Методи сучасної косметології дозволяють боротися з віковими змінами і недоліками без застосування пластичної хірургії. Одним з таких популярних напрямків у безоперационной корекції зовнішності є контурна пластика.\nЦя методика заснована на ін’єкційному введенні спеціальних наповнювачів (філлерів) в проблемні місця. Але перш ніж погоджуватися на таку процедуру, необхідно з’ясувати її плюси і мінуси.\nПрагнення зупинити в’янення шкіри або виправити зовнішні вади змушує жінок користуватися коригуючими ін’єкціями. Практично всі гелі-наповнювачі в своєму складі містять гіалуронову кислоту, яка є природним компонентом шкіри.\nЗ віком в організмі спостерігається недолік цієї речовини, що відразу позначається на стані шкіри появою зморшок та сухості.\nНайбільш поширені філлери:\nВ залежності від зони, що піддається корекції, тривалість процедури може варіювати від 10 хвилин до години.\nПісля сеансу варто утриматися від апаратної чищення особи. Така маніпуляція посилить розсмоктування введеного препарату, ніж зменшить тривалість отриманого ефекту.\nДовіряйте своє обличчя тільки кваліфікованого косметолога. Скориставшись послугами досвідченого майстра, можете отримати незворотні зміни.\nІн’єкції краси здатні:\nзмінити форму губ, додати їм обсяг;\nзбільшити або звузити вилиці;\nприбрати рубці від вугрів;\nзгладити носогубні, межбровные і мімічні зморшки;\nвиконати корекцію носа;\nМиттєвий результат. Вже через декілька хвилин після введення препарату можете помітити поліпшення. Правильно проведена пластика збереже ефект від трьох місяців до двох років.\nНе змінюється міміка. На відміну від ботокса шкірні філлери не паралізують м’язи. Вираз обличчя залишається незмінним.\nКороткий реабілітаційний період. Через тиждень зникають всі побічні дії. Але дерматологи радять утриматися від уколів за 14 днів до важливого запланованого заходу.\nБезболісність. На область, де буде проводитися ін’єкція, попередньо наноситься крем з анестетиком. Завдяки чому процедура стає абсолютно безболісною.\nНедоліки контурної пластики\nУщільнення під шкірою. Нерівномірний розподіл гелю проявляється твердістю ділянки шкіри і невеликими підшкірними шишками. Також такий дефект спостерігається, якщо речовина введено недостатньо глибоко. Але не варто переживати, так як ущільнення самостійно зникнуть через тиждень.\nСинці. Гематома – нерідке явище після проведення контурної пластики. Найчастіше це відбувається із-за надмірного введення філера. Щоб прискорити відновний процес, рекомендовано прикладати лід до місця ін’єкції.\nВсі побічні дії мають короткочасний і оборотний характер. Якщо утворилися гематома, почервоніння, то через 3-7 днів нездужання повністю зникнуть.\nНабряклість. Припухлість може з’явитися, якщо укол проводився в верхню губу. Холодні компреси допоможуть впоратися з подібною ситуацією протягом 72 годин.\nТемні кола під очима. Деякі жінки прагнуть позбутися від чорних кіл за допомогою уколів філлерів. Але часто виходить зворотний ефект у вигляді сильно потемнілій шкіри під очима.\nФахівці стверджують, що це тимчасове явище. Але якщо пігментація не проходить протягом місяця, то потрібно звернутися до косметолога для нанесення розсмоктуючої розчину.\nМожливий короткостроковий результат. Якщо косметолог ввів недостатня кількість гелю, то жінка скоро помітить зворотне перетворення. Такий процес легко зупинити, знову вдавшись до уколів.


У новій стратегії нацбезпеки Росії Україну називають «довгостроковим осередком нестабільності»\n31 гру 2015, 19:55\nПрезидент Росії Володимир Путін затвердив оновлену стратегію національної безпеки РФ, в якій Україна згадується як «довгостроковий осередок нестабільності»\nЯк стверджується в документі, Україна — це вогнище нестабільності в Європі і безпосередньо біля кордонів Росії, передає УНІАН. Причинами нестабільності в Україні стратегія називає «глибоку соціально-економічну кризу».\nПри цьому в документі не згадується ні анексія Криму, ні вторгнення російських військ на Донбас, проте заявляється, що через зміцнення націоналістичної ідеології в Україні відбувається «цілеспрямоване формування у населення образу ворога в особі Росії».\nУ той же час позицію Європи та США по відношенню до РФ стратегія характеризує як протидіючу інтеграційним процесам і таку, що створює осередки напруженості в Євразійському регіоні. Згідно з документом, дії західних країн негативно впливають на інтереси Росії.\nПідтримка країнами Заходу української влади призвела до «глибокого розколу в українському суспільстві та до виникнення збройного конфлікту», стверджується в російській стратегії.\nНагадаємо, раніше Путін підписав закон про призупинення договору про зону вільної торгівлі з Україною.\nРосія заявляє про зрив Україною низки контрактів з будівництва кораблів для ВМФ РФ\nПрезидент Росії Володимир Путін затвердив оновлену стратегію національної безпеки РФ, в якій Україна згадується як "довгостроковий осередок нестабільності"


24 Травня, 2022 2:55\nГоловна/Архів/Вплив християн на суспільство та указ про захист дітей. Про що заявив Дональд Трамп?\nАнатолій Якобчук Follow on Twitter Send an email 26 Вересня, 2020, 09:30\nПрезидент США Дональд Трамп заявив, що підпише указ про захист дітей, який включає тих, хто з’явився на світ в результаті аборту. А також підкреслив, що Церква робить неймовірну роботу для суспільства.\nПовідомляє inlight.news з посиланням на The Christian Post.\nЯк повідомляє The Christian Post зазначив:\n«Я виріс поруч з католицькою церквою в Квінсі, штат Нью-Йорк, і бачив, як багато неймовірної роботи католицька церква зробила для нашої спільноти. Це приголомшливі люди. Це чудові, чудові люди, – заявив Дональд Трамп. – Католицькі школи дають багатьом дітям, які не отримують належної освіти, шанс реалізувати свій Богом даний потенціал. Католики будь-якого походження поділяють любов Христа з найбільш уразливими, оскільки вони піклуються про літніх людей, бездомних і сусідах, які потребують допомоги».\n«Наша нація сильна католиками і всіма віруючими людьми. Ми віримо в радість сім’ї, благословення свободи і гідність роботи, а також у вічну істину про те, що кожна дитина, народжена і ненароджена, стала святим образом Бога. Я завжди буду захищати життєво важливу роль релігії і молитви в американському суспільстві і завжди буду захищати священне право на життя», – підкреслив Президент.\nТакож Дональд Трамп заявив про те, що підпише указ про захист народжених немовлят, який включає тих, хто з’явився на світ в результаті аборту. У зверненні до Національного католицького молитовного сніданку, проведеним онлайн в цьому році у зв’язку з пандемією коронавірусу, Президент сказав, що захист життя «є нашим священним моральним обов’язком».\nЗа словами The Christian Post, у середу Трамп повідомив:\n«Сьогодні я оголошую, що підпишу указ про тих, хто народився живими, щоб гарантувати, що всі дорогоцінні діти, народжені живими, незалежно від обставин, отримають медичну допомогу, яку вони заслуговують. Це наш священний моральний обов’язок».\n10 Лютого, 2022, 11:35\nаборти мораль суспільство Трамп\nАборти в Іспанії призвели до демографічної спіралі смерті\n17 Червня, 2020, 09:30\n26 Вересня, 2020, 09:45 о 09:45\nВсе правильно і актуально тут сказав президент Трамп.\nІ дай то Боже, щоб така його позиція була справді СВІДОМОЮ і дійсно ЩИРОЮ!\nА не тривіальною кон’юнктурною піар-заявою, аби спробувати якось підвищити – перед наступними (3 листопада) президентськими виборами – свій рейтинг. І, зокрема, в очах віруючих американських християн різних деномінацій.\nПро християн – Зоряна Живка\n16 Липня, 2015, 14:53\nДо 25 січня християнське видавництво розігрує книгу «Небеса»\n20 Січня, 2021, 21:56\nГолова Верховної Ради України Дмитро Разумков захворів на COVID-19\n11 Листопада, 2020, 20:34


Події у світі : Харків'янин записав рок-версію українського гімну\nХарків'янин записав рок-версію українського гімну Автор: lesya · Опубліковано: 27.03.2014 17:06 · Розділ: Події у світі\nДержавна символіка – один з головних атрибутів кожної держави. Саме тому кожен національно свідомий громадянин повинен цінувати прапор, герб та гімн власної держави. Чинити по-іншому – соромно й негідно. Можна, звичайно, знати іноземні мови, особливо англійську. До речі, корпоративный английский в харькове доступний для багатьох, охочих до просування власної справи за межі країни.\nЗвісно, мова не йде про те, що ми повинні загорнутися в синьо-жовтий прапор та при перших акордах гімну, де б він не лунав, зриватися на ноги, але принаймні мовчазна повага повинна бути. А це означає, що не варто насміхатися над текстом гімну чи топтати ногами блакитно-жовтий стяг.\nСкоріше, навпаки: варто постаратися зробити так, щоб знайшлося більш цінителів української символіки, що і спробував зробити музикант Микита Рубченко. І, слід сказати, результат у нього вийшов досить оригінальним.\nХлопець вирішив записати рок-версію українського гімну. Відео він виклав на YouTube.\nПри цьому музикант сам виконує драйвовий гімн, граючи на різних музичних інструментах. А відеоролик було створено шляхом професійного монтажу.\nЗараз колишній харків’янин (принаймні, така інформація міститься на сторінці музиканта в соціальній мережі Facebook) мешкає в Німеччині в місті Берлін.\nРаніше Рубченко був музикантом в місцевому гурті «Екзистенція». На популярному відеохостингу можна знайти й інші відео Микити Рубченка – здебільшого це уроки гри на гітарі.\nКліп українського рок-гімну було знято в одному з нічних клубів. Музикант зізнається, що не очікував настільки шаленої популярності: всього за одну добу після публікації кліп назбирав чверть мільйона переглядів, активне обговорення він викликав і у ЗМІ.\nСам Микита захоплюється грою на музичних інструментах з чотирьох років. Сьогодні він освоїв гру на семи інструментах, самостійно пише музику, є продюсером і займається аранжуванням.\nХлопець розповів, що його улюблений музичний напрям – це, зрозуміло, рок-музика, однак виконання національного гімну далося йому нелегко. Всі партії Микита виконав сам, а ось кліп знімала чимала команда – більше десяти чоловік. Проект хлопці втілили в життя за власні кошти, бажаючи зробити свій внесок у добробут та єдність країни. А ось студію звукозапису їм надали безкоштовно.\nМикита зізнався, що сьогодні українцям як ніколи не вистачає позитивних емоцій, люди стали роздратованими і озлобленими. А гімн – це та музика, яка об’єднує всю країну, тому він і вирішив додати йому чуттєвості і емоцій.\nВідео можна переглянути на https://www.youtube.com/watch?v=b0chk_aX5VI&feature=player_embedded


Проста інтеграція сервісу P2P переказів на сайт і в додаток / Новини / IT українською\nНовини → 9 секретів онлайн-платежів. Частина 5: мобільні платежі 0\nНовини → Як будуть платити в Рунеті в 2020 році? 0\nVladlen 31 березня 2014, 18:11\nНовини → Рунет в картинках XIV. «Лихварі без нічого святого» або найдинамічніший сегмент російського фінансового ринку 0\nПроста інтеграція сервісу P2P переказів на сайт і в додаток\nПоява сервісів перекладу з карти на карту спричинило вибухове зростання P2P платежів і розвиток сервісів, що використовують можливості колективного фінансування. Згідно з даними Альфа-Банку, лідера P2P переказів в Росії, загальний обсяг термінових грошових переказів з картки на картку збільшився в 2013 році порівняно з відповідним періодом 2012 року на 385% в рублевому еквіваленті. Кількість перекладів збільшилася на 250%.\nРік тому на Хабре вже проводили порівняння сервісів P2P-переказів грошей з картки на картку Visa і MasterCard . У пості розглядався і P2P сервіс PayOnline. Сьогодні ми представляємо хабрасообществу цей сервіс в новому форматі: вільний і безкоштовний, доступний для інтеграції на сторонні сайти і в мобільні додатки.\nЗ його допомогою можна легко надати користувачам можливість відправляти гроші один одному, можна приймати платежі на свою картку, не відправляючи нікому свої дані, можна заробляти на комісії. Подробиці — під катом.\nСервіс перекладу з картки на картку був запущений в 2013 році для учасників програми лояльності клієнтів процесингового центру. Вже через півроку без будь-якого додаткового піару та просування сервісом стали масово користуватися власники банківських карт, які здійснювали покупки в інтернет-магазинах, які приймають платежі через PayOnline, і ті, хто дізнався про сервіс через «сарафанне радіо» соціальних мереж та інтернет-ресурсів, в тому числі — Хабре. Користувачів привернула можливість здійснювати перекази між картками, випущеними будь-якими банками-емітентами, і адекватна ставка комісії.\nПаралельно з цим почали надходити запити на інтеграцію сервісу в мобільні та веб сервіси колективного фінансування та колективного кредитування. Саме там P2P сервіси виявилися максимально затребувані. Зараз ми вирішили випустити наш P2P сервіс «у вільне плавання» і надати розробникам можливість адаптувати його під свої потреби. Першими користувачами сервісу стали додаток FriendsMoney, що дозволяє взяти у друга грошей у борг або позичити йому грошові кошти в обхід банків, і віртуальна фінансова майданчик «БезБанка».\nУ стандартній практиці для здійснення переказу необхідно вводити дані банківських карт відправника (повністю) і одержувача (тільки номер). А вводитися такі дані можуть тільки на захищених платіжних сторінках сайтів, що володіють сертифікатом PCI DSS, та додатків, сертифікованих за стандартом PA DSS. Але з поява нашого P2P сервісу проблема наявності сертифіката стала неактуальною. Сервіс P2P переказів можна реалізувати на будь-якому сайті, а платіжні дані оброблятимуться в процесинговому центрі.\nА для тих, хто не є володарем сертифікату безпеки, ми реалізуємо просту схему прив'язки карти. Користувач, який хоче здійснити переклад, повинен один раз перейти на сторінку PayOnline для прив'язки своєї карти до аккаунту на вашому ресурсі: після цього йому присвоюється унікальний RebillAnchore. Так виглядає процедура прив'язки банківської карти.\nДля здійснення подальших переказів користувачеві не знадобиться переходити на захищену сторінку процесингового центру і знову вводити дані карти. З точки зору користувача, переклад буде відбуватися прямо між акаунтами користувачів сайту або програми. А вже до акаунтів буде «прив'язана» карта на стороні процесингового центру. Так виглядає процедура здійснення переказу між двома «прив'язаними» картами.\nКористувачеві, яка вчиняє переклад, потрібно лише пройти перевірку за допомогою 3-D Secure. Варто відзначити, що прив'язати до аккаунту можна тільки карту, підписану на протокол 3-D Secure.\nМожливості використання сервісу\nОтримувати переклади на свою карту.\nНадати користувачам сайту або програми можливість здійснювати перекази з картки на картку.\nЗаробити на перекладах користувачів, додавши свою комісію до комісії сервісу.\nОтримання переказів на свою карту\nТут все просто. Ви хочете отримувати перекази на свою карту: від клієнтів, друзів, партнерів, співчуваючих вашої творчості і т.д. Ви прив'язуєте свою карту і даєте користувачам сайту можливість здійснювати на неї переклади. За проведення переказу системою стягується 1,5% + 20 рублів. Нагадуємо: карта, з якою проводиться переклад, повинна бути підписана на 3D-Secure.\nТакож хочемо звернути увагу на те, що підприємницька діяльність в Росії підлягає оподаткуванню. І за законом надавати послуги і продавати товари без сплати податків можна. А отримання переказів на карту не обкладається податками, отже, ми повинні відзначити, що отримання комерційних платежів на карту нелегітимно.\nНадання користувачам можливості здійснювати P2P переклади\nІснує багато причин, по яких люди переводять один одному гроші, навіть якщо виключити комерційні відносини. Ми відправляємо гроші батькам і дітям, «скидаємося» на подарунки і поїздки, займаємо друзям до зарплати і т.д.\nСтворивши на сайті або в додатку сервіс перекладу з картки на картку, ви надасте користувачам зручний інструмент, який не тільки збільшить корисність ресурсу, а й дасть користувачам привід повертатися на нього знову і знову. Всі питання по переказах, які можуть виникнути у користувачів P2P сервісу, будуть задаватися не вам, а фахівцям цілодобової служби підтримки процесингового центру.\nВикористання P2P сервісу для вирішення своїх бізнес завдань\nКолективне фінансування і колективне кредитування — саме так звуть сучасних «вбивць банків». Одним з перших клієнтів, що використовували наш P2P сервіс, став розробник мобільного додатку, що дозволяє «друзям» із соціальних мереж займати один одному гроші під довільні відсотки.\nЗаробляти на P2P перекладах можуть тільки юридичні особи, в тому числі — індивідуальні підприємці. Надавши своїм користувачам можливість здійснювати P2P переклади, ви зможете призначити свою агентську комісію.\nІснують обмеження мінімального розміру комісії і стандартна схема розрахунку агентської комісії. Мінімальний розмір комісії «на виході» (minimum sell rate) не повинен бути менше 1,5% + 20 рублів за один переклад. Сервіс продає агентам комісію за 1,3% + 20 рублів (buy rate). Заробіток агента — це [(sell rate — buy rate) / 2].\nОтримання технічної документації, контроль і управління платежами\nОтримати технічну документацію та обговорити деталі реалізації сервісу P2P переказів можна, подавши заявку на сайті нашого процесингового центру або зв'язавшись з фахівцями по телефону. Після подачі заявки ви отримаєте персональний ідентифікатор, технічну документацію і доступи до «Особистого кабінету», в якому можна відстежувати переклади, здійснені на сайті або в додатку.\nЯкщо розробник планує заробляти на сервісі, йому буде потрібно юридична особа для укладення агентського договору з процесинговим центром.\nЦе короткий опис нашого P2P сервісу\nУ коментарях до посту ми відповімо на всі питання, візьмемо до уваги зауваження і пропозиції: ми готові до конструктивного діалогу :)\n, переклади з карти на карту\n, колективне фінансування


Жертвами шкідливого додатка з рекламою стали 150 мільйонів користувачів | CyberCalm\nБлизько 150 мільйонів користувачів Android стали жертвами рекламного додатку SimBad – саме стільки осіб завантажили та встановили програми, заражені шкідливим кодом. Про загрозу повідомили дослідників компанії з кібербезпеки Check Point, пише anti-malware.\nЯк зазначають у компанії, розробники замаскували шкідливий додаток під набір інструментів для реклами під назвою RXDrioder. Використовуючи це прикриття, злочинці приховували шкідливий код, який допомагав ламати пристрої та демонструвати жертві рекламні оголошення.\nОкрім цього, розробникам легітимних програм пропонували використовувати RXDrioder для отримання прибутку.\n“Ймовірно, зловмисники обманом переконали інших розробників, які не відали про шкідливий вміст, використовувати цей вірусний SDK У своїх додатках”, – заявили в Check Point.\nCheck Point нарахувала близько 210 додатків, де використовували шкідливий рекламний продукт. Усі вони були завантажені в офіційний магазин додатків Google Play Маркет, а загалом їх завантажили близько 150 мільйонів користувачів. Більшість заражених додатків – це ігри для Android, такі як, “гонки” і “шутери”.\nОкрім цього, RXDrioder мав ряд дуже сумнівних функцій. Наприклад, розробники оснастили своє дітище можливістю приховати іконки додатків – ця тактика часто застосовується у шкідливих програмах\nНа щастя, корпорація Google швидко відреагувала на повідомлення про шкідника та після двотижневого розслідування видалила його його зі сторони офіційного магазину.\nНагадаємо, раніше дев’ять підозрілих додатків для смартфонів на базі Android, які містять приховану нав’язливу рекламу, виявив фахівець із кібербезпеки Лукас Стефанко. Шкідливі програми були завантажені у Google Play Маркет від імені розробника Tools4TV та маскувалися під універсальні пульти для телебачення, кондиціонерів та іншої “розумної” побутової техніки.\nТакож за результатами лише однієї спільної акції Google та TrendMicro було ідентифіковано 85 шкідливих програм, які Google видалила з Google Play Маркет. Ці програми завантажувалися щонайменше дев’ять мільйонів разів. А одна з них – Easy Universal TV Remote – більше п’яти мільйонів разів.\nGoogle Play Маркет нав'язлива реклама смартфони шкідливі додатки


Maxi-cosi 88248997 в Алушті. Низька ціна, відгуки, огляд, опис, характеристики, продаж, кредит, купити на виплат (в розстрочку) Maxi-cosi 88248997 Алушта\nОпис Maxi-cosi 88248997:\nMaxi-Cosi RodiFix AP Red Robin (88248997)\n- призначено для дітей вікової групи 2-3 (від 15 до 36 кг), від 3 до12 років;\n- завдяки спинці, що відхиляється і зручною основі автокрісло можна перевести в положення достатньо комфортного відпочинку, що дуже рідко вдається реалізувати в кріслах групи 2-3;\n- ремені легко закріплювати і виймати з крюков\n- зручні напрямні для автомобільних ременів - пристебнути дитину можна швидше і простіше, ніж в більшості інших крісел групи 2-3;\n- підголівник у моделі Maxi-Cosi RodiFix AP легко регулюється і має 8 фіксованих положень, при цьому висота спинки збільшується до 17 див.\n- чохли легко знімаються і перуться при t 30°C , у режимі делікатного прання;\nMaxi-Cosi RodiFix AP кріпиться за допомогою системи isofix або штатних ременів автомобіля. Таким чином, крісло можна використовувати в автомобілях як з системою isofix, так і без неї; напрямок установки: по ходу руху.\nХарактеристики Maxi-cosi 88248997:\nМодель: RodiFix AP Red Robin\nВага: 6.15 кг\nКоли я зможу купити (отримати) Maxi-cosi 88248997 в Алушті та в усіх інших населених пунктах України?\nДля запобігання помилок та спірних ситуацій, а також для обопільної економії часу та поліпшення сучасного сервісу, замовлення приймаються тільки через сайт laguna.ua. Для цього оберіть Maxi-cosi 88248997, зазначте кількість і натисніть "Купити". Заповніть всі дані, які питатиме робот. Після отримання заявки її обробляє вільний менеджер. Заявку отримано магазином тоді, коли ви побачите підтвердження про це. Якщо підтвердження нема - це означає, що вами не надано всі необхідні дані (ПІБ, телефон, населений пункт, адреса доставки та спосіб оплати). Надайте ці дані та очікуйте зв`язку з вами менеджера. Такий зв`язок може бути або через наш сайт, або по зазначеному вами телефону\nСаме завдячуючи системі часткових (чи повних) передоплат, ви маєте можливість придбати Maxi-cosi 88248997 за найнижчими цінами в Україні в Алушті, Бондаренкове, Верхня Кутузовка, Виноградний, Генеральське, Запрудне, Зеленогір`я, Ізобільне, Кипарисне, Лаванда, Лаврове, Лазурне, Лучисте, Малий Маяк, Малоріченське, Нижнє Запрудне, Нижня Кутузовка, Привітне, Пушкіне, Рибаче, Розовий, Семидвір`я, Сонячногірське, Утьос, Чайка а також в усіх інших населених пунктах України\nЯ хочу сплатити за Maxi-cosi 88248997 готівкою в Алушті тільки тоді, коли буду впевнений що з ним все гаразд і він переді мною. Тільки так я захищаю себе від негараздів.\nЧи надаєте ви документи на Maxi-cosi 88248997?\nЧи є у вас знижки на Maxi-cosi 88248997?\nКупити Maxi-cosi 88248997 в інтернет-магазині Лагуна (можливо в кредит, на виплат) в містах, селищах міського типу та селах: Алушта, Бондаренкове, Верхня Кутузовка, Виноградний, Генеральське, Запрудне, Зеленогір`я, Ізобільне, Кипарисне, Лаванда, Лаврове, Лазурне, Лучисте, Малий Маяк, Малоріченське, Нижнє Запрудне, Нижня Кутузовка, Привітне, Пушкіне, Рибаче, Розовий, Семидвір`я, Сонячногірське, Утьос, Чайка а також в усіх інших населених пунктах України


Криворожанка підкорила журі шоу Х-фактор: відео - ЗНАЙ ЮА\nЗемлячка Зеленського успішно пройшла кастинг шоу Х-фактор і стала фавориткою: відео\nВсі члени журі сказала криворожанці "так"\n29 жовтня, 15:05\nМолода співачка з Дніпропетровської області підкорила журі шоу Х-фактор.\nКриворожанка Аліса Стрига успішно пройшла кастинг вокального шоу Х-фактор. Молода співачка розповіла глядачам і журі вокального шоу, що мріяла стати популярною ще в 16-річному віці. Для цього у неї було все, і гарний голос і продюсер, але дива не сталося. Аліса Мілош ( псевдонім) так і не стала збирати концертні зали, а її мрії розбилися на друзки.\nНа сцені шоу Х-фактор криворожанка виконала пісню шведської співачки Miss Li під назвою "Aqualung" Всі члени журі - Ольга Полякова, Алессандро Сафіна, Анастасія Каменських, Андрій Данилко сказала криворожанці "так".\nНагадаємо, раніше "Каменярі" з Івано-Франківська вразили Україну виступом на "Х-факторі"\nЯк повідомляв портал "Знай.uа" , Павлик з'явиться на сцені "Х-фактора" разом зі своїм сином\nТакож "Знай.uа" писав, що стартував Національний відбір на міжнародний конкурс "Євробачення-2020"\nЯк повідомляв портал "Знай.uа" , прикарпатка запалила на Х-фактор і стала фавориткою Полякової\nТеги: Кривий Ріг Х-Фактор Новини України\nПід Хмельницьким коп і лікар врятували життя 70-рячному дідусеві - "Несли на руках"


Солодка Дженніфер: відео з Джей Ло за лічені години стало хітом мережі | ONLINE.UA\nСолодка Дженніфер: відео з Джей Ло за лічені години стало хітом мережі\n7 серпня 2018, 03:00 | Шоу-бізнес | Читать на русском\nВідома американська співачка та акторка Дженніфер Лопес зі своїм коханим відвідала гру Red Sox на стадіоні Fenway. Сидячи у VIP-ложі, співачка зняла селфі-відео  за лічені години воно зібрало мільйон переглядів, передає ONLINE.UA.\nУ ролику Лопес співає улюблену пісню "Sweet Carolin". Відео Джей Ло опублікувала на своїй сторінці.\nВ коментарі до відео зірка написала, що її батьки співали їй цю пісню в дитинстві, змінюючи в приспіві слова "солодка Кароліна" на "солодку Дженніфер". А виконувати трек разом зі стадіоном на грі Red Sox стало для Джей Ло традицією.\nНагадаємо, нещодавно Дженніфер Лопес вирішила похизуватися в своєму Instagram ідеальною спортивною фігурою в день свого 49-річчя. Прихильники зірки, які слідкують за її життям в соцмережах, оцінили світлини мільйонами лайків. Лопес відсвяткувала день народження без вечірок, дорогого вбрання і ресторанів. Зірка разом з бойфрендом Алексом Родрігесом, а також своїми і його дітьми вирушили на пляж.\nРаніше ONLINE.UA повідомляв, що українську співачку Ані Лорак, яка живе і працює в Росії, запідозрили в черговому плагіаті. В її новому кліпі "Сумасшедшая", прем’єра якого відбулася 31 травня, помітили разючу подібність з кліпом іншої скандальної зірки Світлани Лободи, а також з кліпами знаменитої співачки Дженніфер Лопес.\nДжерело: ONLINE.UA Теги: Джей Ло, Дженніфер Лопес, відео, спів


21 листопада 2021 р. 217 Місцева влада\n21 листопада Покров разом з усією Україною відзначає День Гідності та Свободи.\nСаме цього дня 2013 року розпочалися перші протестні акції української громадськості, він символізує початок доленосних змін у 2004 та 2013 роках, що стали основоположними для української державності.\nЖити гідно у своїй країні та обирати своє майбутнє – цього прагнули ті, чия відвага вплинула на хід історії.\nВшановуючи ці події, представники влади, підприємств та установ, громадських організацій, військовослужбовці, ветерани АТО прийшли до пам’ятника Великому Кобзарю та Алеї Слави, щоб покласти квіти на честь тих, хто віддав життя за свободу і незалежність нашої країни. Враховуючи карантинні обмеження, покровчани йдуть до пам’ятних місць впродовж усього дня. Хвилиною мовчання вшановували земляків, які віддали життя за цілісність своєї країни - Дмитра Стрільця, Олександра Ісаєнка, Олега Кравченка та Олександра Мокієнка.\nЦя дата нагадує нам про роки боротьби за незалежність, демократію та європейські цінності. Про це говорилося під час тематичних заходів у закладах культури та освіти, клубних установах, Будинку культури Шолохового, які тривають у Покрові.\nПро підготовку до пленарного засідання чергової 17 сесії міської ради 8 скликання


Співачка Tayna Rits: Україну треба об'єднувати творчістю і культурою | Новини | Українське радіо\nСпівачка Tayna Rits: Україну треба об'єднувати творчістю і культурою\n10.12.2018 р., 16:15\nПро враження від виступів у зоні АТО в програмі "Музична сієста" розповіла молода співачка Tayna Rits та учасник бойових дій в Афганістані, громадський діяч Володимир Юрченко.\nРозкажіть про свої враження від виступу в зоні АТО\nTayna Rits: мені дуже сподобалося. Ми були у Щасті, Старобільську, Верхній Богданівці. Кожного дня ми давали по два концерти. Зустрічали нас дуже тепло, ми тепер постійно будемо їздити, адже ці люди дуже чекають на нас і ми їм потрібні. Коли відбуваються такі потрясіння, то мій мозок налаштувався на цю хвилю і пісні починають приходити від Бога. Вони дають солдатам силу і наснагу.\nЧи потрібні виступи артистів військовим?\nВолодимир Юрченко: як громадський діяч я виконую свою місію з 2015 року. З цього часу ми здійснили понад 140 концертів. Були різні виконавці, які їздили зі мною й дуже важливо давати концерти і військовим, і населенню. Тому моєю міссією є нести мир. Ми спілкувалися з місцевим населенням, й вони говорили, що артисти приїжають досить часто, а депутати майже не приїздять. Людям хотілося б бачити і представників влади.\nБуло страшно, коли вперше поїхали до зони бойових дій?\nTayna Rits: було дуже страшно. Коли ми вперше приїхали, було страшно ще й через важкі умови, але коли ми побачили привітних солдатів, страх кудись зник. До нас було дуже багато уваги, нас гарно годували, тому весь страх поступово зникав. Там багато сміливих і вродливих дівчат, приклад яких надихає. Ми навіть трохи навчилися стріляти в тирі. Ця поїздка дуже загартувала. Коли ми там були всі разом, дуже потужно відчувався український дух.\nСкільки днів тривала поїздка?\nTayna Rits: ми туди приїхали на 5 днів. Там втрачаєш відчуття реальності. В ці зони хочеться їхати знову, там немає нічого страшного, навіть працюють клініки та супермаркети. Люди на нас дуже чекають, всі разом ми співаємо українських пісень. Хочеться наголосити, що Україну треба об'єднувати творчістю і культурою. Людей всі ці страшні події дуже порозкидували, багато сімей зруйнувалися, бо одні на нашому боці, а інші - на тому. Ми задалися питанням, чому люди на тій стороні? А виявилося, що в деяких місцях навіть немає українського телебачення, а є лише проросійське. Самі люди ставлять приймачі та підключають українське мовлення. Місцеві люди дуже розгублені. Щоб Україна процвітала, необхідно об'єднуватися.\nВолодимир Юрченко: було декілька випадків, коли нас не пускали в ті місця, де ми планували виступити, але ми з розумінням до цього ставилися. Надходила інформація, що в певних місцях працюють снайпери та стріляють і нас попереджували про це.\nЯк реагувало місцеве населення?\nTayna Rits: дуже патріотично. Особливо патріотичним є село Верхня Богданівка, жителі якого завжди нас чекають і кличуть знову. Хоч вони знаходяться на відстані 5 кілометрів від Росії, та це не завадило їхній любові до України. Місцевому населенню дуже важко, але вони намагаються себе розрадити. Однак, не всюди нас так привітно зустрічали. Останній концерт був у Лисичанську і там навіть воєнні якось не охоче співали гімн. Було дуже прохолодне ставлення, бо вони вважають, що коли обстрілювали Лисичанськ, то це було зроблено з боку України. В них була тільки ця інформація, яку ніхто не спростував, бо туди ніхто не приїздить і не об'єднує, тому люди часто налаштовані проти нас.\nЗ якою командою ви виступали?\nВолодимир Юрченко: у нас була команда, яка складалася з 8 осіб. Виконавцями були Tayna Rits, Ян Птах і Юлія Прокопчик. Вперше ці артисти зібралися такою командою.\nФото взяте з ФБ Володимира Юрченко


"Органи травлення людини" - презентація з біології\nПрезентація на тему: “ Органи травлення людини ” Підготувала Учениця 9-А класу Боярська Ірина\nФерменти (ензими) - це біологічні каталізатори (прискорювачі) хімічних реакцій, вони мають білкову природу. Основні властивості ферментів: специфічність дії - кожний фермент розщеплює поживні речовини тільки певної групи (білки, жири чи вуглеводи) і не розщеплює інших; ферменти діють тільки у певному хімічному середовищі - одні в лужному, другі в кислому; найбільш активно ферменти діють за t тіла, а за t - 70-100˚С вони руйнуються; невеличка кількість ферменту може розщепити велику масу органічної речовини.\nБудова та функції зубів Зуби (dentes) розташовані в ротовій порожнині й призначені для відкушування, утримання та пережовування їжі, а також беруть участь в утворенні деяких звуків мови. Дитина народжується без зубів (закладка ще в утробний період), перші молочні зуби з'являються з 6 місяців, а до 10-12 років вони замінюються на постійні. Остання пара зубів (зуби мудрості) з'являються до 25 років. У дорослої людини 32 зуби, за формою і функціями розрізняють різці, ікла, малі і великі кутні зуби.\nРоль язика в перемішуванні їжі та сприйнятті її смаку Язик (lingua) - м'язовий орган, вкритий слизовою оболонкою з розташованими в ній рецепторами, які здійснюють контроль за процесами наповнення рота їжею, ковтання, сприйняття смаку їжі. Язик бере участь у процесах пережовування їжі, ковтанні, а також у артикуляції різних звуків, тобто у членороздільній мові.\nСтравохід - це вузька (2 см у діаметрі) трубка завдовжки 25-30 см, яка з'єднує глотку зі шлунком. Він складається з шийної, грудної та черевної частин і має чотири оболонки: слизову, підслизову, м'язову та зовнішню сполучнотканинну. Підслизова та м'язова утворюють складки, для розтягування при проходженні харчової грудки. М'язова оболонка верхньої третини стравоходу утворена поперечносмугастою м'язовою тканиною. У середній третині органа до цих м'язових волокон приєднуються гладкі міоцити. М'язова оболонка нижньої третини стравоходу утворена гладкою м'язовою тканиною. Їжа по стравоходу переміщується за допомогою перистальтичних рухів.\nКишечник починається від шлунку і закінчується анальним отвором. Стінки кишки, як і шлунку теж складаються з 4 шарів (лише у м'язовому шарі відсутні косі м'язи). Кишечник поділяється на: тонкий (дванадцятипала, порожниста, клубова) і товстий (сліпа, ободова, сигмовидна, пряма). Довжина тонкого кишечника у дорослої людини становить 4,5-5,0 м.\nТовста кишка коротша від тонкої (1,5- "м). Вона має більший діаметр, звідси і назва. В ній виділяють такі частини: сліпу з черевоподібним відростком (апендиксом), ободову (colon), сигмовидну і пряму (rectum), яка закінчується анальним отвором. Її стінка має чотири оболонки: слизову, підслизову, м'язову та зовнішню сполучнотканинну.\nЗбудники інфекцій потрапляють в організм частіше всього з їжею і повітрям. Деякі з них викликають тяжкі захворювання травного апарату (дизентерія, черевний тиф, холера). З немитими овочами, фруктами в організм людини можуть потрапити цисти найпростіших, яйця аскариди, волосоголовця та інших паразитичних червів. Зараження гельмінтами відбувається і при споживанні не перевареного або мало прожареного м'яса або риби. З метою профілактики цих захворювань необхідно мити добре руки, перед споживанням ягоди, овочі, фрукти, знищувати мух, які можуть бути переносниками збудників інфекцій та інвазій\nПідшлунковий сік (1,5 - 2 л) - безбарвна прозора рідина лужної реакції (рН = 8 - 8,5) містить велику кількість ферментів, які гідролізують білки, жири, вуглеводи. Підшлункова залоза (pancreas) розміщена позаду від шлунку, довжина 12-15 см. Виділяють: голівку, тіло і хвіст залози. Зовні покрита тоненькою капсулою, дольчатої будови. Дольки складаються з залозистих клітин, де синтезуються різноманітні травні ферменти. Залоза наділена двома видами секреції: зовнішньої і внутрішньої.


Читать онлайн - Азімов Айзек. Юність | Электронная библиотека e-libra.ru\nК странице книги: Азімов Айзек. Юність.\n— Юність. — Це слово, здавалося, засмутило Астронома.\nСнідали мовчки. Лише раз озвався Промисловець:\n— Ви й справді вважаєте, що вони з’являться? Адже сьогодні такий звичайний день.\n— З’являться, — зронив Астроном.\n— Краще б навпаки. Де зараз суспільство Передвоєнних Часів? Знищене, докторе! І що дали йому юність і прагнення до нового? Нам тепер краще. Живемо собі тихенько, лиха не знаємо. Раса ні до чого не йде та й, зрештою, нам нікуди йти. Вони це підтвердили. Я розмовлятиму з вашими прибульцями, коли вони з’являться, як і обіцяв. Але, гадаю, проситиму їх повернутись назад.\n— І з’ясували, що я платоспроможний? — урвав його з усміхом Промисловець.\n— Річ не лише в них, а швидше в усій сукупності змін, у розширенні обріїв. Бачте, сер, я обрав вас для цієї справи не тільки тому, що ви багаті і маєте вплив у офіційних колах, а й тому, що ви користуєтеся невластивою нашому часові репутацією людини, здатної порвати з традиціями. Наші співвітчизники чинитимуть опір, ви ж знатимете, як із цим впоратися, як зробити так, щоб…\n— Щоб відродилась юність нашої раси?\n— З її атомними бомбами?\n— Атомні бомби, — відрубав Астроном, — не конче означають кінець цивілізації. Оці мої прибульці також мали щось на зразок атомної бомби на своїй планеті, одначе вціліли, уникнувши атомної війни. Хіба ви не розумієте, ми зазнали поразки не від бомби, а від її психологічного впливу на нас. Це, може, наш останній шанс щось змінити.\n— Скажіть-но, — мовив Промисловець, — а чого хочуть ваші космічні друзі натомість?\n— Буду щирий із вами. Планета, з якої вони прибули, має більшу масу. Наша — багатша на легкі елементи.\n— Їм потрібний магній? Алюміній?\n— Ні. Вуглець і водень. Їм потрібні вугілля й нафта.\nАстроном поквапився відповісти:\n— Ви можете запитати, навіщо це істотам, що навчились долати космічні простори, а отже, опанували атомну енергію, вугілля й нафта. Цього я пояснити не можу.\n— А от я можу. Поки що це найкращий доказ правдивості ваших слів. На перший погляд може видатися, що опанування енергії атома виключає використання вугілля й нафти. Та, крім того, що вони є джерелом енергії, яку виділяють при згоранні, ці корисні копалини є й завжди будуть основною сировиною для всіх галузей органічної хімії. Пластмаси, барвники, медикаменти, розчинники. Без них промисловість не може існувати навіть в атомну еру. І хоч вугілля й нафта — помірна плата за клопоти й муки юності нашої раси, я волів би, щоб вони запропонували їх нам безкоштовно.\n— А он і наші хлопці! — сказав Астроном, зітхнувши.\nУ відчинене вікно він дивився на дітей, що стояли посеред зеленої галявини, жваво щось обговорюючи. Син Промисловця владно показав на будинок, і син Астронома, кивнувши на знак згоди, зірвався з місця.\nПромисловець вів далі:\n— Ви говорите про юність. Зараз у нас молоді не менше, ніж раніше, однак вона швидко дорослішає, підстрижена під один гребінець.\nДо кімнати, грюкнувши дверима, вскочив Скіпка.\n— А це що таке? — незадоволено запитав Астроном.\nСкіпка здивовано звів на нього очі й закляк на місці:\n— Вибачте, будь ласка, я не знав, що тут хтось є. Мені дуже прикро, що я вам завадив, — почав він, аж занадто старанно вимовляючи кожне слово.\n— Все гаразд, хлопче, — заспокоїв його Промисловець, та Астроном правив своєї:\n— Навіть якби в кімнаті нікого не було, сину, чого це ти маєш хряпати дверима?\n— Пусте, — наполягав Промисловець. — Хлопець нічого лихого не вчинив. Ви сварите сина за його молодість. І це ви, з вашими поглядами!\n— Йди-но сюди, — звернувся він до Скіпки.\nТой повільно наблизився.\n— Ну й як тобі в нас, подобається?\n— Дуже, сер. Дякую.\n— Мій син показував тобі нашу садибу?\n— Так, сер. Рудий… тобто…\n— Ні-ні, зви його Рудим. Я й сам його так кличу. А тепер скажи, чим це ви обидва займаєтеся?\nСкіпка відвів погляд:\n— Та чим… обстежуємо навколишню місцевість.\nПромисловець озирнувся на Астронома:\n— Ось вони, юнацька допитливість і жага пригод. Їх іще не втратила наша раса.\n— Сер, — озвався Скіпка.\n— Слухаю тебе.\nСкіпка довгенько мовчав, збираючи думки.\n— Рудий послав мене роздобути чогось смачного, я лише не втямив, чого саме.\n— Ну то звернись до куховарки. В неї знайдеться щось смачненьке для вас.\n— Та ні, сер. Це для тварин.\n— Для тварин?\n— Авжеж. Що їдять тварини?\n— Боюся, мій син — типово міська дитина, — втрутився Астроном.\n— То й що? Нічого поганого в цьому нема. Які саме тварини? — вів далі Промисловець.\n— Маленькі, сер.\n— Тоді спробуйте дати їм трави або листя, а як не їстимуть, то, може, горіхів чи ягід.\nСкіпка знов вибіг, тихенько причинивши за собою двері.\n— Гадаєте, вони зловили живих звірів? — занепокоївся Астроном.\n— Нічого дивного. Тут полювання заборонене, тварини майже ручні, повно гризунів та іншої живності. Рудий щоразу тягне додому те чи інше звірятко. Та всі вони дуже швидко йому набридають. — Він поглянув на настінний годинник: — Ваші друзі вже мали б бути тут, чи не так?\nРаптом хитавиця припинилася. Було темно. Дослідник важко дихав: повітря чужої планети було густе мов кисіль, і він як риба хапав його ротом. Навіть якщо…\nЗненацька він відчув себе нестерпно самотнім. Простяг руку й торкнувся до Торговця. Той був теплий на дотик. Дихав нерівно, раз по раз корчився уві сні. Дослідник, повагавшись, вирішив його не будити. Однаково нічим йому не зарадить.\nПорятунку, зрозуміло, не буде. Так вони розплачуються за величезні вигоди, які мали б тут без конкурентів. Будь-який Торговець, відкривши нову планету, діставав право монопольно торгувати з нею протягом десятиліття. Він міг або сам вести торгівлю, або, що траплялося частіше, за певну ціну продавав ліцензії всім охочим. Таке становище призводило до того, що пошуки нових планет провадили таємно і якомога далі від жвавих торговельних маршрутів. Отож у їхньому випадку не було майже ніякої надії, що якийсь зореліт увійде в діапазон їхнього субефірного зв’язку, хіба що сподіватися на якийсь неймовірний збіг обставин. Якби вони хоч у своєму кораблі були, а то ж у цій… цій клітці.\nДослідник учепився в грубезне пруття. Навіть якщо й упоратися з ним за допомогою бластера, — а вони могли це зробити, — все одно вниз не стрибнеш, надто високо.\nОце-то не поталанило! Вони вже двічі спускалися на планету на кораблі-розвіднику. Встановили контакт з аборигенами — недоладно великими, однак лагідними й неагресивними істотами, які, безперечно, мали колись високорозвинену науку й технологію, та не зуміли впоратися з наслідками бурхливого розвитку. Кращого ринку годі й шукати.\nА це був дивовижний світ. Надто подіяв він на Торговця, який, хоч і знав доти про гігантські розміри планети, все ж, коли до неї лишалося менше як дві світлові секунди, прошепотів, стоячи біля стереоекрана: «Неймовірно!»\n— Є й більші світи, — кинув Дослідник, якому не личило так легко піддаватися емоціям.\n— Гм, ні.\n— Ну, а твоя планета, якщо її вкинути он у той великий океан, справді ж потоне?\nДослідник посміхнувся. Це був камінчик у його город: його рідна планета в сузір’ї Волопаса — менша від більшості планет.\n— Та, мабуть, ні.\nА Торговець розвивав свою думку далі:\n— І розміри тутешніх мешканців пропорційні розмірам планети?\nБуло видно, що таке припущення вже менше йому сподобалось.\n— Разів у десять більші від нас.\n— Ти певний у їхній доброзичливості?\n— Важко сказати. Дружба між різними расами — річ ефемерна. Небезпечними я їх не вважаю. Ми вже зустрічали раси, яким після ядерного конфлікту не вдалося втримати економіку на довоєнному рівні. Наслідки тобі відомі: самозаглиблення, відокремленість, поступовий занепад і чимраз більша лагідність.\n— Навіть якщо це такі монстри?\n— Принцип лишається той самий.\nЗдається, саме тої миті Дослідник почув надсадний рев двигунів. Він зморщив чоло:\n— Ми знижуємося занадто швидко.\nКілька годин тому вони вже прикидали, які небезпеки чигатимуть на них при посадці. Для зорельота з киснево-водяного світу така планета була завелика мішень. Хоча за розмірами їй далеко було до ненаселених воднево-аміакових планет, а її низька питома вага робила тяжіння на поверхні майже нормальним, сили гравітації з наближенням поступово слабшали. Простенький бортовий комп’ютер не годився для розрахунку посадкових траєкторій за такого діапазону потенціалів. Це означало, що Пілотові доведеться перейти на ручне керування.\nЗвичайно, було б розумніше встановити досконалішу модель, однак це означало б мандрівку до котроїсь із околиць цивілізації, а отже, витрату часу й розсекречення самих пошуків. Торговець вимагав негайної посадки. Тепер цю вимогу треба було боронити.\n— Гадаєш, Пілот не знає своєї справи? — розсердився він. — Вже двічі він щасливо здійснив посадку.\n«Так, — подумав Дослідник, — на кораблі-розвіднику, а не на цьому вайлуватому ваговозі». Проте вголос нічого не сказав.\nВін прикипів очима до екрана. Зниження відбувалося надто швидко. Можна було не сумніватися. Вони знижувалися набагато швидше, ніж треба.\n— Чого мовчиш? — роздратовано запитав Торговець.\n— Коли вже так хочеш, щоб я розмовляв, одягни рятувальний жилет і допоможи підготувати катапульту.\nПілот боровся відчайдушно. Він був знавець своєї справи. Зореліт проходив крізь грубезний шар густющого, завдяки гравітаційному потенціалу планети, повітря, яке полум’ям вирувало навколо нього. Аж до останньої хвилини здавалося, ніби попри все Пілотові вдасться впоратися із посадкою.\nВін навіть дотримувався курсу, знижуючись за розрахованою траєкторією до раніше визначеного пункту на північному континенті. За інших обставин, коли б їм поталанило хоч трохи більше, їхню посадку оспівували б як зразок героїзму та майстерності, виявлених у надзвичайно складній ситуації. Та коли перемога була вже поруч, далися взнаки фізична й нервова перевтома: важіль керування було натиснуто ледь дужче, ніж треба, і зореліт, що начебто вирівнявся, знову пірнув униз.\nЧасу виправляти помилку вже не було. До поверхні лишалося менше милі. Пілот не відходив від пульта до кінця, він думав тільки про одне: як пом’якшити силу удару при посадці, як зберегти корабель неушкодженим. В умовах, коли зореліт ледь проривався крізь густу мов кисіль атмосферу, можна було використати лише кілька катапульт. Вчасно спрацювала тільки одна.\nЗгодом, коли Дослідник прийшов до пам’яті, його не полишало відчуття, що, крім нього й Торговця, ніхто не врятувався. Хоч, може, він помилявся й тут. Його капсула згоріла недалеко від поверхні, однак від падіння він знепритомнів. Торговцеві могло пощастити ще менше.\nНавкруги буяв цілий ліс м’ясистої трави з грубими мов линви стеблами, вдалині бовваніли дерева, майже такі, як на планеті Дослідника, от лише верховіття їх не досягло б і найнижчих гілок тутешніх велетів.\nВін гукнув: голос глухо залунав у густому повітрі. Почув, як озвався Торговець, і кинувся до нього. Товстелезні стеблини перепиняли шлях, і Дослідник насилу продирався крізь зарості.\n— Ти поранений? — запитав у Торговця.\nТой скривився від болю.\n— Здається, викрутив ногу. Боляче, як ступати.\nДослідник обережно обстежив його:\n— Думаю, обійшлося без переломів. Доведеться йти, незважаючи на біль.\n— Давай спершу перепочинемо.\n— Треба спробувати розшукати корабель. Якщо він уцілів або його ще можна полагодити — ми врятовані. Інакше…\n— Хоча б кілька хвилин. Дай віддихатись.\nДослідник і сам був радий трохи відпочити. А Торговець уже заплющив очі. Тоді й він дозволив собі стулити повіки.\nПочувся якийсь тупіт, і Дослідник миттю розплющив очі. Вже заднім числом подумав: «Ніколи не спи на чужій планеті».\nТорговець теж прокинувся й кричав від жаху.\n— Це лише абориген. Він не заподіє тобі лиха, — вигукнув Дослідник. Та не встиг він закінчити, як гігантське створіння нахилилося й за мить уже цупило їх до себе.\nТорговець щосили пручався, хоча й, зрозуміло, марно.\n— Ти можеш із ним поговорити? — вереснув він.\nДослідник тільки головою похитав:\n— На цій відстані передавач не діятиме. Абориген мене не почує.\n— Тоді знищ його. Знищ!\n— Ми не можемо так вчинити, — відповів Дослідник, мало не додавши: «дурню». Він намагався тримати себе в руках.\nПотвора, прудко долаючи величезну відстань, рухалася в якомусь певному напрямку.\n— Але чому? — заволав Торговець. — Ти ж можеш дотягтися до бластера, я чудово бачу. Не бійся, не впадеш.\n— Все дуже просто. Якщо ми знищимо потвору, тобі вже ніколи не торгувати з цією планетою. Чи навіть ніколи звідси не вибратися. Може, ти й до вечора не доживеш.\n— Та чому ж? Чому?\n— Бо це — дитинча. Тобі слід знати, що буває, коли торговець убиває дитинча аборигена, хоч би й ненавмисне. Більше того, якщо ми потрапили туди, куди треба, то зараз перебуваємо в маєтку впливового аборигена. А що коли це одне з його дітей?\nОсь як вони опинились у своїй теперішній в’язниці. Обережно пропаливши дірку в цупкому полотні, яким було накрито клітку, вони зрозуміли, що годі й думати плигати з такої висоти.\nАж ось клітка-в’язниця знов загойдалася й попливла вгору. Торговець скотився до нижнього ободу клітки й прокинувся, наляканий. Полотно зняли, і клітку залило світлом. Перед ними, як і першого разу, стояло двоє дітей аборигенів. Як зауважив Дослідник, зовні вони не дуже відрізнялись від дорослих особин, хоча, звичайно, були набагато менші.\nПотвори запхнули між пруттям жменьку якогось схожого на очерет бадилля. Пахло воно непогано, правда, між корінням позастрягали грудки землі.\nТорговець позадкував і запитав хрипко:\n— Що то вони роблять?\n— З усього видно, пробують нас нагодувати. Принаймні це щось на зразок тутешньої трави.\nКлітку знову накрили, і вкотре вже почалася гойданина, та цього разу вони вже мали їжу.\nЗачувши кроки, Скіпка здригнувся, проте, впізнавши Рудого, відразу засяяв.\n— Поблизу нікого нема, — доповів він. — Я вже всі очі видивився, правда.\n— Тс-с! Дивись, оце покладеш у клітку. А мені треба бігти додому.\n— А що воно таке? — неохоче простяг руку Скіпка.\n— Фарш. Отакої! Ти що, фаршу ніколи не бачив? От що треба було взяти, коли я посилав тебе по корм, а не якусь там нікчемну траву.\n— А звідки мені було знати, що вони трави не їдять? Крім того, фарш зовсім не такий. Він завжди у целофані, й колір у нього інший.\n— У місті — звичайно. А тут ми самі перекручуємо м’ясо, і поки його приготують, воно завжди такого кольору.\n— То воно сире?\nСкіпка притьмом відсмикнув руку.\n— Ти що думаєш, тварини їдять смажене? — обурився Рудий. — Ану лишень бери. Нічого тобі не станеться. Кажу тобі, часу обмаль.\n— А в чому річ? Що ти там удома робитимеш?\n— Не знаю. Мій татко разом із твоїм ходять десь тут. А що як вони мене шукають? Може, куховарка наскаржилася, що я поцупив м’ясо? В будь-якому разі тільки їх нам тут бракувало.\n— Ти що, не питав дозволу?\n— У кого? В цього крабиська? Та вона й ковтка води без батька не дасть.\nСкіпка, гидуючи, взяв величенький кавалок фаршу й рушив до повітки, а Рудий заквапився в протилежному напрямку.\nНаблизившись до двох дорослих, Рудий притишив ходу, відсапуючись, зробив кілька глибоких видихів, а потім з невинним виглядом пройшов повз них, наче прогулювався. Як він помітив, вони рухалися в бік повітки, та чи саме туди, він не знав.\n— Привіт, татку. Добридень, сер.\n— Зачекай, Рудий, — сказав Промисловець. — Хочу про щось тебе запитати.\n— Що, татку?\n— Мама казала, ти сьогодні рано пішов з дому?\n— Та не дуже. Перед сніданком.\n— Ти сказав їй, що вночі тебе щось збудило?\nРудий трохи подумав. Чи варто було розповідати про це матусі? Потім відповів:\n— А від чого ти прокинувся?\nРозміркувавши, що це йому нічим не загрожує, Рудий пояснив:\n— Не знаю, татку. Звук був схожий на грім чи, може, на вибух…\n— Можеш сказати, звідки гриміло?\n— Мені здається, з-за пагорка.\nВін сказав правду, що, до речі, цілком його влаштовувало, бо пагорб був у протилежному від повітки боці.\nПромисловець глянув на гостя:\n— Не маєте бажання прогулятися в тому напрямку?\nРудий провів їх очима, а коли озирнувся, побачив Скіпку, який обережно визирав з-за колючих кущів живоплоту.\n— Йди сюди! — махнув йому Рудий.\nСкіпка виліз із кущів і підійшов до нього:\n— Про м’ясо питали?\n— Ні, здається, ще не знають. Вони подалися до пагорка.\n— А хіба я знаю? Все допитувалися про грім, що я чув уночі. Слухай, тварини м’ясо їли?\n— Розумієш, — обережно почав Скіпка, — вони начебто роздивлялися його й нюхали.\n— Ну, нехай, — сказав Рудий. — Певно, з’їдять. Господи, повинні ж вони хоч щось їсти. Ходімо до пагорка й подивимося, що збираються робити наші батьки.\n— А як же тварини?\n— Що з ними скоїться? Не можемо ж ми весь час на них витрачати. Води ти їм дав?\n— Звичайно. Випили.\n— От бачиш. Ходімо. Заглянемо до них після обіду. Принесемо фруктів. Фрукти будь-хто їстиме.\nВони подалися схилом угору. Рудий, як звичайно, попереду.\n— Гадаєте, то був рев двигунів при посадці? — запитав Астроном.\n— А ви виключаєте таку можливість?\n— Якщо так, то вони, вочевидь, усі загинули.\n— Може, й ні, — спохмурнів Промисловець.\n— Якщо посадка пройшла вдало, а екіпаж живий, то де вони?\n— А ви подумайте, — так само похмуро відповів Промисловець.\n— Щось я вас не дуже розумію.\n— Вони можуть бути настроєні вороже.\n— Відпадає. Я з ними розмовляв. Вони…\n— Вони з вами розмовляли. Тобто провели щось на зразок розвідки. Який буде їхній наступний крок? Напад?\n— Сер, адже у них лише один корабель.\n— Про що вам відомо тільки з їхніх слів. Може, в них там ціла флотилія.\n— Я вже казав вам про їхні розміри. Вони…\n— Це неістотно, коли навіть їхня ручна зброя отак переважає нашу артилерію.\n— Я зовсім не те мав на увазі.\n— А я з самого початку це враховував. Саме тому й погодився зустрітись із ними, одержавши вашого листа, — вів далі Промисловець. — Погодився не для того, щоб налагоджувати якісь там непевні й взагалі неможливі торговельні відносини, а щоб дістати уявлення про їхні справжні наміри. Я не гадав, що вони уникатимуть зустрічі. — І додав, зітхнувши: — Сподіваюся, то не наша провина. В будь-якому разі ви маєте рацію в одному: надто довго світ жив спокійно. Ми втрачаємо здорове почуття підозріливості.\nЗавжди врівноважений Астроном різко підвищив голос:\n— От що я скажу. Немає жодних підстав вважати їх ворогами. Так, вони маленькі, але це — ще один доказ того, що світ, звідки вони прибули, теж малий. Наша планета має звичну для них силу тяжіння, однак набагато вищий гравітаційний потенціал, тож густина нашої атмосфери заважає їм почувати себе тут нормально тривалий час. З тої ж причини використовувати нашу планету як міжзоряну базу неекономічно, хіба що для торгівлі певними видами товарів. Не забувайте також про істотні відмінності в нашій органіці, зумовлені особливостями грунтів. Ми не можемо споживати їхніх продуктів, а вони — наших.\n— Немає сумніву, все це можна подолати. Привезти з собою запас їжі, збудувати під куполами станції з низьким повітряним тиском, сконструювати спеціальні зорельоти.\n— Можна. Та як у вас усе просто! Це дуже нетипово для юної раси. Ясно, що їм не доведеться нічого такого робити. У Галактиці мільйони планет, придатних для життя. Їм непотрібна наша, непридатна.\n— А вам звідки знати? Все це знов їхні слова.\n— Висновки я зробив самостійно. Кінець кінцем, я — Астроном.\n— І то правда. Розкажіть мені дорогою, що ви там збиралися розповісти.\n— Так от, сер, уявіть: наші астрономи довго вважали, що є два класи планетарних тіл. Перший — планети, що виникли досить далеко від зірки-ядра їхньої планетарної системи і тому достатньо охолодились, щоб почати затримувати водень. Це великі планети, багаті на водень, аміак, метан. Прикладом можуть бути планети-гіганти на зовнішніх орбітах. До другого класу відносили планети, розташовані так близько до зірки, що через високу температуру велика кількість водню не могла затримуватися. Вони порівняно невеликі, бідніші на водень і багатші на кисень. Цей клас нам добре знайомий, бо саме на такій планеті ми живемо. Наша планетарна система — єдина, яку ми досконало вивчили, отож цілком закономірно було виділяти лише ці два класи планет.\n— Наскільки я зрозумів, є ще якийсь?\n— Так. Планети з надтвердої речовини, менші за розміром і бідніші на водень від планет, що обертаються на внутрішніх орбітах нашої системи. У нашій Галактиці співвідношення воднево-аміакових і подібних до їхньої киснево-водяних планет з надтвердої речовини за їхніми даними — пам’ятайте, що на сьогоднішній день ними досліджено значну частину Галактики, чого ми, відмовившись від міжзоряних перельотів, зробити не можемо, — десь три до одного. Що лишає їм кілька мільйонів малих планет, придатних для вивчення й колонізації.\nПромисловець поглянув на блакитне небо та зелені крони дерев над головою й запитав:\n— А наша їм також підходить?\nАстроном лагідно відповів:\n— До нашої системи вони не зустрічали таких планет. Певно, її розвиток відбувався за якимись особливими законами.\nПромисловець трохи поміркував над почутим.\n— Отже, ці космічні істоти населяють астероїди?\n— Ні, ні. Знов не те. Як вони мені пояснили, астероїди трапляються в одній з восьми систем, та зараз ми говоримо зовсім про інше.\n— Але чому ви — астроном — лише цитуєте їхні нічим не підперті твердження?\n— Вони не обмежилися голими фактами. Я ознайомився з їхньою теорією еволюції зірок, яка, мушу визнати, набагато вірогідніша від будь-якої з висунутих нашими астрономами, за винятком хіба що якихось уже забутих теорій Передвоєнних Часів. Зважте, їхня теорія спирається на точні математичні розробки й описує саме таку Галактику, яку вони передбачають. Отже, як бачите, їм відкриті всі світи. Вони не зазіхають на чужі планети. Принаймні на нашу.\n— Якщо тверезо розважити, ви маєте рацію. Але істоти можуть бути розумними, та нерозважливими. Хіба був якийсь сенс майже дощенту знищувати високорозвинену цивілізацію в атомній війні, причину якої нашим історикам і досі не вдалося встановити? — замислено мовив Промисловець. — Відтоді як скинуто першу атомну бомбу на Східні Острови Сонця, — забув їхню давню назву, — людство усвідомило, що війна матиме лише один кінець. І все одно не зробило нічого, аби його відвернути.\nВін звів очі й жваво запитав:\n— Куди це ми зайшли? І взагалі, чи не ганяємося ми за власною тінню?\nАле Астроном, що йшов трохи попереду, відповів хрипким голосом:\n— Не за власною, сер. Подивіться-но лишень сюди.\nРудий та Скіпка непомітно скрадалися за старшими. Дитяча заповзятливість допомагала хлопцям, окрім того, дорослі були надто збуджені й заглиблені в розмову. Зарості, де сиділи діти, трохи заважали добре розглянути знахідку їхніх батьків.\n— Ну й ну! Блищить чисто тобі срібло! — вигукнув Рудий.\nАле якщо хтось і справді розхвилювався, то це Скіпка. Він схопився за Рудого:\n— Я знаю, що воно. Це — зореліт. Тепер ясно, чому батько тут. Він — один з найвидатніших астрономів світу, і твій тато обов’язково викликав би його, якби у вашій садибі здійснив посадку космічний корабель.\n— Та про що ти? Татко навіть і гадки не мав, де ця штука. Він прийшов сюди тому, що я сказав, ніби вночі звідси гриміло. Та й нема ніяких зорельотів.\n— Ти з глузду з’їхав, — пробурмотів він.\n— А туди. Запитаю в батька. Може, він тебе переконає. Сподіваюся, ти віриш, що професор астрономії розуміється на…\n— Гей! Ти що, хочеш, щоб нас помітили? Вони на нас тут не чекають. Хочеш, щоб почали розпитувати й дізналися про тваринок?\n— А мені начхати. Ти сказав, що я з глузду з’їхав.\n— Я й не збираюся розказувати. А якщо вони й дізнаються, то — твоя провина, бо саме ти завів суперечку й сказав, що я з глузду з’їхав.\n— Тоді беру свої слова назад, — буркнув Рудий.\n— Та що вже там… — Скіпка почувався трохи розгубленим. Йому кортіло побачити корабель зблизька, й водночас він навіть подумки не міг не дотримати слова, адже Рудий вибачився.\n— Слухай, гайда звідси. Ще стільки справ. Не можу ж я стриміти тут цілий день заради якогось старезного зорельота, чи що воно там таке. Треба й про тваринок подбати, якщо вже ми надумали працювати в цирку. Там це перша заповідь. Треба дбати про тварин. В усякому разі, — невинно закінчив він, — саме цим я й займуся.\n— Навіщо, Рудий? М’яса в них вистачає. Давай подивимось.\n— Слухай, Скіпко, — переконував далі Рудий, — ми не повинні викликати підозри, бо вони почнуть допитуватись. Ну й ну! Ти що, ніколи детективів не читав? Коли, йдучи на велике діло, не хочеш, щоб тебе спіймали, головне — поводься як звичайно. Тоді ніхто ні про що не здогадається. Це найперший закон…\n— Мене найбільше вражає якість роботи, — сказав Промисловець. — Зроду не бачив такої конструкції.\n— Що нам тепер від того? — гірко зауважив Астроном. — Усе втрачено. Другої посадки не буде. Інші розвідувальні експедиції не наближатимуться до нас на відстань, меншу, ніж потрібна, аби з’ясувати, що в нашій сонячній системі нема планет з надтвердої речовини.\n— Боюся, що ні. Розумієш… — вона нерішуче поглянула на Астронома.\n— Щось сталося? — запитав Промисловець. — Чому ти мовчиш? Певний, що наш гість не зважатиме на дрібну сімейну суперечку.\n— Благаю, не звертайте на мене ніякої уваги, — пробурмотів Астроном, непомітно відходячи в протилежний куток вітальні.\n— Справді, любий, — притишено заторохтіла жінка, — куховарка страшенно засмучена. Вже кілька годин я її заспокоюю і, чесно кажучи, не уявляю, навіщо Рудий так вчинив.\nПромисловець був, радше, потішений. Вже не перший місяць вони з сином переконували дружину називати хлопця «Рудий» (його справжнє ім’я було, як на думку підлітка, геть сміховинне).\n— І з’їв?\n— Гадаю, ти маєш рацію. Але ж його наче нема. Коли з’явиться, я з ним поговорю.\n— Хоча спочатку треба вмитися, — промовив він і рушив до дверей.\n— Хвилинку, сину, — зупинив його Промисловець.\n— Десь тут, — недбало кинув Рудий. — Ми спершу гуляли разом, потім я озирнувсь — а його вже нема.\n— Я сказав йому, що пора обідати. Нагадав йому ще раз: «Здається, скоро обід». А потім сказав: «Нам треба вертатись». Він погодився: «Гаразд». Ну я й пішов собі, аж біля струмка озирнувся і…\n— Обід однаково не готовий, докторе. — Промисловець знову повернувся до сина. — І якщо вже ми торкнулися цієї теми, сину, то так сталося через нестачу деяких продуктів. Тобі є що сказати?\n— Так. Фарш, — підтвердив Промисловець, терпляче чекаючи відповіді.\n— Розумієш, я трохи…\n— Зголоднів, — підказав батько. — Так, що накинувся на сире м’ясо.\n— Якщо дозволите, кілька слів. Пам’ятаєте, якраз після сніданку заходив мій син і цікавився, чим годувати тварин.\n— Еге ж, тату, — ледь чутно прошепотів Рудий.\n— Вони ж маленькі, — голос Рудого тремтів. — І ледь ворушаться, коли до них доторкнешся.\n— Досить катувати дитину, — стиха промовив він. — Якщо Рудий обіцяє їх позбутися, то так і зробить, цього покарання вистачить.\n— Та не лайте хлопця, — озвалася Промисловцева дружина. — Хай побалакає з Рудим, як хоче. І нічого страшного, що він запізнився.\n— Мені треба поговорити з ним наодинці, — наполягав Скіпка.\n— Це вже занадто, — намагаючись говорити лагідно, сказав Астроном. Видно було, що якби не присутні, він дав би волю роздратуванню. — Сідай за стіл.\n— Ні, та…\nАж ось Рудий рвучко обернувся до свого супутника:\n— Слухай, ти навіщо сказав татові, що ми годуємо тварин?\n— Не казав я. Лише запитав, чим їх годують. То різні речі. Я не сказав, що ми їх годуємо. Та й взагалі, Рудий, не в тім діло.\nОднак той правив своєї:\n— А потім куди тебе понесло, га? Я думав, ти вертаєшся додому. Вони на мене накинулись, наче я винний, що тебе нема.\n— Таж про це я й хочу тобі розповісти, якби тільки ти стулив на хвилинку рота й послухав. Ти ж мені й слова не даєш вимовити.\n— Ну давай, що там у тебе, кажи.\n— Та кажу ж, кажу. Я повернувся до зорельота. Наші старі вже пішли, і я хотів глянути, що там таке.\n— То не зореліт, — похмуро зауважив Рудий.\nЙому нічого було втрачати.\n— А от і зореліт. Я зазирнув усередину крізь ілюмінатори. Дивлюсь, а вони всі мертві. — Видно було, що Скіпку нудить. — Вони мертві.\nСкіпка зірвався на крик:\n— Тварини! Такі самі, як наші! Та тільки вони не тварини. Вони — прибульці з інших планет.\nРудий мало не скам’янів. Йому й на гадку не спало не повірити Скіпці. Надто вже той був схвильований новиною.\n— Ну й ну, — спромігся він нарешті.\n— То що ж ми робитимемо? Ох і перепаде ж нам, як батьки дізнаються. — У Скіпки аж мурашки поза шкірою поповзли.\n— Краще випустити їх, — сказав Рудий.\n— Вони наскаржаться на нас.\n— Вони не знають нашої мови. Якщо вони з іншої планети.\n— Знають. Бо я пам’ятаю, як батько, думаючи, що мене немає в кімнаті, про щось таке розмовляв із мамою. Він розповідав про якихось прибульців, які вміють спілкуватися подумки. Щось на зразок телепатії. Я думав, він фантазує.\n— Ой лишенько! Що ж нам… стривай, — Рудий звів очі на Скіпку. — Як же я забув, тато наказав мені позбутися тварин. Давай їх десь закопаємо чи в струмок укинемо.\n— Він наказав?\n— Він примусив мене признатись, що я маю тварин, а потім сказав: «Позбудься їх». Треба виконувати наказ. Хоч би там що, не можу ж я не послухатись тата.\nУ Скіпки відлягло від серця. Тепер вони мали цілковите право так і вчинити.\n— Тоді не зволікаймо, поки вони не докопались. Ох і перепаде нам на горіхи, якщо вони дізнаються.\nВони помчали до повітки, жахливі картини вже проносилися в їхній уяві.\nТепер, коли хлопці знали, що це «люди», вони дивились на них зовсім інакше. Як тварини вони цікаві, як «люди» — огидні. Їхні очі — раніше невиразні крихітні цятки — тепер, здавалося, з неприхованою злістю стежили за ними.\n— Чуєш писк? — прошепотів Скіпка.\n— То, мабуть, вони розмовляють.\nСмішно, вони й раніше чули ці звуки, але не звертали на них уваги. Хлопці відгорнули полотно, та ні Рудий, ні Скіпка до своїх в’язнів не наближалися, лише пильнували за ними очима. Скіпка помітив, що фаршу ніхто не торкався.\n— То ти щось робитимеш? — запитав він.\n— Це ти їх знайшов.\n— А зараз твоя черга.\n— Ні. Ти їх знайшов — ти в усьому винен. Я лише спостерігав.\n— Ми ж увесь час були разом, Скіпко. Ти чудово знаєш.\n— Байдуже. Ти їх знайшов. Так я й скажу, коли вони прийдуть сюди нас шукати.\n— Ну постривай! — пообіцяв Рудий, та, згадавши про покару, що на нього чекала, сягнув до клітки, щоб відчинити дверцята.\n— Чого тобі ще? — зрадів Рудий.\n— В одного з них в руках якась залізяка.\n— А он. Я й раніше її бачив, але думав, то частина його тіла. Та якщо він «людина», то, можливо, це — дезінтегратор.\n— Я про них читав у книжках Передвоєнних Часів. Більшість людей мала тоді таку зброю. Націлить на тебе — й тебе нема.\n— Але ж досі не націлювали, — зауважив Рудий з деяким острахом.\n— Все, з мене досить. Я більше не збираюся стриміти тут, чекаючи, поки мене дезінтегрують. Я йду по батька.\n— Боягуз! Нікчемний боягуз!\n— Ну й нехай. Називай мене як хочеш, та якщо ти зараз до них полізеш, вони тебе знищать. Почекай, то побачиш, однак ти сам будеш в усьому винен.\nВін подався до вузьких кручених сходів, що вели з горища вниз, та, ледь досягши їх, ураз позадкував.\nНа горище піднімалася мати Рудого. Захекана, вона все ж усміхалася до Скіпки — як-не-як, гість.\n— Рудий! Гей, Рудий! Ти тут, нагорі? Не здумай ховатися. Знаю, ти тримаєш їх десь тут. Куховарка бачила, куди ти гайнув із м’ясом.\n— Привіт, ма! — голос Рудого тремтів.\n— Ану покажи мені цих бридких звірів. Я сама простежу, щоб ти їх зараз же десь подів.\nКінець! Та хоч на нього чекала неминуча покара, Рудий відчув, як із плечей впав тягар. Принаймні за нього вирішуватимуть інші.\n— А вони тут, ма. Я їм нічого, ма, не зробив. Я не знав. Вони такі схожі на маленьких звіряток, і я подумав, що ти дозволиш мені їх тримати. Я не брав би м’яса, але ж вони не їли ні трави, ні листя, а куховарка ніколи нічого мені не дасть, навіть якби я й попросив. Я не знав, що то фарш на обід…\nЗ переляку він не усвідомлював, що мати не чує його торохтіння, а, втупивши застиглі очі в клітку, тонко й пронизливо верещить.\n— Скромний похорон — це все, що ми можем для них зробити. Не варто привертати уваги громадськості, — саме казав Астроном, коли раптом почулися зойки.\nДружина Промисловця ще не зовсім оговталась, коли прибігла до них. Кілька хвилин чоловік не міг нічого від неї добитися. Нарешті вона заговорила:\n— Кажу тобі, вони в повітці. Я не знаю, хто вони такі. Ні, ні…\nВона вчепилась у Промисловця, коли той намірився туди побігти.\n— Сам не йди. Звели комусь із робітників узяти рушницю. Кажу тобі, нічого схожого я зроду не бачила. Маленькі страхіття з… з… я не можу пояснити. Подумати тільки, Рудий доторкався до них і намагався нагодувати. Він тримав їх у руках і годував м’ясом,\n— Я лише… — почав був Рудий.\n— То не… — спробував додати Скіпка.\n— Ну й шкоди ви сьогодні наробили, хлопці, — швидко урвав їх Промисловець. — Марш додому! І ні звуку мені! Ні звуку! Мене не цікавить, що ви там хочете сказати. Я вас вислухаю пізніше, а тобі, Рудий, обіцяю добрячого прочухана.\nВін обернувся до дружини:\n— Хоч би які вони не були, цих тварин треба вбити.\nА коли впевнився, що дітлахи одійшли далеченько, додав:\n— Ну, заспокойся, заспокойся. Діти цілі, й, зрештою, нічого жахливого вони не зробили. Лише знайшли собі нову забаву.\n— Пробачте, мем, — уривчасто запитав Астроном, — а ви не могли б описати цих тварин?\nПромисловцева дружина похитала головою. Вона все ще не володала язиком.\n— Можете ви мені лишень сказати, чи вони…\n— Даруйте, але я маю спочатку її заспокоїти. Ви не образитесь? — вибачився Промисловець.\n— Хвилинку. Будь ласка. Лише хвилинку. Вона сказала, що ніколи не бачила таких звірів. Безперечно, дивно зустріти геть невідомих тварин у такому маєтку, як ваш.\n— Пробачте. Побалакаймо про це пізніше.\n— Якщо тільки ці невідомі тварини не здійснили посадки сьогодні вночі.\nПромисловець на крок відступив від дружини:\n— Чи не хочете ви сказати?…\n— Гадаю, нам краще податись до повітки, сер.\nХвилину-другу Промисловець пильно дивився на Астронома, потім ураз крутнувся і побіг, що було зовсім на нього не схоже. Астроном — слідом. Позаду чулося жіноче голосіння, на яке ніхто не звертав уваги.\nПромисловець дивився на клітку, не відводячи очей. Глянув на Астронома, знову перевів погляд на клітку:\n— Вони, — відповів Астроном. — Поза всяким сумнівом, ми їм так само огидні, як і вони нам.\n— Що вони кажуть?\n— Що їм тут страшенно незручно, що вони стомилися й навіть хворі, але надто хвилюватися не варт, а ще кажуть, що хлопці з ними добре поводилися.\n— Добре поводилися! Схопили, посадовили у клітку, годували травою та сирим м’ясом! Ану, як мені з ними поговорити?\n— Для цього потрібен певний час. Зосередьтесь на якійсь думці. Намагайтеся почути. У вас усе вийде, тільки, може, не одразу.\nПромисловець спробував. Він аж скривився від напруги, весь час повторюючи подумки: «Хлопці не знали, хто ви».\nІ раптом усвідомив, що йому відповіли: «Ми це чудово знали. Як і те, що вони не мають на думці нічого лихого, тож і не атакували їх».\n«Не атакували?» — подумав Промисловець, від зосередження не помічаючи, що говорить уголос.\n«Так, звичайно, — дістав він відповідь. — Ми озброєні».\nОдна з маленьких потвор у клітці піднесла догори якийсь металевий предмет, і зненацька на покришці клітки й на даху повітки з’явились дірки зі звуглілими краями.\n«Гадаємо, — телепатували створіння, — дах неважко буде полагодити».\nПромисловець відчув, що більше не здатен зосередитись на передаванні думок. Він обернувся до Астронома:\n— І маючи отаку зброю, вони дозволили схопити себе й ув’язнити? Не розумію.\nІ одержав спокійну відповідь: «Ми не скривдили б дітей представників розумної раси».\nСмеркалося. Промисловець навіть і не помітив, що пропустив вечерю.\n— Ви й справді вважаєте, що корабель злетить? — поцікавився він у Астронома.\n— Певний, якщо вони так кажуть. Сподіваюсь, їхнього наступного візиту доведеться не так-то вже й довго чекати.\n— І коли вони повернуться, — енергійно підхопив Промисловець, — я, як і було домовлено, виконаю свої зобов’язання. Більше того, зроблю все можливе й неможливе, щоб їх визнав світ. Можна лише захоплюватися істотами, які не скривдять дітей, хоч би як їх на це підбивали. І знаєте… мені не хочеться цього казати…\n— Наші діти. Ваш і мій сини. Я майже пишаюся ними. Уявіть лише, схопити цих істот, годувати чи принаймні намагатися нагодувати їх, переховувати. Ну й зухвалість! Рудий сказав, то була його ідея: завдяки їм одержати роботу в цирку. Тільки уявіть!\n— Юність! — відказав Астроном.\n— Старт скоро? — поцікавився Торговець.\n— За півгодини, — відповів Дослідник.\n«Бізнес», — майнуло в Дослідника.\n— Дивись, як вони вишикувалися, проводжаючи нас. Всі до одного, — сказав Торговець. — Чи не надто близько вони підійшли, як ти гадаєш? На цьому етапі наших стосунків не хотілося б обпалити когось із них при старті.\n— Потвора і таке ім’я. Аж смішно. Йому й справді шкода з нами прощатися. До мене лише не доходить чому. Наскільки я зрозумів, він утратив нагоду пристати до якоїсь там організації, але я не доберу, до якої саме.\n— До цирку, — коротко відповів Дослідник.\nЧитать онлайн полностью бесплатно Азімов Айзек. Юність\nPage created in 0.0301520824432 sec.


Розторопша лікувальні властивості і протипоказання Zdravnicya.ru\n» Проблеми жіночого здоров'я » Розторопша лікувальні властивості і протипоказання\nРозторопша лікувальні властивості і протипоказання\nБудь-яка людина бажає домогтися протягом життя більше, бути потрібним на роботі, для рідних і друзів. Але як томлива ті осоружні годинник, які слід перебувати в ліжку з повним набором проявів захворювання. Активний спосіб життя, профілактика недуг, раннє звернення до лікаря, правильне лікування по лікарським протоколам - це сприяє збереженню і зміцненню стану фізичного здоров'я.\nПривіт друзі! Напевно, мало хто знає які має розторопша протипоказання. Зате, я думаю, практично кожен хоч раз в житті зустрічав колюча рослина з темно-малиновими суцвіттями з сімейства будяків.\nТе, що на перший погляд ця бур'ян ще нічого не означає. Насправді, як і насіння льону - це справжній кладозень вітамінів, мікро і макроелементів, не є ні для кого секретом.\nВідгуки про неї були і в традиційною медициною. У наш час розторопшу додають в багато медикаментозні засоби обов'язково враховуючи протипоказання.\nЗахворюваннях печінки і жовчного міхура\nЦирозі і гепатиті\nПієлонефриті і циститі\nМіомі матки та ендометріозі\nІ це далеко не весь список. Але є захворювання і стану організму, коли розторопша (чортополох) може нашкодити. Давайте розглянемо їх детальніше\nРозглянемо всі ключові моменти, коли краще не вживати цю колючку або краще проконсультуватися з фахівцем з приводу протипоказань:\nПри депресивному стані, епілепсії і з захворюваннями психіки.\nОсобам, що страждають астмою, в зв'язку з тим, що її застосування може викликати напад задишки.\nЛюдям із захворюваннями серцево-судинної системи не варто її вживати через великий вміст калію і фосфору.\nВона володіє сильним жовчогінним ефектом, тому може спровокувати больовий напад через зсув каміння при жовчнокам'яній хворобі.\nУ деяких людей може бути просто непереносимість або алергія на розторопшу протипоказання якої проявляються у вигляді шкірного висипу, болю в животі, запорів або, навпаки, рідким стільцем.\nДітям до 12 років краще не застосовувати її в їжу взагалі.\nПри загостренні холециститу, печінкових і ниркових коліках, панкреатиті, апендициті, рефлексної хвороби і діареї.\nНадлишок фосфору і калію в організмі.\nЯкщо Ви побачили зв'язок вживання розторопші і погіршення стану здоров'я - відмовтеся від застосування, підберіть інше відповідне для Вас засіб без будь-яких протипоказань.\nХтось особисто переконався в її лікувальні властивості, а хтось зовсім не помітив результату. Помічено, ніж запущеними захворювання і чим чіткіше і яскравіше виражені симптоми, тим помітніше терапевтичний результат.\nПроте, безперечно, найкраще вживати будь-яку рослинну засіб для профілактики. І перед початком прийому розторопші бажано зробити УЗД жовчного міхура і підтвердити відсутність каменів.\nКожна людина вибирає для себе зручну форму вживання, грунтуючись на можливі протипоказання - масло, шрот або настій. У будь-якому вигляді розторопша надає однаковий лікувальний ефект. Тому спосіб застосування цілком залежить від Вашої переваги.\nРозторопша відгуки позитивного характеру отримала не просто так. Вона безумовно незамінна при захворюваннях печінки, суглобів і нирок.\nПри вагітності кожній жінці потрібно дотримуватися особливої обережності, так як кожна зміна в організмі обов'язково відбитися на стані дитини.\nРозторопша при вагітності не застосовується, хоча в деяких джерелах можна почути, що ця рослина допомагає при токсикозах. Власне, як би там не було, вагітна жінка повинна обов'язково проконсультуватися з лікарем. Але все ж, я не раджу Вам ризикувати здоров'ям малюка. Сподіваюся, Вам буде корисна ця інформація.\nА ще сподіваюся, що вище надана інформація про Расторопшу протипоказання якої бажано пам'ятати кожному, буде корисна навіть тим, хто раніше не мав з нею ніяких проблем.\nРозторопша для печінки: корисні властивості та протипоказання\nЗастосування розторопші в історії\nРозторопша - це рослина, натуральна харчова добавка, яка використовується для очищення печінки від токсинів і захисту життєво важливих функцій печінки.\nЯк натурального засоби лікування хвороб печінки расторопша використовується вже більше 2000 років. У наукових колах ця рослина відомо під назвою Silybum marianum (L.) Gaertner (syn. Cardous marianus). Це трав'яниста дворічна рослина, яке може досягати 2-х метрів у висоту, з червоними або фіолетовими квітками. Ще його називають «чортополох молочний». Таке молочне назву рослина отримала через те, що якщо листя молочного будяка надломити, з них випливає молочно-біла рідина. Виростає розторопша в південній частині Європи, південної частини Росії, Малої Азії і північній Африці, а також вона прижилася в північній і південній Америці.\nПершими, хто широко використовував насіння розторопші в лікуванні хвороб печінки були європейці. Однак, корисні властивості розторопші були відомі людству з найдавніших часів. Грецький філософ Теофраст (4 століття до нашої ери) згадував цю рослину словом «Птернікс», а Пліній Старший (1-е століття нашої ери) знав його під імененм «Сіллібум».\nКрім того, в 1744 році Фон Галлер задокументував факт використання рослини для лікування печінки в своєму «Медичному лексиконі». У більш пізні роки багато авторів офіційної і неофіційної медицини засвідчили користь розторопші в лікуванні захворювань печінки, а також жовчних проток і селезінки.\nУ чому користь розторопші?\nЗа останні 40 років, інтенсивні хімічні, фармакологічні та клінічні дослідження підтвердили механізми дії і терапевтичну цінність розторопші в лікуванні багатьох хвороб печінки. і ряду інших, не пов'язаних безпосередньо з печінкою хвороб. Буквально сотні сучасних досліджень підтвердили унікальну здатність розторопші захищати печінку і інші органи тіла від безлічі шкідливих впливів. З 400 наукових досліджень по расторопше, задокументованих в Національної Медичної Бібліотеці США, багато хто стверджує, що користь розторопші для печінки є максимальною серед всіх рослинних засобів, т. Е немає в світі рослини, що приносить більш значну користь печінки.\nРозторопша - не просто «бабине» засіб. У Європі вона є медичним препаратом, який виписує лікар офіційної медицини.\nСьогодні розторопша є одним з найбільш широко вживаних лікарських рослин в світі і перший засіб при захворюваннях печінки. Екстракт розторопші показаний при отруєнні грибами, алкогольному цирозі, хронічному гепатиті, алкогольному ураженні печінки, гострих гепатитах і багатьох інших хворобах.\nПри яких хворобах вживають розторопшу:\nСписок хвороб, при яких очевидна користь розторопші, включає в себе, але не обмежується такими захворюваннями:\nХронічний гепатит (будь-який)\nЖирова хвороба печінки (алкогольний і не-алкогольної природи, неалкогольний стеатогепатит)\nПечінкова недостатність через вживання стероїдів\nПечінкова недостатність через екологічних чинників\nБільш того, експериментальні і клінічні дослідження екстракту розторопші показали її корисні властивості (безпосередньо не пов'язані з печінкою):\nЗменшує рівень холестерину, що корисно для серця\nЗменшує зростання ракових клітин при раку грудей, кишечника, простати, матки, нирки\nБере участь в запобіганні хвороби Альцгеймера\nВолодіє багатьма властивостями проти старіння\nЗменшує ураження клітин при радіації і хіміотерапії\nДоповнює захист від небезпечних сонячних променів і може бути корисна в лікуванні деяких видів хвороб шкіри\nПоглинає вільні радикали і є потужним антиоксидантом\nЗменшує припливи і інші симптоми при менопаузі\nДопомагає при нетравленні\nДопомагає при отруєнні грибом «біла поганка»\nЯк працює розторопша\nНасіння розторопші містять комплекс біофлавоноідів, відомих під назвою силімарин. Силімарин, активний інгредієнт в расторопше, є просто очищеним екстрактом насіння цієї рослини. Саме завдяки йому розторопша володіє такими корисними властивостями.\nВплив розторопші досліджувалося подвійним сліпим методом - вивчалося її вплив на токсичне ураження печінки (в основному алкогольне), хронічну печінкову недостатність і хвороби печінки, викликані ліками. Медики зробили висновок, що розторопша має виняткові терапевтичні, корисні властивості, завдяки яким стабілізується клітинна мембрана і стимулюється синтез протеїну, а також прискорюється процес регенерації ураженої печінкової тканини.\nЗа результатами інших досліджень, розторопша захищає клітини печінки від вторгнення шкідливих токсинів і допомагає клітинам печінки звільнитися від тих токсинів, які вже знаходяться в них.\nЯк і інші флавоніди, розторопша є потужним антиоксидантом, який допомагає підтримувати здоров'я і енергію, захищаючи тіло від вільних радикалів і перекисного окислення ліпідів, які вражають здорові клітини і тканини.\nРозторопша: побічні ефекти (протипоказання)\nСам по собі ефект застосування цієї рослини дуже м'який. У порівнянні з іншими натуральними засобами, багато з яких тягнуть за собою побічні ефекти, розторопша надає щадне вплив на організм, незважаючи на свої сильні цілющі властивості. Тому явних протипоказань до її застосування немає - побічні ефекти застосування будь-якій частині цього рослини не виявлено. Хоча помічено, що екстракт насіння розторопші може викликати у деяких людей легкий короткочасний проносний ефект. Розторопша не протипоказане ні вагітним, ні годуючим.\nЗастосування такого рослини не обмежується тільки лише якимось декоративними цілями. Ті люди, які знайомі з її складом, знають, що квітка має цілющі властивості. Якщо розглядати її, як компонент лікарського засобу, то найчастіше її застосовують у разі виникнення проблем з печінкою, наприклад, при цирозі, але його вживання може направлятися і на інші хвороби. Дуже важливо заздалегідь визначитися з тим, як приймати, визначити користь і шкоду, виділити для себе підходящі народні рецепти з розторопші, а також зрозуміти, яка дозування вважається допустимою.\nУ чому користь або як впливає на організм?\nЦя рослина є досить високим, виявити його можна де завгодно, аж на занедбаних пустирях і місцях біля дороги. Квітка дуже невибагливий, і не боїться ні посухи, ні сильних морозів. На вигляд розторопша злегка плямиста, точніше, плямистими є листи. Плямуючи є білими. На дотик вона колюча. Її легко сплутати з татарником, а ще розторопша дуже схожа на будяк - це добре видно на фото.\nРослина має величезний набір різних корисних вітамінів і мікроелементів (більше 200), що дозволяє застосовувати його в капсулах або як таблетки, для лікування тих чи інших хвороб. Використовувати для організму можна і листя, і коріння і навіть насіння - користь людині приносить кальцій, залізо, магній, цинк, бор, хром, йод та інші компоненти, які містяться в расторопше.\nЩо стосується саме вітамінів, то їх також безліч, а саме E, F, A, D, білки, алкалоїди, смоли. Окремо потрібно говорити про Силімарин, який входить до складу рослини. Саме на його плечах лежить захист і відновлення печінки.\nЗастосування в народній медицині при різних захворюваннях\nЛікувальні властивості рослини стали відомі ще в давнину. Цілителі про це знали, і вони активно використовували розторопшу як проносний, жовчогінний засіб, також її призначали приймати тим, у кого почалися запальні процеси. Ця трава відома в медицині, як потужний антиоксидант.\nРослина часто додають в «магічні» капсули БАД, але лікує чи хоч щось подібна процедура - це велике питання. У магії цієї є багато підводних каменів, тому навіть наявність розторопші в таблетці ще ні про що не говорить.\nЯкі захворювання здатна вилікувати розторопша?\nЯкщо розглядати вплив препаратів на основі цієї трави по конкретним областям організму, то застосовувати їх варто для печінки, при шкірних і серцевих захворюваннях, при порушенні функціонування органів шлунково-кишкового тракту.\nУнікальний хімічний склад, що міститься в розторопші, допомагає при гепатиті, через те, що після її вживання відбувається зниження рівня глюкози і виведення шлаків, для схуднення це рослина теж вельми ефективно.\nВідгуки лікарів, а також пацієнтів, які включали в свій лікувальний комплекс застосування розторопші, говорять про те, що відбувається нормалізація жирового обміну, активізується робота кишечника, серця, поліпшується зір, стабілізується робота нирок і ліпідний обмін.\nАле навіть якщо показання включатимуть хвороба, наприклад, той же гепатит, який передбачає використання цієї трави, за певних умов від неї краще буде відмовитися. Вагітним і дітям до трьох років речовини розторопші можуть нашкодити.\nТакож назвати варто людей, які довгий час знаходяться в стані депресії і мають психічні захворювання. Обов'язкові консультації лікаря при наявності каменів у нирках. Завдяки великій кількості калію, розторопша не рекомендується до прийняття тим, у кого є проблеми з судинами.\nІнструкція, як і сам рецепт, варіюється в залежності від того, яка хвороба мучить. Виділити можна наступне:\n1. Для чоловіків порошок розторопші буде корисний проти геморою. Щоб отримати результат, слід протягом 40 днів приймати по три рази на день до їди одну чайну ложку порошку, запиваючи злегка підігрітою водою. Більше ніж чотири рази на рік вживати не варто.\n2. Для дітей з трьох років шрот з насіння давно використовується в народі, як потужний засіб проти кольок, або коли випадає молочні зуби, щоб зменшити біль. Половину чайної ложки шрот варто додавати в чай, і пити два рази в день. В чай можна додати мед. Загальна денна норма становить близько 400 мг.\n3. Масло, для виготовлення якого використовується насіння, містить поліненасичені кислоти. Його можна додавати в їжу, як корисну добавку. Коли жирну їжу приймати не можна, наприклад, при виразці, то масло з насіння буде дуже позитивно впливати на весь шлунково-кишковий тракт. Багато часто таке масло готують вдома, на основі саме оливкового масла. З 200 гр насіння потрібно отримати порошок або шрот і залити все підігрітим маслом. Після добового відстоювання, суміш процідити і віджати.\nМетоди лікування, які передбачають споживання, в тому чи іншому вигляді, різноманітні. Але щоб ефект був глибоким, важливо не переплутати її з будяками, приймати не часто, а помірно, і не залишатися з хворобою сам на сам, а консультуватися з лікарем.


Три поради про те, як оскаржувати порушення права на доступ | Доступ до правди\n3 Червня 2020 10:43\nДля досвідчених запитувачів не новина, що найбільш зручний та дешевий спосіб оскаржити порушене право на доступ до інформації – подати скаргу до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Розглянемо, яких типових помилок слід уникнути, щоб скарга була успішною, а винуватець порушення – притягнутий до відповідальності.\nЗапитувачі звикли до довільної форми для подання запитів, адже Закон України «Про доступ до публічної інформації» висуває досить прості вимоги до їх оформлення. Проте подання скарг (в тому числі скарг до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ) відбувається за іншим законом – Законом України «Про звернення громадян» і він містить більше формальних вимог до складення скарги, передбачених статтею 5 цього закону. В першу чергу скаргу відрізняє вимога ідентифікації скаржника. У скарзі слід зазначити прізвище ім’я та по батькові скаржника (або групи скаржників – у випадку подання колективної скарги), індекс та адресу скаржника, суть та хронологію порушення, а також поставити підпис. Це виливається у ряд практичних обмежень. Для прикладу, запит міг бути поданий під вигаданим ім’ям, із зазначенням тільки імені (без прізвища та по батькові) або прізвища і ініціалів, або взагалі – нікнейму, вказаного при реєстрації на сайті (наприклад на «Доступі до правди»). І розпорядник публічної інформації, відповідно до Закон України «Про доступ до публічної інформації» та керуючись усталеною судовою практикою, повинен був надати інформацію. Для надання відповіді розпорядникові необхідно лише мати канал зв’язку із запитувачем: електронну пошту, поштову адресу тощо. Проте, якщо запитувач у запиті не вказав своє повне прізвище ім’я та по батькові, він може втратити можливість поскаржитися щодо порушення свого права на доступ до інформації (принаймні, йому доведеться подати запит заново), у розгляді скарги може бути відмовлено якщо ПІБ на запиті та на скарзі не співпадатимуть. Перед поданням скарги уважно прочитайте вимоги, зазначені на сайті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та деякі особливості організації прийому скарг у час карантину.\nПодавайте скаргу невідкладно\nСтаття 17 закону України «Про звернення громадян» передбачає, що подати скаргу можна протягом 1 року з моменту прийняття рішення, яке оскаржується, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Скарги, подані з порушенням зазначеного терміну, не розглядаються. Відмова у доступі до інформації – це теж рішення уповноваженого органу, тож ці вимоги поширюються і на скаргу до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Проте, я б радила запитувачам подавати скаргу невідкладно, відразу, щойно дізналися про відмову у доступі до інформації. Причина проста: для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення права на доступ до інформації представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини складають протокол, який потім передають на розгляд суду. Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення суд може накласти адміністративне стягнення протягом 3 місяців з дня виявлення адміністративного правопорушення. Крім того, суд резервує 15 днів на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Додайте ще час на поштовий обіг та час, який необхідний працівникам Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для того, щоб викликати порушника, отримати від нього пояснення та скласти протокол. Судова практика у справах про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 212-3 КУпАП (порушення права на інформацію) свідчить, що значна кількість таких справ закінчуються закриттям провадження у зв’язку із закінченням строків для притягнення до адміністративної відповідальності. Така ситуація марнує зусилля запитувача та працівників Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, тож це одна із найважливіших порад – подавайте скаргу невідкладно.\nДалі можна оскаржувати до суду\nВідповідно до Закону України «Про звернення громадян» подальше оскарження рішень розпорядників публічної інформації можливо здійснювати до суду.\nВзагалі, слід пам’ятати, що Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та адміністративний суд вирішують різні питання в результаті реагування на порушення у сфері доступ до публічної інформації.\nЗа результатом розгляду у судовому засіданні протоколу, складеного представником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, порушника притягають до адміністративної відповідальності.\nА от адміністративний суд у позовному провадженні (розпочатому за ініціативою позивача, без участі Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини) розглядає спір про порушене право і вирішує, чи повинен був розпорядник надати інформацію у відповідь на запит.\nПроцедура оскарження до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини краща тим, що вона швидша і безоплатна, проте скаржник, у переважній більшості випадків, не може вплинути на її хід (наприклад, скаржника не запросять до суду для надання пояснень).\nЩе один суттєвий недолік такого оскарження – рекомендаційний характер приписів Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Натомість, оскарження до суду, хоч і є тривалим, потребує сплати судового збору та участі адвоката в якості представника, більш підходить для розгляду справ, де важливо врахувати такі речі, як наявність суспільного інтересу, баланс інтересів при застосуванні трискладового тесту тощо. Тобто, у справах, де розпорядник на думку запитувача неправомірно відніс інформацію до конфіденційної, службової або таємної, і, таким чином, обмежив до неї доступ, краще подавати до адміністративного суду.\nРазом з цим, звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства. Проте слід не застосовувати цих двох способів одночасно (Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини може призупинити розгляд скарги до вирішення питання в суді) та слідкувати за термінами – на оскарження в адміністративному суді запитувач має 6 місяців на звернення до адміністративного суду, відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.\nПроте, якщо відмова у доступі до інформації була відпочатку оскаржена до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги.\nТетяна Олексіюк, медіа-юристка, експертка з доступу до інформації


Під Житомиром мисливці за металом натрапили на смертоносні знахідки » Житомир Експрес - Новости Житомира | Новини Житомира\nСереда, 01 квітня 11:21\nПід Житомиром мисливці за металом натрапили на смертоносні знахідки\nДо рятувальників області надходять все нові й нові повідомлення про виявлення застарілих боєприпасів. Так, 20 серпня в с. Березівка Житомирського району місцеві шукачі металобрухту натрапили в лісі на чергову смертоносну знахідку - авіаційну бомбу ФАБ-100 часів минулої війни. Цього ж дня артилерійській снаряд калібру 125 мм знайшли "мисливці" за металом неподалік с. Тригір'я цього ж району.\nДо речі, вчора піротехніками аварійно-рятувального загону спеціального призначення управління ДСНС в області знищено артилерійський снаряд та мінометну міну в Пулинському районі.\nЗважаючи на це, управління цивільного захисту населення облдержадміністрації нагадує мешканцям області: при виявленні вибухонебезпечних предметів категорично забороняється їх торкатися, переносити, намагатися розбирати, тим паче здавати у металобрухт. Поблизу таких знахідок небезпечно навіть користуватися засобами зв'язку, адже це може спровокувати вибух. Про смертельні знахідки слід негайно проінформувати Службу порятунку за номером "101".