та її економічний і туристичний потенціал. Також депутати об’єднання «Буковина» ініціювали відзначення 75-річчя Івана Миколайчука, допомогли організувати «Миколайчук Фест», започаткували проведення прес-турів українських журналістів в Румунію і румунських в Україну.\nСлід відзначати й важливе кадрове рішення, яке відбулося влітку 2017 року – член об’єднання «Буковина» Вадим Денисенко був призначений представником Кабінету Міністрів України у Верховній Раді.\n«Послідовно, крок за кроком ми втілюємо в життя те, про що домовлялися, коли створювали міжфракційне об’єднання. В Буковини є все, щоб увійти в число кращих українських областей за рівнем економічного розвитку, якості інфраструктури, доступності адміністративних послуг та багатьом іншим показникам якості життя. Працюємо далі. Дякуємо своїм колегам за драйв і бажання працювати заради спільної мети», – прокоментувала результати діяльності об’єднання «Буковина» Оксана Продан.\nЧлени міжфракційного об’єднання «Буковина»:\nОксана Продан (голова), Михайло Гаврилюк, Вадим Денисенко, Марія Матіос, Богдан Онуфрик, Іван Рибак, Роман Романюк, Сергій Рудик, Владислав Севрюков, Григорій Тіміш.\nПитання, які піднімалися членами об’єднання «Буковина» та вирішенню яких вони сприяли (перелік):\nвключення Чернівецької області до експерименту, який передбачає ремонт доріг регіону за рахунок понадпланових надходжень митниці;\nвиділення коштів на ремонт автомобільних доріг Карпатського регіону;\nчасткове фінансування на будівництво каналізаційного колектора в місті Заставна Чернівецької області;\nвиділення з Державного бюджету України коштів на продовження будівництва водогону Лужани – Кіцмань Чернівецької області;\nРемонт доріг за рахунок надпланових доходів митниці, серед яких автошляхи Н-03 «Житомир – Чернівці», М-19 на Брест та Бухарест, H-10 «Стрий – Івано-Франківськ – Чернівці – Мамалига (на Кишинів)», Р-63 з під’їздами до КПП «Росошани» та КПП «Кельменці» та інші;\nвиділення з Державного бюджету України прямих субвенцій на оновлення інфраструктури регіону в сумі понад 30 млн. грн.;\nвиділення з Державного бюджету коштів на придбання двох мультифункціональних комунальних всесезонних машин;\nвиділення з Державного бюджету України коштів на ремонт ділянки дороги Т-62 «Підзахаричі – Розтоки»;\nвиділення з Державного бюджету України коштів на реконструкцію школи в с. Розтоки;\nвжиття невідкладних заходів, направлених на продовження фінансування робіт з капітального ремонту автодороги державного значення Т-26-01 Чернівці-Вашківці-Путила-КПП «Руська»;\nвжиття невідкладних заходів, направлених на продовження фінансування будівництва очисних споруд, будівництва газопроводу та відбудови берегозахисної дамби у місті Вижниця Чернівецької області;\nвиділення коштів на будівництво моста в урочищі Зубринець селища Берегомет Чернівецької області;\nремонт автодороги обласного значення О-26002 Замостя-Коритне Вижницького району Чернівецької області;\nвжиття невідкладних заходів, направлених на відновлення функціонування окремого державного пожежно-рятувального поста в селищі міського типу Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області;\nвжиття невідкладних заходів, направлених на продовження фінансування відновлення гідротехнічних споруд та проведення русло-регулюючих робіт на території Неполоковецької селищної ради та Оршовецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області;\nвжиття термінових заходів для проведення ямкового ремонту автомобільних доріг на території Глибоцького району Чернівецької області за такими напрямами: Глибока – Купка, Купка – Карапчів, Тарашани – Станівці;\nвключення у перелік інвестиційних програм (проектів) фонду регіонального розвитку побудову нового корпусу Рідківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Новоселицького району Чернівецької області;\nвключення у перелік інвестиційних програм (проектів) фонду регіонального розвитку об’єктів незавершеного будівництва: «Будівництво загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в селі Йорданешти Глибоцького району» та «Добудова учбового корпусу Тернавської загальноосвітньої школи Герцаївського району»;\nзавершення будівництва мосту на автодорозі Т-26-06 у селі Маршинці Новоселицького району Чернівецької області;\nвжиття заходів для проведення капітального ремонту автомобільної дороги О-2602 «Об’їзд смт. Глибока»;\nвстановлення обгрунтованого обсягу електроенергії за пільговим тарифом для окремих категорій населення;\nзабезпечення прав мешканців гуртожитків, після створення ними ОСББ, переходу на індивідуальне споживання електроенергії з встановленням відповідних тарифів для населення;\nвиділення з державного бюджету коштів для будівництва першої черги приміщення для 12-ї державної пожежно-рятувальної частини Управління з надзвичайних ситуацій України у Чернівецькій області;\nфінансування робіт для відновлення малоактивного залізничного переїзду в місті Кіцмань Чернівецької області по вулиці Бажана за рахунок коштів Державного бюджету України у 2016 році;\nвиділення з Державного бюджету України коштів для фінансування будівництва двох постійних залізобетонних мостів у Чернівецькій області;\nпередбачення фінансування для обладнання пункту пропуску через державний кордон України «Руська-Ульма» у Чернівецькій області;\nпередбачення коштів у Державному бюджеті України на 2016 рік для фінансування капітального ремонту мосту, який проходить через річку Сірет та з’єднує житловий масив Заріччя з містом Сторожинець Чернівецької області;\nпередбачення коштів для фінансування будівництва очисних споруд в місті Сторожинець Чернівецької області у Державному бюджеті України на 2016 рік;\nвжиття вичерпних заходів із негайного забезпечення стабільної роботи державного підприємства «Чернівецький Облавтодор»;\nвиділення з Державного бюджету України коштів для фінансування реконструкції очисних споруд в місті Вижниця Чернівецької області;\nзабезпечення продовження фінансування будівництва двох мостів у селі Розтоки Путильського району Чернівецької області та автомобільної дороги між ними;\nзабезпечення продовження фінансування відновлення ремонтних та будівельних робіт автодороги загального користування місцевого значення 0 26100 Усть-Путила – Яблуниця та відновлення будівництва мостів;\nвпровадження енергоефективних проектів Чернівецької області;\nперевірка законності надання позитивного висновку екологічною інспекцією для погодження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки в оренду, що належить до земель водного фонду на території Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області;\nпродовження роботи філії №0142 АТ «ОЩАДБАНК» в селі Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області;\nзабезпечення газифікації частини сіл Глибоцького району Чернівецької області;\nусунення недоліків в подачі електроенергії споживачам – мешканцям села Слобідка Глибоцького району Чернівецької області;\nКапітальний ремонт вуличного освітлення села з встановленням енергоефективних ліхтарів у селі Іспас Вижницького району;\nРеконструкція вуличного освітлення у селі Черешенька Вижницького району із заміною світильників на основі ламп розжарювання на світильники на основі LED технологій;\nКапітальний ремонт вуличного освітлення з встановленням енергоефективних ліхтарів у місті Вижниця;\nКапітальний ремонт вуличного освітлення з встановленням енергоефективних ліхтарів у смт.Берегомет Вижницького району;\nКапітальний ремонт (заміна вікон та дверей) в НВК «Берегометська гімназія» в смт. Берегомет Вижницького району;\nКапітальний ремонт (заміна вікон та дверей) Коритненської ЗОШ І-ІІІ ст. у селі Коритне Вижницького району;\nКапітальний ремонт (заміна вікон) Вижницької гімназії в місті Вижниця;\nКапітальний ремонт (заміна вікон) Лопушнянської ЗОШ І-ІІІ ст. у селі Лопушна Вижницького району;\nКапітальний ремонт (заміна вікон) Лукавецької ЗОШ І-ІІІ ст. у селі Лукавці Вижницького району;\nКапітальний ремонт будинку культури в селі Багна Вижницького району;\nКапітальний ремонт вуличного освітлення з встановленням енергоефективних ліхтарів у місті Кіцмань;\nКапітальний ремонт вуличного освітлення вулиць Л.Українки, Лугова, Заводська, Яремчука, Головна, Героїв АТО села Шипинці Кіцманського району із заміною світильників на основі ламп розжарювання на світильники на основі LED технологій;\nКапітальний ремонт вуличного освітлення смт. Неполоківці Кіцманського району із заміною світильників на основі ламп розжарювання на світильники на основі LED технологій;\nРеконструкція вуличного освітлення у селі Валява Кіцманського району із заміною світильників на основі ламп розжарювання на світильники на основі LED технологій;\nКапітальний ремонт спортивного залу Драчинецької ЗОШ у селі Драчинці Кіцманського району;\nКапітальний ремонт санітарних вузлів Кіцманської ЗОШ міста Кіцмань;\nКапітальний ремонт (заміна вікон) Панківського НВК І-ІІІ ст. у селі Панка Сторожинецького району;\nКапітальний ремонт системи вуличного освітлення в с. Ропча Сторожинецького району;\nКапітальний ремонт ДНЗ в с. Кам’янка Глибоцького району;\nРеконструкція вуличного освітлення в с. Сучевени Глибоцького району із заміною світильників на основі ламп розжарювання;\nКапітальний ремонт системи вуличного освітлення в с. Просіка Глибоцького району;\nРеконструкція сільського стадіону с. Сучевени Глибоцького району;\nКапітальний ремонт системи вуличного освітлення в с. Петричанка Глибоцького району із заміною світильників на основі ламп розжарювання;\nРеконструкція системи опалення для використання відновлюваних джерел енергії Купського НВК (с. Купка, управління освіти Глибоцької райдержадміністрації);\nБудівництво спортивного майданчику з штучним покриттям в с. Купка Глибоцького району;\nПродовження будівництва дошкільного навчального закладу в с. Опришени Глибоцького району;\nБудівництво сільського стадіону в с. Чагор Глибоцького району;\nРеконструкція вуличного освітлення в с. Старий Вовчинець Глибоцького району із заміною світильників на основі ламп розжарювання;\nКапітальний ремонт системи вуличного освітлення в с. Карапчів Глибоцького району із заміною світильників на основі ламп розжарювання;\nБудівництво спортивного майданчику з штучним покриттям для Глибоцької районної ДЮСШ в смт. Глибока по вул. Центральна, 73;\nКапітальний ремонт системи вуличного освітлення в м. Герца;\nПоточний ремонт класних приміщень в Петрашківській ЗОШ І-ІІІ ступенів Герцаївського району з використанням енергозберігаючих технологій (заміна вікон);\nБудівництво спортивного багатофункціонального майданчику з штучним покриттям в м. Новоселиця;\nКапітальний ремонт системи вуличного освітлення в с. Топорівка Новоселицького району;\nКапітальний ремонт системи вуличного освітлення в с. Костичани Новоселицького району;\nПоточний ремонт зовнішнього фасаду Фороснянської ЗОШ І-ІІІ ступенів (с. Форосня, управління освіти Новоселицької райдержадміністрації);\nБудівництво спортивного багатофункціонального майданчику з штучним покриттям в с. Великий Кучерів Новоселицького району;\nОблаштування дитячого майданчику на території гімназії №6 в м. Чернівці та інші проекти.\nнедопущення ліквідації консульських установ у Сучаві (Румунія) та Пряшеві (Словаччина);\nзапровадження малого прикордонного руху з Румунією та Польщею;\nкомітетські слухання на тему «Посилення ролі єврорегіонів у здійсненні транскордонної співпраці України»;\nпорушення територіальними органами УДМС у Чернівецькій області порядку оформлення документів для зарубіжних поїздок громадян України шляхом вимагання сплати платежів, обов’язковість яких не передбачена діючим законодавством;\nвирішення проблемних питань визнання здобутих у вищих навчальних закладах Румунії та Республіці Молдова ступенів вищої освіти та інші проекти.\nзабезпечення фінансування Чернівецького обласного перинатального центру;\nприскорення фінансування Районної програми профілактики, діагностики та лікування вірусного гепатиту у 2015-2016 роках мешканців Путильського району Чернівецької області та інші проекти;\nдопомога медикаментами для амбулаторії с. Розтоки, а також на ФАПи хуторів Товарниця та Околена;\nперсональна допомога в лікуванні жителям Чернівецької області.\nвідновлення пам’ятника Костянтину Томащуку;\nвідкриття в Чернівецькому Національному Університеті ім. Юрія Федьковича Центру румунських студій;\nвідзначення 75-річчя Івана Миколайчука та організація «Миколайчук Фест»;\nприскорення розподілення стабілізаційної дотації по утриманню дитячих дошкільних закладів, будинків культури, клубів та бібліотек на території Путильського району Чернівецької області;\nсприяння у реставрації покрівлі пам’ятки архітектури у селі Топорівці Новоселицького району Чернівецької області «Іллінська церква, дзвіниця та мури»;\nвжиття заходів для включення до переліку відібраних програм і проектів регіонального розвитку, що можуть реалізовуватися у 2016 році, окремих об’єктів освітянської галузі Новоселицького району Чернівецької області.\nоблаштування дитячих майданчиків в місті Чернівці;\nпризупинення рішення про закриття малочисельних закладів, зокрема, Білопотіцької, Лунківської, і Табунівської шкіл Путильського та Герцаївського районів Чернівецької області;\nпередбачення у державному бюджеті України коштів на відтворення культурно-мистецького центру на місці кінотеатру ім. Івана Миколайчука у м. Чернівці та створення музею садиби у селі Чорториї Кіцманського району Чернівецької області;\nпридбання комп’ютерного обладнання для Долішньо-Шепітської ЗОШ у селі Долішній Шепіт Вижницького району;\nпридбання комп’ютерного обладнання для Виженської ЗОШ у селі Виженка Вижницького району;\nекскурсія для сімей учасників АТО з Новоселицького та Глибоцького району в Хотинську фортецю;\nекскурсія по Києву та Верховній Раді України для талановитої молоді і найкращих учнів старших класів з місцевих громад Герцаївського, Глибоцького, Новоселицького, Сторожинецького районів (Велико Кучурівської громади) і Садгори та інші проекти.


Дитячий центр «АБЕТКА» пропонує організацію та проведення дитячих свят, ранків, днів народжень, випускних в садках і школах.\nНа Вас чекають оригінальні авторські шоу-програми для дітей та підлітків (деякі з яких представлені нижче).\nшоу екзотичних тварин;\nшоу дресированих тваринок (черепашки, кролики…);\nігри рухливі та розвиваючі;\nуроки етикету для маленьких;\nподарунки (фігурки з кульок-конструкторів);\n1-годинна програма – 900 грн.\n2-годинна програма – 1800 грн.\n3-годинна програма – 2300 грн.\nАквагрим – 100 грн.\nДЕЯКІ З НАШИХ ПРОГРАМ:\nМалята-жабенята, або в гостях у Зайчика\nПрограма для самих маленьких - для діток 2-3 років.\nМаленькі діти не завжди відразу йдуть на контакт, тому в програмі разом з аніматорами беруть участь мами.\nДля малюків, починаючи з 2-х річного віку, досвідченіаніматори організують захоплюючу подорож у Казковий ліс!\nТам малюків чекають хороводи і танці, знайомство з лісовими жителями, такими як нашмилий Зайчик, загадки, ігри з яскравим барвистим реквізитом (тунель, сонечко…).\nГраючи з аніматором діти дізнаються багато нового, навчаться дружити іпознайомляться з цією казкою.\nТривалість програмидля 2-х річних діток 1 година.\nУ програмі можливе використання елементів лялькового театру.\nУ казкову подорож разом з дітками може відправитися веселий клоун, Фея, Принцеса, Зайчик.\nПодорож в Казковий ліс\nПрограма розрахована на дітей від 3 до 6 років.\nВеселі клоуни, потрапивши до дітей на свято, виявляють, що зла баба Яга вкрала чарівних повітряних звіряток.\nІ допомогти в пошуках зможе тільки чарівна паличка, захована в казковому лісі.\nДітям доведеться перетворитися на чарівних звіряток, і пройти безліч складних випробувань: перейти болото, битися з отруйними кульками, розбудити сонечко, і з його допомогою перемогти підступну бабу Ягу!\nМаленьким героям не доведеться нудьгувати ні хвилинки, адже у Казковому лісі їх чекають не тільки небезпеки, а й безліч захопливих танців, чарівних фокусів, веселих несподіванок і багато іншого!\nСценарій свята дуже динамічний, і до того ж - мобільний!\nУ нього легко можна внести доповнення і зміни за бажанням замовника.\nПрограма розрахована на дітей від 3 до 7-8 років.\nДля маленьких піратів і піраток пропонуємо навчання у справжній школі піратів.\nПірати набирають собі учнів і будуть їх навчати за секретною піратською програмою.\nДіти вивчать морські команди, навчаться легко пересуватися по морю, дізнаються як зв'язати морський вузол і багато іншого.\nОкрім того, кожен отримає справжнісіньке піратське ім'я, яке буде з гордістю носити до самого кінця свята!\nДень народження у відкритому космосі\nПрограма розрахована на дітей від 3 до 8 років.\nУсім хочеться відсвяткувати день народження якось незвичайно!\nА що може бути незвичайніше подорожі у відкритий космос?\nДіти разом з веселими клоунами прилітають на чарівну планету Привіталкіна - всі жителі якої краще всього на світі вміють вітати.\nА кого ж всі вітають на цій веселій планеті?\nА скільки різних способів привітати знають наші аніматори!\nЦе і пісні, і танці, і ігри з дітками, і справжнісінькі чарівні фокуси - появи, зникнення та інші явища.\nУ програму також входить танцювальний блок і ряд інтерактивних ігор (ігри «світлофор», «шаробом», «якщо весело живеться, роби так» та ін.).\nДень народження з Феєю\nЗалежно від віку міняється конкурсна програма.\nІдеально підходить для дня народження дівчинки.\nУ Країні Фей переполох!\nКуди ж поділася головна Фея Дня Народження?\nА вона прилетіла на свято до маленької іменинниці!\nФея у нас чарівна, тому вміє показувати справжні чарівні фокуси, знає заклинання, які перенесуть маленьких гостей в Країну Фей, і звичайно ж, безліч ігор і конкурсів.\nВід помаху чарівної палички трапляються справжні чудеса!\nДень народження з Принцесою\nКожна дівчинка мріє хоч раз в житті познайомитися зі справжньою принцесою, опинитися на балу, і зустрітися з казковим принцом.\nІ виконати цю мрію не так вже й складно - досить просто запросити Принцесу на день народження.\nДень народження з Принцесою – це справжній казковий бал на честь маленької іменинниці.\nСценарій дня народження з Принцесою - казковий і динамічний.\nСвято проходить під гарний музичний супровід.\nДень народження з Пеппі Довга панчоха\nПрограма розрахована на дітей від 4 до 9 років.\nХто найсильніша дівчинка на землі?\nЗвичайно ж Пеппі - Довга панчоха!\nДочка відважного капітана зуміє все перевернути догори дном, принесе тонну гарного настрою, наповнить свято пустощами та сміхом, адже Пеппі дуже любить грати і веселитися з друзями.\nВона краще за всіх вміє співати і танцювати, знає 1000 ігор (різноманітні естафети, гри «весела мишоловка», «мавпи», «маленький гном»), зможе прикрасити дітей за допомогою аквагриму, а ще вміє піднімати коня!\nПрограма розрахована на дітей від 6 до 12 років.\nВсі діти люблять пригоди!\nА в компанії з веселими і пустотливими піратами будь-яка пригода запам'ятається надовго, і буде це цікаво і хлопцям, і дівчатам!\nПірати наберуть собі команду, а капітаном, звичайно, стане іменинник!\nДітям доведеться довести, що вони справжні пірати, пройти посвяту (перевірку на швидкість, увагу і міцну морську дружбу), вивчити піратську клятву і відправитися на пошуки скарбів!\nХлопці відправляться в подорож по різних островах, і на кожному острові їх чекає справжня пригода (ігри «прикордонники», «страуси», «шаробом», веселі естафети).\nПіратську вечірку не обов'язково влаштовувати саме на честь іменинника.\nПірати можуть провести випускний у початковій школі чи дитячому садку, день іменинника, будь-який ранок або ж просто зайняти дітлахів на святі дорослих.\nВечірка для крутих перців\nПрограма розрахована на дітей від 9 до 13 років.\nМомент, коли дитина перестає вважати себе дитиною, підкрадається дуже непомітно.\nІ догодити маленькому дорослому часом буває дуже і дуже важко.\nТут на допомогу і прийдуть наші аніматори.\nСвято починається несподівано - залітає клоун і під веселу музику пропонує терміново придумати привітання.\nТа непросте, а хитромудре (гра «привітання на задану букву»), далі з'ясовує у хлопців, що вони подарують на наступний рік імениннику, і що іменинник з цим подарунком зробить (гра-вікторина «подарунок»).\nЗахід виходить майже дорослим - з застіллям, іграми та конкурсами для хлопчиків та дівчаток.\nХлопці навчаться танцювати веселий рок-н-рол і поставлять міні-казку (гра-екранізація казки «Ріпка» або «Курочка Ряба»).\nВ будь-якому випадку нудьгувати не доведеться нікому!\nПерш за все варто пам'ятати, що випускний в дитячому саду - це свято дітей і для дітей.\nУ вихователів вони проходять кожен рік, у батьків теж можуть бути неодноразово, якщо дітей більше одного, а ось у дитини це перше важливе свято – своєрідне підведення підсумків певного етапу життя.\nМи пропонуємо цікавий сценарій святкування випускного в дитячому саду - "В пошуках ключа від першого класу".\nВ ході сценарію діти проходять різні випробування, і доводять що вони готові вже навчатися в школі!\nВипускний можуть провести різні персонажі - клоуни, Пірат і Пеппі, Пірат і Фея, Баба Яга і Принцеса.\nЧудовим доповненням буде аквагрим для всіх діток!\nА наші фотографи із задоволенням нададуть послугу професійної фотосесії.\nПерший шкільний випускний - це випускний з 4-го класу.\nМаленьким, але вже дорослим дітям хочеться відзначити його якось по особливому.\nНаші аніматори не дадуть нудьгувати нікому!\n"Вечірка для крутих перців"< /p>\nПрограма включає в себе цікавий застільний блок, ряд ігор і конкурсів, і дитячу дискотеку.\nВ гості до випускників прийдуть справжні пірати - сміливі й відважні.\nХлопців чекають спортивні змагання, вікторини, головоломки, і звичайно ж, піратське застілля!\nВсі програми святкування випускного в молодшій школі проходять з гарним музичним супроводом на нашій апаратурі.\nПрограма розрахована на дітей від 3 до 10 років.\nНа відміну від нас дорослих, діти ще не розучилися вірити в чудеса!\nДля них візерунки морозу на вікнах бачаться химерними чарівними квітами, щойно зліплений сніговик оживає, і навколо починають траплятися дива!\nТак чому б не подарувати дитині казку?\nІ коли ще траплятися чудесам, як не напередодні Нового Року, самого чарівного свята в році?\nДідусь Мороз із внучкою Снігуронькою привітають дітей у дитячому садку чи школі, або прийдуть в гості разом з наступаючим Новим роком, щоб принести з собою справжнє свято, привітання та подарунки!\nА також оригінальний виступ, захоплюючі ігри, і, звичайно ж, хоровод навколо нарядженої ялинки.\nНоворічне привітання в дитячому садочку або початковій школі: час проведення – 1година.\nКількість акторів: 3 (Дідусь Мороз, Снігуронька, Клоун або пірат).\nНоворічне привітання на дому: час проведення - 15-20 хвилин.


Урядовий портал :: Співпраця України та Болгарії у сфері автоперевезень - надзвичайно успішна\nУрядовий портал Головна Новини Міністерств та відомств Новини Міністерств та відомств (2012 рік) Співпраця України та Болгарії у сфері автоперевезень - надзвичайно успішна\nСпівпраця України та Болгарії у сфері автоперевезень - надзвичайно успішна\n26.07.2012 | 17:09\nУкраїна та Болгарія надзвичайно успішно співпрацюють у всіх сферах транспорту, у першу чергу – в галузі автомобільного транспорту. Про йшлося під час зустрічі щодо співпраці України та Республіки Болгарія в сфері транспорту, що відбулася в Києві 26 липня.\nПостійно переглядається квота дозволів як для українських, так і для болгарських перевізників. Так, на початку липня Україна надала додатково 300 дозволів в/з третіх країн та 300 дозволів для виконання нерегулярних пасажирських перевезень територією України болгарськими автоперевізниками.\nЗаступник Міністра транспорту, інформаційних технологій і комунікацій Камен Кічев подякував Міністерству інфраструктури України за надані додаткові дозволи і підкреслив, що Болгарія у свою чергу готова переглянути квоти дозволів на перевезення. «Хочу запевнити, що Болгарія на довгостроковій основі готова видати українським перевізникам додаткові дозволи на перевезення», - сказав Камен Кічев.\nЗагалом він зауважив, що Болгарія може стати для України воротами у Центральну та Західну Європу – з використанням також залізниці, морського та річкового транспорту.\nДодатково до основної квоти, перевізники з України та Болгарії мають по 300 універсальних дозволів на комбіновані перевезення, по 700 в/з третіх країн та по 900 універсальних пасажирських.\nНа початку серпня 2012 року у м.Варна (Болгарія) відбудеться засідання Змішаної українсько-болгарської Комісії з питань автомобільного транспорту, під час якого планується ще раз проаналізувати потребу автоперевізників.\nМіжнародна діяльність Міністерства Транспорт


Хроніки Архео. Прокляття золотого дракона / Чорні вівці\nХроніки Архео. Прокляття золотого дракона\nАвтор Аґнєшка Стельмашик\nЛегенда! Прокляття! Викрадення!В аукціонному домі "Крістіс" замасковані ніндзя сміливо викрадають колекцію японських картин. І це просто посеред самого аукціону! Весь Лондон гуде від підозр! Хто за цим стоїть? Можл...\nЛегенда! Прокляття! Викрадення!\nВ аукціонному домі "Крістіс" замасковані ніндзя сміливо викрадають колекцію японських картин. І це просто посеред самого аукціону! Весь Лондон гуде від підозр! Хто за цим стоїть? Можливо, японська мафія? Мері Джейн, Джим і Мартін Ґарднери мають з цього приводу власну теорію. Якби тільки Чарлі не плутався під ногами, вони точно розгадали б цю загадку. Але коли до перебігу подій включається Джек Фокс, стає справді небезпечно. А потім родина Ґарднерів просто зникає! Іх викрадено?! Бартек і Аня не можуть чекати ані секунди! Вони вирушають на допомогу друзям до... Японії!\n"Прокляття золотого дракона" - четвертий том серії-бестселера "Хроніки Архео"! Японські легенди, мечі самураїв, жорстокі нінджя і безстрашні пірати. Неймовірна динаміка! Ані секунди спокою! Ставка гри найвища! На цей раз граз ведеться за... безсмертя!\nСерія: Хроніки Архео\nШтрих код: 9786176142720\nISBN код: 978-617-614-272-0\nКількість сторінок: 279\nФормат книги (см): 15Х 22\nХроніки Архео. Таємниця коштовності Ніфертіті\nХроніки Архео. Скарб атлантів\nХроніки Архео. Секрет великого магістра\nКалендар Майя. Травень


Окситетрациклін 200 ЛА р-н ін.100мл (INVESA) купить за 190.08 грн. | Компания УВТ - uvt.kh.ua\n-Окситетрациклін 200 ЛА р-н ін.100мл (INVESA)\n190.08 грн.\t/шт\nСклад 1 мл препарату містить: окситетрацикліну (дигідрат) - 200 мг. Призначення Велика рогата худоба. Синдром транспортування, бруцельоз, ентерит i гастроентерит, бронхопневмонiя, метрит, мастит, анаплазмоз, кератокон’юктивiт, пастерельоз, сальмонельоз, колiбактеріоз, мiкоплазмоз, дифтерія телят. Вівці, кози. Iнфекцiї дихальних шляхiв, хламiдiоз, ентерит, гастроентерит, iнфекцiйний аборт, пастерельоз, артрит, бруцельоз; а також: рани i пiсляоперацiйнi iнфекцiї, сальмонельоз, колiбактеріоз, мiкоплазмоз. Свині. Бронхопневмонія, ентерит, гастроентерит, пастерельоз, синдром ММА. Дозування та спосіб застосування Велика рогата худоба, вівці, кози, свинi: вводити одноразовою дозою з розрахунку 1 мл на 10 кг маси тіла. У випадку особливо тяжких захворювань можна зробити повторне введення через 72 години. Вводити внутрішньом’язево. Якщо об’єм дози перевищує 20 мл для великої рогатої худоби, 10 мл для свиней та 5 мл для овець і кіз, його необхідно розділити і ввести в різні ділянки. Період виведення (каренції) М’ясо — 22 днi. Молоко — 3 днi (6 дiйок). Взаємодія Не застосовувати з бактерицидними антибiотиками типу пенiцилiна. Зберігання Зберiгати в захищеному вiд свiтла мiсцi при температурi вiд +5°С до +25°С. Термін придатності 3 роки з дати виготовлення. Часом препарат може потемнiшати, що не вказує на втрату його властивостей. Форма випуску Флакони по 10, 50, 100 і 250 мл.\nКатегории заболевания Аборт инфекционный, Анаплазмоз, Артрит, Бронхопневмония, Бруцеллез, Гастроэнтерит, Кератоконьюнктивит, Колибактериоз, ММА синдром, Мастит, Метрит, Микоплазмоз, Пастереллез, Сальмонеллез, Хламидиоз, Энтерит\nКатегория симптомов Гастроэнтерология, Двигательно-опорные, Офтальмология, Репродуктивные, Респираторные


Іспит для чиновників буде перевіряти не знання правил, а рівень володіння мовою | Новини на Gazeta.ua\nКабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення іспитів на рівень володіння державною мовою. Про особливості перевірки знань мови Gazeta.ua розповіла голова Національної комісії зі стандартів державної мови Орися Демська.\n"За законом сертифікатом повинні підтверджувати знання мови всі без винятку високопосадовці та держслужбовці, які йдуть на конкурс про призначення на нові посади. Тим, хто уже обіймає посаду, складати іспит не треба. Хоча вони можуть це зробити для себе і отримати сертифікат. Він знадобитися при майбутньому підвищенні. Сертифікат має по-життєву дію, подібно диплому про вищу освіту. Має два рівні володіння державною мовою – достатній і високий. Якщо людина склала на достатній, може потім перескласти на високий і отримати ще один сертифікат", - пояснює Орися Демська.\nПроводити іспити почнуть з 16 липня 2021-го. На сайті комісії опублікували зразок завдань. Весь іспит відбуватиметься на комп'ютерній платформі. Його розробили члени комісії Данута Мазурик, Юлія Чорнобров і Наталія Мазур.\nІз чого складається іспит і як відбувається?\nМає чотири іспитові модулі за які максимально можна отримати 158 балів. За культуру мови - 42, читання - 20, письмо - 37 і говоріння – 59 (29 - за діалог і 30 - за монолог). Рівень культури мови і читання перевіряються тестовими завданнями. Письмо – створенням тексту до 100 слів. Говоріння 20-хвилинною розповіддю на задану тему. Результат за кожну частину становитиме 25% від загальної оцінки.\nПретендент на сертифікат має зареєструватися на спеціальному порталі і через свій електронний підпис вестиме всю комунікацію з комісією в електронному кабінеті. Там же буде розміщено розклад і локації, де можна скласти іспит. Потім він має прийти у спеціальну іспитову аудиторію, сісти за комп'ютер, увійти до особистого кабінету і почати проходити завдання. В той момент на комп'ютері блокуватиметься усе інше. Спочатку претендент виконуватиме тест на 44 завдання – культуру мови і читання. Тест-машина перевірятиме їх в режимі реального часу. Якщо претендент здасть на 50%+1 питання правильно, то його пропустить далі. Якщо менше 50%, то потрібно перескладати. Це можна робити раз на чотири місяці.\nУ модулі "Письмо" людина на слух сприйматиме текст, намагатиметься правильно відтворити його, зреагувати письмово та висловити своє ставлення до теми. Робота відправиться екзаменатору, який кваліфікуватиме її за певними параметрами та не знатиме, чию перевіряє. Потім машина робитиме підсумок і ставитиме оцінку. Це для того аби якомога ефективніше протидіяти всіляким корупційним моделям та суб'єктивізмові. Щоб екзаменатор не побачив, що тримає в руках роботу якогось начальника, з яким щось не поділив, і завалив його. Такого не буде.\nЕкзаменатор не знатиме, чию роботу перевіряє\nЧастину "Говоріння" прийматиме екзаменатор по відеозв'язку, комунікуватиме з претендентом за дуже чіткими правилами, структуровано і кваліфікаційно. Оцінюватиме розмову за критеріями "достатньо", "добре" чи "відмінно". Крім нього, ще один екзаменатор отримає запис бесіди та аналізуватиме її. Екзаменатори будуть із різних з претендентом міст. Той хто складає іспит буде певним, що перебуває в об'єктивній ситуації, і його ніхто спеціально не завалює, не ускладняють іспит додатковими питаннями. Це все дає потрійну безпеку.\nУкраїнське суспільство, на жаль, має високий рівень недовіри. Ще не запустили процес, але уже отримували звинувачення в тому, що щось продаємо і спекулюємо. Тому для того щоби дотриматися доброчесності, прозорості, убезпечити претендентів і себе, створили таку потужну систему запобіжників.\nНабір екзаменаторів почнемо наприкінці квітня. Розглядатимемо людей, які працюють в університетах та мають мінімально диплом магістра з української мови. Викладачі літератури не цікавлять. Не потрібні доктори-професори. Орієнтуємося на старших викладачів або доцентів. Усі пройдуть відбір, підготовку-тренінг, самі складатимуть невеликі тести і лише після того отримають статус екзаменатора комісії.\nЯкою буде складність завдань, достатньо школи, програми інституту чи потрібна спецпідготовка?\nКоли почали створювати перші завдання то проводили мікротестування. Просили різних колег, дальніх та ближчих, щоб вони пройшли іспит або його частину. Збирали відгуки, щоб розуміти наскільки складне чи навпаки.\nСкладали люди, які працюють в сільських ОТГ. Без підготовки, без жодних додаткових тренінгів, консультацій людина склала на 56%. Були вже 50-річні, які забули коли востаннє відкривали книжку української мови чи дивились правопис. Кияни-держслужбовці набирали по 87-94 балів зі тодішніх 100.\nЗбалансували завдання середньої складності. Наше основне завдання щоби іспит виявляв вміння говорити, а не досконале знання правил чи граматики. Той, хто розмовляє, слухає, читає українське не матиме жодних проблем. Хто лише входить в українську мову доведеться трішки потренуватися.\nБоятися іспиту не варто. Він не інструмент покарання\nМи готуватимемо тренажери і дозволятимемо тренуватися на них. Думаю, що після тренування усі теж поскладають. Боятися немає чого. Ми робимо справді дружній іспит, однак не профануємо. Це не інструмент покарання. Той хто розглядає українську мову, як домоклів меч - бореться з власними комплексами. А той хто розглядає її як ресурс, інструмент, допомогу собі - той робить її сильнішою.\nЯк оцінюєте нинішнє володіння чиновниками мовою?\nЗа останні 10 років рівень суттєво зріс. Хоча стрічаються такі, кому мова дається важко. Є такі, що інакше просто не вміють. Наразі ми проходимо етап повернення до державної української мови. 1991 року вийшли з російськомовної історії, де російська була фактично державною, хоч і не оголошеною.\nТепер українська має державні інституції, які забезпечують її розвиток та захист. Навіть російськомовні громадяни підтримують ідею єдиної державної мови. А державні службовці, чиновники, високопосадовці вже не ставлять під сумнів необхідність володіння і користування нею.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Якою мовою українці хочуть спілкуватися у майбутньому\nКоло мене люди розмовляють українською, хоч я їх ніколи не прошу цього. Завжди кажу – як зручно так і говоріть і отримую у відповідь "а можна по-українські". За 20 років життя в Києві жодного разу не було проблеми від того, що люди перейшли на українську.\nРаніше вже була спроба запровадити тести для чиновників. Чим цей іспит відрізняється?\nТой іспит орієнтувався на знання мови. Цей на володіння нею. Попередній іспит охоплював тільки держслужбовців і запроваджувався національним агентством України з державної служби. Новий стосується значно більшого кола.\nРаніше складали класичний іспит, на папері, з іспитовою комісією. Безпосередньо контактували з екзаменаторами, хтось із них був більш чемнішим, а інший – менш. Цей іспит врахував всі ризики попереднього і усунув їх.\nКабінет міністрів 14 квітня 2021 року затвердив порядок проведення іспитів. З 16 липня близько 100-150 тис. громадян повинні будуть скласти їх.\nТого дня набуде чинності норма закону, що кожен претендент на посаду в органах державної влади або місцевого самоврядування має складати іспит на володіння українською.\nЗараз ви читаєте новину «Головне вміти говорити, а не знати правила. Що вимагатимуть від чиновників на іспитах». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


U-18: збірна України з перемоги розпочала міжнародний турнір у Словаччині - ПРЕССИНГ\nУ стартовому поєдинку Кубку Словаччини підопічні Олега Кузнецова виявилися сильнішими за збірну Чехії.\nУже на 19-й хвилині нападник «Карпат» Максим Гірний відкрив рахунок. 1:0. Так перша половина зустрічі й завершилася. На початку другого тайму (на 48-й хвилині) гольову перевагу українців збільшив ще один представник «Карпат», Артем Данилюк. Захисник реалізував пенальті. Надалі нікому із суперників забити не вдалося.\nУкраїна (U-18) – Чехія (U-18) – 2:0\nНаступний свій матч на цих замаганнях синьо-жовті зіграють 21 травня проти іспанців (початок – о 13.00 за київським часом).


35. "Як добитися, щоб учні були уважними" (Василь Сухомлинський, книга "Сто порад учителеві") - Мала Сторінка\n• Головна• Статті для дітей та батьків• Освіта• Педагогіка• Педагогічна спадщина Василя Сухомлинського• Василь Сухомлинський. "Сто порад учителеві"• 35. "Як добитися, щоб учні були уважними" (Василь Сухомлинський, книга "Сто порад учителеві")\n35. ЯК ДОБИТИСЯ, ЩОБ УЧНІ БУЛИ УВАЖНИМИ\nЯ йду з двадцятьма сімома маленькими дітками на луку — треба показати їм, як різні рослини розповсюджують своє насіння. Рослини, до яких ми йдемо з малятами, ростуть десь аж у кінці луки. Щоб утримати їх усіх біля цих рослин, я прив’язую хлопчиків і дівчаток до себе тоненькими шовковими ниточками уваги. Це справді символічні узи. Серед рослин, поряд з ними — десятки найрізноманітніших дуже цікавих речей, і варто дитині тільки підійти до якої-небудь з них, як шовкова ниточка перервалася, і те, про що я розповідаю, що показую дитині, вона вже не чує,, не бачить — думка її вже десь далеко. Ось спурхнув барвистий метелик, до нього звернулися цікаві оченята Вані й Колі, Ніни й Наталочки — і вже перервалися чотири шовкові ниточки. З-під ніг стрибнула жабка — ще кілька ниточок перервалося...\nОволодіння увагою — це дуже тонкий, філігранний вплив педагога на мислення дитини. Я знаю, наприклад, що учні протягом року вивчатимуть із зоології багато на перший погляд нецікавого — будову організму черв’яків, їх життєдіяльність. Під час вивчення цього матеріалу ніяк не оволодієш увагою дітей, якщо в їхній свідомості не буде думок, за які, як кажуть, «можна зачепитися». Увага учнів тут передбачає знання ряду істин, у світлі яких зовсім нецікавий матеріал сприйматиметься як цікавий. Такими істинами в цьому випадку є: роль корисних черв’яків (наприклад, дощового) в утворенні ґрунту, в життєдіяльності рослин, загальна рівновага між явищами природи, прихована від погляду залежність одних явищ від інших.\nГотуючи потрібний мені емоційний стан учнів, необхідний для уважного сприйняття матеріалу про черв’яків, я даю підліткам цікаві книжки про природу, про життя ґрунту. Мої розповіді й пояснення, пов’язані з нецікавим, з першого погляду, матеріалом, спрямовані до думок учнів. Я ніби доторкуюсь до їхніх думок і те, про що ведеться розповідь, викликає в їхній свідомості інтерес. Інтерес цей викликається передусім внутрішніми стимулами, спонуканнями: тим, що думка, яка відклалася в свідомості школяра в процесі читання; ніби оживає, оновлюється, спрямовується до моїх думок,— учень не просто чує, сприймає новий для нього матеріал, він видобуває з глибини своєї свідомості факти, явища, думає над ними.\nМимовільна увага має поєднуватися з довільною. Це поєднання з’являється тоді, коли учень, слухаючи, думає, що можливе лише за умови, коли в свідомості вже є «приманка для мислення» — учневі вже дещо відоме про той предмет, який розглядається на уроці. Чим активніша думка в процесі Сприймання навчального матеріалу, тим легше учневі навчатися.\nЯкщо вчитель не думає над тим, щоб створити в учнів внутрішній стан емоційного піднесення, інтелектуального натхнення, знання викликають тільки байдужість, а нечутлива розумова праця приносить утому. Навіть найсумлінніший учень, умисне зосереджуючи свої зусилля на усвідомленні й запам’ятовуванні матеріалу, швидко «вибивається з колії» — втрачає здатність осмислювати причинно-наслідкові зв’язки. І чим більше він напружується, тим важче йому втримати думки. Ті школярі, які нічого, крім підручника, не читають, дуже поверхово опановують знання на уроці і все перекладають на домашню роботу. Перевантажені домашніми завданнями, вони не мають часу для читання наукової літератури, журналів. Так утворюється «зачароване коло».\nЗа матеріалами: В.О. Сухомлинський. Вибрані твори в п'яти томах. Том другий. Сто порад учителеві. Видавництво "Радянська школа", 1976, стор. 501 - 503.\n«35. "Як добитися, щоб учні були уважними" (Василь Сухомлинський, книга "Сто порад учителеві")»:\nПосилання: 35. "Як добитися, щоб учні були уважними" (Василь Сухомлинський, книга "Сто порад учителеві")\nКлючові слова: Василь Сухомлинський, книга Сто порад учителеві, Як добитися щоб учні були уважними\nОпис: 35. "Як добитися, щоб учні були уважними" (Василь Сухомлинський, книга "Сто порад учителеві")


Подкасти від журналу Ліза - цікаво та науково, щоб ти була в тренді\nГлавная › Материалы на украинском языке › Подкасти від журналу «Ліза»: цікаво та науково, щоб ти була в тренді!\nТи, мабуть, знаєш, наскільки модно зараз слухати подкасти. Журнал «Ліза» хоче, щоб ти була в тренді. Тож відтепер регулярно слухай наші унікальні, пізнавальні і дуже корисні подкасти!\nНа відміну від відео-роликів, вони не приковують суцільно твою увагу, адже з навушниками у вушках можна переробити стільки справ! :)\nПодкасти можуть бути присвячені будь-яким темам. Це — наука, здоров’я, кулінарія, мода, політика чи життя соціуму — все, про що комусь цікаво слухати.\nЗазвичай цей формат передбачає одного незмінного ведучого — подкастера — а партнером в його аудіо-шоу може стати герой інтерв’ю, запрошений блогер чи зірка.\nПодкасти від журналу «Ліза»: що ми для тебе підготували\nМи обрали формат, що буде найцікавішим для наших читачок. Він розрахований на розумну та сучасну жінку, яка любить бути в тренді.\nНаш подкастер — Анна Іваницька\nГоловна редакторка журналів «Домашний доктор» та «О чем вам врачи не говорят», журналістка з великим досвідом і талановита інтерв’юерка.\nНаш перший подкаст\nБуде присвячений темі, що зацікавить кожна жінку — як зберегти вічну молодість. І — так, тут усе буде науково обґрунтовано!\nВже цікаво? Тоді залишайся з нами на зв’язку — вже зовсім скоро ми опублікуємо першу серію!


Виїзна церемонія реєстрація шлюбу в г Київ, весільна церемонія одруження в Києві, замовити виїзну церемонію - Верховина\nГотельно-ресторанний комплекс «Верховина» надає послуги виїзного ресторанного обслуговування. Персонал ресторану складе для вашого свята ексклюзивне меню, приготує вишукані страви та організовує їх подачу в будь-якому місці, де буде проходити ваше весілля, виконає оригінальне і стильне оформлення місцевості, враховуючи всі ваші індивідуальні побажання. Виїзна церемонія в Києві пройде на «ура», якщо ви скористаєтеся допомогою професіоналів комплексу «Верховина».\nАрка + екібана на стіл молодих\nАрка з підсвічуванням\nДекорована стрічка для столу\nДоріжка для виїзної церемонії драпірована тканиною\nСтійки для церемонії (в асортименті)\nСтолик для розпису декорований\nПрикраса столу молодих статуетка Ангел\nЧохол атласний + бант на стілець (кольори в асортименті)\nСпідниця для декорування столів\nСпідниця з підсвічуванням для столу\nВиїзні церемонії - родзинка весільної розпису\nСучасні виїзні церемонії - це зручно, ексклюзивно і красиво! Вам не доведеться їхати через все місто в ЗАГС і млосно чекати своєї черги. Програма виїзної весільної церемонії складається з урахуванням всіх ваших побажань, а місце її проведення оформлюється виключно на ваш смак. Це може бути арка живих квітів, доріжка, усипана пелюстками троянд, різнокольорові повітряні кулі, стильні, барвисті квіткові композиції - кожна деталь підбирається з урахуванням вашого особистого бачення свого урочистого дня.\nЗвернувшись за допомогою в організації виїзної церемонії до фахівців ГРК «Верховина», ви отримаєте цілий комплекс послуг, починаючи від оформлення до ресторанного обслуговування вашого свята. Виїзна весільна церемонія може бути проведена і на території заміського комплексу, на прекрасній літній терасі, в оточенні мальовничої місцевості. Весільний декор, смачні страви, гарне обслуговування, виїзна церемонія в Києві за індивідуальною програмою - все до ваших послуг при співробітництві з ГРК «Верховина».\nСезон весіль ще не в розпалі, але з наближенням літа все набирає обертів. Далекоглядні закохані і їх батьки заздалегідь думають, де і як організувати церемонію одруження, кого запросити, яке меню вибрати, як оформити святкування і хто буде його вести.\nВиїзна церемонія Київ. Де провести?\nТепла погода і нові тренди в області організації весіль надихають наречених проводити банкети, та й самі церемонії вінчання, наприклад, на відкритому повітрі, поза приміщеннями. Які плюси дає виїзна церемонія Київ, де провести її, як організувати знає досвідчений персонал заміського готельно-ресторанного комплексу «Верховина».\nПереваги виїзних весіль:\nМожна вибрати красиву природну локацію: біля річки, на озері, в лісі, на лузі, на морському узбережжі;\nНемає обмежень по оформленню локації (квіткові арки, повітряні кулі, транспаранти, феєрверки і т.п.);\nГотова їжа, обслуговуючий персонал замовляються в тому місці, яким ви довіряєте;\nПрактично немає обмежень на кількість гостей (скільки потягнете з фінансів);\nНа свіжому повітрі відмінно нагулюють апетит;\nПростіше організувати і провести конкурси і активні ігри.\nТруднощі з організацією виїзної реєстрації шлюбу за участю працівників РАГСу;v\nТруднощі з доставкою (гостей, обладнання, їжі, напоїв).\nДе можна провести виїзну церемонію без зайвого клопоту?\nГотельно-ресторанний комплекс «Верховина», що знаходиться в мальовничому місці на виїзді зі столиці, допоможе позбавити вас від практично всіх незручностей виїзної церемонії, зберігши при цьому головні переваги.\nПерша і основна думка, яку ми доводимо до відома майбутніх молодят - «площадки» для весільних банкетів у озера, на терасі або в ресторані ми надаємо БЕЗКОШТОВНО. Вибір місця - вже справа вашого смаку, переваги, сценарію заходу і погоди.\nДо речі, про погоду, вона не зможе зіпсувати ваше свято, навіть, якщо ви будете відзначати його у озера або на терасі ресторану.\nНаступний плюс проведення виїзних весіль саме в «Верховині» - чудова кухня з традиційними європейськи і українськими стравами, широкий вибір напоїв, ввічливий і кваліфікований обслуговуючий персонал.\nІ, нарешті, те, що ви не зможете організувати на лоні природи - ночівлю гостей. У нас вони зможуть залишитися в комфортабельних номерах, щоб вранці бадьорими і відпочили продовжити гуляння або відправитися по домівках. Тут же можуть провести свою першу шлюбну ніч молодята, а на наступний день відправитися у весільну подорож (ж / д вокзал і аеропорт знаходяться недалеко).\nУ плані оформлення місця для виїзної церемонії в «Верховині» також зможуть допомогти на високому рівні, прикрасивши місце кулями, квітами та іншими святковими елементами декору. Те ж саме стосується музичної апаратури, мікрофонів, акустичних систем.\nМи подбаємо про те, щоб вибравши місце для проведення, меню і стиль оформлення, ви більше не турбувалися ні про що, а весільна церемонія, вінчання, банкет, вечірка йшли як по годинах згідно з планом.\nофіційний сайт. ©2006 — 2021


Хмельницькі правоохоронці отримали статус учасника бойових дій | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\nХмельницькі правоохоронці отримали статус учасника бойових дій\n10 Листопада, 2015 Даша ПАСТЕРНАК Суспільство 2440\n45 правоохоронців області отримали посвідчення учасника бойових дій. Фото: mvs.gov.ua, автора\nВідповідне посвідчення вручили 45 працівникам органів внутрішніх справ Хмельниччини.\nДокументальне підтвердження участі у проведенні антитерористичної операції на Сході України сьогодні, 10 листопада, урочисто вручили правоохоронцям в обласному управлінні Національної поліції.\n“Люди, які щойно отримали посвідчення учасника бойових дій, не їхали в АТО за новим статусом. Вони відправлялися туди виконати свій службовий обов'язок”, - виголосив тимчасово виконуючий обов'язки начальника ГУ Національної поліції області Микола Семенишин.\nЦього ж дня в управлінні поліції вшанували ветеранів органів внутрішніх справ області. За сумлінне ставлення до службових обов'язків, багаторічну плідну працю, високий професіоналізм і наполегливість найактивніших пенсіонерів ОВС відзначили грамотами та вручили їм нагороди.\nВетеранів органів внутрішніх справ Хмельниччини відзначили нагородами.\nУ день вшанування пенсіонерів ОВС в управлінні Нацполіції області влаштували концерт.\nСеменишин Микола ветеран АТО учасник бойових дій посвідчення


Елеонора Рузвельт - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Письменники\nДень народження: 11.11.1884 року\nДата смерті: 07.11.1962 року\nТак само, як і її чоловік, Франклін Делано Рузвельт, не був звичайним президентом, вона не була звичайною Першої леді. Вона увійшла в історію Америки як громадський і політичний діяч, автор книг, публіцист і дипломат, В 1946 році аккламацией її обрали головою комітету з захисту прав людини при Організації Об’єднаних Націй. Гаррі Трумен назвав її «Першою леді світу» і наголосив, «що вона цікавиться не тільки Сполученими Штатами, але і всім світом».\nПерша леді світу\nЕлеонора Рузвельт, єдина серед дружин американських президентів виконувала функції Першої леді більше чотирьох термінів, з березня 1933 по 12 квітня 1945 року.\nУ наступні тринадцять років Елеонора Рузвельт за результатами соціологічного опитування була «жінкою, якій найбільше захоплювалися в світі».\nНа відміну від усіх попередніх дружин президентів Елеонора використовувала засоби масової інформації, щоб ознайомити громадськість зі своєю широкою і всеосяжною діяльністю. Елеонора — прототип сучасної Першої леді, яка бере участь у громадському житті, демонструючи самостійність і незалежність. Як ніхто з її попередниць в Білому домі, вона після смерті чоловіка власними досягненнями ще більше зміцнила свій престиж.\nЕнн Елеонора Рузвельт народилася 11 листопада 1884 року в Нью-Йорку і була першою дитиною Еліота і Енні Лівінгстон Хол Рузвельт. Шлюб батьків розпався через пристрасть батька до алкоголю.\nУ ранньому дитинстві Елеонора не відрізнялася особливою красою. Вона називала себе «гидким каченям». Її мати, навпаки, вважалася красунею. Автобіографія починається словами: «Моя мама була однією з найкрасивіших жінок, яких я коли-небудь бачила».\nЕлеонора була боязкою, замкнутої дівчинкою з багатьма комплексами, тому мати часто підсміювалася над нею в присутності інших, підкреслюючи її зовнішність і поведінку, називала маленьку дочку «бабусею». Гостям говорилося: «Моя дочка «смішна дівчинка». Пізніше Елеонора згадувала: «Моя мама посилено намагалася прищепити мені хороші манери, які повинні були відшкодувати мою зовнішність. Але саме ці старання змушували мене ще більше усвідомлювати мої недоліки». Батько, на відміну від матері, виявляв до дочки непомірну любов. Він ніжно називав її «маленька Нел» і брав на прогулянки в клуб верхової їзди. Одного разу шестирічна Нел супроводжувала батька в клуб, і там він зовсім забув про неї, напившись з друзями в барі. Через кілька годин її знайшов поліцейський і відправив додому на таксі. Батька Елеонора любила більше всіх на світі. Незважаючи на його вади, вона завжди говорила про нього з ніжністю і повагою. На жаль, його часто не бувало вдома, але дочки він писав листи, наповнені любов’ю, а коли повертався додому, Елеонора була щаслива і оживала, але ненадовго. Він знову їхав, а вона замикалася в собі.\nУ грудні 1892 року, коли Елеонорі було вісім років, від дифтерії померла мати, а через два роки вона втратила коханого батька. Після смерті матері Елеонора з двома братами переїхали в Нью-Йорк до бабусі. Валентин Хол була багатою вдовою і вирішила дати осиротілим онукам гарне виховання. Елеонора брала уроки верхової їзди, танців, співу і музики, а потім стала вивчати літературу.\nНа прийомах ця не дуже гарна дівчина не привертала особливої уваги. Вона не досягала успіху в танцях, тому не завжди добре відчувала себе в суспільстві однолітків. Вона була вже підлітком, коли на одному з сімейних свят її запросив на танець далекий родич, Франклін з Гайд-Парку.\nЇї дядько, майбутній президент Сполучених Штатів Теодор Рузвельт, заохочував її заняття спортом. Коли одного разу вона боялася увійти у воду, він просто зіштовхнув її в басейн, а потім навчив плавати і стрибати з вишки.\nУ 1899 році бабуся Валентин відправила п’ятнадцятирічну внучку у Лондон, вищу жіночу школу «Элленсвуд». Тут проявилася її любов до науки, вона навчилася політичної і релігійної терпимості. Неймовірно великий вплив на погляди учениці надала директор школи Марія Саувестре. У лондонській школі вона навчилася, як потрібно одягатися і наводити макіяж, щоб провести, по можливості, краще враження.\nУ ці роки Елеонора об’їздила багато європейські країни. Самостійно їздила в Париж, що в той час було не зовсім звично.\nКоли їй виповнилося 18 років, бабуся вирішила, що настав час їй закінчити освіту в Англії і повернутися додому, щоб доглянути підходящого чоловіка. У Нью-Йорку її чекала світське життя: прийоми, бали, вечори за чашкою кави. Ці заходи були їй не по душі, і не кожна молода людина насмілювався запросити на танець дівчину такого високого зростання (більше 180 см).\nЕлеонора, яка і зараз вважала себе «гидким каченям», була високою і стрункою, але видатні вперед зуби псували особа. Іноді на сімейних вечорах вона зустрічала далекого родича, Франкліна. Цей високий, стрункий, комунікабельний молодий чоловік приємної зовнішності зацікавився Елеонорою. У обох були серйозні наміри в життя, обидва цікавилися громадськими і політичними проблемами. У задушевних бесідах від Елеонори виходило якесь привертає чарівність.\nВони почали зустрічатися, і в листопаді 1903 року Франклін зробив їй пропозицію. Елеонора здивувалася: «Я не зможу втримати його біля себе. Він так добре виглядає». Але коли вляглося її подив, вона рішуче сказала «так».\nПізніше вона згадувала, що тоді вони обидва були дуже молоді і недосвідчені. Коли вирішили одружитися, вона була впевнена, що закохана в нього. «Але лише тепер я знаю, багато років потому, що означає справді бути закоханою і любити».\nВладна і не терпить заперечень мати Франкліна, Сара Рузвельт, була рішуче проти цього шлюбу, вважаючи, що для одруження він ще занадто молодий. Крім того, вона оберігала його з хворобливою ревнощами. З твердим наміром віддалити обожнюваного сина від Елеонори вона запросила його на прогулянку по Карибському морю. Але їй не пощастило. Після повернення Франклін поспішив до Елеонорі, і в кінці кінців матері довелося погодитися. Восени 1904 року Елеонора і Франклін призначили день весілля на 17 березня 1905 року, коли президент Теодор Рузвельт мав прибути в Нью-Йорк, щоб приймати традиційний парад в День Святого Патріка.\nДо вівтаря племінницю Теодор Рузвельт вів замість її покійного батька. Він дозволив собі натяк: «Добре, що ім’я залишається в сім’ї». Як потім з’ясувалося, в сім’ї залишилося не тільки ім’я, але і президентство.\nВесілля Елеонори і Франкліна стала великою суспільною подією. Перед будинком на 76-ій вулиці в Манхеттені зібрався натовп, за порядком стежили 75 поліцейських. На весілля були запрошені 200 гостей, а молодята отримали 340 подарунків.\nТак як Франклін був ще студентом юридичного факультету Колумбійського університету, весільну подорож молоді перенесли на канікули. Вони поїхали в Європу, звідки привезли багато книг і фотографій з Італії, Франції, Німеччини, Швейцарії та Шотландії. Повернувшись, оселилися у будинку, який для них зняла і обставила по своєму смаку мати Франкліна. Свекруха все тримала в своїх руках: набирала прислугу, вирішувала питання відпустки, втручалася у виховання дітей.\nУ Елеонори і Франкліна було шестеро дітей, п’ятеро синів і одна дочка. Енн була першою дитиною (народилася в 1906 році). Після неї з’явилися на світ: Джеймс (1907), Франклін (1909, помер у віці восьми місяців), Елліот (1910), Франклін Делано (1914) і Джон Аспинуол (1916). У всіх дітей розпався перший шлюб. Потім вони одружилися вдруге, деякі з них стояли перед вівтарем у третій і навіть четвертий раз.\nУ той час як Франклін Делано Рузвельт поступово піднімався по службових сходах, Елеонора захопилася політикою. «Обов’язок кожної жінки жити інтересами чоловіка», — говорила вона. В 1910 році, коли Франклін Рузвельт домагався в Нью-Йорку посади сенатора, Елеонора вважала політику заняттям для чоловіків, дивуючись з того, що її чоловік виступав за надання жінкам виборчих прав. Франклін переконав її в тому, що жінка повинна мати рівні права з чоловіком. Коли його обрали сенатором, вони переїхали в Олбані, столиці штату Нью-Йорк. Елеонора була щаслива позбавитися деспотичної свекрухи. «Мені хотілося незалежності. Тільки тепер я зрозуміла, що в мені росло бажання розвивати власну особистість».\nУ Олбані вона була присутня на засіданнях Ныо-Йоркського парламенту і цікавилася діяльністю місцевих політичних органів. Зустрічалася з багатьма політиками і публіцистами, розмовляла з ними. У 1912 році вона супроводжувала чоловіка на з’їзд демократичної партії, на якому кандидатом на пост президента обирали Вудро Вільсона. У 1913 році президент призначив Франкліна Рузвельта помічником морського міністра, і вони переїхали в Вашингтон. З цього часу Елеонора брала участь у багатьох прийомах, сама брала політиків в будинку і вела політичні дискусії.\nПід час першої світової війни Елеонора допомагала в роботі Червоного Хреста, шила одяг для солдатів, працювала в солдатській їдальні, хоча до кінця життя так і залишилася неважливим кулінаром. Єдиним блюдом, яке їй вдавалося, була яєчня, тому вона часто пропонувала її гостям. Крім того, вона повністю відкидала спиртні напої.\nУ 1918 році з подорожі по Європі Франклін повернувся із запаленням легенів. Елеонора дбала про хворого чоловіка і переглядала його кореспонденцію. Саме тоді їй в руки потрапив лист, з якого випливало, що її чоловік підтримував інтимні стосунки з якоюсь Люсі Пейдж Мэсер, молодою, красивою жінкою, яка з 1914 року була його секретаркою. Це відкриття ледь не зруйнувало їх шлюб. Багато років потому Елеонора довірливо розповіла друзям: «Для мене тоді звалився весь світ». Спочатку вона запропонувала чоловікові розлучення, але потім вони прийшли до висновку, що, враховуючи інтереси дітей і його політичну кар’єру, таке рішення було б нерозумним. Франклін обіцяв порвати з Люсі, а Елеонора пробачила йому порушення подружньої вірності, але звільнила Люсі, яка незабаром вступила на військову службу. У 1920 році вона вийшла заміж. Багато років потому Рузвельт відновив стосунки з уже овдовілої Люсі. В день його смерті 12 квітня 1945 року, вона була у нього в Уорм-Спрінгс. Письмово Елеонора ніколи не висловлювалася про це, але друзям сказала: «Я можу пробачити, але не забути».\nЦей роман залишив глибокий слід у подружньому житті Рузвельтов, колишня теплота відносин і довіра ніколи не повернулися. Елеонора продовжувала піклуватися про чоловіка, але завжди зберігала певну дистанцію по відношенню до нього і свекрухи. Вона жила своїми інтересами і демонструвала незалежність. Біографи одностайно стверджують, що з цього часу вони спали в різних спальнях.\nНа початку 1919 року Елеонора, супроводжуючи чоловіка під час поїздки до Англії та Франції стала свідком Версальської мирної конференції. У Вашингтоні продовжувала підтримувати поранених ветеранів війни, відвідувала їх в госпіталях, приносила подарунки, підбадьорювала.\nВона активно займалася проблемами американських жінок, особливо умовами роботи на промислових підприємствах. На військову службу йшло все більше і більше чоловіків, а на підприємствах зростала кількість працюючих жінок, тому в жовтні 1919 року Елеонора взяла участь у Міжнародному конгресі працівниць.\nУ 1920 році Рузвельт був висунутий на пост віце-президента від демократичної партії. Елеонора брала участь в передвиборній кампанії, допомагаючи підготувати мови і публічно підтримувала Лігу Націй, проти якої запекло боролися республіканці. Проводила велику кампанію по залученню американських жінок до виборів. Навчилася машинопису і стенографії.\nДемократи програли на виборах 1920 року, Елеонора повернулася з чоловіком в Нью-Йорк.\nУ серпні 1921 року 39-річний Франклін Рузвельт захворів поліомієлітом. Його мати наполягала на тому, щоб він відійшов від громадського життя, але Елеонора енергійно заперечувала. Успішно виступивши дружиною, він почав боротися з хворобою. Будь досягнення сприймав як важливу перемогу, хоча до кінця життя міг пересуватися тільки в колясці. Багато років потому Елеонора згадувала, що «хвороба чоловіка остаточно змусила мене стати на власні ноги. Його хвороба залишила відбиток на моєму ставленні до його, мого життя і життя наших дітей». Ту зиму 1921-22 років вона вважала «найважчим випробуванням в житті».\nРузвельт вирішив продовжувати політичну кар’єру, Елеонора активно допомагала йому в цьому. Вона запрошувала політиків в резиденцію Рузвельта, виступала з доповідями, збирала гроші для передвиборної кампанії демократів, навіть отримала водійські права, хоча ніколи не вважалася хорошим водієм. Одна з її численних опублікованих статей цього періоду називалася «Чому я стала демократом?». В ній вона виступає не тільки від власного імені, а від імені чоловіка: «Демократична партія більше дбає про добробут і інтересах суспільства, ніж про інтереси великих капіталістів». Спочатку вона запевняла чоловіка, що буде активно працювати, поки він не відновить сили, але незабаром заявила, що політична діяльність приносить їй моральне задоволення.\nЕлеонора вважала себе поганим оратором. Мистецтву публічних виступів її навчив друг будинку, Луїс Мак-Генрі Гау, редактор «Нью-Йорк Геральд». Після цих уроків вона придбала впевненість.\nНа з’їзді демократичної партії 1924 року Елеонора Рузвельт говорила про тих питаннях передвиборної програми, які вимагали рівноправності жінок. Для кандидата від демократів на посаду президента, Ал. Сміта, Франклін Рузвельт організував передвиборчу кампанію в штаті Нью-Йорк.\nЕлеонора займалася і економічними питаннями, що для того часу було не зовсім звичайно. Разом з подругами вона купила в Нью-Йорку школу для дівчаток, була там заступником директора і викладала історію. Крім того, відкрила меблеву фабрику, куди приймалися безробітні із сільських регіонів.\nУ 1928 році Франклін Делано Рузвельт став губернатором штату Нью-Йорк. Для Елеонори це означало додаткові обов’язки. Як дружина губернатора вона відвідувала в’язниці, лікарні та інші громадські заклади і розповідала чоловікові про їх роботу. Думки їх не завжди збігалися. Головні розбіжності викликав сухий закон, який Елеонора хотіла зберегти. Вона не поділяла критичне ставлення чоловіка до Ліги Націй, але в переважній більшості обговорюваних питань їх думки збігалися. Коли в 1932 році демократична партія висунула кандидатуру Франкліна Рузвельта на посаду президента, Елеонора спочатку стримувала емоції, але під час передвиборної боротьби допомагала чоловікові, збираючи необхідні матеріали для його промов. З’являлася разом з ним на зборах, працювала у відділі жінок від демократичної партії. На честь перемоги Франкліна Делано Рузвельта над Гувером в ніч виборів навіть випила трохи шампанського.\nВона добре розуміла, що її чоловік став президентом у надзвичайно важкий час: Сполучені Штати переживали глибоку кризу, багато людей залишилися без роботи, не мали найнеобхіднішого для життя, масовим явищем став крах банків і підприємств.\nПерспектива жити в Білому домі лякала Елеонору. Вона боялася стати полонянкою протокольних заходів і втратити свою особистість, але всі ці страхи виявилися марними. Обов’язки дружини президента відкрили перед Елеонорою нові, більш широкі можливості діяльності. Хоча вона була самостійною жінкою і мала власні політичні переконання, але ніколи не прагнула зробити політичну кар’єру. Франклін вважав, що дружина дуже нетерпелива, тому не зможе бути хорошим політиком.\nАле так як її чоловік став президентом, вона зробила все, щоб допомогти йому виконувати свої обов’язки. Вона часто їздила з ним по країні, зустрічалася з виборцями. Їй були вже знайомі нетрі, сирітські будинки і фабрики. У сатиричному журналі «Нью-Йоркер» з’явилась карикатура: під землею працюють шахтарі, один з них, відкинувши кайло, піднімає лампу вище і говорить іншому: «Боже мій, до нас йде місіс Рузвельт».\nАмериканська аристократія, традиціоналісти, расисти і консерватори різного роду не могли пробачити Елеонорі, що у неї так багато спільного з цим набродом».\nОдного разу Елеонора відвідала школу для важких дітей, яку частково фінансувала, і коли побачила, якими брудними були приміщення, взяла віник і почала мести підлогу.\nПід час другої світової війни Елеонора Рузвельт відвідала в’язницю в Балтіморі. Щоб прибути вчасно, вона рано вийшла з Білого дому, навіть не сказавши чоловікові, куди їде. Після обіду Рузвельт хотів обговорити з дружиною деякі питання, зателефонував секретарю і запитав, де Елеонора. «У в’язниці, пан президент». — «Не дивуюся, — почулося у відповідь. — Але що вона накоїла?»\nВ Західній Вірджинії за ініціативою Елеонори й за підтримки влади була відкрита зразкова колонія Артурдейл для місцевих фермерів, однак у 1942 році з-за фінансових труднощів її змушені були закрити. Коли державний секретар міністерства внутрішніх справ Гарольд Икис, поскаржився президенту на те, що Елеонора приймає безвідповідальні фінансові рішення, Рузвельт відповів: «На відміну від більшості представниць її статі, моя дружина взагалі не вміє поводитися з грошима».\nЕлеонора Рузвельт опікала Національну молодіжну організацію, засновану в 1935 році для надання допомоги молоді у пошуках роботи. Будучи Першою леді, вона відвідувала міські квартали, де жили негри, виступала проти виборчого податку, підтримувала закони, що забороняли суд Лінча, брала негрів на роботу в Білому домі. Деякі співробітники Рузвельта дотримувалися думки, що вона веде себе дуже зухвало по відношенню до негрів. З політичних міркувань Франклін Рузвельт не став підтримувати участь дружини у долі цих людей, не бажаючи втрачати голоси демократів з південних штатів. Завдяки Елеонорі негри відійшли від республіканців, яких підтримували до цього, і приєдналися до прихильників демократів.\nНа критику на адресу Елеонори Рузвельт зазвичай реагував дуже спокійно: його дружина ходить куди хоче, говорить з ким хоче і чого-небудь вчиться при цьому». Якщо Елеонора питала чоловіка, не відчуває він труднощів із-за її активної діяльності та виступів, він заспокоював її словами: «Леді, у нас вільна країна. Я користуюся власними методами спілкування з співвітчизниками, а якщо у мене виникнуть труднощі, я завжди знайду можливість убезпечити себе від них».\nУ 1939 році Елеонора випередила свого чоловіка в популярності, 67% американців оцінили її активність на «добре», в той час як Франкліну Рузвельту таку оцінку дали лише 58%. За результатами соціологічного опитування Елеонора Рузвельт вважалася жінкою, якій найбільше захоплювалися, але і яку найбільше критикували в історії США.\nЯкщо активність і популярність дружини президента виміряти кількістю статей, опублікованих в авторитетній газеті «Нью-Йорк Таймі», то Елеонора Рузвельт набагато перевершує всіх Перших леді США. Багато в чому сприяли цьому, звичайно, ті 13 років, які вона провела в Білому домі. Якщо в якості основи для порівняння взяти тільки перший рік президентського правління, то тільки Жаклін Кеннеді випередила її. Між 4 березня 1933-го і 12 серпня 1945 року Елеонора Рузвельт взяла участь майже у 5900 заходах, прочитала велика кількість лекцій і доповідей. Автор Світу Гатін підрахувала, що вона виступила зі зверненнями близько 1400 разів.\nЕлеонора постійно роз’їжджала. До радості власників повітряних ліній, вона любила літати літаками і в перший рік життя в Білому домі налітала більше 50 000 км, у другій — 68 000 км. Її називали «літаюча Перша леді». В ті часи, коли літати літаком вважалося небезпечним, вона багато в чому сприяла зміні цієї думки.\nНе всім подобалися часті поїздки дружини президента. Деякі вважали, що вона повинна більше уваги приділяти сім’ї або стежити за порядком в Білому домі. Але це було несправедливо. Вона завжди була зі своїми дітьми, якщо у них виникали які-небудь проблеми, перебувала поруч із сином Джеймсом, коли в Міннеаполісі йому стояла важка операція; була у Франкліна, коли він потрапив в автокатастрофу в Віргінії; приїхала в Сіетл кдочери Енн, коли народилася її перша дитина, а в Каліфорнії вона була у Еліота, коли він збирався розійтися з дружиною.\nВиборці, які знали про її участь у суспільному, економічному та політичному житті, засипали її листами; тільки в 1943 році вона отримала їх понад 300 000, які співробітники читали і розкладали по темах, на багато Елеонора відповідала сама, інші передавала президентові.\nПубліцистичний талант Елеонори не викликав жодних сумнівів. У 1934 році вона почала писати для журналу «Вуменс Хоум Компаньйон» постійні коментарі під заголовком «Сторінка місіс Рузвельт». У 1945 році почала писати для журналу «Мій день». З тих пір її статті передруковувалися багатьма журналами. Регулярно давала інтерв’ю по радіо, не кажучи вже про доповідях. Свої гонорари, а в рік вони становили понад 75 000 доларів, повністю віддавала на благодійні цілі. З 1942 року регулярно писала для популярного журналу «Ледіс Хоум Журнал» різні статті під назвою «Якщо ви запитаєте мене», а в 1949 році у неї був стовпець в тижневику «Міс Колл». Деякі з її статей служили чоловікові тестом перевірки реакції громадської думки про передбачуваних політичних заходах. Політики уважно читали її статті і намагалися зробити висновок про політичні наміри президента.\nВ середині тридцятих років за наполяганням друзів Елеонора почала вести щоденник. Закінчивши роботу, вона показала спогади чоловікові, щоб він вніс корективи. Щоденники були опубліковані в 1937 році під назвою «Це моя історія» і стали бестселером.\nЕлеонора Рузвельт мала ліберальний образ думок. У 1936 році вона вийшла з консервативної організації «Дочки американської революції», після того, як їй відмовилися надати концертний зал у Вашингтоні для відомої негритянської співачки Маріон Андерсон.\nВід чоловіка вона зажадала зайняти більш чітку позицію поротив генерала Франко.\nУ тісній співдружності працювала з Джозефом Лэшэм, секретарем Союзу американських студентів. ФБР підозрювало Лэша в лівих поглядах і встановило за ним ретельне спостереження. У день запланованої зустрічі Елеонори з Лэшэм в одному з готелів Чикаго використовували апарат для підслуховування. Франклін Рузвельт був обурений, дізнавшись про це. Коли в 1939 році друзі Елеонори з «Конгресу американської молоді» були викликані в комітет конгресу свідками по справі про антиамериканської діяльності, вона запросила їх у Білий дім і супроводжувала потім на слухання сторін.\nПісля закінчення другої світової війни Елеонора засудила маккартизм. Всі ці роки у ФБР збирали матеріал про активістів конгресу, а Д. Едгар Гувер назвав Елеонору «стара каркающая ворона».\nЕлеонора не хотіла мати особистої охорони, тому в службі безпеки їй запропонували носити з собою зброю, але вона відхилила цю пропозицію. Після довгих умовлянь вона погодилася вчитися стрільби на полігоні ФБР. Кілька разів побувала там, але Д. Едгар Гувер сказав Рузвельту: «Якщо і є в Америці хто-небудь, кому протипоказано носити зброю, то це ваша дружина. Вона не може потрапити навіть у ворота сарая». Пізніше один з охоронців Рузвельта, Ерл Міллер, навчив її поводитися зі зброєю, і з тих пір у неї в машині був пістолет, хоча і не завжди заряджений. Елеонора цінувала суспільство Міллера, що негайно відбилося в чутках. Говорили, що вони досить близько знайомі один з одним. Міллер сказав: «Не сплять з тією, кого називають «місіс Рузвельт».\nЕлеонора одягалася не дуже елегантно. І це, може бути, варто віднести до її переваг. У роки кризи модний одяг могла викликати лише непотрібне обурення. Коли вона дізналася, що її внесли у список десяти найбільш елегантних жінок, то недовірливо запитала: «Правда?» Зазвичай Елеонора влаштовувала три прийоми в тиждень. Вважалося, що вона — очі, вуха і ноги президента, тому була там, куди йому коштувало великих зусиль дістатися. Дуже часто і гостей вона приймала замість нього.\nЕлеонора не курила й не любила жінок-курців, але подолала цю неприязнь і навіть створила прецедент, ввівши звичай після вечері пропонувати сигарети і дамам.\nЯкщо Елеонори Рузвельт не було у Вашингтоні, обов’язки Першої леді виконувала її дочка Енн, якій Франклін дуже довіряв і називав своєю подружкою.\nЕлеонора багатьох шокувала, приймаючи в червні 1939 року королівське подружжя з Британії, Георга VI і Єлизавету, на пікніку в Гайд-Парку, де подавали самі звичайні американські «хот-доги». Однак кажуть, що королівської подружжю вони сподобалися.\nЕлеонора була першою дружиною президента Сполучених Штатів, яка щотижня давала прес-конференції. Франклін Рузвельт був спочатку проти, але потім погодився, так як вони допомагали йому. Перша прес-конференція Елеонори відбулася через два дні після інавгурації, а всього їх було 348. Перший час порушувалися тільки жіночі питання і запрошувалися журналістки, але поступово Елеонора розширила коло обговорюваних тем, бажаючи довести Америці, що у жінок може бути своя думка не тільки про сім’ю та веденні домашнього господарства.\nПротивники Рузвельта сумнівалися, не вплинув поліомієліт на його розум. Одного разу на одному з заходів в Акроні, штат Огайо, один з учасників запитав Елеонору про це. Вона відповіла: «Я дуже рада, що ви поставили це питання. Моя відповідь: так. У кожного, хто зумів перенести таку страшну хворобу, розвивається почуття співчуття та розуміння проблем людства». Аудиторія нагородила її бурхливими оплесками.\nЕлеонора дотримувалася думки, що, пробувши два терміни на посаді президента, чоловік більше не повинен виставляти свою кандидатуру, але початок другої світової війни призвело до того, що в 1940 році Рузвельт знову боровся за президентство. Це був нечуваний випадок в історії Сполучених Штатів. На партійному з’їзді в Чикаго Елеонора виставила кандидатуру Рузвельта. Незважаючи на деякий опір, його втретє внесли в списки кандидатів.\nПід час другої світової війни у Елеонори була офіційна посаду віце-директора служби захисту цивільного населення. Цей пост означав для неї не тільки турботу про бомбосховищах, лікарнях, приватних будинках, дитячих будинках, місцях відпочинку, але й моральну підтримку суспільства. Таке розуміння своїх обов’язків наштовхнулося на різку критику консерваторів. Елеонора поступилася, і через півроку офіс закрили, але вона продовжувала активно боротися проти дискримінації в армії і за прийняття біженців в США.\nБагато часу вона проводила в поїздках. Відвідувала американських солдатів на фронті, з’являються завжди несподівано, без попередження. На опорному пункті Эспериту-Санту на Нових Гебридських островах командир заборонив солдатам голяка перебувати під дощем, побоюючись несподіваного візиту Елеонори Рузвельт.\nЯкось Гаррі Купер виступав на одному з тихоокеанських островів. Раптом один солдат запитав: «А де Елеонора?» З серйозним виразом обличчя Купер відповів: «На одному з островів, де ми були нещодавно бачили сліди на піску, але куди вони ведуть, важко визначити. У 1942 році вона була у американських солдат в Великобританії, в 1943 році аналогічну подорож зробила на південь Тихого океану, включаючи Австралію і Нову Зеландію, в 1944 році відвідала американські військові бази в Карибському морі та в Центральній Америці. Під час поїздки по Тихому океану вона обов’язково хотіла побувати на острові Гуадалканал, який належав Японії, але з великими втратами був захоплений американською армією. Командував островом генерал заперечував, так як японці продовжували здійснювати повітряні нальоти на острів, але Елеонора наполягла на своєму і все-таки відвідала його. Буваючи на фронті, Елеонора розмовляла з солдатами, давала автографи, брала листи солдатів і, повертаючись до Вашингтона, відправляла їх близьким. Всіма враженнями від поїздок і зустрічей постійно ділилася з чоловіком, який уважно слухав і з її пропозицій отримував користь. Деякі дотримувалися думки, що Елеонора надає дуже великий вплив на президента, і критикували її за це, тому вона прагнула в публічних виступах кілька принизити свою роль. «Я ніколи не змушувала його зробити що-небудь певне, незалежно від того, наскільки твердими були мої переконання в тому чи іншому справі». І одного разу додала: «Не пам’ятаю випадку, щоб він спробував коли-небудь вплинути на мене».\nФранклін Рузвельт часто жартував з приводу влади подружжя в Білому домі. Якось він сказав одному зі співрозмовників: «Ніколи не починай сперечатися з Елеонорою, ти не зумієш перемогти». Він завжди вислуховував дружину з великим інтересом і повагою.\nСвіту Гатін пише: «Елеонора Рузвельт мала на рішення президента набагато більший вплив, ніж яка-небудь інша Перша леді до неї. Вона входила в уряд чоловіка, часто була його совістю, особливо що стосувалося «нових справ».\nРузвельт призначив 28 жінок на високі пости в уряді, багатьох з ініціативи Елеонори. Американський публіцист Артур Крок писав, що в 1940 році Елеонора сама могла б боротися за президентство. Інший публіцист, Раймонд Клаппер, в 1941 році зарахував Елеонору до десяти найбільш впливовим особам у Вашингтоні і стверджував, що вона фактично є міністром без портфеля в кабінеті Рузвельта.\nНа Ялтинську конференцію Рузвельт приїхав з дочкою Енн. Черчілля теж супроводжувала дочка. Весь час переговорів Елеонора постійно тримала його в курсі подій у Вашингтоні. З Ялти вона отримала від Рузвельта прекрасне, ніжне лист.\nПісля його повернення Елеонора висловила сумніви, чи правильно її чоловік вчинив, не наполягаючи на незалежності Естонії, Латвії і Литви. На подібні закиди Рузвельт відповів зустрічним запитанням: «А скільки американців готові вести війну за звільнення Естонії, Латвії і Литви?», і аргументовано довів, що на конференції було досягнуто найбільш можливий компроміс.\nУ квітні 1945 року Елеонора знаходилася в одному з магазинів Вашингтона, коли по телефону зажадали, щоб вона негайно повернулася в Білий дім. Причину не називали, але було ясно, що сталося «щось жахливе». Франклін Делано Рузвельт в цей час відпочивав в Уорм-Спрінгс, де у нього стався крововилив у мозок, і не приходячи у свідомість, він помер.\nКоли Елеонорі повідомили цю сумну звістку, вона сказала: «Я більше співчуваю нашій країні і всьому світу, ніж собі».\nВіце-президента Гаррі Трумена викликали з Капітолія в Білий дім. Елеонора, поклавши руку йому на плече, сказала: «Гаррі, президента більше немає». Деяку мить Трумен не міг вимовити ні слова. Потім тихо запитав Елеонору, що він може зробити для неї. «Ми можемо що-небудь зробити для тебе? — відповіла вона питанням. — Тебе чекають великі труднощі». Чотирьом синам, що знаходяться на різних фронтах, Елеонора послала однакові телеграми: «Мої дорогі. Сьогодні пополудні батько пішов від нас. Він до кінця виконав свій обов’язок, і ви повинні чинити так само».\nКоли вона приїхала в Уорм-Спрінгс, щоб доставити чоловіка в Вашингтон, її чекав новий удар. Вона дізналася, що його колишня коханка, Люсі Мэсер Резерфорд, тепер уже жінка середніх років, але ще досить приваблива, в момент смерті чоловіка була у нього.\nКрім цього, їй повідомили, що її відсутність Енн запрошувала Люсі в Білий дім. Цього вона ніколи не пробачила дочки, їхні стосунки стали натягнутими. Рузвельт помер, коли позував художниці Елізабет Саммер. Як жест великодушності Елеонора відіслала портрет Люсі.\nУ своїх мемуарах «Це я пам’ятаю», опублікованих у 1949 році, Елеонора досить байдуже пише про смерть чоловіка і про його людських слабкостях. На її думку, людину, з якою живеш, треба приймати таким, який він є. Це було, по всій видимості, наслідком невірності чоловіка.\nУ 1974 році Еліот Рузвельт опублікував книгу, в якій стверджував, що фригідність матері штовхнула батька спочатку в обійми Люсі, а потім — до Маргарет Ле Хенд, красивою секретарці, яка працювала в Білому домі, яку називали «Місії». Інший син Рузвельта, Джеймс, в своїй книзі, що вийшла в 1976 році, хоча і погоджується з братом, але сумнівається, що паралізований батько був здатний на інтимні стосунки. На його думку, романи з Люсі і Міссі носили швидше платонічний характер. Товариство молодих, красивих жінок могло заспокоювати його, розслабляти після тягот державних справ. Франклін Делано Рузвельт, подібно Вудро Вільсона, цінував товариство жінок.\nБіографи Франкліна і Елеонори Рузвельт багато писали про їх подружніх стосунках, але все схилилися до думки, що з тих пір, як вона в 1918 році дізналася про коханку чоловіка, вони вже ніколи не спали разом. У розмові з близькими їй людьми Елеонора часто повторювала, що у неї немає бажання займатися сексом з чоловіком, і взагалі це для неї мукою, важкий подружній обов’язок.\nУ 1978 році стали відомі листи покійної журналістки Лорени Гикок, з яких можна зрозуміти, що вона була лесбіянкою і інтимної подругою Елеонори Рузвельт.\nЛорена Гикок була досить щільною жінкою чоловікоподібною зовнішності, безпосередній у спілкуванні. І одяг так званої «емансіпе» була чоловічою. Елеонора познайомилася з Гіки — як вона ніжно називала її-в 1932 році, в день президентських виборів. З тих пір їх пов’язувала велика дружба. У Гіки була навіть своя кімната в Білому домі, але часто вона спала в спальні Елеонори, що знаходиться навпроти. Службовий персонал підтверджує, що вранці Лорену можна було застати спить на канапі у подруги.\nВони разом подорожували, і завжди без охорони. Гіки часто отримувала від Елеонори подарунки, серед яких був навіть автомобіль. Франклін Рузвельт, мабуть, щось підозрював, так як недолюблював Гіки і одного разу зажадав від дружини видалити її з Білого дому. Елеонора відмовилася, проте перестала запрошувати на заходи, на яких був присутній президент, щоб не дратувати його. У березні 1933 року, в річницю весілля, Гики подарувала Елеонорі кільце з сапфіром. Елеонора рідко носила прикраси, але кільце Гіки майже не знімала. В одному з листів Гіки вона писала: «Моя улюблена. Хочу обійняти тебе і міцно притиснути до себе. Твоє кільце приносить мені полегшення. Коли я дивлюся на нього, то думаю, що ти мене любиш, інакше я не носила б його».\nЗа тридцять років знайомства Елеонора написала Гіки понад 2300 листів, багато з них сповнені почуття, інтимні. За бажанням Гіки після її смерті вони були оприлюднені і увійшли в її біографію, написану Доріс Фабер і опубліковану в 1980 році.\nЗахисники Елеонори стверджують, що ці листи слугують лише вираженням її романтичної натури і сентиментальності. Інші вважають, що Елеонора була надто стриманою і замкнутою особливою, щоб давати волю своїм емоціям, тому почуття, висловлені в листах до Гіки, свідчать про те, що з цією жінкою її пов’язувала не тільки дружба. В одному з її листів є слова: «Я не можу поцілувати тебе, тому, засинаючи і прокидаючись, цілую твої фотографії». А в іншому листі вона вже відкрито заявляє: «Про нас говорять. Ми повинні показати людям, що нам нібито досить легко бути нарізно, далеко один від одного. Я більш оптимістично налаштована, ніж ти, тому що мені все одно, що про нас говорять».\nОсь уривок з листа Елеонори: «Моя дорога. Сьогодні я спробувала згадати твоє обличчя, щоб не забувати, як ти виглядаєш. Найкраще я пам’ятаю твої очі, коли ти посміхаєшся, і ще, як той м’який куточок твого рота доторкався до моїх губ. Уявляю собі, що ми будемо робити, про що будемо розповідати один одному, коли зустрінемося. Пишаюся нами».\nЛорена Гикок була талановитою журналісткою, але відмовилася від кар’єри, щоб мати можливість працювати з Елеонорою Рузвельт. Після смерті Франкліна Делано Рузвельта їх відносини стали гірше. Разом вони прожили всього лише один рік, в Гайд-Парку. Гіки померла в 1968 році.\nЕлеонора Рузвельт пережила чоловіка більш ніж на 17 років.\nЦе були її найактивніші роки. Вона багато писала і цікавилася проблемами молоді та етнічних меншин. В грудні 1945 року Трумен включив її до складу делегації США при ООН. Ставши головою комітету з прав людини, вона внесла великий внесок у розробку Декларації Об’єднаних Націй про права людини. Крім того, вона об’їздила багато країн, була в Індії, Японії, Китаї, Марокко та інших країнах.\nУ 1953 році, коли президентом став Ейзенхауер, Елеонора Рузвельт припинила роботу в американській делегації при ООН. Кілька років вона працювала в Американському суспільстві друзів при ООН, пропагуючи його ідеї в США і в інших країнах.\n1961 року Джон Ф. Кеннеді знову включив її до складу делегації Сполучених Штатів при ООН. Її виступ на Генеральній Асамблеї ООН, де були присутні делегати з усього світу, було зустрінуте бурхливими оплесками. Кеннеді призначив її членом Корпусу миру і довірив їй посаду голови Комісії з прав жінок. Після поразки в бухті Швенебухт вона стала членом комісії у справах військовополонених. (У квітні 1961 року зазнала поразки спроба вторгнення на територію Куби, запланована ЦРУ і підтримується американським урядом. У ній брали участь емігрували кубинці, підготовлені ЦРУ. Їх мета зводилася до повалення Кастро.) У численних промовах Елеонора могла тепер більш вільно висловлювати свої погляди, чим у часи перебування в Білому домі. Вона засідала в органах Національної асоціації сприяння прогресу кольорового населення (скорочено NAACP), яка виступала проти дискримінації чорних. Вона сприяла створенню організації «Американці за демократичні дії», що об’єднала ліберальних демократів. Активно підтримувала кандидатуру демократа Адлаїв Стівенсона на президентських виборах у 1952 і 1956 роках. У 1957 році відвідала СРСР, та в Ялті, на дачі Хрущова, вони сперечалися про переваги капіталістичного і соціалістичного ладу.\nУ вересні 1960 року вона була у Варшаві, де брала участь у дискусії в Польському інституті міжнародних відносин, зустрічалася 9 вересня з польським міністром закордонних справ Адамом Рапацьким. (З 1956 по 1968 р. він був міністром закордонних справ Польщі. Відомий планами створення безпечної зони в Центральній Європі. Його мета зводилася до заборони встановлення американських ракет середньої дальності в ФРН.) Під час бесід вона зрозуміла стурбованість Польщі ремілітаризацією ФРН, але була переконана в тому, що до тих пір, поки Німеччина буде членом НАТО, миру в усьому світі нічого не загрожує. У зв’язку з цим вона висловилася проти надання Федеративній Республіці атомної зброї. Расисти і консерватори недолюблювали і часто критикували її. Католицька ієрархія США і, в першу чергу, кардинал Спелльман висловлювали невдоволення Елеонорою, яка виступала проти виділення державних коштів парафіяльним школам, в цьому вона вбачала порушення закону про відокремлення церкви від держави. Одного разу вона була присутня на одному із заходів в Бронксі, районі Нью-Йорка. Підійшло таксі, щоб розвезти учасників зборів. Елеонора вирішила заощадити і поїхати додому в метро; в переповненому вагоні якась жінка наступила їй на ногу. Елеонора стала голосно вимовляти їй. В цей момент чоловік, який Читав книгу підняв голову і, дізнавшись місіс Рузвельт, поступився їй місцем. І зараз її дізналися інші пасажири. Пізніше, згадуючи цей випадок, вона говорила: «Рада, що багато людей пам’ятають Франкліна».\nЕлеонора підтримувала теплі стосунки з дітьми, ніколи не забуваючи дні народження синів, невісток і численних онуків. Особливо добре вона відчувала себе на сімейних зустрічах, коли під одним дахом і під її крилом збиралися три покоління Рузвельтов.\nЛише деякі знали, що Елеонора страждала на лейкемію. Вона ніколи не скаржилася на свою недугу. Восени 1962 року їй стало ясно, що залишилися лише місяці, а може бути, і тижня. У неї були сильні болі. Іноді настільки сильні, що вона просила не продовжувати її страждання, а допомогти спокійно померти. Всім, хто справлявся про її здоров’я, вона говорила: «Смерті я не боюся». 7 листопада 1962 року у віці 78 років Елеонора Рузвельт померла. Свій останній притулок вона знайшла в розариуме Гайд-Парку поруч з чоловіком. В «Нью-Йорк Таймс» звістка про її смерть з’явилося під заголовком: «Вона була символом нової ролі жінки в світі».\nДжерело: «Перші леді Америки»


Як виправити LG V20 не буде заряджати або мати інші проблеми із зарядкою\nПроблеми з не зарядкою є одними з найбільш часто повідомляваних проблем зі смартфонами сьогодні, і #LG V20 (# V20) не є винятком. Насправді ми вже отримували деякі скарги від наших читачів з проханням про допомогу, оскільки їх пристрої більше не заряджатимуть акумулятор, як раніше. Південнокорейський виробник телефонів завжди настільки відповідав якості своїх пристроїв, і до цього часу не було жодного випадку, який міг би позначити V20 як нестандартний пристрій. Це не ідеально, і з деякими блоками можуть виникнути певні виробничі проблеми, але якщо говорити про акумулятор, то V20 хороший. Однак у цій публікації я розгляну проблему не заряджання LG V20. Це може трапитися з вами, може статися з кожним, хто володіє смартфоном. Нижче наведено кілька кроків, які ви можете виконати, щоб ретельно усунути неполадки телефону, які більше не розпізнаватимуть підключене зарядне обладнання, не кажучи вже про зарядку акумулятора. Прочитайте далі, щоб зрозуміти більше про цю проблему та дізнатися, як її вирішити.\nВиправлення неполадок LG V20, який не заряджається\nМета цього посібника з усунення несправностей - визначити, у чому проблема з телефоном, і запропонувати рішення чи обхідний шлях, який дозволить вам продовжувати користуватися пристроєм, навіть якщо процес зарядки часом не вдається. У цьому випадку це те, що ви збираєтеся робити:\nКрок 1: Переконайтеся, що це не проблема системного збою, витягнувши акумулятор\nЦе дуже простий крок, він простий, легкий, але також дуже ефективний. Як тільки ви підключите телефон, і він не реагуватиме на зарядний пристрій, вимкніть пристрій, якщо він увімкнений, а потім зніміть задню кришку та витягніть акумулятор.\nПоки акумулятор розряджений, натисніть і утримуйте кнопку живлення протягом хвилини. Після цього замініть акумулятор і надіньте задню кришку. Потім увімкніть телефон і спробуйте зарядити телефон ще раз.\nПричиною цього кроку є переконання мікропрограми реагувати, оскільки вона також відіграє велику роль у процесі зарядки. Це насправді той, хто відповідає за те, щоб через ланцюги протікали правильні напруга та струм. Без нього або якщо він продовжує виходити з ладу, телефон може не заряджатися належним чином або взагалі не заряджатися. Процедура витягування батареї є дуже ефективною для вирішення незначних проблем із прошивкою.\nКрок 2: Переконайтеся, що зарядний пристрій підключено до справного джерела живлення\nЯкщо телефон не заряджається після процедури витягування акумулятора, переконайтеся, що зарядний пристрій підключено до електричної розетки, яка працює. Ви можете просто відключити прилад, який, як ви знаєте, працює належним чином, і підключити зарядний пристрій до розетки.\nЯкщо проблема не зникне, спробуйте зробити наступний крок.\nКрок 3: Підключіть LG V20 до комп’ютера або ноутбука, якщо це можливо\nМетою цього кроку є переконатись, що USB-кабель працює належним чином, або знати, чи він не зламаний. Важливо спочатку виключити цю можливість, оскільки кабель USB - це єдине, що з'єднує телефон і зарядний пристрій.\nЯкщо телефон показує, що він заряджається або комп’ютер виявляє, то кабель хороший, і це, швидше за все, проблема із зарядним пристроєм. Однак, якщо комп'ютер не може виявити телефон або якщо останній все одно не заряджається, продовжуйте вирішення проблем.\nКрок 4: Фізично перевірте зарядний пристрій на наявність сміття або ворсу в порту\nВам не потрібно багато робити. Просто спробуйте заглянути в порт на зарядному пристрої та перевірити, чи немає сміття, ворсу чи корозії, що могло завадити зарядити телефон через неправильний контакт або відсутність контакту.\nЩо стосується сміття або ворсин, ви можете просто видобути їх, але коли мова заходить про корозію, все, що вам потрібно - це струм стисненого повітря. Якщо є зігнутий штифт або роз’єм, спробуйте вирівняти їх за допомогою пари або пінцета.\nОднак, якщо зарядний пристрій не виявляє жодних відхилень і якщо можливо використовувати інший, спробуйте зробити це просто для того, щоб з’ясувати, чи зарядний пристрій телефону з іншими зарядними пристроями.\nКрок 5: Перевірте кабель на наявність обривів та корозії на обох кінцях\nПроведіть пальцями по USB-кабелю і спробуйте відчути будь-які відхилення, такі як грудочки або розриви. Якщо з кабелем ідеально добре, ви не відчуєте нічого незвичного. Переконавшись, що кабель у порядку, спробуйте перевірити обидва кінці, щоб з’ясувати, чи не заважає роз’ємам належний контакт.\nЯкщо кабель у порядку, спробуйте використати інший кабель, який має однакові характеристики з оригіналом, якщо це можливо. Якщо це спрацює, то слід придбати новий комплект зарядного пристрою для вашого LG V20.\nКрок 6: Перевірте USB-порт / зарядний порт телефону\nОглянувши адаптер живлення та USB-кабель, слід перевірити службовий порт телефону. Спробуйте з’ясувати, чи немає сміття, ворсу, зігнутого штифта чи корозії. Це може порушити процес зарядки.\nЯкщо телефон зазнав фізичних або рідких пошкоджень, тоді завжди є вагома причина думати, що пошкоджена схема, яка підключена до зарядного порту. На жаль, ми дійсно можемо запустити тести, які можуть це підтвердити. Отже, спробуйте виключити іншу можливість, перш ніж звертатися за допомогою до техніка.\nКрок 7: Спробуйте інший акумулятор\nОдне з хороших моментів телефонів, які мають знімні батареї, полягає в тому, що ви завжди можете придбати запасний. Хоча на даний момент ми не знаємо, в чому проблема з телефоном, завжди існує ймовірність пошкодження акумулятора, особливо якщо телефон зазнав пошкодження рідини або якщо проблема сталася без видимих причин, і телефон самостійно вимкнувся.\nЯкщо можливо, позичте акумулятор у когось із того самого телефону, або ви можете піти в місцевий магазин, щоб спробувати інший акумулятор.\nКрок 8: Зверніться за допомогою до техніка\nЯкщо все інше не вдається, настав час звернутися за допомогою до когось, хто може провести деякі тести, щоб підтвердити, чи проблема в мікропрограмі чи апаратному забезпеченні. Якщо проблема виявляється в апаратному забезпеченні, це, швидше за все, виробничий дефект, особливо якщо пристрій не зазнав як рідких, так і фізичних пошкоджень.\nІнші проблеми, пов’язані із заряджанням LG V20\nОсь деякі найпоширеніші проблеми із зарядкою смартфона LG V20 ...\nLG V20 заряджається, але він продовжує знижуватися, а не рости\nПроблема : Мій LG V20 заряджається, коли я підключаю його, але заряд не зростає. Наприклад, якщо я підключу його, поки він все ще має 10%, він не зросте до 11% і так далі, натомість він падає, хоча телефон може насправді виявити, що зарядний пристрій підключений і що струм тече.\nВідповідь : Можливо, ваш телефон має незначну системну проблему, у фоновому режимі працює стільки програм, що у нього виникають апаратні проблеми. Виходячи з цих можливостей, ось що вам потрібно зробити:\nПерезавантажте телефон, щоб виключити можливість того, що проблема виникла через незначні проблеми з програмним та апаратним забезпеченням.\nЗавантажте телефон у безпечному режимі, щоб виключити можливість того, що деякі сторонні програми викликають проблему.\nЯкщо проблема виникає в безпечному режимі, зробіть резервну копію даних і скиньте заводські налаштування.\nЯк ви завантажуєте LG V20 у безпечному режимі\nКоли екран ввімкнено, натисніть і утримуйте клавішу живлення .\nУ меню параметрів, що з’явиться, натисніть і утримуйте живлення.\nКоли буде запропоновано перезапуститись у безпечному режимі , натисніть OK .\nПісля перезавантаження пристрою внизу екрана відображається безпечний режим.\nВидаліть програми , які викликають проблему.\nЯк відновити заводські налаштування LG V20\nСтворіть резервну копію даних у внутрішній пам’яті.\nНа будь-якому головному екрані торкніться Налаштування.\nНа вкладці Загальне натисніть Резервне копіювання та скидання .\nУстановіть або зніміть такі прапорці: Резервне копіювання даних, Автоматичне відновлення\nТоркніться Резервне копіювання облікового запису та виконайте дії, щоб створити резервний акаунт Google, якщо це необхідно.\nТоркніться F скидання actory даних . Примітка : Ви також можете натиснути Скинути налаштування мережі, щоб просто скинути налаштування Wi-Fi, мобільних даних та Bluetooth.\nПерегляньте попереджувальне повідомлення та виберіть або очистіть Видалити SD-карту .\nТоркніться Скинути телефон > Далі .\nLG V20 більше не заряджається, але телефон виявляє зарядний пристрій\nПроблема : я вже завантажив телефон у безпечному режимі та зарядив телефон, але безрезультатно. Проблема в тому, що телефон LG V20 може розпізнати, коли зарядний пристрій підключено, однак він зовсім не заряджається. У безпечному режимі відбувається те саме. Що мені робити?\nВирішення проблем : Я розумію, ви вже зробили кілька процедур, щоб спробувати вирішити проблему, але безуспішно. Тому я попрошу вас зробити резервну копію всіх ваших даних та файлів та виконати генеральний скидання.\nЯк здійснити основний скидання LG V20\nСтворіть резервну копію всіх даних у внутрішній пам’яті.\nНатисніть і утримуйте кнопки живлення та зменшення гучності .\nКоли з’явиться логотип LG, швидко відпустіть, а потім утримуйте кнопку живлення, продовжуючи утримувати кнопку зменшення гучності.\nКоли з’явиться повідомлення «Скидання заводських налаштувань» , натисніть кнопку зменшення гучності, щоб виділити Так.\nНатисніть кнопку живлення для підтвердження.\nКоли з’явиться запит «Видалити всі дані користувача та відновити налаштування за замовчуванням», натисніть кнопку зменшення гучності, щоб виділити Так .\nНатисніть кнопку живлення, щоб скинути налаштування пристрою.\nСподіваюся, що цей посібник допоможе вам визначити, в чому проблема вашого пристрою, і знайти рішення для нього.