Сухість в носі і скоринки: як зволожувати носоглотку у дорослих і дітей - Здоров'я\nНаявність неприємних корок в носовій порожнині дуже сильно заважає нормального життя, відбувається різке погіршення нюху, дихати стає набагато складніше. Додатково до всього вони супроводжуються неприємним запахом.\nЗагальні причини утворення сухих кірок в носі\nНа жаль, наука ще не дуже добре вивчила дане явище, тому серед лікарів існує два найбільш поширені думки.\nперше - ширина носа занадто сильно збільшена, Причиною тому послужила вроджена патологія носової порожнини. Ще утворення сухих кірочок сприяють слабкі додаткові пазухи.\nДруге - вважається, що сухість в носі і скоринки з'являються завдяки тому, що слизова оболочной носової порожнини перероджується. Відповідно порушується правильна робота слизової, і це призводить до недостатнього виділення слизу.\nтакож до утворення кірочок можуть мати відношення і стресові стани. Радість, горе, переживання, хвороба - це все може бути причиною їх утворення, так реагує наш організм на стреси.\nПилові приміщення, також сприяють розвитку корок, необхідно стежити за чистотою постійного місця знаходження.\nЗанадто сухе повітря може бути причиною сухості слизової оболонки носа.\nПричини утворення кров'яних корок\nКров'яні кірки в носі можуть з'являтися через слабкі судин, Тому будь-яке хвилювання або злегка підвищений тиск призводить до їх руйнування. Внаслідок чого з'являються кров'яні кірки.\nАле, якщо раніше не було кров'яних корок, а вони з'явилися деякий час назад, то найімовірніше у людини хронічний атрофічний риніт. При цьому захворюванні слизова носа практично не може виділяти нормально слиз.\nВідсутність слизу тягне за собою свербіж і кровотеча, А після утворюються кров'яні кірочки.\nПричини появи жовтих кірок\nЯкщо в носі з'являються скоринки жовтого або зеленого кольору - це ознака інфекції, А саме - носового герпесу.\nбіль в носовій порожнині.\nПри появі в носі сухості і кірочок жовтого кольору, рекомендується негайно проводити лікування. В іншому випадку з кірок може виділятися гній жовтого, а в деяких випадках і світло-зеленого кольору. Лікування можна проводити звичайними противірусними засобами (Мазі).\nЧому з'являються сухі кірки у дітей\nнайбільш часта причина появи сухих кірочок у дітей - різні бактерії і віруси. У більш рідкісних випадках причиною цього може бути достатньо рідкісне захворювання носа - озена. Воно зустрічається тільки в 2% випадків і тільки, якщо кірки мають неприємний запах.\nУ старших дітей сухі кірки можуть утворюватися через гормонального дисбалансу, Який зазвичай відбувається в перехідному віці. В такому випадку переживати не варто, через деякий час все повернеться на свої місця.\nСимптоми освіти корок в носі\nНайчастіше скоринки з'являються через сильну сухості в носі, Вони накопичуються у великій кількості і нерідко мають неприємний запах. Якщо ж різко пропадає або погіршується нюх - це також свідчить про дану проблему з носовою порожниною.\nсам процес утворення кірок спочатку відбувається в нижній раковині, Вона починає атрофуватися.\nУ майбутньому даний негативний процес переходить безпосередньо до слизової оболонки носової порожнини, Що заважає виділенню слизу, тому з'являється сухість в носі і скоринки.\nОсновні способи лікування сухих кірок в носі\nВкрай не рекомендується займатися самолікуванням, Необхідно звернутися до лікаря, щоб визначити причину утворення сухості і освіти кірочок.\nЯкщо причина в патології, то лікування народними засобами може тільки погіршити становище.\nАле коли причина їх появи полягає в іншому, народні методи можуть допомогти значно краще різних лікарських препаратів.\nІноді, в особливо складних випадках, може бути призначено хірургічне втручання, Але це буває вкрай рідко.\nКоли причиною появи корок є просто забруднений або сухе повітря, то необхідно усунути цю причину шляхом регулярного вологого прибирання.\nСеред великої різноманітності препаратів від кірочок в носі, лікарі виділяють такі лікарські засоби:\nВони сприяють швидкому загоєнню, зволожують носову порожнину, Тим самим протягом короткого періоду часу, стан людини значно поліпшується.\nНатуральні масла (обліпихи, лляне та ін.), Досить добре допомагають при сухості носа. Однак при їх застосуванні необхідно бути гранично акуратним і сильно довго ними не користуватися.\nВся проблема в тому, що спочатку масла добре діють на слизову оболонку, Прибирають зайву сухість в носі і скоринки. Але тривале застосування даних засобів може привести до склеювання вій і порушення виділення носового слизу, також знижується захисна функція організму.\nДосить часто лікарі рекомендують використовувати саме мазі від кірочок в носі, якщо причиною їх появи була зайва сухість. найбільш популярними засобами є звичайний "Рятувальник" або "Флеммінга".\nПеред змазуванням слизової необхідно провести ретельне промивання носової порожнини. Користуватися даними засобами необхідно пізно ввечері, перед сном, а також з ранку. Приблизно через 7 днів кірки зникають, а подих знову поліпшується.\nБальзами також дуже дієві в боротьбі з корками в носі, А також сухістю. Користуватися ними необхідно трохи довше, ніж мазями. Курс лікування становить один місяць.\nОднак після застосування бальзамів рецидив зустрічається набагато рідше.\nНайбільш популярний засіб - бальзам "Вітаон". На ватний тампон наносять засіб і вставляють в носові проходи. Час дії препарату становить 30 хвилин, потім тампон можна витягнути.\nДуже часто народні засоби значно дієвіше, ніж аптечні, Але перед їх прийомом необхідна консультація фахівця.\nКартопля - класичне народний засіб, Яке застосовується в лікуванні багатьох хвороб. Він прибирає сухість в носі і скоринки, тим самим протягом досить швидкого періоду настає полегшення.\nДля лікування даним методом необхідно:\nВзяти кілька картоплин середнього розміру.\nПомити їх і не очищати від шкірки.\nЗварити і дати трохи охолонути (картопля повинна бути теплим).\nПрикласти до носа і чекати повного його охолодження.\nтаку процедуру необхідно повторювати кілька разів на день до повного одужання.\nКраплі з лука і меду є дійсно корисним методом проти сухості.\nДля їх приготування необхідно взяти:\nсвіжовичавлений сік з ріпчастої цибулі;\nевкаліптова олія 1 крапля.\nУ мед необхідно додати 5 крапель соку і 1 масла. Все ретельно перемішати і закопувати цією сумішшю ніс один раз в день. Протягом 1 - 2 тижнів результат приємно здивує людини, що страждає сухістю в носі і утворенням кірочок.\nМорська капуста вважається дуже сильним народним засобом. Необхідно купити суху морську капусту і подрібнити її в порошок.Потім цей порошок потрібно вдихати в кожну ніздрю по 1 разу в день.\nПотрібно бути гранично акуратним і не перевищувати кількість застосувань, Як вже повідомлялося - дуже дієвий засіб.\nСпеціальні процедури для лікування сухих кірочок в носі\nЯкщо ви помітили у себе сухість в носі і скоринки, які утворюються там, сходіть до лікаря. Тільки так ви дізнаєтеся правильний діагноз і необхідне лікування.\nКоли медикаментозні і народні засоби не допомагають або немає можливості ними скористатися, з якої-небудь причини, існують і інші процедури лікування, що проводяться за допомогою апаратів і різних препаратів.\nДана лікувальна процедура проводиться з лікарськими засобами, які були створені природним шляхом, методом витяжки та синтезу з продуктів тваринного походження.\nЗавдяки цьому методу в носі відновлюється природна слизова оболонка і помітно поліпшується стан людини.\nДаний метод лікування полягає в санування дрібнодисперсним зрошенням слизової оболонки носа спеціальними мінеральними частинками. Таким чином, відновлюється слизова, нормалізується вологість і виділення слизу.Посилюється лімфоток, а потім поліпшується місцевий імунітет.\nПрепарати для зрошення можна придбати безпосередньо в аптеці, А можна зробити своїми руками.\nДля цього потрібно в 200 г води розвести ½ ч. Л. морської солі. Дуже ретельно перемішати до повного розчинення і процідити через марлю.\nРозчин необхідно закопувати в кожну ніздрю по 4 краплі, 2-3 рази на добу. Також можна використовувати розчин на основі іонів срібла, ними необхідно зрошувати слизову носа не частіше 3-х разів на добу.\nДана процедура необхідна тільки в разі одужання пацієнта. Це метод не лікування, а закріплення і підтримки позитивних результатів. Значно знижує ймовірність появи сухості в носі і появи кірочок в майбутньому.\nтакий вид процедури також є заключним етапом лікування. Підтримує і закріплює одужання, покращує місцевий імунітет.\nДана процедура підсилює лімфоток, Завдяки цьому слизова носа починає працювати правильно і повністю забирається сухість.\nЛікування сухих кірок в носі у дітей\nЯкщо у дітей з'явилися кірки в носі, і вони супроводжуються неприємними запахами, то необхідно звернутися до лікаря за консультацією. Найімовірніше, лікар призначить процедуру риноскопії, вона покаже, в якій частині носоглотки утворюються корки, на підставі цього, можна призначати правильне лікування.\nЯкщо захворювання носить інфекційний характер, то дитині знадобиться пройти ПЛР, його призначають разом з бакпосева носової порожнини.\nУ більшості випадків, дітям призначається спрей "Биопарокс".\nКоли будуть проведені всі аналізи і з'ясується, що патогенних організмів - не виявлено, то, в такому випадку, необхідно звернути особливу слухає на гігієну носової порожнини.\nтакож потрібно частіше проводити вологе прибирання будинку або в тих місцях, Де часто перебуває дитина.\nПрофілактика утворення кірок в носі\nУ разі частих появ кірочок в носі, необхідно зробити все, щоб усунути всілякі чинники, які є причиною їх утворення.\nПрофілактика подібних неприємних захворювань включає такі пункти:\nПровітрювання. Де б не знаходилася людина, будь то будинок або офіс, вкрай необхідне постійне провітрювання і свіже повітря.\nВологе прибирання. Чистий дім - запорука здоров'я.Варто завжди пам'ятати, що забруднене, запорошене приміщення - ідеальні умови для розвитку корок в носі.\nВологе повітря. Якщо повітря в приміщенні дуже сухе, необхідно придбати спеціальний зволожувач. Він продається в будь-якому магазині побутової техніки. Сухе повітря несприятливо впливає на слизову оболонку носа і пересушує її.\nЛікування. При сухому нежиті необхідно відразу ж вживати заходів і не затягувати з його лікуванням і просто чекати, коли "саме пройде".\nПрофілактика. Час від часу можна користуватися розчином з води і морської солі, періодичне його застосування покращує місцевий імунітет і значно знижується можливість сухості носової порожнини в майбутньому.\nРізкі перепади температури. Люди, робота яких пов'язана з різкими перепадами температур, значною мірою схильні до порушення роботи слизової оболонки носа. Вкрай рекомендується максимально уникати перепадів.\nГігієна. Кожен день необхідно промивати носову порожнину і стежити за її чистотою протягом усього дня.\nОксолінова мазь. Лікарі часто рекомендують використовувати цю мазь, вона пом'якшує носову порожнину, не даючи їй стати сухою.\nПри дотриманні всіх цих правил, ймовірність порушення слизової носа різко зменшується.\nОсвіта кірочок в носі - дуже неприємне явище, причиною якого може бути дуже багато різних факторів. Не рекомендується займатися самолікуванням, А краще відразу звернутися за допомогою до лікаря, який визначить причину і призначить правильне лікування.\nМама І Дитина © Copyright 2020 | Як боротися з сухістю в носі і утворенням кірочок


Вітаміни є біологічно активними речовинами, які присутні в кожному людському організмі. Хоч їх зміст і невелика, але дефіцит може призвести до...\nЧетвер, 14 травня 2015, 14:09\nВибір акустики, ДВД – програвача, телевізора для домашнього кінотеатру.\nДосить не простою справою є вибір домашнього кінотеатру. Вся справа в тому, що тут вибір складається не тільки з хорошої плазмової панелі чи телевізора, але так само і в повній комплектації домашнього кінотеатру, а саме: AV-ресивер, DVD-плеєр і акустична система. Звичайно, практично кожен магазин пропонує вашій увазі вже готову комплектацію домашніх кінотеатрів, але все ж краще всього вибрати кожну складову окремо. Давайте спробуємо розібратися в тому, як же правильно зробити вибір, а потім дивіться як підключити домашній кінотеатр до комп'ютера або телевізора.\nВ першу чергу необхідно враховувати той факт, що домашній кінотеатр займає багато місця, і саме тому першим вашим кроком має стати вибір місця у вашому приміщенні. Крім того, що всі складові кінотеатру повинні бути правильно розставлені, необхідно ще і правильно розмістити глядачів. Пам'ятайте, що перегляд має приносити задоволення, але ні як не дискомфорт. Для того щоб зробити все правильно, необхідно врахувати кілька дуже важливих правил:\nДуже важливо врахувати той факт, що глядач не повинен розташовуватися біля самої стіни. Вся справа в тому, що позаду так само розташовуються стовпчики. Задні колонки зазвичай розташовані вище голови глядача або ж на однаковій висоті.\nЗаздалегідь визначтеся з типом колонок. Колонки можуть стояти на спеціальних стійках, а можуть розташовуватися на полиці або ж їх можна закріпити на спеціальних настінних кронштейнах. Дуже важливо знати, що не всі колонки можна розташовувати впритул до стіни. Справа все в тому, що якщо колонка має заднє отвір фазоінвертора тоді такі колонки необхідно розміщувати з невеликою відстанню від стіни. Якщо ж цей факт не врахувати, то колонки можуть втратити низькі частоти.\nПісля того, як ви ознайомилися з основними правилами розміщення складових домашнього кінотеатру, тепер далі варто вивчити правила вибору цих складових.\nDVD-плеєр. Без цього пристрою не обходитися жоден домашній кінотеатр, так як воно відтворює саме відео. Звичайно, чим більше форматів відтворює DVD-плеєр, тим краще, але обов'язково стежте за тим, щоб була присутня підтримка Mpeg-2. Так само звертайте увагу на присутність звукових кодеків, що б ваш перегляд, не виявився зіпсованим, коли крім зображення ви нічого не отримаєте. В основному зараз використовують Dolby Digital і DTS. Але якщо ви звертаєте увагу на більш дорогі моделі плеєрів, тоді варто знати, що дані плеєра підтримують формати шестиканального звуку DTS ES і Dolby Digital EX.\nЯкщо ви часто завантажуєте відео з інтернету, то варто подбати про те, що б ваш DVD-плеєр мав підтримку Xvid і DivX. Це необхідно для того, щоб вам не довелося займатися конвертуванням формату відео завантаженого з інтернету, під потрібний формат для перегляду на вашому плеєрі.\nDVD-рекордери. Дані плеєри оснащені досить зручною функцією запису відео з телевізора. Запис можна робити як на диск, так і на вбудований вінчестер.\nФормат Blu-ray. Це спеціальний формат оптичного носія. Він зазвичай використовується для того, що б можна було записувати відео з підвищеною щільністю, а так само зберігати всі цифрові дані у форматі HD. Але для того, що б була можливість їх відтворювати, і потрібен цей формат. Але дуже важливо враховувати той факт, що даний формат відносно новий і вам, можливо, буде набагато складніше відшукати диск з потрібним фільмом.\nВибір акустики – це найважливіший пункт під час вибору всіх компонентів для домашнього кінотеатру. Акустика і створює весь ефект кінотеатру, вона повністю занурює глядача в світ фільму і створює відчуття реальності під час перегляду. Основними параметрами при виборі акустики є:\n1. Потужність. Цей параметр необхідно враховувати в залежності від розміру приміщення, де буде розташовуватися домашній кінотеатр. Так, якщо площа кімнати складає не більше двадцяти квадратних метри, то вам досить буде придбати акустику з потужністю в 50 або 70 Ват. Якщо кімната має площу до тридцяти квадратних метрів, тоді підійде акустика з потужністю в 100 Ватт. А якщо площа перевищує тридцять квадратних метрів, то вибирайте акустику близько 150 Ватт. При виборі акустики варто обов'язково звертати увагу на те, яка потужність вказана в інструкції. Ви можете зіткнутися з двома видами потужності – номінальна і пікова. Пікова потужність – це максимальна потужність, тобто та, яку може досягти, пристрій.\n2. Діапазон відтворюваних частот. Чим вище даний показник, тим краще, так як це особлива область частот, завдяки якій відтворюється аудіо сигнал. Але все ж варто враховувати, що максимальна межа, який можливий для сприйняття людського вуха – 20 000 Герц. Мінімальною межею є двадцять Герц. Але якщо в акустичній системі є сабвуфер, тоді не так важливо той факт яким буде мінімальний межа.\n3. Чутливість. Цей параметр зазвичай вимірюється в Децибелах. Важливо знати, що колонки з високою чутливістю будуть видавати більш гучний звук (від дев'яноста чотирьох до ста двох децибел).\nТепер давайте плавно перейдемо до вибору колонок. Як ми вже згадали трохи раніше – колонки бувають підлогові і стельові. Підлогові колонки мають більші розміри і, відтак, розташовуються на підлозі. Плюсом таких колонок є те, що вони дозволяють досягти більш глибокого і потужного звучання басів. Але стануть ідеальним варіантом стельові колонки для тих, у кого є невелика площа приміщення, так як вони займають зовсім небагато місця. Сабвуфер дозволяє відтворити баси. Але найоптимальніше рішення – вбудовані колонки. Установка таких колонок більш трудомістка справа, але в нагороду ви отримаєте природне звучання.\nПри виборі колонок слід враховувати і повну систему, вона може бути як пасивної, так і активної. Активна система – це коли у кожної колонки є власний підсилювач. Пасивна система – це коли немає власного підсилювача і де необхідний зовнішній підсилювач.\nДля того, що б створити якісний об'ємний звук, мало, просто вибрати якісні та правильні колонки, не менш важливо – правильно їх розташувати.\nАкустика центрального каналу. Якщо сказати іншими словами, то це просто центральна колонка – вона відтворює діалоги (зазвичай в недублированном фільмі), а так же голос перекладача. Дану колонку необхідно встановлювати як можна ближче до телевізора. Зазвичай її ставлять під телевізором або над ним. Але для того, що б вона не впливала на якість зображення, ця колонка повинна бути магнитоэкранирована.\nФронтальна акустика або ж дві передні колонки відтворюють музичні і звукові ефекти. У даних колонок повинні бути найкращими всі технічні показники. Встановлювати їх слід праворуч і ліворуч від телевізора і не ближче ніж за півметра від нього.\nЗі звуковим лабіринтом.\nМоделі з закритим корпусом є найбільш простими і дешевими. Необхідно знати, що замкнутий простір не зовсім добре позначається на передачу звучання низьких частот. В основному сучасні моделі корпусів випускаються з фазоінвертором.\nМатеріал корпусу може бути виготовлений з пластику або дерева. Перший варіант є більш дешевим і має такий показник, як резонансний звучання, що в свою чергу негативно впливає на звук. Набагато краще вибирати корпус з дерева, так як в цьому випадку резонансне звучання проявляється в значно меншій мірі.\nВ даному випадку все залежить від того, якою сумою ви володієте. Більш простим в експлуатації і доступним за ціною буде телевізор з електронно-променевою трубкою. Купуючи рідкокристалічний або плазмовий телевізор, ви отримаєте величезне задоволення від перегляду улюбленого фільму, так як вони є більш якісними і дають реальну картинку. Але при виборі телевізора для домашнього кінотеатру варто взяти до уваги той факт, що діагональ його не повинна бути менше 32 дюймів. Для більшої діагоналі ви можете придбати проекційний телевізор.\nКупуючи складові домашнього кінотеатру, варто враховувати той факт, що все це займає чимало місця і найближчим часом кінотеатр стане частиною вашого інтер'єру. Саме тому варто подбати заздалегідь про кольорі корпусу. Бажано звертати увагу на корпус з дерева, так як пластиковий корпус дає не якісний звук. Якщо ви хочете придбати систему з потужністю в 150 Ватт, в цьому випадку не варто забувати і про сусідів. Для того, що б не трапилося неприємних розмов з ними, краще за все подбати про звукоізоляції того приміщення, де буде розташовуватися домашній кінотеатр. І, крім того, що ви не заважаєте людям в сусідньому приміщенні, ще набагато краще буде якість звукової доріжки під час відтворення.\nЯк вибрати аерогриль правильно, які функції у аэрогрилей, яку їжу можна готувати в аерогрилі\nЯк вибрати іонізатор повітря, які бувають іонізатори, безпечні іонізатори повітря\nЯк вибрати інфрачервоний обігрівач, які бувають інфрачервоні обігрівачі, їх встановлення та використання


Чотиризірковий готель у Венеції усього 25€ за ніч! :: Lowcost UA\nГоловна Готелі Чотиризірковий готель у Венеції усього 25€ за ніч!\nПовінь у Венеції уже закінчилась, а хороші ціни на готелі залишились. Знайшли дуже привабливу ціну на проживання у цьому неймовірному місті, а саме на острові Лідо! Двомісний номер у 4-х зірковому готелі Le Boulevard Hotel у Венеції коштує усього 25€ за ніч або від 30€ з сніданками!\nПоки що є багато вільних дат у листопаді і грудні 2018.\nГотель Le Boulevard Hotel розташований біля кришталево чистого моря і чарівного пляжу на острові Лідо. До послуг гостей прекрасні зручності і комфортабельні номери. На всій території помешкання безкоштовно надається Wi-Fi.\nЗавдяки зручному розташуванню, гості готелю Le Boulevard Hotel зможуть відпочити на узбережжі Адріатичного моря і відвідати історичний центр Венеції. Недовга подорож на річному трамваї через лагуну приведе гостей до площі Святого Марка.\nЗовсім поряд із готелем працюють супермаркети, банкомати, крамниці, бари і ресторани. Острів Лідо відомий тим, що там відбувається Венеціанський кінофестиваль.\nГотель має тихі лаунжі для читання, 2 чарівні зали для сніданків і власну автостоянку. Це помешкання ідеально підійде для туристів, які бажають ознайомитися з історією Венеції і водночас насолодитися пляжним відпочинком, а також для подорожуючих у справах, яким потрібен готель у зручному місці.\nГотель: Le Boulevard Hotel\nЦіна за номер на 2х: €25\nПриклад бронювання номеру в Венеції:\nЗабронювати номер у готелі Le Boulevard Hotel у Венеції\nЯк дешево дістатись Венеції з Києва?\nНайдешевші квитки з Києва у Венецію у листопаді-грудні коштують 109€ в обидва боки, можна знайти і дешевше (від 70€) але з стиковками від 12 годин у європейських аеропортах. Купувати на kiwi, агрегаторі котрий прекрасно стикує рейси лоукост-перевізників.\nКиїв – Венеція, приклад бронювання авіаквитків\nЗабронювати перельоти Київ - Венеція - Київ\nПопередня стаття Неймовірно! 19€ за середземноморський бліц-круїз з харчуванням!\nНаступна стаття 5 мільйонів авіаквитків від 3$ – великий розпродаж у AirAsia!\nПрямі рейси із Києва та Львова в Італію від 86€ у два боки!\nПромо-тарифи на прямі перельоти з України в Італію від бюджетної авіакомпанії Ernest Airli…\nЯк правильно орендувати авто за кордоном, щоб не переплачувати? Зібрали для вас корисні по…\n30% знижка у Ernest! З України в Італію від 39€\nТільки сьогодні лоукостер Ernest Airlines розпродує зимові перельоти з України в Італію та…\n9€ за двомісний номер в Варшаві, Кракові та Катовіце! На рік вперед!\nЗнову в наявності мегадешеві номери в польських Ibis Budget! Дуже зручно для бюджетної под…\nTop Tags Wizz Air Варшава Вільнюс Вроцлав Краків Ryanair Київ Польща Харків МАУ Італія Львів Туреччина Іспанія Берлін


Зеленський змінює керівництво СБУ - Зеленський призначить заступника Князєва першим заступником голови СБУ - Політика - dt.ua\n30 травня, 19:25 Роздрукувати\nОлег Козловський курирував боротьбу поліції з "сітками" під час виборів\nЗа даними DT.UA, президент Володимир Зеленський призначить першим заступником голови СБУ генерал-майора Олега Козловського. Він займе в Службі безпеки України місце генерал-полковника Віталія Малікова. Відповідні президентські укази будуть опубліковані найближчим часом. У п'ятницю, 31 травня, Козловський буде представлений на колегії СБУ.\nЗ січня цього року Козловський обіймав посаду заступника голови Національної поліції - начальника департаменту оперативної підтримки. За даними DT.UA, саме він під час президентських виборів курирував боротьбу поліції з "сітками", підкупом виборців та іншими порушеннями.\nОлег Козловський народився в 1963 році в Хмельницькій області, служив у КДБ, потім у СБУ. З 2003 по 2007 роки очолював управління внутрішньої безпеки СБУ. У 2015 році був призначений на посаду начальника ГУ СБУ в Луганській області.\nВіталій Маліков з 2015 року очолював антитерористичний центр СБУ, до цього був заступником начальника АТЦ. Народився в Харкові в 1962 році. За даними ЗМІ, Маліков - зять колишнього міністра внутрішніх справ часів Леоніда Кучми Миколи Білоконя. Очолював при ньому міліцію Севастополя. Підлеглі Малікова следили за кандидатом у президенти Віктором Ющенком, і були викриті охороною політика на Ай-Петрі. Після звільнення з органів внутрішніх справ працював у банківському секторі, був заступником директора Кримської республіканської дирекції "Райффайзенбанк-Аваль". У 2010 році став депутатом Севастопольської міської ради від "Партії регіонів".\nЧитайте також: Голова СБУ йде у відставку


Machine Gun Kelly запустив лінійку лаків для нігтів | The Page\nВиконавець Колсон Бейкер, більш відомий під псевдонімом Machine Gun Kelly, запустив бренд гендернонейтральних лаків для нігтів UN/DN LAQR.\nКолекція лаків для нігтів від Machine Gun Kelly. Фото: UN/DN LAQR\nMachine Gun Kelly любить манікюр і, за його словами, він вперше нафарбував нігті ще в середній школі.\nУ колекції представлено 10 кольорів і п'ять топів. Палітра лаків містить яскраві та ніжні пастельні кольори. Колекція також має три лаки з бризками фарби. Кожен відтінок вироблений без жорстокості та відповідає веганським нормам.\nЛаки для нігтів від Machine Gun Kelly. Фото: UN/DN LAQR\nОдин флакон коштує $18, також є набори за $52 та $86. Колекція вже в продажі.\nЗображення на обкладинці: Фото: UN/DN LAQR


Мер Івано-Франківська разом із заступниками підтримали страйк і пішли у відпустку за свій рахунок - Україна - dt.ua\nМер Івано-Франківська разом із заступниками підтримали страйк і пішли у відпустку за свій рахунок\n2 грудня, 2013, 10:46 Роздрукувати\nШтаб національного опору в Івано-Франківську буде координувати загальноміський безстроковий страйк, який починається з 2 грудня.\nМіський голова Івано-Франківська Виктор Анушкевічус разом зі своїми заступниками з понеділка, 2 грудня, пішли у відпустку без збереження заробітної платні, "виконуючи волю багатотисячного віче яке відбулося біля обладміністрації 1 грудня".\n"Саме у такий спосіб ми заявляємо про свою позицію і виявляємо солідарність зі страйкарями, оскільки згідно з чинним законодавством державним службовцям заборонено страйкувати", - цитує Анушкевічуса прес-служба міськвиконкому у понеділок.\nЗа інформацією прес-служби, аналогічно вчинили й інші співробітники виконкому, які працюють в органах виконавчої влади Івано-Франківська.\nПромислові підприємства, підприємства малого та середнього бізнесу, вказує прес-служба, самі приймають рішення про те, страйкувати їм чи ні.\nУ той же час, відзначає прес-служба, посилаючись на міського голову, дитячі садки, школи, лікувальні установи, за винятком управлінських структур, будуть працювати у звичайному режимі. Також у звичайному режимі працюватимуть і комунальні підприємства, які забезпечують нормальну життєдіяльність Івано-Франківська (теплопостачання, водопостачання і водовідведення, освітлення, вивезення ТПВ). !zn\nВ Івано-Франківську невідомі жорстоко побили лідера Євромайдану


Дурне заняття ставити китайську компанію Xiaomi в один ряд з такими технологічними гігантами, як Apple і Samsung. Для більшості користувачів смартфонів з США та Європи назва Xiaomi нічого не значить. Багато з них взагалі не здогадуються про існування цього бренду. Тим не менш, компанія базується в Пекіні і з часом може стати загрозою для Samsung і Apple, що лідирують на сьогоднішній день на світовому ринку смартфонів.\nКілька днів тому співзасновник Apple Стів Возняк відвідав штаб-квартиру Xiaomi. Як правило, цій людині доплачують за виступи на заходах, присвячених технологічній тематиці, але в цей раз його похвала прозвучала безкоштовно. Він сам підтвердив це. Зокрема, пан Возняк рекомендував продукцію Xiaomi, заявляючи, що смартфони цієї компанії здатні розбурхати американський ринок. Ресурс TechinAsia цитує його слова: У Xiaomi відмінна продукція. Вони мають все необхідне, щоб прорватися на американський ринок.\nОчевидно, що Xiaomi має великий потенціал. Лей Джун, керівник та один із засновників компанії Xiaomi, входить до числа найбагатших людей Китаю. Азіатські ЗМІ часто називають його китайським Стівом Джобсом, хоча йому це не дуже подобається. Інший співзасновник Xiaomi, Лін Бін, у минулому працював віце-президентом дослідного інституту Google China. Після відходу з Google він запровадив новий бізнес.\nЗвичайно, американський ринок не кожному по зубах. Бути може, Xiaomi взагалі не планує виходити на Північну Америку, а має намір і далі підкорювати Азію. У будь-якому разі компанія може забрати у Samsung і Apple якусь частину ринку.\nУ новому році Xiaomi сподівається подвоїти продажі до 40 мільйонів смартфонів. Поки що компанія реалізує свої Android-смартфони тільки на території Китаю і ряду інших південно-азіатських країн.\nОгляди гаджетів та цікаві новини - Смартфони - Співзасновник Apple просуває смартфони китайського бренду Xiaomi\nГігантський смартфон Hisense X1\n← Вчені змогли виростити графен на сріблі\nТехнологія Li-Fi впроваджується в мобільні пристрої →


Молитва за Грузію • MediaLab Online\nДев’ять років тюрми. Саме стільки суд у Тбілісі призначив для протоієрея Георгія Мамаладзе — його визнали винним у спробі отруїти особистого секретаря патріарха Грузинської православної церкви. У лютому 2017-го отця Георгія затримали в тбіліському міжнародному аеропорту при спробі вилетіти в Берлін. У його багажі знайшли ціанистий калій.\nЦей скандал сколихнув Грузію. Через нечітке формулювання прокуратури ЗМІ спершу повідомляли, що об’єктом замаху нібито є сам патріарх. 84-річний Ілля II очолює Православну церкву Грузії вже 40 років і є найбільшим моральним авторитетом країни. Останні чверть століття найвищу довіру в Грузії має саме Церква. За нею — армія і медіа. Утім, після скандалу із отруєнням, вперше за часи незалежності країни, довіра до ГПЦ суттєво впала: американська неурядова організація NDI засвідчила, що рівень популярності Церкви знизився до 60%. При тому, що ще два роки тому 91% респондентів іншого дослідження (IRI) висловлювали Церкві цілковиту довіру. За таких умов, попри формальну відокремленість від держави, Грузинська православна церква була і все ще лишається чи не найважливішим політичним гравцем. Консервативна, глибоко пов’язана із Московським патріархатом, вона активно опирається секуляризації та важко сприймає зближення країни із ЄС. Ми провели у Грузії тиждень і спробували з’ясувати, чи може тамтешня православна церква стати перешкодою на шляху цієї причорноморської держави до європейських цінностей та демократії.\nЗ мосту — у небо\nДесятки пар очей здіймаються до склепіння найстарішого храму Тбілісі — Анчисхаті. Десятки пар ніг ступають відшліфованими часом кам’яними плитами. Десятки вуст шепочуть тут свої молитви із надією бути почутими. Щодня. Протягом півтори тисячі років.\nАнчисхаті — церква Різдва Діви Марії, найстаріша зі збережених церков у Тбілісі (датується VI ст.)\n— Ця церква була збудована у п’ятому столітті, і тут ніколи не припиняли служити (за винятком радянського періоду, — TU). Навіть турки дозволяли тут молитися і бити у дзвони, — розповідає отець Міхаїл. Він геть не схожий на типового православного священика: підтягнутий, має стильну борідку, модні круглі окуляри і живий допитливий погляд.\n— Грузини, — веде він далі, — завжди перебували в оточенні мусульман. І протягом усієї історії нам доводилося захищати не лише свою землю, а й свою віру. Певно тому держава і віра стали однаково важливими для нас. Віра навіть більше — за неї життя віддавали. Тут недалеко є міст (Метехський міст святих мучеників, — TU), на якому колись відрубали голови сотням тисяч віруючих.\nЗгідно з грузинськими хроніками, 1227 року султан Хорезмський Джалал-Ед-Дін напав на Грузію. Увійшовши в Тбілісі, він наказав зняти купол з центрального — Сіонського — храму і поставити замість нього власний трон. Тоді ж за наказом султана з храму винесли ікони Богородиці і Спасителя і поклали їх посеред мосту через річку Кура. Усім містянам наказали пройти через міст просто по іконах і плюнути на них. Хто відмовлявся — тому відсікали голову, а тіло скидали у річку. Історики достеменно не знають, скільки насправді віруючих тоді загинуло. Однак загальноприйнятою у Грузії вважають цифру у сто тисяч. Їх вважають святими — говорять про них, що ті зробили крок з мосту просто у небо.\nКура — найбільша річка Південного Кавказу. 700 років тому в неї скидали тіла тих, хто відмовлявся зректися християнства. Вид на Тбілісі з фортечного корпусу Нарікала\nЧерез сімсот років ситуація стала інакшою.\n— Був 1981 рік, коли я вступив до семінарії. В країні панував цілковитий комуністичний лад. Я пішов вчитися, просто тому що тільки так міг отримати доступ до церковної літератури, яка мені була цікавою. Вивчав усе із запалом і дочитався до того, що таки захотів стати священиком. Відчував потребу ппочиналося спочатку. Було таке, що навіть найближче оточення патріарха не знало, як його облачати. А «Отче наш» у церкві читали надто голосно — не для того, щооділитися з людьми тим, що вивчив сам. На той час у Грузії був страшенний духовний голод. Церкви стояли порожніми, але люди все одно прагнули до них: хрестили дітей потай, потай вінчалися. І от з ослабленням радянської влади у Церкві все би Бог краще почув, звісно, а щоби люди вивчили молитву.\nПід час перепису 2014-го року майже 84 відсотки населення Грузії сказали, що вважають себе православними. Церква поступово, але упевнено відвойовує своє колишнє місце в серцях громадян. Ба більше — зазіхає на зміну державного ладу в країні.\nГеоргію Багратіоні щойно виповнилося шість. На фотографії у Facebook усміхнений хлопчик у смугастій футболці готується задмухати свічку на святковому торті. Звичайна, здавалось би, дитина. На перший погляд. Прихильники монархії на чолі з грузинським патріархом Іллею ІІ вірять, що саме Георгій стане новим царем Грузії.\nФото зі сторінки The Royal House of Georgia\nВперше про повернення до монархії, яку Грузія втратила у 1801 році, увійшовши до складу Російської імперії, заговорили ще десять років тому. А цього літа ця тема знову ожила. «Можливо, нам варто подумати, що ми найдавніша країна і найдавніша монархія. Сьогодні у світі часто так є — монарх царює, але не править. Конституційна монархія приносить спокій країні. Звичайно, це відбудеться не сьогодні і не завтра, але ми повинні проаналізувати досвід минулого, наше сьогодення і майбутнє», — саме ця частина однієї з недільних проповідей патріарха дала поштовх новій хвилі обговорень. Ґрунт для цього ГПЦ готувала уже давно.\n— Поява на світ маленького Георгія була, очевидно, частиною великого плану Іллі ІІ, — говорить колишній посол Грузії в одній із країн Європи, який попросив не називати його. — Суть демократії як така неприйнятна для грузинського православ’я. Має бути цар-імператор. У Росії цю функцію успішно переклали на президента. А Церква у Грузії активно лобіює відновлення монархії, хоча б конституційної. І оскільки у нас не було одного визначеного легітимного спадкоємця престолу, патріарх вирішив звести між собою нащадків двох найближчих до легітимності гілок сім’ї Багратіоні.\nКнязь Давид Багратіоні-Мухранський і княжна Анна Багратіоні-Грузинська (представниця іншої гілки царського роду) одружилися 2009-го року. Вінчання відбулося в кафедральному соборі Святої Трійці в Тбілісі. Через три роки у подружжя народився син, якого назвали Георгієм. Церемонію його хрещення провів сам патріарх. Цей день він назвав «історичним». Ще за два роки подружжя князів розлучилося.\n— Це був генетичний експеримент, — розводить руками екс-посол. — Вивели бідного маленького хлопчика, якому з дитинства кажуть, що він — цар. Це навіть не смішно! Я розумію, чому монархія існує, скажімо, в Британії, — це консервативна країна, де за останні тисячу років не було жодних радикальних змін. А у нас більше двохсот років абсолютно інша — не монарша — історія.\nПопри це, можливість перетворення республіки на монархію допускають навіть у правлячій партії «Грузинська мрія». Те, що виголошена Церквою ідея обговорюється у колі політичному, для Грузії не дивина — особливий статус Православної церкви прописаний навіть у Конституції. З одним уточненням.\nЦерква над Церквами\n— В дев’ятій статті Конституції сказано, що держава визнає особливу роль Православної церкви «в історії Грузії». В історії — але не тепер! Не має вона статусу державної релігії, — пояснює правозахисниця, глава Інституту толерантності та різноманіття Ека Читанава.\nЇй близько 30-ти. Раніше Ека працювала журналісткою, спеціалізувалася на темі меншин і багато співпрацювала з офісом омбудсмена. Останні п’ять років займається питаннями захисту прав етнічних та релігійних меншин. Інститут, який вона очолює, надає безкоштовну юридичну допомогу жертвам дискримінації, а також стратегічно працює з владними структурами над державною політикою.\n— Буквально зараз (розмова відбувалась у серпні, — автор) конституційна комісія розглядає можливість зміни тої самої дев’ятої статті. І зміни, які вони пропонують, можуть суттєво погіршити рівень свободи віросповідання. Вони говорять, що керуються нормами Європейської конвенції, але за фактом можуть суттєво обмежити права меншин. Наприклад, сказати, що мусульмани, які хочуть побудувати мечеть, загрожують державності, і не дати їм дозволу. Ми звернулися до парламенту і в міжнародні організації, аби вони зреагували.\nХоча і тепер, додає Ека, права меншин порушують без жодних додаткових законодавчих змін.\n— Скажімо, у тому, щоби звести будинок для молитов, не мало би бути нічого складного. За законом ця процедура елементарно проста: подаєш запит — отримуєш дозвіл. Але в реальності… Був випадок, коли місцева православна спільнота обурилась наміром Свідків Єгови побудувати свою молитовню. Православні звернулися в муніципалітет – і той раптом почав гальмувати процес. Зрештою, Свідки Єгови мають гроші — вирішили судитися. Але цей процес триває уже два роки. Схожа історія була в Руставі (місто неподалік Тбілісі) — місцева католицька спільнота хотіла звести костел. І вони навіть суд виграли, але побудуватися їм все одно не дають.\nРанкова служба у будній день. Храм Сіоні, Тбілісі\nЕка розповідає, що до реформи 2011 року (пропагованою ЄС та вороже сприйнятою ГПЦ) всі інші релігійні конфесії – баптисти, римо-католики, євреї, мусульмани та вірменські християни — навіть не могли зареєструватися як релігійні громади.\nНерівність у становищі Православної церкви та усіх решти свого часу посилив договір між Церквою та державою — Конкордат 2002 року. Він зобов’язав незалежну державу Грузію відшкодувати збитки, завдані Церкві радянською владою. За даними видання JAMnews, наразі у власності Патріархії є півтисячі земельних ділянок і майже 250 будівель загальною площею 1674 гектари. На такій території можна побудувати місто трошки менше, скажімо, за Жмеринку. Грузинську православну церкву називають найбагатшою інституцією в країні. Крім того, Конкордат звільнив її від податків, надав особливі права консультувати уряд (зокрема в питаннях освіти), забезпечив недоторканність патріарха та звільнив священнослужителів від військової служби. Православна церква також має окрему статтю у державному бюджеті — щороку отримує щонайменше 25 мільйонів ларі (більш як 10 мільйонів доларів).\n— Слідкуючи за тим, як змінюється наповнення цієї статті, можна чітко побачити моменти, коли світська влада особливо потребує легітимації з боку Церкви. Скажімо, під час війни 2008-го року фінансування Церкви суттєво збільшили з президентського резервного фонду. Після приходу до влади у 2012 році партії «Грузинська мрія» Бідзіни Іванішвілі фінансування Церкви щороку стабільно збільшувалося. Церква активно підтримувала Іванішвілі під час виборів, а після — провладна партія відчувала своїм обов’язком підтримувати Церкву. Один з парламентарів під час розгляду антидискримінаційного закону навіть сказав, що він насамперед є православним, а вже за тим — членом парламенту. Офіційна влада боїться втратити підтримкудухівництва, бо воно впливає на реальні настрої населення, — пояснює Ека Читанава.\nЇї слова підтверджує минулорічне дослідження, яке засвідчило, що 35% опитаних громадян Грузії при виборі партії для голосування зважають на думку священика, чию парафію вони відвідують.\nКатоликос-патріарх всієї Грузії Ілля ІІ під час недільної служби у соборі Святої Трійці, Тбілісі\n2012-го року в розпал кампанії, що передувала парламентським виборам, представники Церкви брали активну участь в політичних демонстраціях в колі противників чинного президента Міхеїла Саакашвілі, виступали на телебаченні й відкрито агітували за партію Іванішвілі. Хоча це і не було офіційною позицією Церкви, в переддень виборів патріарх закликав вірян ревно молитися, а єпископат та всіх священиків благословив ходити вулицями й кропити святою водою. Більше того — у небо над Грузією підняли вертоліт з чудотворними іконами на борту. Він облетів усю країну по кордону. За результатами виборів «Грузинська мрія» отримала більшість.\n— Це проблема секуляризму, — каже Ека. — За законом Церква і держава незалежні, але насправді так не є. І коли Церква втручається у світські справи, коли її представники порушують закон і навіть проявляються агресію — держава заплющує на це очі.\n— Більшість представників Церкви у Грузії вважають, що вони — над законом. Так було завжди, — розповідає вже згадуваний посол. — Не можу назвати вам імені одного високопоставленого владики, але якось він поділився зі мною вельми показовою історією. Вона в його баченні ілюструвала те, якою поганою є влада Саакашвілі.\nВін їхав за кермом Land Cruiser, якого йому Саакашвілі ж і подарував. Це така велика машина, в якій затемнене навіть лобове скло. Отож, їде владика – і раптом бачить, що за ним женеться патруль. Той думає: «О, який настирний! Хіба він не бачить, що це машина патріархії». І не зупиняється. Але й патрульний не відстає. «Може, він просто не бачить, що за кермом я, а думає, що то просто водій», — міркує далі владика. Привідчиняє вікно. На що патрульний йому каже: «Отче, ви перевищили швидкість. Наражаєте на небезпеку і себе й інших». Найбільше владику обурило, що патрульний не зрозумів його статусу, звернувшись просто — «отче». Він дійшов ледь не до міністра внутрішніх справ, вимагаючи, щоби того чоловіка звільнили. І це людина, до речі, з тих ліберальніших.\nЧерез дорогу від резиденції патріарха Грузії у центрі Тбілісі розташоване велике казино «Shangri-La»\nНа те, щоби відчувати себе безкарними, священнослужителі мають достатньо підстав. Скажімо, після подій 17 травня 2013 року — коли у тому числі священики жорстко розігнали маленьку демонстрацію проти гомофобії — жоден з них не зазнав відповідальності.\nТ — толерантність\nНатовп протестувальників оточив мікроавтобус. Усередині намагалися сховатися організатори та учасники маршу на захист прав ЛГБТ. На центральну вулицю Тбілісі їх мало вийти всього до півсотні людей. Однак з’явитися там означало наразити себе на небезпеку. Тисячі противників акції, серед яких були представники Грузинської православної церкви, зайняли проспект Руставелі і площу Свободи.\nРозгнівані, вони прорвали огорожі та поліційний кордон.\n— Це пропаганда! — цитує BBC одного з учасників протесту Іллю Малазонію. — Це відкрите розбещення нації і більше нічого!\nНапередодні Католикос-патріарх всієї Грузії Ілля II закликав уряд анулювати «дозвіл, даний гомосексуалістам, на демонстрацію».\nВ автобус летіло каміння.\n— Одній дівчині розбили голову. Вони кидали каміння і намагалися витягнути нас з автобуса, — пригадує представниця організації «Група підтримки жіночих ініціатив» Екі Церетелі.\nАвтобусу врешті вдалося вирватися. Поліція зафіксувала побиття майже трьох десятків людей.\nЦерква ж пізніше тільки закликала обидві сторони конфлікту помолитися одні за одних.\n— Так, був священик з табуреткою. Але він ніколи не отримував ні письмового, ні усного благословення від Синоду Грузії взяти цю табуретку і бігати з нею за людьми, — говорить, пригадуючи ті події, голова правління Благодійного фонду патріарха Грузії Лаша Жванія. — Тим паче, він потім пояснив, що його просто болить нога і він не може довго стояти. Тому й приніс із собою стілець. Коли довелося бігти — підняв його. А це відзняли і розпіарили так, ніби він когось ним бив.\nЛаша — людина світська. Свого часу він був міністром економічного розвитку Грузії, послом в Ізраїлі та на Кіпрі, членом Парламентської Асамблеї Ради Європи. Після відставки з уряду Саакашвілі в 2009 році заснував власну інвестиційну компанію і одночасно виконує обов’язки головного менеджера в Фонді патріарха Іллі II. Фонд існує на пожертви і підтримує широкий спектр проектів: від демографічного чи антинаркотичного до проекту підтримки видобутку нафти й газу.\n— Мені Святійший запропонував — і я погодився. Але є одне але, — Лаша закурює. — Моя мама — єврейка, і я виріс у єврейській родині. Святійший знає про це. Можемо вважати, що з п’ятимільйонного населення Грузії він обрав єврея, аби той керував його фондом. Святійший знає мене з 13-річного віку. Я починав ходити до церкви, коли там можна було зустріти хібамонахинь. Зростав у нього на очах, і він багато сприяв моїй освіті й розвитку.\nЦерква, говорить Лаша, за своєю натурою і згідно з умовами Конкордату, тримається осторонь світських справ, однак залишає за собою виключне право втручатися, коли помічає те, що може «похитнути моральні засади суспільства».\n— Церква є стовпом правди на землі, — безапеляційно каже він. — Натура Церкви не дозволяє їй закритися в монастирях і не дивитися навкруги. Знаєте, коли владика веде літургію, він стоїть на місці, де зображений орел, — церковний ієрарх має, як той птах, дивитися здалеку і все бачити. Це обов’язок Церкви говорити про небезпеки. Якщо вона мовчатиме, то втратить свою роль. От, скажімо, хто має вирішувати, якої кари людина повинна зазнати за вбивство?\n— Суд, очевидно.\n— Так. Це прерогатива держави і абсолютно світська історія. Але! В радянські часи за окремі злочини суд міг призначити смертний вирок. Церква завжди виступала проти цього: «не убий» — одна з найголовніших заповідей. Чи це втручання у державні справи, чи обов’язок Церкви?\nЛаша усміхається із німим запитанням.\n— Зараз буде таємниця! — інтригує він.\nІ витримує паузу.\n— В чому секрет такої величезної влади і авторитету Церкви? Секрет у тому, що Святійший патріарх за 40 років ніколи не користався своєю владою. Його сила — в харизмі! Лише у виняткових випадках він міг втрутитися у справи державні. Наприклад, 9 квітня 1989 року (в ніч на 9 квітня радянські війська у Тбілісі жорстоко розігнали антирадянську демонстрацію, загинуло два десятки людей, — автор). Патріарх тоді був відносно молодим — з набагато меншим досвідом, аніж тепер. І була ситуація, в якій радянські війська вийшли на вулицю Руставелі, маючи наказ безжально розігнати усіх, хто вийшов проти влади. Серед ночі патріарх дізнався про це і прийшов під парламент до сотень тисяч демонстрантів. Він сказав їм — є серйозна небезпека, тому я даю вам благословення закінчити цю акцію, зайти в церкву святого Георгія і молитися за Грузію. Є відеозаписи, на яких чутно, як секунд на 30 запанувала абсолютна тиша. А тоді хтось із натовпу крикнув: «Ми дали обітницю не йти звідси, поки не отримаємо незалежності!» І далі чутно: «Ні-ні-ні». Народ був не згоден іти. Але патріарх бачив, що це завершиться кровопролиттям. Його обов’язком було — попередити. Чи це втручання?\n— Але ж його народ вийшов захистити свою державність і був готовим пролити за неї власну кров.\n— Так. Але батько зобов’язаний попередити своїх дітей про небезпеку. Насилля — це проти натури Церкви. Але коли вона бачить щось неморальне — мусить втрутитися. І держава не може поставити Церкву в куток й сказати: «Це твоє місце». Тому що Церква — не музей і не інституція. Церква — це живий організм. Церква — це ми.\nТого ранку над мечеттю у Челі постав мінарет. Єдиний в усіх навколишніх селах. Один над десятьма сусідніми мечетями.\nПоява мінарету над мечеттю у селі Чела (Адігенський муніципалітет) стала приводом до насильницького конфлікту\nКілька днів перед тим група з чотирьох місцевих мусульман приймала його на кордоні з Туреччиною. На замовлення мінарет виготовили там за кілька місяців. Митний контроль вантаж пройшов без жодних затримок. До Чели дісталися потемну.\nБіля будинку, що колись спільно викупила й добудувала мусульманська громада і який вже п’ять років служив місцем для молитов, чекав готовий фундамент. Півсотні людей допомагали закріпити в бетоні основу. Дві доби чекали, поки конструкція надійно висохне. 18 липня 2013-го року вантажний кран закінчив спорудження мінарету. Простояв він трохи більш як місяць.\nОдні проти одних\n— Вони нас обдурили, — категорично каже отець Дімітрій.\nВін один із 12 ченців монастиря Преображення Господнього у Зарзмі, що за сім з половиною кілометрів від Чели. Православний монастир кольору піску височіє над долиною гірської річки Квабліані. Він відбудований на місці древнішого сімсот років тому. З альтанки поряд з храмом — Чела мов на долоні. Мінарету звідси не видно.\n— Обдурили, — повторює монах. — Вони не мали дозволу від церкви, від громади. Вночі провезли той свій мінарет.\nЧотири роки тому саме тут, в колі ченців, набирала сили хвиля пристрастей, що прокотилася згодом долиною. Один із тутешніх монахів, обурений появою мінарету, почав збирати підписи під листом до місцевої влади з вимогою зняти його.\nВлада стала на бік підписантів.\n26 серпня 2013-го посланці місцевого муніципалітету та поліція оточили будівлю мечеті у Челі. Мусульманам, що посходились, зачувши гуркіт вертольота над долиною, ніхто нічого не пояснював.\n— Вони провокували нас. Кидали злісно: «Аджарці, ваш час скінчився», — пригадував пізніше в одному з інтерв’ю Отар Маркойдзе, голова комісії з шести членів, що керує мечеттю. — Нас били, немов овець. Навіть мене — 63-річного чоловіка, вчителя — били кийками. Я впав, прикриваючись руками, загубив свій капелюх і окуляри.\nОтара Маркойдзе заарештували разом з двома десятками інших мусульман. Їх продовжували бити в машинах поліції.\n— Нам казали: «Не існує грузинських мусульман», — розповідав в тому ж інтерв’ю інший затриманий – 18-річний Раїнді Шантадзе. — Казали, що ми маємо хреститися.\nЗатриманих згодом відпустили. Кількох із них зобов’язали до громадських робіт.\nОфіційна причина демонтажу — необхідність товарної експертизи: нібито треба було перевірити, чи правильно сплачені митні платежі. — Тут ніколи не було мечеті, — пояснює свою позицію отець Дімітрій. — Це суто християнська і суто грузинська територія. А історія з цим мінаретом — страшно неприємний прецедент, коли щось з’являється там, де цього ніколи не було. Ті мусульмани з Чели, скажу вам, отримують гроші з Туреччини — вона найбільше зацікавлена в подібних конфліктах. Туреччина, де останніми роками часто говорять про відновлення меж і могутності колишньої імперії, звідси близько. Вона буквально за найближчим перевалом.\nАджарці — теж грузини. Тільки-от регіон, у якому вони компактно проживають, споконвіку межує з турецькими землями. З другої половини XVI століття і аж до 1870-х років аджарці перебували під владою турків, що й стало причиною поширення серед них мусульманства. Ще чверть століття тому 95% аджарців вважали себе мусульманами. Та в часи незалежності Грузії багато хто з них вирішив повернутися до християнства: нині іслам сповідують не більш як 30-40% аджарців. І все ж в деяких районах аджарці-мусульмани переважають.\nСлужбу в монастирі у Зарзмі правлять тричі на тиждень та по святах. Молитися до храму приходить не більш як три десятки вірян. Включно з монахами.\nСлужбу в монастирі у Зарзмі правлять тричі на тиждень та по святах. Молитися до храму приходить не більше трьох десятків вірян\n— Я у церкві буваю рідко, — каже одна з місцевих православних, 60-річна грузинка на ім’я Маріям. — Може, раз на рік. Може, двічі. Я до серця дослухаюся, як мені по життю вчиняти. А в церкву ходити ніколи. Мій храм — отут, — прикладає руку до грудей.\nНа молитву не кличуть\n— Не знаю, наскільки добре ви знаєте Коран, але там є один аят (вірш, — автор), через який Бог говорить таке: «Люди, ми створили вас рівними від одного чоловіка і однієї жінки і, розмноживши вас, зробили багатьма народами і різними племенами, щоб ви знали одне одного і співпрацювали одне з одним». Що це означає? Що перед Богом і одне перед одним жодна людина не є вищою чи нижчою за іншу: ані за кольором шкіри, ані за прізвищем чи будь-чим іншим. Всі люди — рівні, — розважено, з легкою усмішкою в кутиках вуст говорить 46-річний Джамбул Абуладзе, імам мечеті у Челі.\nЗ помітною приємністю зустрічає нас перед мінаретом, який після інциденту вдалося повернути на місце. Мінарет височіє над мечеттю ось уже кілька років, і цей факт, каже Джамбул, більше не викликає жодного спротиву. А втім — на молитву з мінарету не кличуть.\n— Ми нікого не силуємо. Я сам маю двох синів і навіть їх ніколи не змушую і не буду змушувати молитися. Вірю, що Бог хоче бачити людину вільною. В новинах ледь не щодня показують, як мусульманин когось вбив, зарізав, підірвав. Але я переконаний, що люди, які чинять такі речі, не є справжніми мусульманами. Я люблю людей будь-якої віри, бо так мене навчив Коран.\nДжамбул Абуладзе, імам мечеті у Челі, говорить, що конфлікт, викликаний появою мінарету, не є суто релігійним\n— Чому ж вас і вашу громаду вважають радикалами?\n— Це через справу з мечеттю, звісно. Ми всього лишень вийшли захистити свою думку. Яку державу будує Грузія? Секулярну державу. І з цим усі погоджуються. У нас є Конституція — найвищий закон держави, де написано, що людина має свободу сама обирати, яку релігію їй сповідувати. Коли держава прийшла зняти наш мінарет, я вийшов до її представників, тримаючи у руках Конституцію. Сказав, що вони мають поважати насамперед закон і державу, а тоді — мене і мою релігію. Мої руки не мали зброї. Чи я радикал?\nДжамбул дивиться в очі, не відводячи погляду. Тоді знову всміхається.\n— Не буду казати, з якого боку дме вітер, — все ж говорить він. — Але ми вміємо прощати. І ми це їм простили. Цей конфлікт не є суто релігійним. Тут ідеться більше про якусь традиційну, культурну взаємоборотьбу. Знаю християн, які живуть тут і зовсім не ходять до церкви. Було би краще, звісно, якби вони ходили до церкви і жили б за біблійними канонами. Але є як є. Таких тут більшість. При цьому вони дуже слухаються своїх священиків і готові не задумуючись вчиняти так, як ті їм скажуть.\n— На що натякаєте?\n— Маю підозри, що наш сусід — Росія — використовує місцевих православних для боротьби з нами. Навіщо їй це? — очима ловить моє німе запитання. — Росія не зацікавлена у тому, щоби Грузія була сильною державою. А сильна Грузія — об’єднана Грузія.\nДля місцевих їздити між селами так само звично, як для мешканців великого міста — добиратися з одного району в інший. З тією лишень різницею, що тут усі всіх знають. В’юнкі гірські дороги випробовують приїжджих на міцність.\nУ селі Чуле теж є свій древній монастир і руїни середньовічної оборонної фортеці прямо на скелях. А ще мечеть — мінарету на якій немає.\n— Ми так і не зрозуміли, чому Чела пішла на такий конфлікт, — каже господиня дому, розливаючи чорну каву. Ніно одягнена у довгу синю сукню традиційного крою. Манжети й горловина вишиті золотом. — У нас є дім, де ми молимося, і нам цього достатньо. Бог — він же всюди.\nСама Ніно родом із Зарзми. Зізнається, коли жила там, частенько ходила молитися у монастирський храм.\n— Бог один — немає різниці, хто як його кличе. Знаєте, колишній настоятель храму в Зарзмі — отець Георгій — був чудовою людиною. Він однаково любив і християн, і мусульман: допомагав і тим, і іншим. Був відкритим до всіх. Кажуть, його спонсорували з Америки. Не знаю, чи то правда. Пізніше, коли його вже не стало, для мене було відкриттям, що в церквах прийнято платити за свічку, яку хочеш поставити. При ньому такого не було.\nОтця, каже Ніно, отруїли.\n— То для нас усіх було великою втратою. Пам’ятаю, двічі до Зарзми приїздив зі своїми людьми патріарх — вони отця Георгія за відступника вважали. Хотіли його забрати, але люди не дали. Двічі виходили всі гуртом на його захист: і християни, і мусульмани, і навіть католики (тут у нас їх теж достатньо). Всі за нього горою стали.\n— Мені було складно прийняти, що Грузія — це не лише Тбілісі, — говорить Саломе Адамія, лідерка Молодих соціалістів Грузії. Протягом 2015 року за підтримки Фонду ім. Фрідріха Еберта вони об’їздили різні регіони Грузії — розповідали мешканцям віддалених сіл про демократію, права людини і ґендерну рівність. І були вражені реакціями співгромадян.\n— Нас сприймали вкрай агресивно. Чоловіки особливо бурхливо реагувати — їм не подобалося, що ми думаємо інакше, ніж вони. В Грузії дуже консервативне суспільство. Але так, переконує Саломе, не триватиме вічно.\n— Покоління наших однолітків — геть інакше. Я бачу багато молодих, амбітних і талановитих людей, які хочуть змінити політичну ситуацію в Грузії. Вони інші. Вони — вільні, — говорить активістка. — Молодь все менше дослухається до духівництва у тих питаннях, в яких воно не мало би нав’язувати погляди: особистої свободи, толерантності до інших, політичних уподобань. Все змінюється.\nЦе, на її думку, наслідок спілкування з іноземцями, яких у Грузії тепер більше ніж вдосталь. А ще — тієї роботи, яку проводять проєвропейські громадські організації. Не менш важливу роль відіграє і відкриття кордонів із ЄС.\n— Коли я вперше побувала в Європі, була здивована тим, наскільки вільно там живуть люди. Сподіваюся, колись таке буде можливе і у нас.\nУ листопаді 2016 року високопоставлені духовні особи Патріархії Грузії вперше побували з офіційним візитом у Брюсселі. Вони мали зустрічі у штаб-квартирі НАТО, Європейського Союзу, а також в Європейському парламенті. По поверненню до Грузії Патріархія поширили заяву, в якій визнала — ГПЦ мала неправильне уявлення щодо політики НАТО і структур ЄС.\n— Чотири роки тому уявити собі таке було просто неможливо, — говорить професор політології Тбіліського державного університету та співзасновник Інституту політики Грузії Корнелій Какачія. 2013-го він опублікував статтю, в якій детально проаналізував різні аспекти того опору, який чинить Церква у питаннях секуляризації та вестернізації Грузії. Нині ж, каже він, ситуація потроху змінюється.\nЗбудований 2004 року собор Святої Трійці (Цмінда Самеба) називають символом нової Грузії Самеба — він є найвищим храмом в Грузії, його висота 101 метр\n— Це був перший такий візит. І йому передувала велика робота багатьох організацій, включно з нашою. Ми працюємо над тим, аби православна церква не сприймала європеїзацію як загрозу своїй ідентичності. Цей процес нелегкий, але потрібний. Без залучення Церкви демократизація Грузії йтиме надзвичайно важко.\nПроцес порозуміння може зайняти десятки років.\n— Було б помилково вірити, що ми можемо трансформувати Церкву. Якщо, скажімо, Франція є ліберальною країною, це не означає, що в ній немає віруючих або вони менш консервативні. Питання у тому, які стосунки можна вибудувати між Церквою і державою.\n— Грузинська державність має, певно, найскладнішу долю на пострадянському просторі (за винятком хіба України останніх років). Це пов’язане перш за все з бажанням Росії не допустити становлення державності в Грузії, — говорить екс-посол в одній з країн Європи. — Росія бачить ситуацію так: Грузія — природний географічний вихід усього Каспійського регіону і Центральної Азії на західний ринок. Це, звісно, передбачає економічні зв’язки, котрі, якщо будуть сильними, суттєво зміцнять і Вірменію, і Азербайджан, і саму Грузію.\nЗ кінця 90-х Грузія і Азербайджан, скажімо, зуміли створити економічний альянс — тепер вони є важливим для Заходу коридором транспортування нафти й газу. А Росія це сприймає як загрозу. В той час як в Європейському Союзі розуміють, що їм вигідно мати за сусідів стабільні, економічно розвинені і (в ідеальному випадку) демократичні держави, Росія вважає абсолютно зворотно. Вона хоче бути оточена країнами, економічно слабкими, з більш-менш нелегітимними авторитарними і корумпованими лідерами, якими легко управляти.\nДалі треба розуміти історію сучасної Церкви у Грузії — не лише православної, а й інших конфесій. Усі вони були винищені радянською владою перед Другою світовою. А вже після війни — створені наново в догоду владних політичних інтересів.\nЗвісно, велика кількість священнослужителів прийшли до Церкви вже після розпаду Союзу. Але нинішній глава Грузинської православної церкви і більшість ієрархів у ній — вихідці з СРСР. Я не звинувачую їх у прямому співробітництві з радянською чи нинішньою російською владою, але в той час просто неможливо було рухатися кар’єрними сходами без зеленого світла з боку деяких державних спецслужб. Це стосується не лише православ’я, насправді про шиїтів й сунітів можна сказати те саме.\nАле якщо додати до цього існування доктринальної близькості — це, звісно, робить завдання Москви значно простішим саме у колі православному. Очевидно, що частина священнослужителів в колі ГПЦ відчуває себе ближчою до Росії, аніж до Заходу. Деякі навіть відкрито пропагують ультраправі і навколофашистські ідеї: що увесь Захід — це породження сатани, розтління й деморалізації, а Росія і Православна церква — єдиний механізм спасіння. Роблять вони це з ідейних міркувань чи тому, що їх продовжують контролювати тепер уже російські спецслужби, — немає особливого значення. Важливо, що вони мають реальний вплив всередині Церкви і в суспільстві.\n— Ніякої еволюції не було. Дарвін — вигадник, — цілком всерйоз говорить професор, доктор філології, протоієрей Бідзіна Гунія. Він — настоятель Храму Олександра Невського у Тбілісі. — Тепер, — каже він, смакуючи кожне слово, — нам намагаються нав’язати нову теорію — ґендерну. Її в ранг політики вже вивели! Я загалом нормально ставлюся до США і до Заходу, але ж вони готують підґрунтя для Антихриста: увесь цей ґендер, глобалізація, об’єднання народів, урядів і релігій. Вони кажуть, що буддисти, мусульмани, іудеї — всі праві. Кажуть, що Бог — один для всіх. Ви таке чули?\nЯкби не плаский монітор комп’ютера, захований під чохлом з червоного оксамиту, важко було б сказати, що ми у XXI сторіччі, — невеличкий кабінет у прибудові на задньому дворі церкви, здається, існує поміж часами. Невисока стеля, білені стіни й масивні меблі, завалені іконами, книжками й тканинами. Тут темно й тісно. А в повітрі відчувається солодкуватий нав’язливий запах деревини. Сам протоієрей теж видається людиною з минулого. Має довге сиве волосся і бороду, гострі риси обличчя, так само гострий погляд і старомодну манеру говорити, ніби навмисне тягнучи голосні.\n— Прибічники секуляризації дивуються, чому такий великий рейтинг у Церкви в Грузії. А відповідь проста: від благодаті Божої, — каже протоієрей Гунія, вказуючи пальцем в стелю. — А вони хочуть обманути молодь і перевернути усе догори дриґом. Вони спотворили фундаментальні поняття: любові, дружби… Ви мені вибачте, але якщо двоє чоловіків — геї, хіба це дружба між ними? Хіба так нас учили дружити? Чи, може, це любов? Вони розпусту називають любов’ю! Як можна узаконити й зрівноважити чисту любов між чоловіком й жінкою і оце — содомське?!\n— Ось, — простягає він картку із зображенням колишнього Патріарха Московського і всієї Русі, відомого також під псевдо агента КДБ «Дроздов». — Алексій ІІ так гарно сказав: «Вище закону може бути тільки любов». Золоті слова золотої людини!\n— То, може, любов — це між людиною і людиною перш за все? — питаю обережно.\n— Ви Біблію читали? Там все написано! Якщо я скажу, що два і два дорівнює сім, це ж не стане правдою? Ви самі мені скажете: «Отець-академік, ви помиляєтесь». А їм можна!\nЗнадвору чути, як б’ють дзвони.\nДесятки пар очей здіймаються до склепіння найстарішого храму Тбілісі. Десятки пар ніг ступають відшліфованими часом кам’яними плитами. Десятки вуст шепочуть тут свої молитви із надією бути почутими. Щодня. Протягом півтори тисячі років. Тільки от світ навколо за цей час сильно змінився.


Кемерово чита авіаквитки | Дешеві авіаквитки онлайн Perelit.com.ua\nКемерово чита авіаквитки\nМетапошук цього порталу має: клас економ або бізнес авіаквитка, скільки буде квитків, область дати вибуття, вікно дати повернення, вік бронюють, поле міста вибуття, віконце для календаря міста прибуття, кнопку початку пошуку. Система пошуку на цьому ресурсі дозволить відвідувачам відшукати тільки дешеві пропозиції для перельоту. Хоча, якщо Ви віддаєте перевагу вирушити в одну сторону, поставте потрібну пташку в віконце. Поля необхідні для заповнення. Якщо Ви відчуваєте труднощі у бронюванні авіаквитків пишіть нам використовуючи форму Контакти.\nЧас перельоту з Кемерово в Іркутськ: 1:00 58 хвилин\nВідстань між містами Кемерово і Іркутськ: 1250 км\nРізниця в часі між містами Кемерово і Іркутськ: 1:00\nУ наш час важливим чинником є економія коштів, запланованих на покупку авіаквитків. І цю можливість надає наш портал. Заздалегідь плануючи поїздку, Ви спокійно можете вивчити всі пропозиції, вибрати оптимальні для себе квитки з Кемерово в Іркутськ на потрібну дату і за хорошою ціною. Значну суму грошей Ви заощадите, якщо придбаєте авіаквитки на розпродажі.\nСьогодні переваги пошуку і придбання авіаквитків на сайті Jizo.ru відчули багато користувачів інтернету. Немає необхідності переглядати безліч сайтів і проводити порівняльний аналіз. Цю роботу для Вас вже виконав сайт Jizo.ru. Продаж авіаквитків через інтернет вигідна не тільки користувачам, але і авіакомпаніям, які охоче співпрацюють з Jizo.ru.\n← Як перевірити бронь авіаквитка Трансаеро\nАвіаквитки jet air →\nАвіаквитки санкт петербург України\nМосква Харбін авіаквитки\nАвіаквиток південно сахалинск оха


Scania обійшла Volvo та MAN у престижному 1000-бальному тесті - ua.MotoFocus.eu\n› TruckFocus › Scania обійшла Volvo та MAN у престижному 1000-бальному тесті\nPедакція , 15 Лютого 2022, 22:34\nЧерез два місяці після запуску Scania нового силового агрегату Super він завоював впевнену перемогу у найвідомішому порівняльному німецькому тесті "1000 Punkte". Нова трансмісія на базі Super стала вирішальною для четвертої поспіль перемоги Scania у цьому тестуванні.\nТягач Scania 460 R змагався з останніми версіями однокласників Volvo та MAN, у тесті, в якому всі важливі аспекти сучасних вантажівок для далеких перевезень оцінює команда досвідчених міжнародних журналістів, які займаються вантажними автомобілями. Гонка «1000 Punkte» організована німецьким галузевим журналом Lastauto Omnibus, і її результати будуть опубліковані в 12 європейських галузевих журналах.\n«Це перше підтвердження незалежними журналістами того, що силовий агрегат Super-based, який ми представили в Сьодертельє в листопаді, працює так, як було заявлено, і дозволив нам та транспортної ефективності, яку пропонує Scania, ще більше відірватися від конкурентів. У цих тестах різниця, як правило, невелика, але тут трансмісія Scania Super була приблизно на чотири відсотки економічнішою, ніж зайняла друге місце», - сказав Стефан Дорскі, старший віце-президент, голова Scania Trucks.\nДля випробувань 2021/22 організатори заклали у параметри транспортних засобів повну масу автопоїзда 40 тонн, середні спальні кабіни та потужність до 480 к.с. Середня витрата дизельного пального у вантажівки Scania на випробувальному треку склала 27,1 л/100 км, а далі були Volvo (28,2 л) і MAN (29,8 л). Коли шість різних розділів тесту, такі як кабіна, ведення, трансмісія/продуктивність, витрата пального, вартість/експлуатаційні витрати та безпека були об'єднані, Scania заробила 947,3 бала з 1000 можливих.\n«З боку Scania ми розглядаємо ці порівняльні тести як частину процесу розробки нашого продукту, а також як підтвердження того, чого ми досягли. Усі види клієнтів використовують цю інформацію під час ухвалення рішення, оскільки вони отримують перевірку характеристик, про які ми говоримо, від незалежних експертів», - каже Стефан Дорскі.\nТеги: 1000-бальний тест, MAN, Scania, Super, Volvo, силовий агрегат


55. Податкова система України\n•3. 1.3. Функції і роль фінансів\n•Механізм дії розподільної функції фінансів\n•4. 4.2. Методи організації фінансової діяльності підприємств\n•5, 3.2. Фінансовий механізм\n•Структура фінансового механізму\n•6, 3.3. Організаційно-правове забезпечення фінансової політики\n•3.3.1. Фінансове право\n•7, 8.1. Складові елементи та грошові потоки фінансового ринку\n•Структура фінансового ринку\n•Грошові потоки кредитного ринку\n•Грошові потоки ринку цінних паперів\n•8 Та джерела їх формування\n•9. 2.3. Управління фінансовою системою\n•Регіональна структура Міністерства фінансів України\n•11. 3.3.2. Фінансове планування\n•12. 3.3.4. Фінансовий контроль\n•83) Місце місцевих фінансів у складі державних фінансів і у фін.Системі в цілому.\n•84) Економічна сутність, форма прояву і материальний зміст місцевих бюджетів.\n•85) Функції місцевих бюджетів. Нормативні акти, які їх регламентують.\n•86. Ієрархічна будова місцевих бюджетів.\n•87. Склад і стр-ра доходів місцевих б-тів.Тенденції їх розв-ку.\n•16, 4.1. Фінансові відносини суб’єктів господарювання та організація їх фінансової діяльності\n•2.3. Управління фінансовою системою\n•55. Податкова система України\n<< < < Предыдущая 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 / 16 16\nПодаткова система України визначена Законом «Про систему оподаткування», який був прийнятий уперше в 1991 р. У 1994 р. цей Закон був ухвалений у новій редакції з урахуванням змін та доповнень, які мали місце в 1992—1993 рр. Нині діє редакція з доповненнями до Закону, прийнята в 1997 р. Він містить перелік податків та інших обов’язкових платежів, що стягуються в Україні, з поділом їх на загальнодержавні та місцеві.\nЗагальнодержавні податки та обов’язкові платежі включають чотири групи: прямі й непрямі податки, платежі за ресурси та інші обов’язкові платежі, внески у цільові фонди.\nДо складу цих груп входять:\n— податок на доходи фізичних осіб;\n— податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів;\n— податок на нерухоме майно (нерухомість);\nв) платежі за ресурси та інші обов’язкові платежі:\n— збір за спеціальне використання природних ресурсів;\n— збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок бюджету;\nвідрахування та збори на будівництво, ремонт і утримання автомобільних доріг;\n— державне мито;\n— плата за торговельний патент за деякі види підприємницької діяльності;\nг) внески до цільових фондів:\n— збір на обов’язкове соціальне страхування;\n— збір на обов’язкове державне пенсійне страхування;\n— збір на страхування на випадок безробіття;\n— збір за забруднення навколишнього природного середовища;\n— збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства.\nДо місцевих податків та зборів належать:\n— збір за припаркування автотранспорту;\n— збір за участь у бігах на іподромі;\n— збір за виграш у бігах на іподромі;\n— збір з осіб, які беруть участь у грі на тоталізаторі на іподромі;\n— збір за право використання місцевої символіки;\n— збір за право проведення кіно- і телезйомок;\n— збір за право проведення місцевих аукціонів, конкурсного розпродажу й лотерей;\n— збір за проїзд по території прикордонних областей автотранспорту, що прямує за кордон;\n— збір за видачу дозволу на розміщення об’єктів торгівлі;\n— збір з власників собак.\nКрім установленого переліку податків, допускається спрощена уніфікована система оподаткування у вигляді фіксованого і єдиного податків для суб’єктів підприємницької діяльності та фіксованого сільськогосподарського податку.\nЧинне в Україні податкове законодавство передбачає, по суті, дворівневу систему їх встановлення: загальний закон, у якому встановлюється сукупність податків, та закони з конкретних видів податків. При цьому окремі види податків і обов’язкових платежів у законодавчому порядку не були відрегульовані. У зв’язку з цим розроблено і підготовлено до затвердження «Податковий кодекс», як єдиний законодавчий акт, що регулює усю податкову систему.\nЗагалом чинна в Україні податкова система відповідає міжнародними стандартам оподаткування. Основна її відмінність полягає в тому, що у структурі податкових надходжень поки що провідна роль належить платежам підприємств, а податки з громадян становлять менш як 20%.\nРозглянемо у загальних рисах механізм оподаткування в Україні на основі структурно-логічних схем основних податків та обов’язкових платежів.\n56. Податкова робота — це діяльність платників і податкової служби щодо\nвнесення податків до бюджету і контролю за платежами. Вона включає такі\nелементи: правове регламентування встановлення і справляння податків,\nоблік платників і надходжень податків, порядок та форми розрахунків із\nбюджетом. Податкова робота засновується на встановленні функцій і прав\nплатників та податкової служби, відповідальності платників за\nсвоєчасність і правильність розрахунків із бюджетом. Організація\nподаткової роботи показана на схемі (рис.1).\nОсновою податкової роботи є законодавче регламентування встановлення і\nсправляння податків. Податкові відносини в суспільстві можуть існувати і\nрозвиватися тільки на базі прийняття і повного дотримання відповідних\nзаконів. Без наявності таких законів або в умовах їх нечіткої\nвизначеності податкова робота втрачає орієнтири і всі питання\nоподаткування вирішуються виконавчою владою довільно. Значення чіткого\nзаконодавчого регламентування податкових відносин легко показати на\nзворотному — в умовах недосконалості законодавчих актів з питань\nоподаткування спостерігається як безвідповідальність платників, так і\nнеорганізованість податкової служби. Головною умовою оптимальної організації податкової роботи є суворе\nдотримання податковою інспекцією і платниками податкового законодавства.\nНедосконалість окремих законів, а це неминуче в початковий період\nстворення податкової системи, особливо при непрофесійному парламенті, не\nє виправданням для їх ігнорування та невиконання. Суспільство завжди\nстраждає не стільки від недосконалості законів (ідеальних законів,\nмабуть, узагалі не буває), скільки — від недотримання законодавчих норм.\n57. Цінні папери, як засоби фінансових угод і операцій, відомі доволі давно. Перша офіційна інформація про них належить до пізнього середньовіччя. Внаслідок нових географічних відкриттів широкого розмаху набула міжнародна торгівля. Підприємцям, які займалися торгівлею, для розширення ринків збуту потрібні були великі суми грошей, яких вони часто не мали в наявності. Освоєння нових ринків збуту та джерел сировини були не під силу окремим підприємцям. Це призвело до створення фінансових спілок — прототипів сучасних акціонерних товариств.\n58Ринок позичкового капіталу відіграє важливу роль у фінансовій системі. Однак він має одне суттєве обмеження — досить короткі (як правило, до одного року) терміни надання кредитів. Це пов’язано з двома чинниками. Перший полягає в тому, що банки переважно мають у своєму розпорядженні так звані «короткі» гроші, тобто залучені на обмежені строки, і тому не можуть надавати позичок на більш тривалий період. Другий чинник пов’язаний із тим, що банк як комерційна структура має за мету отримання прибутку, а основним фактором його формування є не стільки рівень процентних ставок, скільки швидкість обороту позичкового фонду. Крім того, одержання кредиту в банку вимагає дотримання багатьох вимог з боку позичальника. Тому паралельно з кредитним ринком значного поширення набув ринок цінних паперів.\nРинок цінних паперів складається з акцій, облігацій, казначейських векселів, депозитних та інвестиційних сертифікатів, комерційних паперів, що є інструментами даного ринку. Певною мірою до цінних паперів належить комерційний вексель, однак його слід розглядати насамперед як інструмент комерційного кредиту. Крім того, є так звані деривативи — похідні інструменти (опціони, ф’ючерси та ін.), які відображають різні види контрактів з торгівлі цінними паперами. У зв’язку з цим, як правило, розрізняють ринок цінних паперів і ринок похідних інструментів. Однак останній за своїм змістом не відображає самостійних фінансових ресурсів, а показує форми і методи торгівлі ними.\nАкція являє собою документ, який засвідчує право на певну частину власності акціонерного товариства і дає право на отримання доходу від неї у вигляді дивідендів. Існують різні види акцій, які визначають різні права їх власників: прості й привілейовані; іменні та на пред’явника; паперові та електронні; номінальні та без номіналу; платні та преміальні; з вільним та обмеженим обігом.\nВикористання різних видів акцій пов’язане з різними цілями, якими керуються засновники акціонерних товариств.\nПроста акація дає право голосу (за принципом: одна акція — один голос), однак не гарантує отримання дивідендів. Розмір дивідендів залежить від обсягів отриманого прибутку та відповідних рішень акціонерів. Привілейовані акції надають певні переваги їх власникам, насамперед у правах на отримання доходу. Як правило, ці переваги виражаються у фіксованому проценті дивідендів, які виплачуються незалежно від отриманого прибутку. Разом з тим власники привілейованих акцій здебільшого позбавляються права голосу.\nІменна акція передбачає її закріплення за певним власником, який вказується на акції. При цьому ведеться книга обліку, в якій фіксуються всі власники акцій та реквізити належних їм акцій. Продаж чи передання іменної акції іншому власникові фіксується відповідними записом чи заміною акції. Акція на пред’явника не передбачає фіксації її власника, її перехід від одного власника до іншого не вимагає ніякого оформлення.\nПаперові акції являють собою цінні папери, які емітуються з дотриманням певних вимог щодо їх оформлення і друкування. Друкування акцій можуть здійснювати тільки уповноважені організації з дотриманням вимог щодо їх захисту від підробки. При цьому іменні акції мають найнадійніший захист, оскільки ведеться книга реєстрації. Електронні акції існують у вигляді записів на файлах у комп’ютерах. Облік акцій ведеться в депозитарії.\nНомінальні акції являють собою цінні папери, на яких зазначається їх номінальна вартість. В окремих випадках вона може не вказуватись, тобто це акція без номіналу. Платні акції — це акції, що купуються під час їх випуску. Преміальні акції пов’язані з капіталізацією нагромадженого нерозподіленого прибутку. Вони розподіляються між акціонерами пропорційно кількості придбаних ними платних акцій. Акції з вільним обігом можуть без будь-яких обмежень переходити від одного власника до іншого. Акції з обмеженим обігом або взагалі не можуть переходити до іншого власника, або тільки в обмежених, наперед визначених випадках.\nОблігація являє собою боргове зобов’язання позичальника перед кредитором, яке оформляється не кредитною угодою, а продажем-купівлею спеціального цінного паперу. Існують різні види акцій залежно від емітента, способу виплати доходу, термінів, на які вона випускається, умов обігу та надійності.\nЗалежно від емітента, тобто того, хто їх випускає, облігації поділяються на державні, місцеві, інституційні, у тому числі корпоративні. Державні облігації випускають центральні органи управління. Як правило, емітентом є Міністерство фінансів. Залучені кошти спрямовуються на покриття бюджетного дефіциту чи на фінансування певних інвестиційних проектів. Облігації місцевих позик випускають місцеві органи управління. Інституційні облігації випускаються суб’єктами підприємницької діяльності, фінансовими компаніями, корпоративні — акціонерними товариствами.\nЗалежно від способу виплати доходу розрізняють процентні, дисконтні й конвертовані облігації. Процентні облігації передбачають виплату доходу у вигляді річного процента, що встановлюється до номінальної вартості. За дисконтними дохід формується у вигляді різниці між номінальною вартістю і цінами купівлі. Конвертовані облігації передбачають не виплату доходу, а обмін їх на нові. При цьому номінальна вартість придбаних облігацій збільшується, тобто дохід утворюється за рахунок різниці між номінальною вартістю нових і попередніх облігацій.\nЗа термінами випуску розрізняють строкові, безстрокові та облігації з правом дострокового погашення. Строкові випускаються на певні терміни, які не можуть змінюватись. Залежно від тривалості періоду вони поділяються на короткострокові (до одного—двох років), середньострокові (до п’яти років) та довгострокові (понад п’ять—десять років). Слід зазначити, що в кожній країні існує свій підхід до визначення термінів розмежування облігацій на коротко-, середньо- і довгострокові. Безстрокові облігації не передбачають визначення термінів їх випуску. Облігації з правом довгострокового погашення передбачають право емітента на довгострокове погашення.\nЗа надійністю облігації поділяються на забезпечені та незабезпечені. Забезпечені облігації передбачають гарантії їх погашення і виплати доходу з дотриманням установлених строків. Забезпеченням таких облігацій може бути нерухоме майно, земля, державні цінні папери тощо. Об’єкти і фонди забезпечення вказуються при випуску забезпечених облігацій. Незабезпечені облігації не передбачають встановлення їх забезпечення, на що вказується в умовах випуску. Державні облігації незалежно від того, вказуються чи ні об’єкти і форми їх забезпечення, завжди вважаються забезпеченими, оскільки держава не може збанкрутувати і завжди має достатні ресурси.\nКазначейський вексель є формою боргового зобов’язання держави. На відміну від державних облігацій, казначейські векселі випускаються на строк, як правило, до одного року під покриття бюджетного дефіциту з виплатою доходу у вигляді дисконту.\nДепозитний сертифікат є формою боргового зобов’язання комерційного банку. Мобілізація ресурсів банком на певний, наперед визначений період, може здійснюватись шляхом відкриття депозитних вкладів і випуску депозитних сертифікатів. Перевагою сертифікатів є можливість їх продажу, тобто досить висока ліквідність.\nІнвестиційний сертифікат являє собою цінний папір, який випускається інституційними інвесторами для мобілізації коштів з метою їх наступного вкладення в цінні папери.\nКомерційні папери випускаються відомими компаніями з метою мобілізації позичкових коштів на більш дешевих умовах, ніж банківський кредит. Вони не мають ніякого забезпечення і випускаються на пред’явника строком до одного року. Доходи за комерційними паперами виплачуються, як правило, у вигляді дисконту. За своєю сутністю комерційні папери є борговим зобов’язанням.\nФункціонування ринку цінних паперів забезпечується його суб’єктами: емітентами, інвесторами, посередниками, фондовою біржою.\nЕмітент — це юридична особа, чи уповноважений державою орган, який здійснює випуск цінних паперів в обіг. Залежно від емітента розрізняють корпоративні (акціонерних товариств) і державні цінні папери. Порядок випуску цінних паперів регламентується окремим законодавством, реєструється і контролюється уповноваженими органами (Міністерством фінансів чи спеціальною комісією з цінних паперів). Головна мета емітента полягає у залученні необхідних йому коштів. Тому таким важливим є забезпечення привабливості цінних паперів, яка досягається за рахунок рівня їх дохідності, стабільності, високою ліквідністю та умовами випуску, виплати доходу і погашення чи викупу й продажу. Кожний емітент намагається створити найбільшу заінтересованість для покупців, що веде до постійного розвитку ринку.\nІнвестор — це юридична чи фізична особа, а в окремих випадках держава, яка, купуючи цінні папери певного емітента, вкладає (інвестує) кошти в його діяльність. Маючи широкий вибір різних видів цінних паперів великої кількості емітентів, інвестори обирають найкращі, з їх погляду, варіанти розміщення своїх коштів. При цьому виділяються два основні чинники — дохідність і гарантія надійності вкладень, між якими існує зворотна залежність: чим вища надійність, тим нижча дохідність, і навпаки. Оскільки абсолютно безризикованих вкладень не існує, то доцільно знижувати ризик шляхом розкладання його на різних емітентів. У сучасних умовах функціонування ринку цінних паперів ґрунтується на теорії інвестиційного портфеля, який дає змогу, з одного боку, мінімізувати ризики кожного інвестора, а з іншого — створити можливості для участі на ринку широкого кола емітентів.\nПосередники виконують роль сполучної ланки між емітентом та інвестором. З одного боку, вони виконують посередницькі функції стосовно емітента, проводячи операції з випуску і розміщення цінних паперів на ринку, їх реєстрації і зберігання. Добре знаючи ринок, вони краще розуміються на тому, які цінні папери та умови їх випуску найдоцільніші для конкретного емітента, як провести роботу, щоб забезпечити розміщення цінних паперів. З іншого боку, вони надають послуги інвесторам у придбанні цінних паперів, виходячи з побажань інвестора стосовно дохідності й надійності вкладень.\nРоль фінансових посередників на ринку цінних паперів над- звичайно важлива, адже саме вони визначають його активність та ефективність. Безпосередні взаємовідносини емітентів та інвесторів можливі тільки при обмежених рамках ринку або при цілеспрямованій емісії цінних паперів під конкретних інвесторів. В умовах нинішнього, практично безмежного міжнародного ринку цінних паперів на ньому можуть працювати лише фахівці, які досконало володіють навичками роботи на ринку та добре його знають.\nПосередники на фінансовому ринку поділяються на фінансових, якими є інституційні інвестори, та обслуговуючих — реєстратори, депозитарії та ін. Інституційні інвестори розглядаються як колективні інвестори на ринку цінних паперів, які централізують фінансові ресурси індивідуальних інвесторів. Видами фінансових посередників є інвестиційні фонди, трасти і компанії. Вони мобілізують кошти шляхом випуску власних цінних паперів — інвестиційних сертифікатів.\nІнвестиційні фонди і трасти здійснюють тільки мобілізацію коштів. Розміщення коштів проводять спеціальні компанії — інвестиційні керуючі, а зберігання забезпечують депозитарії. Інвестиційні фонди укладають з інвестиційними керуючими угоди щодо здійснення інвестиційної діяльності, а трасти довіряють інвестиційним керуючим мобілізовані кошти. Як правило, трасти створюються на певний термін і здійснюють тільки один випуск сертифікатів. Після їх погашення вони закриваються. Інвестиційні фонди діють тривалий період. Вони є двох типів — відкриті й закриті. Відкриті здійснюють випуск і погашення інвестиційних сертифікатів на постійній основі. Закриті здійснюють разовий випуск сертифікатів і не погашають їх на першу вимогу власника. Інвестиційні компанії, на відміну від фондів і трастів, здійснюють розміщення мобілізованих коштів самостійно. Їх інвестиційні сертифікати можуть виставлятись на продаж на фондових біржах.\nОбслуговуючі посередники на ринку цінних паперів належать до його інфраструктури. Вони не беруть участі у мобілізації і розміщенні фінансових ресурсів, але сприяють цим процесам. Реєстратори надають послуги щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів, а депозитарії — зі збереження і (або) обміну прав власності на цінні папери та обслуговують угоди, пов’язані з рухом цінних паперів. Ці незалежні від емітентів та інвесторів посередники забезпечують надійне функціонування ринку цінних паперів.\n60 Фо́ндовий ри́нок (ри́нок ці́нних папе́рів) — частина ринку капіталів, де здійснюються емісія, купівля і продаж цінних паперів.\nФондовий ринок є абстрактне поняття, що служить для позначення сукупності дій і механізмів, що роблять можливими торгівлю цінними паперами. Його не слід плутати з поняттям фондова біржа - організацію, яка надає можливість для здійснення торгових операцій і зведення разом покупців і продавців цінних паперів.\nа фондовому ринку України діють акції, державні і муніципальні облігації внутрішньої позики, облігації підприємницьких структур, казначейські зобов'язання, ощадні сертифікати, державні і компенсаційні сертифікати, житлові чеки, інвестиційні сертифікати, облігації зовнішньої позики.\nПочатком становлення створення фондового ринку України стала поява відповідних законів України: "Про цінні папери і фондовий ринок", "Про приватизаційні папери", "Про банки і банківську діяльність" . У цей же час з'являються перші українські акції і перші торговці цінними паперами.\nВерховна Рада України приймає постанову "Про Концепцію функціонування і розвитку фондового ринку в Україні".\nПожвавлення законодавчої діяльності у сфері цінних паперів відбулося після прийняття Указу Президента України "Про державну комісію з цінних паперів і фондового ринку" від 12 червня 1995 р. № 446/5 30 жовтня 1996 року було прийнято закон України "Про державне регулювання ринку цінних паперів України", 9 липня 1996 р. - закон "Про внесення змін і доповнень до закону України "Про цінні папери і фондову біржу".\nу 2001 році в Україні вже діяло 6 бірж і 2 торгово-інформаційні системи (ТІС). 2002 рік став роком домінування ПФТС і УМВБ. Їхня частина - майже 98,11% всіх угод, укладених на організованому ринку. Інші торгові сектори поділили між собою ринок таким чином: Українська фондова біржа (УФБ) - 0,81%, Київська міжнародна фондова біржа (КМФБ) - 0,73%, Придніпровська фондова біржа (ПФБ) - 0,04%, Донецька фондова біржа (ДФБ) - 0,03%, Українська міжбанківська фондова біржа (УМФБ) - 0,24%, Кримська фондова біржа (КФБ) - 0,04%.\nЩе один імпульс до розвитку фондового ринку дала поява Української Біржі, яка впровадила ринок заявок. Це, у свою чергу, поклало початок такому явищу як інтернет-трейдінг.\nДо появи нового торгового майданчика Українська Біржа фондовий ринок України можна було віднести до ринків з вкрай низькою ліквідністю. Про це свідчив значний розрив між котуваннями покупки і продажу фондових активів. У середньому він складав за групою найбільш популярних паперів 20% - 25%. У той же час, скажімо, у Росії цей показник не перевищував 1,5 - 2,0%.\nПро низьку ліквідність фондового ринку говорив також такий факт. У 1997 році в лістингу ПФТС були присутні 150 емітентів, але угоди відбувалися тільки з 87, і на перший десяток найбільш ліквідних емітентів припадало 67,9% загального обсягу угод [8, с. 332]. У 2003 році близько 12000 угод на 130 емітентів облігацій (480, якщо вважати серії). Кількість угод з цінними паперами, укладених в 2003 році, - 17389 (у 2002 році - 18662), тобто практично залишилася на попередньому рівні.\nКрім низької ліквідності на фондовому ринку Україи існує ще одна фундаментальна проблема: у більшості голуба фішка вкрай низький відсоток акцій, які обертаються на біржі (так званий free-float). А це означає, що фондовий ринок України є вкрай недорозвиненим і на ньому неможливо реалізовувати довготривалі інвестиційні стратегії і ринок є вкрай волатильним.\n11 Розмежування витрат на такі, що безпосередньо належать до валових витрат і знімаються з валових доходів до визначення оподатковуваного прибутку, і ті, що фінансуються за рахунок прибутку, визначається законодавством про оподаткування прибутку.\n28.08.201957.16 Кб0Філософія Івана Франка.docx\n07.02.2016140.8 Кб47філософія індз.doc\n07.02.201630.64 Кб23філософія1 .docx\n07.02.2016453.12 Кб11ФВ РобПрогрПЕДАГОГІКА NEW (1).doc\n07.02.201696.78 Кб3ФЕОДОСІЯ, ІГУМЕНА ПЕЧЕРСЬКОГО.docx


Генерал США: Туреччина зробила «дуже серйозну помилку», збивши Су-24 |\nГенерал США: Туреччина зробила «дуже серйозну помилку», збивши Су-24\nДані радара вказують на те, що російський фронтовий бомбардувальник не скоював маневрів, схожих на атаку території Туреччини, заявив колишній заступник начальника штабу ВПС США. Колишній заступник начальника штабу ВПС США генерал-лейтенант Тому Макінерні (Tom McInerney) заявив, що Туреччина зробила «дуже серйозну помилку», збивши російський Су-24.\nСША вважають, що російський Су-24 був збитий над СириейПо словами американського військового, дані трекера радара вказують на те, що літак перетнув самий край Туреччини і при цьому перебував у турецькому повітряному просторі всього 20-40 секунд. Після цього Су-24 почав йти назад в Сирію.\nУ вівторок російський літак Су-24 зазнав аварії в Сирії. Президент Росії Володимир Путін повідомив, що літак був збитий ракетою типу «повітря-повітря» з турецького F-16 над сирійською територією і впав у Сирії в чотирьох кілометрах від кордону з Туреччиною. Російський президент назвав «ударом у спину» з боку пособників терористів. Генштаб ЗС РФ заявив, що атакований Су-24 кордон з Туреччиною не перетинав і це підтверджується даними сирійської протиповітряної оборони. Туреччина стверджує, що російський літак увійшов в її повітряний простір.\nНазад Предыдущая запись: Путін прибув в Свердловську область\nДалее Следующая запись: Влади: Канада не встигне розмістити 25 тисяч біженців до 2016 року


Танці з зірками 2018 - в 11 ефірі виступить Джамала і влаштують карнавал | РБК-Україна\nЧого чекати від 11-го ефіру Танців з зірками: прем'єра від Джамали і самба від Нікітюк\nП'ятниця 02 листопада 2018 17:23\nФото: Танці з зірками 2018 (прес-служба)\nТемою нового випуску шоу стане "Карнавал. Танці народів світу"\nПрямий ефір одинадцятого ефіру самого танцювального проекту Танці з зірками обіцяє занурити глядачів у атмосферу карнавалу. Зазначимо, що випуск традиційного стартує о 21:00 на телеканалі "1+1" у неділю, 4 листопада.\nТемою 11-го ефіру стане "Карнавал. Танці народів світу". Фінал вже близько, конкуренція на паркеті починає проявлятися ще більше. Після минулого випуску пари знову повернулися до своїх партнерів, а танцюрист Женя Кот, який пропустив два тижні з-за хвороби, готовий повернутися у проект.\nЧим же здивують зіркові учасники проекту? Так, Денис Берінчик з Катериною Білявською покажуть глядачам румбу в японському стилі. На цей раз спортсмен перетвориться на самурая, а його партнерка - на гейшу. Комік Ігор Ласточкін приміряє на себе образ індійського поліцейського, який буде захищати продавщицю Ілону Гвоздьову від грабіжників. Пара продемонструє індійське диско з романтичним фіналом.\nАктор Павло Вишняков і Юлія Сахневич потраплять на Венеціанський карнавал, танцюючи ф'южн, а Іраклі Макацарія і Яна Заєць занурять глядачів у пристрасне фламенко в Іспанії. Леся Нікітюк зі своїм партнером Максимом Єжовим станцюють феєричну самбу в Бразилії, а Michelle Andrade і Женя Кот продемонструють фолк в українському стилі.\nКомпанію беззмінному ведучому Юрію Горбунову на зоряному балконі знову складе улюблений комік країни і учасник минулого сезону Танців з зірками Юрій Ткач. Артист зустрічатиме учасників на балконі, а також першим дізнаватиметься їх враження та емоції від оцінок, які будуть їм ставити судді проекту MONATIK, Катерина Кухар і Влад Яма.\nГлядачів чекає ще один сюрприз - спеціальною гостею ефіру стане популярна співачка, переможниця Євробачення 2017 Джамала. Вона виступить перед глядачами в новому образі і заспіває прем'єрну композицію.\nНагадаємо, популярна українська співачка, учасниця шоу Танці з зірками 2018 Леся Нікітюк вельми емоційно відреагувала на критику своїх виступів в мережі.\nМи також писали про те, що Женя Кот прокоментував своє повернення на паркет.\nДжамала Танці з зірками Леся Нікітюк Мішель Андраде Танцы со звездами тв-шоу Иракли Макацария


Меблеві фасади МДФ колір, Київ, Україна\nХочете ознайомитися з асортиментом кольорів меблевих фасадів МДФ? Ми пропонуємо Вам широкий асортимент глянцевих і фарбованих фасадів самих різних колірних відтінків. Фото виробів можна подивитися на сайті і замовити підходящі в будь-яких кількостях. Матеріал ми надамо за короткий час і в роботі з ним у Вас проблем не виникне. Ви можете з нами зв'язатися прямо зараз по запропонованим телефонам для консультації і замовлення.\nНеобхідні меблеві фасади МДФ? Колір відповідного матеріалу Ви неодмінно зможете знайти на сайті і замовити підходящі вироби по всім параметрам.\nПотрібного кольору меблеві фасади МДФ ми можемо підготувати для Вас оперативно, дефіциту у нас в якісному матеріалі не буває. Для виробництва фасадів використовується високої якості і екологічно чиста сировина, ми працюємо з німецьким обладнанням. Наші клієнти залишають багато позитивних відгуків о меблевих фасадах МДФ. Кольори виробів у нас найрізноманітніші і для будь-якого меблевого проекту Ви можете підібрати відповідні. З фасадами нашої компанії меблі відмінно впишуться в будь-який інтер'єр, а догляд за ними буде простий. Від фасадів із запропонованого матеріалу легко відмивати плями і бруд. Вони довговічні і міцні, з ними комфортно працювати. Дивіться варіанти кольорів меблевих фасадів МДФ на сайті і замовлення на оптимальний за всіма критеріями матеріал залишайте негайно. Ми цінуємо вибір всіх своїх клієнтів і нікому не відмовляємо в консультаціях по виробах.\nЯкщо Вам потрібна додаткова інформація за типами фасадів і їх характеристикам, то всі питання можете задати нам в телефонному режимі. Наші співробітники розкажуть о фасадах з нашого асортименту та їх особливостях у всіх подробицях.\nЗацікавили меблеві фасади МДФ? Колір відповідний для матеріалу безсумнівно Ви зможете підібрати на сайті.


Хто очолив спільноту францисканців у Тернополі - Лента новостей Тернополя\nХто очолив спільноту францисканців у Тернополі\nМісяць вересень 2013 року став знаменним для спільноти ІІІ Чину святого Франциска, що із 2000 року діє при монастирі Різдва Пресвятої Богородиці Чину Братів Менших у Тернополі, оскільки саме у вересні відбулися місцеві Виборчі Збори (Капітула) даної Спільноти.\nСама Спільнота налічує близька сорока членів, серед яких люди різних станів, різного віку та фаху, які бажають у світі реалізувати своє покликання до святості через життя Євангелієм за прикладом св. Франциска Асизького та згідно з вказівками Церкви.\nФранцисканська Родина Світських не могла б бути середовищем духовного зростання у спільноті без зовнішньої структури, необхідної для плідного функціонування. Кожна спільнота має свою Раду, яка обирається на три роки.\nВибори проводу Ради відбулися у Тернополі 8 вересня.\nБуло обрано нового Старшого Спільноти ФЧС. Ним став брат Євген Саган (1969 р. н.). Саме йому світські францисканці місцевої спільноти довірили провід на наступних три роки. На Виборчій капітулі також було обрано Заступника Старшого та членів Ради Спільноти: форматора (відповідального за навчання спільноти), секретаря та скарбника.