Яка тротуарна плитка краща (бруківка) — Бруківка, Тротуарна плитка, вібролита тротуарна плитка, вібропресована тротуарна плитка\nВ цій статті описується види тротуарної плитки, та методика виготовлення\nЯка тротуарна плитка краща (бруківка)\nРубрика: Ландшафт › Вибір матеріалів\nВибираючи тротуарну плитку, зверніть увагу на однорідність кольору, структуру і поцікавтеся у виробника яким способом вона вироблена. Стандарт якісної тротуарної плитки визначений по ГОСТу.\nЯк відомо , тротуарна плитка виготовляється двома методами:\nЯкщо ви вибираєте тротуарну плитку для укладання дороги, по якій будуть постійно їздити, або для створення паркувального місця автомобіля, то краще підійде плитка, вироблена за допомогою вибропресса . Вона прослужить вам довгі роки завдяки своїй міцності, морозостійкості і довговічності. Даний спосіб лиття призначений для виготовлення великих замовлень, які може виконати завод, що спеціалізується на цій справі і має дороге устаткування. Тротуарна плитка, отримана таким способом не відрізняється витонченістю і красою, зазвичай має прості геометричні форми (квадрат, прямокутник, шестикутник) і непомітний натуральний колір (світло-сірий). Перевагами також є низька собівартість і хороша «геометрія» плитки.\nПорада! Не вибирайте велику плитку, вона швидше потріскається, вибирайте дрібну.\nПри виборі тротуарної плитки для доріжок дачних ділянок віддайте перевагу плитці, зробленої вібролитим способом. Незважаючи на те, що «геометрія» в даному випадку кульгає і вона коштує дорожче, через ручний спосіб виготовлення, зате за якістю і міцності вона не сильно поступається пресованої. Вібролита тротуарна плитка в рази перевершує першу по візуальному сприйняттю. Завдяки світлому кольору, її можна перефарбувати в будь, який інший, колір (салатовий, червоний, жовтий, синій). Також даний вид має гладку, трохи блискучу поверхню, різноманітні форми і навіть може містити в собі малюнок.\n5 ознак якісної тротуарної плитки:\n• При ударі двох плиток видається дзвін, це говорить про те, що плитка повністю висохла і готова до укладання;\n• Не надміру яскравий колір, протилежне говорить про велику кількість пігменту, який знижує міцність плитки;\n• Рівномірний і однаковий окрас всій плиткової партії, перевірити це можна розламавши її навпіл, злам також повинен бути весь профарбований;\n• Гладка і рівна поверхня плитки, відсутність бульбашок, тріщин, щербин, зворотне вказує на невисоку якість виготовлення;\n• Наявність у виробника сертифікату якості.\nТротуарну плитку все частіше почали застосовувати для оформлення подвір’я або паркування для автомобіля. Висока міцність і хороша якість, при правильному виборі плитки, відповідає її не низькій ціні. Ви не знайдете хорошу і якісну плитку дешево, навіть якщо вона буде виглядати дуже привабливо. Зниження ціни говорить про те, що якість при виготовленні залишає бажати кращого. Як кажуть, «Скупий платить двічі», так що не пошкодуйте грошей і часу одного разу, тим самим позбавте себе від подальших проблем.


Гра Пенальті Онлайн. Грати безкоштовно\nГрати в гру Пенальті онлайн:\nОпис гри Пенальті\nТридцять дві команди з Європи оскаржують титул кращої у виконанні одинадцятиметрових штрафних ударів. Вибравши одну з них почни свій шлях до вершини з 1/16 фіналу. Правила футбольні класичні. Команди по-черзі б'ють серію з п'яти ударів. Якщо переможця виявити не вдається, тоді виконують по одному пенальті, поки не визначиться найсильніший. . Грати в гру Пенальті онлайн.\nТехнічні характеристики гри Пенальті\nГра Пенальті додана: 01.08.2013\nРейтинг гри: 4.75 з 5 (16 оцінок)\nІгри, схожі на гру Пенальті\nСкачати гру Пенальті\nВставити гру Пенальті на свій сайт:\nЩоб вставити гру Пенальті на свій сайт, скопіюйте цей код і вставте в html код свого сайту. Також якщо вам сподобалась гра Пенальті , скопіюйте і відправте посилання своєму другові або всім своїм друзям, поділіться грою з усім світом!\nЗ грою Пенальті , також грають в ігри:


Уже понад 40 країн заборонили або обмежили поїздки до Британії\nпонеділок, 26 липня 2021, 00:46\nЄвропі про заборону на польоти до Британії оголосили:\nФранція – заборонено весь пасажирський та вантажний рух, що прямує по повітрю та через тунель під Ла-Маншем з Британії до півночі вівторка;\nБельгія – заборонено пасажирські авіарейси з Великої Британії - навіть транзитні - на 24 години з неділі, 12:00, та призупинено курсування потяга «Євростар» з Лондона до Брюсселя;\nНімеччина – скасовані пасажирські рейси з Британії до 31 грудня;\nІрландія – рейси з Великої Британії заборонені на 48 годин, за винятком жителів Ірландії та пасажирів, що прямують до Ірландії та які опинилися на шляху до транзиту через британські аеропорти;\nНідерланди – заборонені рейси з Британії принаймні до нового року;\nІспанія – рейси з Британії призупинені на невизначений термін з вівторка, також буде посилено прикордонний контроль з Гібралтаром;\nШвейцарія – заборона на в’їзд іноземних громадян, які прибули з Британії та Південної Африки, введено карантин для людей, які прибули до країни з 14 грудня;\nІталія – заборона на рейси з та до Британії до 6 січня;\nАвстрія – заборона на в’їзд громадянам, які прибули з Британії, до Нового року;\nДанія – призупинені рейси з Британії до 9-ї ранку середи;\nШвеція призупинила всі поїздки з Великої Британії та Данії до подальшого повідомлення;\nНорвегія – заборонені рейси з Британії з понеділка на 48 годин;\nХорватія – з неділі на два дні скасовані рейси з Британії;\nБолгарія – до 31 січня заборонено всі рейси до Великої Британії та з неї;\nМальта – зупинені рейси в обидва боки без кінцевої дати;\nФінляндія – припинено авіарейси з Великою Британією;\nРосія з вівторка на тиждень припинить авіаперевезення з Британією;\nПольща, Португалія, Угорщина, Чехія, Словаччина, Північна Македонія – призупинка рейсів з Британії на невизначений термін.\nТакож тимчасово призупинили рейси до Британії та/або заборонили в’їзд іноземцям Ізраїль, Оман, Іран, Саудівська Аравія, Туреччини, Йорданія, Судан, Туніс, Канада, Перу, Сальвадор, Чилі, Аргентина, Гренада, Ямайка, Гонконг, Пакистан, Індія.\nМіністр інфраструктури України Владислав Криклій заявив, що Україна поки не закриватиме авіасполучення з Великою Британією.\nБританія Світ Кордон


«Ні зеленому КНУ!» (відео) - Тверезий погляд\nСлуги нищать не тільки децентралізацію, але й студентське самоврядування. Тепер вони взялися за внутрішній дворик КНУ, який хочуть зробити доступним для всіх. Це не ваша справа, слуги. Для таких рішень є сам університет, його студенти і викладачі , а не правляча партія і пані на парасольці.\nДо речі, серед слуг же, як нам розповідали, повно нових облич-випускників європейських і американських університетів. Варто поділитися досвідом, які приміщення і галявинки є відкритими для всіх, а які залишаються символічно культовими, з доступом тільки викладачів і старших курсів.\nНіде в світі влада не вирішує за університети, як їм розпоряджатися своїми приміщеннями і територіями. Зробіть спочатку Конча-Заспу доступною для всіх. Традиції народжуються, плекаються, продовжуються самими університетами, відчепіться від них, випускники «Ріксоса». Ще тільки в КНУ ви не залізли вашими зеленими руками.\nУ ці хвилини студенти розпочали акцію біля університету Шевченка через те, що “Слуги народу” провели агітаційний захід на території головного вишу країни. Серед іншого, вони вимагають відсторонити ректора КНУ Леоніда Губерського від обійманої посади на час проведення незалежного розслідування.\nЯ так розумію, що у зелених таке показове знущання над власними законами: провести персональний захід Зе та його корабельної сосни Верещук на території КНУ рівно через тиждень після оприлюднення листа власного міністра-плагіатора “Щодо недопущення політичної агітації в закладах освіти”.\nУ країні, де існує верховенство права, за таке порушення партію зняли б з виборів. Але у нас влада пацанська: презЕдент слово дав (що при порушенні закону піде з посади), презЕдент слово забрав.\nКВУ закликав «Слугу Народу» припинити використовувати ВНЗ у політичних ціляхКомітет виборців України закликає…\nОпубліковано КОМІТЕТ ВИБОРЦІВ УКРАЇНИ Понеділок, 21 вересня 2020 р.\nСтудентський парламент КНУ засуджує проведення будь-якої політичної агітації на території навчальних закладів. У…\nОпубліковано Студпарламент КНУ. Життя твого Університету Неділя, 20 вересня 2020 р.\n← Вагнергейт. Зрадники та вбивці мають бути покарані! Частина 2 (відео, документи)\nВізит Петра Порошенка до Дніпропетровської області (фото, відео) (оновлюється) →


Перелік рослин на букву П: кімнатні, садові і городні - Результати від #60\nПролісок (лат. Galanthus) – рід багаторічних трав родини амарилісових. У світі існує 18 видів галантуса, на території України зустрічається всього три види, що охороняються державою. За легендою, коли Адама і Єву вигнали з Едему, на землі йшов сніг. Єва йшла і плакала, і там, де під її ногами танув сніг, виростали проліски, як символ надії на можливе прощення. З грецької «галантус» перекладається, як «молочна квітка». І правда, його квіти схожі на краплі молока. Англійці називають цей первоцвіт «snowdrop» – снігова крапля. Поширений пролісок в Центральній і Південній Європі, на узбережжі Чорного моря, в Малій Азії і на Кавказі.\nПуансеттія – догляд у домашніх умовах\nРіздвяна зірка або пуансетія вже стала у нас одним з найулюбленіших та найяскравіших символів новорічних свят.\nАле, на жаль, дуже часто ця жива рослинка в горщику повторює долю зрубаної ялинки: помилувалися пару тижнів та й викинули на смітник...\nСправедливості заради варто відмітити, що деякі все ж намагаються продовжити життя яскравій квітці, але вона або згниває в перші місяці, або залишається жити, але більше ніколи не зацвітає.\nЯк зробити «одноразову» пуансетію багаторічником? Наші поради допоможуть вам завести собі особисту «віфлеємську зірку» на довгі роки.\nФото видів павонії\nПавонія – представник мальвових. Росте у вологих тропічних зонах. Росте із середньою швидкістю. Цвітіння залежить безпосередньо від різновиду.\nФото видів пандануса\nПанданус відноситься до рослин з родини панданових. Ростуть у тропічних поясах Азії, Європи та Африки. Також відоме як Гвинтова пальма або Гвинтове дерево. У кімнатних умовах зазвичай не цвіте.\nФото видів пасльону\nФото видів пеларгонії\nПеларгонія належить до родини геранієвих рослин. В народі відома як Герань. Поширена в Південній Америці. Рослина швидкозростаюча, період цвітіння залежить від виду.\nФото видів пеперомії\nФото видів первоцвіту\nПримула – представник родини первоцвітових рослин. Найчастіше ростуть в помірному поясі Землі, але рослину можна зустріти практично у всіх куточках планети. Примула – рослина швидкозростаюча. Період цвітіння припадає на зимові та весняні місяці.\nФото видів пілеї\nПілея входить у родину кропив'яних рослин. Поширена на всіх континентах в тропічних частинах крім Австралії. Рослина швидкозростаюча, цвіте Пілея влітку.\nФото видів плюмерії\nПлюмерія – рід належить до рослин з родини кутрових. Природне середовище існування рослини – Південна Америка. Рослина швидкозростаюча, при хорошому догляді може цвісти по кілька разів на рік, починаючи з весни.\nРослина ялиця (лат. Abies) представляє рід родини Соснові. У багатьох мовах назва рослини близька до слова «ялина». Поширена ялина-ялиця в субтропічних, помірних і навіть тропічних районах північної півкулі, зокрема в Сальвадорі, Мексиці, Гондурасі і Гватемалі. Найчастіше ялиця росте у хвойних лісах, у сусідстві з такими деревами, як кедр, ялина і сосна, проте зустрічається вона і у змішаних, і навіть у листяних лісах. Налічує рід близько 50 різновидів – від чагарників заввишки 50 см до дерев заввишки 80 м.\nАвокадо на підвіконні Юля 1 година назад


Київстар підтримує екранізацію роману Жадана «Ворошиловград» | Київстар\nКиївстар підтримує екранізацію роману Жадана «Ворошиловград»\nУ Старобільську Луганської області розпочалися зйомки фільму за романом Сергія Жадана «Ворошиловград».\n«Ворошиловград» – екранізація твору Сергія Жадана, кращого українського роману десятиліття за версією літературної премії ВВС Україна. За сюжетом головний герой Герман отримує телефонний дзвінок і дізнається про зникнення свого брата, власника старої бензоколонки. Герман змушений повернутися на Донбас, щоб зрозуміти що трапилось. Там він зустрічається з друзями дитинства і місцевою мафією, яка намагається відібрати сімейний бізнес. Герой вирішує залишитися в рідному місті з людьми, які люблять його і потребують його захисту.\n«Історія головного героя Германа у «Ворошиловграді» – це, по суті, уособлення кожного українця, який хоче і змінює себе, своє оточення, свою країну. Така філософія співзвучна із місією Київстару, адже ми вже 20 років прагнемо зробити Україну сучасною, постійно створюємо більше можливостей для кращого життя», – наголошує начальник департаменту маркетингових комунікацій компанії Київстар Юрій Чорненький.\nЗа словами режисера стрічки Ярослава Лодигіна, зйомки відбуваються саме в тих місцях, які надихнули Сергія Жадана на написання роману.\nНаразі у Старобільську над фільмом працює більш, ніж 100 людей. Більшість реквізиту знімальна група збирала по околицях, відтак побут героїв стрічки буде максимально наближеним до реального. У масових сценах» фільму зніматимуться місцеві мешканці.\nОкрім Ярослава Лодигіна, над фільмом працюють оператор Сергій Михальчук, автор роману Сергій Жадан, драматург та сценарист Наталія Ворожбит, продюсер Володимир Яценко.\nРолі в стрічці виконають актори Олег Москаленко (Герман), Олексій Горбунов (пастор), Руслана Хазіпова (Оля), Володимир Ямненко (Коча), Георгій Поволоцький, Євгенія Муц (Катя), Ігор Портянко та інші. Також одну з невеликих ролей зіграє і Сергій Жадан.\nОстаточна назва фільму ще обговорюється, її повідомлять згодом. Зйомки планують завершити до кінця вересня цього року, а у широкий прокат стрічка вийде у 2018 році.\nАкціонери Київстар – міжнародна група VEON Ltd. (раніше – VimpelCom ltd), офіс у Нідерландах. Акції Групи знаходяться у вільному обігу на фондових біржах NASDAQ (Нью-Йорк) та Euronext (Амстердам).\nКиївстар понад 19 років працює в Україні, є одним із найбільших платників податків – за весь час роботи оператор перерахував до держбюджету 50 млрд грн. Капітальні інвестиції компанії у розвиток телекомунікацій становлять понад 33 млрд грн.


Це програма для Linux під назвою Xmlization, останню версію якої можна завантажити як xmlization_3.0.0.zip. Його можна запустити в режимі онлайн за допомогою безкоштовного хостинг-провайдера OnWorks для робочих станцій.\nЗавантажте та запустіть онлайн цю програму під назвою Xmlization з OnWorks безкоштовно.\nXmlization серіалізує об'єкт у змінний формат XML і витягує об'єкт з XML (наприклад, XML-RPC або SOAP). Доступно ви можете спілкуватися між двома серверами за екземпляром об’єкта. Буде надано комунікаційний модуль із використанням сесійного ключа RSA.\nРозробники, системні адміністратори\nВеб-орієнтований, Win32 (MS Windows), X Window System (X11)\nЦе додаток, який також можна отримати з https://sourceforge.net/projects/xmlization/. Його розміщено в OnWorks, щоб його можна було запустити в Інтернеті найпростішим способом з однієї з наших безкоштовних операційних систем.


Мер Охтирки влаштував жорстку перепалку з начальником відділу освіти – Сумські Дебати\nМер Охтирки влаштував жорстку перепалку з начальником відділу освіти\n22:13 / 10 января 2022\nПричина конфлікту – два приміщення охтирської школи №1, які упродовж декількох років орендує місцеве радіо.\nЯк стало відомо із оприлюдненого у мережі відео, мер Охтирки Павло Кузьменко піддав жорсткій критиці практику здачі в оренду приміщень навчальних закладів та назвав це прямим порушенням законодавства. Відповідальним у цьому керівник Охтирки назвав начальника відділу освіти.\n“Два роки у нас тривають карантинні обмеження. Школа – серйозний режимний об’єкт. Кожного дня туди заходять різні люди, у тому числі ті, які підпадають під категорію ковід-ризику… Громадськість закидає мені, що я, виконуючи вимоги теперішнього законодавства, порушую чиїсь хотєлки”, – заявив Павло Кузьменко.\n“Якщо ви знаючи, що була оренда одного комунального закладу на території школи і нічого не зробили, то це буде ваша відповідальність. Якщо хочете перевести в юридичну площину, то давайте розберемось, чому керівник освіти, знаючи, що були порушення, ніяких заходів не зробив. Які були доповідні? Де був зроблений окремий вхід чи встановили якісь обмеження?”, – сказав, звертаючись до начальника освіти, Павло Кузьменко.\nДо речі, право репліки на оприлюднені звинування начальник віддділу освіти так і не отримав. На прохання сказати своє слово, мер Охтирки йому категорично відмовив та заявив, що демократія закінчилась, коли йдеться про порушення закону.\nУ коментарях під оприлюдненим відео місцеві жителі підтримали ініціативу переселення радіо, зазначивши, що школа – не краще місце для роботи ЗМІ.\nВідео з перепалки чиновників можна переглянути за посиланням тут.\n← На Тростянеччині у річку зливають каналізаційні відходи?\nСумська ОДА оголосила 48 мільйонний тендер на капремонт Ямпільської школи →


Богдан Яременко: Хороша ТВ-картинка параду на честь Дня Незалежності України | Інформаційний Акцент\nГоловна Блоги Богдан Яременко: Хороша ТВ-картинка параду на честь Дня Незалежності України\nБогдан Яременко: Хороша ТВ-картинка параду на честь Дня Незалежності України\n14:50, 24 Серпень 2016р.\nПерші враження. Мені не подобалась ідея з парадом. Я мовчав, ну, бо не можна ж тявкати з кожного приводу.\nІловайськ став одним з феноменів психології модерної України. Я – не виняток. Ми загалом можемо отримати сильнючий національний комплекс з цього приводу – щонайменше, якщо не відбудеться навіть не суд і слідство (хоча і вони теж), а чесний «розбір польотів» – ЯК і ЧОМУ ми одномоментно втратили стільки людей з такими гнітючими політичними наслідками? Поки ми не розібрались з цим нашим Берестечком – я боюсь парадів. Сидить таке в підкірці – давайте переможемо, а потім напарадуємось.\nОрганізатори таки змогли створити картинку «нового етапу». Щось нове народилось – ось основне перше враження від телевізійної картинки. І напевно українці (і я серед них) потребують такої картинки.\nЦя картинка – парад, звичайно, не зробить так, щоби ми водночас про все забули і змінили свою думку. Але це як світло в кінці тунелю.\nЦі паради і урочистості потрібно ще більше продумувати і шукати найбільш сучасні форми та формати. Є ще там радянські пережитки, від яких не рятує навіть нерадянський «Хамер» чи на чому там приймали парад? Занадто багато акцентування на військовому начальнику – може це добре для ЗС, але це зовсім не для цивільної нації. Ну, то таке. Хороша традиція операторів показувати обличчя тих, до кого звертається міністр оборони, коли об’їжджає війська, а особливо обличчя і очі ветеранів АТО прекрасно ретранслювали, що про цю казенщину думають прості люди.\nЗрештою казенщина була компенсована і врученням зірок Герої України Героям України, і тим, що Порошенко щиро і по-людяному підбіг до пораненого нагороджуваного, генерал-майора Збройних сил України, офіцера Головного командного центру Генштабу, начальника Київського військового ліцею імені Івана Богуна, і знайшов час для кількох слів, які ми не почули, але які, не маю сумніву, були дуже важливими і потрібними пораненому Герою.\nМіж іншим нові однострої – дуже навіть! І дуже навіть НАТівські. І нехай так буде (хоча ще краще – бути в НАТО). Люди для цих одностроїв у нас є. Треба постаратися – і до цих одностроїв та людей з’являться ще й літаки, кораблі, системи ППО, ракети і усе інше.\nВиступи Порошенку писали і пишуть добре. З точки зору ефектності. По суті не все так однозначно. Загалом сприймати красиве ефектне виконання навіть найгеніальнішого тексту Порошенком уже неможливо… На жаль. Він хотів бути переконливим, і дуже хотів сподобатися усім – тому згадав усіх і усе.\nЗі смислових пасток – це заява, що Збройні Сили в тисячу разів краще, ніж Будапештський меморандум. Думка загалом правильна (за винятком того, що яким би кволим не був той Меморандум – він дав нам 20 років відносно спокійного життя, що дуже багато для міжнародного договору). Але ж хіба не Порошенко два роки поспіль повторює, що лише дипломатія покладе край війні? Хіба не він возвів у ранг Біблії євангелії від російського чорта – Мінські домовленості, які як з точки зору смислів, так і правової легітимності нікчемні у порівнянні з доволі таки порожним Будапештським меморандумом? І як же тоді з його ж заявою на минулорічному святкуванні Дня Незалежності, що поряд з ветеранами АТО повинні були б крокувати дипломати?\nНезалежність, за яку тепер так багато заплатили. І за яку доведеться заплатити ще більше.


Ізраїль очолив рейтинг вакцинованих країн світу | podrobnosti.ua\nІзраїль очолив рейтинг вакцинованих країн світу [ Редактировать ]\n21 февраля 2021 20:49 по материалам: Подробности-ТВ автор: Ліхман Олексій\nУже щепили половину населення, а чверть отримали по дві дози\nА поки ми боремося зі спалахами та тільки чекаємо на старт вакцинації, деякі країни щепили майже половину свого населення. Попереду планети всієї Ізраїль. Тут щодня вакцинують по 150 тисяч людей. Уже щепили половину населення, а чверть отримали по дві дози.\nНа другому місці Об'єднані Арабські Емірати. Там кожен третій - із уколом. До речі, такі темпи вразили Володимира Зеленського.\nПісля візиту в Дубай він доручив МОЗ та МЗС створити робочу групу для обміну досвідом з Еміратами.\nАктивно вакцинуються від коронавірусу й у Великій Британії у королівстві щепили чверть населення. І це третій показник у світі. У Штатах вакцину отримали 45 мільйонів американців! А от серед наших найближчих сусідів лідерами є Польща та Росія.


Гриби знижують ризик деменції, серцевих захворювань і раку – вчені\nПонеділок, 13 листопада 2017 11:55\nВчені Університету штату Пенсільванія прийшли до висновку, що вживання грибів може знизити ризик розвитку деменції, серцевих захворювань і запобігти рак.\nДля цього достатньо з'їдати в день п'ять грибів.\nВчені пояснюють таку цілющу дію наявністю двох антиоксидантів, які борються зі старінням і зміцнюють здоров'я. Це ерготіонеїн і глутатіон, що руйнують молекули, пов'язані з виникненням деменції та інших названих захворювань.\nНове дослідження підтвердило, що гриби відносяться до основних джерел високого рівня антиоксидантів.\nНове дослідження показало, що найбільша кількість антиоксидантів знаходиться в білих грибах, які виросли в природних умовах. Однак інші гриби, все одно мали більше ерготіонеїну і глутатіону, ніж інші продукти.\nВчені вважають, що, мабуть, з цієї причини населення Франції та Італії менше вражає деменція, оскільки в раціон харчування тут часто входять гриби. Тим часом у США, де споживають мало грибів, спостерігається високий рівень хвороб Паркінсона й Альцгеймера.\nПопередні дослідження показали, що гриби відзначаються ще антивірусними, протизапальними, протимікробними та антидіабетичними властивостями. Також їх можуть використовувати в якості засобу зниження високого кров'яного тиску.\nМалазійські вчені також виявили, що гриби допомагають підсилити ріст нервів в мозку і захистити від руйнівного захворювання.\nКатегорія: « Продукти з антиоксидантами зменшують ризик діабету 2 типу - дослідження\tГендерні стереотипи викликають харчові порушення у жінок »


Українські землі в складі Речі Посполитої. Люблінська унія та стан справ в українських землях після унії\nНазвание работы: Українські землі в складі Речі Посполитої. Люблінська унія та стан справ в українських землях після унії\nОписание: Українські землі в складі Речі Посполитої. Люблінська унія та стан справ в українських землях після унії. Польські феодали почали наступ на українські землі відразу після монголотатарської навали. Особливо активізувався цей процес у другій половині XVI першій чверт...\nУкраїнські землі в складі Речі Посполитої. Люблінська унія та стан справ в українських землях після унії.\nПольські феодали почали наступ на українські землі відразу після монголо-татарської навали. Особливо активізувався цей процес у другій половині XVI — першій чверті XVII ст. Зазнавши поразки у війні Росії з Лівонією (Лівонська війна 1558—1583 рр.), литовські феодали поступилися Польщі в деяких політичних питаннях. Крім того, українська шляхта в Литовській державі прагнула домогтися привілеїв, які мала польська шляхта. Цим скористалася польська влада, котра прагнула приєднати підвладні Литві українські та білоруські землі. 10 січня 1569 року в Любліні було скликано польсько-литовський сейм, на якому підписано угоду про об'єднання Польщі й Литви в державу Річ Посполиту на чолі з виборним королем та спільними сеймом і сенатом. Литва зберігала суд, адміністрацію, військо, скарбницю, офіційну руську мову.Згідно з унією 1569 року до складу Польського королівства («корони») входило сім воєводств: Руське (Галичина) — Львівська, Галицька, Перемишльська, Сяноцька та Холмська землі; Белзьке — Бузький, Городельський, Грабовецький повіти; Волинське — Володимирський, Луцький і Кременецький повіти; Подільське — Кам'янецький, Червоногородський і Летичівський повіти; Брацлавське — Брацлавський і Вінницький повіти; Київське — Київський, Овруцький і Житомирський повіти; Чернігівське (утворене у 1635) - - Чернігівський та Новгород-Сівер-ський повіти.На території України (крім Галичини) мало чинність не польське право, а обласні привілеї та Литовський статут (звід законів феодальної Литовської держави XVI ст.). Усього було видано три Литовські статути: «Старий» (1529), «Волинський» (1566) та «Новий» (1588), що діяв на території колишніх литовських областей до 1840 р. Перед цим основою права в Литві були «Руська правда» і звичаєве право. Литовські статути сприяли експлуатації та закріпаченню селянства. У такому зводі законів була зацікавлена насамперед середня та дрібна шляхта. Перше видання Литовського статуту, крім підтвердження прав шляхти, наданих попередніми привілеями, та деяких нових доповнень до них, зберігало елементи права часів Київської Русі. Статути 1566 та 1588 років, зумовлені Люблінською унією, не лише узаконили соціально-економічні зміни в Україні, а й стали основою правової системи, що розвинулася в часи козаччини. Статут 1566 року скасував усі обмеження шляхетської земельної власності. Феодалові навіть дозволялося продавати селянина-втікача без землі. За статутом 1588 року селянин, який прожив на землі феодала 10 років, ставав кріпаком.Після укладення унії різко посилився феодальний, національно-культурний, релігійний гніт українського народу. Землі почали роздавати шляхті. Станом на 1629 р. у власності 37 волинських магнатів зосереджувалося 3/4 селянських господарств.Унаслідок формування фільваркової системи посилилася феодально-кріпосницька експлуатація селянства. Якщо в XV ст. панщину відбували 14 днів на рік, то після введення фільварків у другій половині XVI ст. стали обов'язковими вже два дні на тиждень, а в деяких місцях і три або щодня до полудня. Селяни виконували і додаткові роботи: на оранці, жнивах, косовиці, рубанні дров тощо.Феодали мали право самі судити селян, вимагали плату за дозвіл на шлюб. У XVI ст. шляхта здобула право на селянські землі. Раніше селянин міг переселитися в інше село у визначений час (після Різдва), внісши викуп, а сейм 1496 року обмежив це право: впродовж року могла покинути село тільки одна сім'я. З 1505 р. селянам взагалі було заборонено переселятися без дозволу панів. У Галичині й на Волині в 20-ті роки XVII ст. панщина сягала вже чоти-рьох-п'яти, а на Київщині — двох-трьох днів на тиждень. Згідно з Литовським статутом 1588 року термін розшуку селянина-втікача збільшувався до 20 років. Зросла натуральна та грошова рента, поширилася оренда маєтків феодалів шляхтою, купцями, лихварями, які довели панщину до 6 днів на тиждень.Освоювалися окраїни Наддніпрянщина й Побужжя, розширювалися площі оброблюваних земель. Волинь, Галичина, Західне Поділля досягли високого рівня обробітку землі. Тут переважало трипілля. Основним знаряддям був дерев'яний плуг «із залізом» (залізним череслом і лемешем). Вирощували здебільшого жито, а також ячмінь і пшеницю (як правило, на продаж), коноплі, хміль. Займалися селяни також городництвом, садівництвом, бджільництвом, ставковим рибальством, тваринництвом. Розводили велику рогату худобу, свиней, овець (у підгірських районах), коней (у степових). У містах розвивалися ремесла. У середині XVI ст. у Львові, наприклад, налічувалося 20 цехів, 500 цеховиків, які займалися 36 ремеслами. За кордон вивозили полотно, вироби з хутра, зброю, ювелірні прикраси, збіжжя, мед, віск, сіль.Підтримувалися зв'язки з Новгородом, Москвою, ганзейськими містами та генуезькими містами-колоніями в Криму. Відомий торговельний шлях із Росії до Константинополя пролягав через українські землі. Завдяки розвиткові ремесел і торгівлі в Наддніпрянщині розбудували старі міста: Канів, Черкаси, Переяслав, Лубни. Населення Львова, Києва, Білої Церкви становило 10— 20 тис. жителів. З'явилися нові міста: Кременчук, Фастів, Миргород, Умань. Найрозвинутіші міста належали державі, решта — феодалам. Так, із 206 міст Київського воєводства 46 були королівськими, 150 підпорядковувалися феодалам; у Брацлавському феодалам належало 111 міст, а державі тільки 6. Магдебурзьке право здобули Львів, Луцьк, Київ.


Новини України: Іван Яремко: В плані проведення Олімпійських Ігор Токіо є нефартовим\nп'ятниця 12 червня, 2020 09:58\nТеги: Футбол, Чемпіонат світу з футболу, Олімпійські ігри, Євро-2020\nВідомий львівський журналіст та спортивний історик Іван Яремко поділився своїми думками щодо останніх спортивних подій в Україні та світі та провів історичні паралелі з випадками з минулого, коли форс-мажор втручався у спортивні змагання. У нашій розмові – про пандемію у футбольному клубі «Карпати», перенос Олімпійських Ігор в Токіо та футбольного Євро.\nІване Ярославовичу, чи можете пригадати якісь приклади в історії спорту, коли через хвороби на декілька місяців закривали усі спортивні події?\nСитуації, коли змагання ставили на паузу через якісь епідемії чи пандемії, не пригадую. Звичайно, що були паузи чи переноси, але причини там були інші. До прикладу, Олімпійські Ігри не відбуваються вчасно вже не вперше.\nІ вже вдруге це стосується Ігор в Токіо…\nТак, справді. Виходить, що японська столиця є нефартовою. У 1940 році Олімпіада мала відбутися у столиці Японії, але тоді право приймати Ігри у них забрали через розв’язання Другої світової війни, адже японці були на стороні нацистської Німеччини. В підсумку Ігри в столиці Японії відбулися аж через 24 роки – у 1964 році. Цього разу, сподіваюся, все обмежиться паузою в 1 рік.\nА як щодо футбольних турнірів. Були в історії форс-мажори, які змінювали час чи місце їх проведення?\nПригадую історію, пов’язану з Чемпіонатом світу 1962 року в Чилі. За декілька років до нього в країні пройшов сильний землетрус, який пошкодив чимало об’єктів і в ФІФА розглядали можливість зміни країну-господаря. Та президент місцевої футбольної федерації Карлос Діттборн наполіг на своєму і таки відстояв мундіаль для Чилі. Турнір в підсумку відбувся лише на 4 стадіонах, однак місця проведення не змінив.\nУ 1986 році турнір планували провести в Колумбії. Однак вона, зіславшись на проблеми, теж пов’язані з землетрусом, відмовилася від проведення. Хоча, насправді, корупційна і наркотична на той момент Колумбія просто не була готова приймати Мундіаль. Тоді господарем обрали Мексику, яка вже мала необхідну інфраструктуру, адже приймала Чемпіонат світу у 1970 році.\nЯкщо не призупинення чи припинення чемпіонатів, то переноси ігор, або турів через хвороби траплялися?\nТакі речі трапляються, але не відкладаються у пам’яті з однієї простої причини: вони не мають значної ваги, не відіграють визначальної ролі у боротьбі за якісь місця. Форс-мажори, які справді впливають на долю команди, пов’язані, на жаль, зі смертями.\nПригадайте трагедію «Пахтакора» у 1979 році. Тоді команду залишили на 3 роки у Вищій лізі, а їхній склад поповнили гравці інших команд. Ось це – форс-мажор, і таких прикладів лише декілька в історії футболу. Ще один – «Торіно» у 1949 році. Вони, після смерті фактично всього складу, догравали молодіжним складом.\nПовернімось до сучасності, а саме до ситуації в «Карпатах». Через спалах захворювання Covid-19, команда може продавлювати історію з форс-мажором і просити про те, аби залишитися в УПЛ?\nШкода, що доводиться говорити про «Карпати» в такому контексті. Зараз залишається лише здогадуватися про причини такої ситуації, адже всі припущення у такому випадку так і залишаться лише припущеннями.\nПропонувати розширення УПЛ одразу до 16 клубів, говорити про те, що в них не буде можливості зіграти пропущені матчі в і так щільному календарі – ці варіанти не варто відкидати. А взагалі – важко щось передбачати у «Карпатах». Пригадуєте, як Петро Димінський перед одним із сезонів виставив на трансфер майже два десятки футболістів? Цей факт є лише одним з підтверджень того, що стан справ у «Карпатах» потрібно завжди критично осмислювати, а не приймати на віру.\nПрезидент УАФ Андрій Павелко звернувся до МОЗ з проханням дозволити повернення глядачів на трибуни. Як ставитеся до такої можливості?\nКоли мова йде про 10 чи 25%, то варто пам’ятати одну важливу річ: глядач не звик сидіти окремо. Можна пускати вболівальників лише на окремі сектори, чи ж обумовити, що разом можуть сидіти не більше, ніж 10 людей. Адже перегляд футболу на стадіоні, якщо ти сидиш окремо, нічим практично не відрізнятиметься від перегляду матчу по телевізорі.\nМи маємо зростання кількості інфікованих у Львові, що говорить про те, що люди не дотримуються правил карантину. І чи робитимуть вони це на стадіоні – велике питання.\nБагато національних чемпіонатів вже вийшли з карантину, або зроблять це найближчими тижнями. Чи не поспішили в УЄФА з переносом Євро на 2021 рік?\nНі, вважаю, що вони вчинили абсолютно правильно. Не відтягували з рішенням, а сказали одразу. Не маючи інформації про те, коли пандемія відступить і обмеження будуть знятими, не варто тримати стільки команд і процесів у підвішеному стані. Тим більше, що організація турніру такого рівня – величезна проблема і перенести його в останній момент було б неможливо.\nЛьвів’ян запрошують у фан-парк Євро-2020


В Україні щороку зникає на третину більше корів — АГРОПОЛІТ\nЧерез нестачу вологи в Україні – найгірші за 10 років умови для сівби озимих\nВ Україні щороку зникає на третину більше корів\nВ Україні щороку зникає на третину більше корів. Про це свідчить аналітика AgroPolit.com про спад поголів'я за останні 3 роки, запропонована у публікації Молоко без держпідтримки: в Україні щомісяця безповоротно зникають 10 тисяч корів.\nЩороку в Україні зникає кількість корів, яка могла б скласти одне середнього розміру підприємство, розповів голова ради директорів Спілки молочних підприємств України Вадим Чагаровський. Він нагадав, що для розвитку молочного скотарства слід реалізувати програми розвитку сімейних молочних ферм.\n«Що таке велике господарство і фермерське господарство – нині чіткої дефініції немає. Фермер – це і той, хто в селі має 1 корову та 2 га, і ті, хто має 500 тис. га землі. Треба їх розділити: є латифундисти й фермери. Для великих господарств – окрема програма, а для молока, яке вироблятимуть селянські фермерські господарства – інша», – сказав Чагаровський.\nНагадаємо, за прогнозами, в Україні до кінця цього року молоко може подорожчати не більш ніж на 1,5-2%. А за останній рік ціна на молоко виросла, фактично, у межах тієї інфляції, яка є на сьогодні — це близько 4,5-5%.\nУ Таращанському районі на Київщині ТОВ «Плосківське» збудує комплекс на 900 дійних корів. Про це повідомляє milkua.info. ...\n2020-10-30 13:00:122020-09-07 11:30:382020-09-04 10:22:152020-08-20 19:00:11


Студопедия — Політичні режими\nТрадиційні політичні системи Сучасні політичні системи\nдиктатура демократія демократія автократія\nдеспотизм авторитаризм тоталітаризм\nВ сучасній політичній науці найбільше використовується типологізація за якою політичні режими поділяються на демократичні та автократичні\n(недемократичні ).В свою чергу недемократичні ( автократичні) поділяються на авторитарні та тоталітарні. Необхідно враховувати, що вказана типологія носить умовний характер, є теоретично ідеалізованою схемою. Кожен політичний режим містить в собі синтез двох протилежних принципів організації соціально-політичних відносин – автократизму та демократизму, які майже одночасно виникли в процесі становлення державного періоду в історії людства. Інша справа, пропорційне співвідношення їх елементів в динаміці функціонування режиму. Розглянемо особливості і ознаки виділених типів політичних режимів.\n1 Погорілий Д.Є.Політологія : кредитно-модульний курс .Навчальний посібник. – К. :Центр учбової літератури.-\nПерш як приступити до розгляду демократичного політичного режиму, зазначимо, що поняття «демократія»( грец. demokratia; demos – народ + kratos – влада) є одним з найбільш багатозначних і вживаних в політичних науках. Цій важливій політологічній категорії присвячена окрема тема в даному посібнику, тому обмежимось в цій темі характеристикою власне демократії як політичного режиму.\nХоча поняття «демократія» означає буквально « народовладдя»,в дійсності можливість всього народу повністю здійснювати політичне владування поки що ні в одній країні не реалізовано, це скоріше ідеал. Проте, ряд країн зробили для його реалізації значні успіхи, більше від інших (США, держави Західної Європи), тому можуть бути зразком для інших в досяганні цього ідеалу.\nГоловними ознаками демократичного політичного режиму є:\n- народ приймає участь у формуванні і реалізації державної влади через участь у виборах та делегуванні представницьким і виконавчим структурам владних повноважень, в межах яких вони діють самостійно;\n- виборність центральних і місцевих органів влади, їх підзвітність виборцям, можливість ротації якщо оправдали народного довір’я волею виборців. Вибори повинні бути регулярними, загальними, конкурентними, чесними та таємними.\n- рішення більшості повинно враховувати інтереси меншості;\n- легітимність державної влади, наявність розвинутого громадянського суспільства та його інститутів (див. тему « Громадянське суспільство»);\n- у всіх сферах функціонування суспільного життя домінує закон, реалізується ідея правової держави, проголошені права і свободи громадянина та особистості реально забезпечуються. Діє принцип «дозволено все, що не заборонено законом»;\n- в процесі функціонування державної влади принцип розподілу влади є визначальним;\n- при реалізації державної влади домінують методи переконання, згоди, компромісу, обмежені методи примусу, насильства;\n- силові інститути використовуються по прямому призначенню, їх діяльність строго регламентована законами, вони контролюються суспільством;\n- ідеологічний і політичний плюралізм, багатопартійність і конкурентність політичних партій, наявність і функціонування політичної опозиції;\n- гласність, ЗМІ які вільні від цензури, реалізують не принцип свободи совісті але і виступають в якості одного із інструментів управління суспільством, т.зв. «четвертою гілкою влади». Такі основні риси демократичного політичного\nрежиму, які в сукупності виражають ідею демократії в політичній сфері\n2. Авторитаризм. Авторитаризм є різновидом автократичного\n(недемократичного) політичного режиму (від лат. аutoritas - вплив, влада), при\nякому політична влада здійснюється конкретним суб’єктом ( групою, партією, класом ) при мінімальній участі народу.\nАвторитаризм має, на відміну від демократії, багату політичну історію. До неї можна віднести азіатські сатрапії, стародавні тиранії, деспотії ,олігархії, абсолютистські монархії Середньовіччя і Нового часу, новітні диктаторські режими і військові хунти. Класичним виразом, який влучно передає сутність авторитарного політичного режиму можна вважати слова французького короля Людовіка ХIV- «Держава – це я». В сучасному світі авторитарні режими найбільше поширенні в країнах Азії, Африки, Близького Сходу, Латинської Америки та в пострадянських республіках.\nАвторитаризм в наш час можна вважати як проміжний режим між демократією і тоталітаризмом. З демократичним режимом його зближує наявність автономних, не контрольованих державою суспільних сфер і елементів громадянського\nсуспільства. З тоталітаризмом його поєднує абсолютна не обмежена законом\nвлада. Режим може як самостійно функціонувати, так і при певних обставинах і\nумовах (політичних, економічних соціальних) трансформуватися в сторону\nпершого чи другого.\n- концентрація влади в центрі і на місцях в руках політичного лідера чи певного кола, партії, коаліції з одного боку, а з іншого відчуження народу від реального впливу на владу;\n- деформується принцип розподілу влади на користь виконавчої, а наявність деяких елементів демократії ( наприклад представницьких органів влади) обмежуються владними суб’єктами;\n- деформована дія принципу виборності державних органів і посадових осіб\nта їх контроль і підзвітність зі сторони суспільства. Поповнення (рекрутування) правлячої політичної еліти здійснюється в основному закритим способом – т.зв. система гільдій (див. тему «Політичні еліти і лідерство»);\n- державне управління характеризується жорсткими командно - адміністративними методами керівництва, можуть використовуватися каральні заходи у внутрішній політиці, але практично не використовуються масові репресії, вони носять вибірковий характер;\n- органи державної влади, виходячи з власного розуміння політичної доцільності, можуть діяти на свій розсуд, нерідко ігноруючи норми закону і маніпулюючи ними в своїх інтересах. Силові структури практично непідконтрольні суспільству і часто використовуються владою у політичних цілях;\n- єдина ідеологія відсутня, але її можуть замінити традиції, релігія, культура, які наділяють легітимністю лідера і одночасно можуть і частково обмежувати його владу;\n- існує обмежена свобода слова, напівгласність, часткова цензура, але повний контроль над всіма сферами відсутній;\n- права і свободи людини можуть декларуватися ,але реально не забезпечуватися, перш за все у політичній сфері. Людина позбавлена гарантій безпеки а своїх відносинах з державою, де судова система залежить і контролюється владою, є додатком до неї і залежна у своїх рішеннях;\n- існування обмеженого ідеологічного і політичного плюралізму, що є, на думку багатьох політологів, однією з найхарактерніших рис авторитаризму. Обмеження стосуються виключно політичних об’єднань, партій, груп інтересів і тиску. Рівень обмеження дозволяє функціонування політичних партій, певних схем напів - і псевдоопозиції режиму в умовах напівсвободи. Напівопозиційні партії і групи можуть дозволити собі навіть критику режиму, але одночасно визнавати його легітимність, а також прагнути до участі у владі. Разом з тим, застосовуються репресії проти реальних опонентів, тих хто справді представляє реальну загрозу владі. Тоді може вводитися жорстка цензура, заборонятися окремі політичні партії, ставати жорсткою правова система, відбуватися маніпулювання законом\nдля переслідування і покарання політичних супротивників ( з цього приводу класичним є вираз, який приписують іспанському диктатору Ф.Франко - «Моїм друзям все - ворогам - по закону»).\nКраще зрозуміти сутність авторитаризму допоможе (див. також схему на с. )\n!!!!розгляд його основних різновидів :\n- традиційні режими,які поширені в державах з абсолютистською формоюмонархії. Для них властива необмежена влада монарха, легітимність якої носить традиційний характер. Монарх наділений необмеженою владою в законодавчій,\nвиконавчій та судовій сферах, призначає уряд , який виконує його волю і\nпідзвітний йому, а представницькі органи можуть бути відсутні або\nпідпорядковані йому. Такі режими функціонують в країнах арабського Сходу -\nСаудівській Аравії, Омані, Катарі, Брунеї, Об’єднаних Арабських Еміратах\n- військово-бюрократичні диктатури, що встановлюються в результаті військових переворотів( путчів).Владу захоплюють військові, діяльність політичних партій і організацій, представницьких органів забороняються, або обмежується. Такими були диктатура «чорних полковників» в Греції, військові хунти Чилі, Аргентині, Бразилії, Парагваї та інших країнах Латинської Америки, Азії та Африки.\n- персональні тиранії. За умов такого персоніфікованого режиму влада належить одноособовому диктатору, який опирається на репресивний поліцейський апарат,\nа інші інститути влади слабкі. Прикладами такого режиму є режим Саддама Хусейна в Іраку, Іді Аміна в Уганді, , Самоси в Нікарагуа. Різновидом такого режиму є султанізм, де при владі задіяні близькі родичі і друзі диктатора, які мають вирішальний вплив на економіку та інші сфери суспільного життя (режим Дювальє в Гаїті, Заїр при диктатурі Мобуту, Центральноафриканська держава при Бокассо).\n- неоавторитарні режими. Вони характеризуються концентрацією влади в руках правлячої еліти при формальному функціонуванні багатьох партій, опозиції,\nперіодичних і конкурентних виборів. Проте влада, завдяки різного роду маніпуляцій зберігається в руках однієї партії. Такі режими, наприклад, функціонують в Мексиці, Сирія а також в Росії та в більшості пострадянських республік; - теократичні авторитарні режими характеризуються владою фанатичних\nрелігійних кланів. Прикладом такого типу є політичний режим в Ірані, який утворився внаслідок революції 1979 р., коли реальну владу в країні, коли владу захопили ісламські фундаменталісти на чолі з аятолою Хомейні, режим талібів в Афганістані в др.пол.90-х рр.. Такі режими мають багато спільних рис з тоталітарними, роль ідеології займає релігія.\nАвторитарні режими найпоширеніші в сучасному світі і тому багатоманітні. В політичній науці виділяють ще й такі типи:\n- однопартійні режими ( Єгипет при Насері, Аргентина при Пероні);\n- корпоративний авторитаризм, тіньовий авторитаризм – влада тіньових, нерідко і кримінальних угруповань;\n- бюрократичний авторитаризм – влада здійснюється закритою групою чиновників, адміністративно-управлінським апаратом, що спирається на армію та силові органи;\n- олігархічний авторитаризм – влада заснована на сполученні політичного та економічного панування, союзі бюрократії і олігархічних угруповань( Туніс, Філіппіни при Маркосі (1972 – 1985 )).Соціальним результатом політики при такому режимі є різка диференціація і поляризація населення на бідну більшість і меншість яка швидкими темпами багатіє;\n- популістські режими – засновані на здобуванні популярності в широких масах за допомогою демагогії, використання стереотипів і міфів, маніпулювання суспільною думкою, широкого використання форм безпосередньої демократії – виборів, референдумів, різноманітних форм політичної участі громадян ( мітингів, демонстрацій) для легітимації влади1.\nПолітологи виділяють також, як окремий різновид, т.зв. «авторитаризм розвитку». Його головними рисами є не консервація існуючих соціально-політичних відносин, що історично склалися в суспільстві і є характерними для вище означених типів авторитаризму, а сприяння і стимулювання соціальної політичної та економічної модернізації. Держава стає ініціатором змін в соціально-економічному житті, впроваджує їх під своїм контролем, що в кінцевому результаті йде на користь всього суспільства( Китай, Південна Корея в 80-х рр., Таїланд, Індонезія). Авторитаризм може бути, як вже зазначалося вище, перехідним режимом під час трансформації тоталітаризму. Для такого режиму характерним є одночасна наявність і функціонування як авторитарних так і демократичних елементів, вони визначаються в політології як перехідні, гібридні, є характерними для пострадянських держав ( Росія, Білорусь, Молдова, а також і Україна).\nЗавершуючи аналіз авторитарних політичних режимів, необхідно акцентувати на тому, що неправомірною є оцінка авторитаризму як лише негативного явища. Політична історія знає багато прикладів, коли авторитарні режими, завдяки здатності мобілізувати соціальні ресурси на стратегічних напрямах розвитку суспільства і нейтралізації політичних супротивників, забезпечили успішний розвиток багатьох країн – Іспанії, Індонезії, Таїланду, Південної Кореї, Чилі та інших.\n4.Тоталітаризм.Тоталітаризм–політичний режим,який характеризуєтьсянасильницьким політичним, економічним та ідеологічним пануванням правлячої верхівки, організованої в цілісний бюрократичний партійно - державний апарат на чолі з вождем і тотальним контролем над всіма сферами суспільства загалом та кожною людиною зокрема\n1Погорілий Д.Є.Політологія : кредитно-модульний курс .Навчальний посібник. – К. : Центр учбової літератури .-2008,-с 118\nНа відміну від демократичного і авторитарного політичних режимів, які були способом організації суспільно-політичного устрою суспільства протягом всієї державної і політичної історії людської цивілізації, то тоталітарний політичний режим виник тільки в ХХ ст.. Проте, тоталітарні ідеї і концепції беруть свій початок з політичних теорій стародавнього світу. Як спроби пошуку кращого суспільного устрою вони існували, і були характерні для всіх етапів розвитку суспільно-політичної думки. Свого найбільшого розвитку вони набули в ХІX-ХХ ст. в умовах становлення і розвитку індустріального суспільства, яке створило\nсистему масових комунікацій, зробило технічно можливим ідеологічну\nіндоктринацію ( насильне впровадження ідеологічної доктрини), тотальний і\nвсезагальний контроль за особистістю. Зміцніла і сама держава, розширились її соціальні функції. Зростання елементів раціональності, організованості суспільного життя, успіхи в розвитку науки, техніки і освіти створили ілюзії можливості переходу до раціонально-організованого і тотально керованої форми життя в масштабах всього суспільства, що могла реалізувати всесильна і всепроникна державна влада.\nТермін “тоталітаризм” увійшов в широкий науковий і загальний вжиток в кінці 20-х років XX століття. Саме слово “тоталітаризм” походить від латинських слів “totalіtas” (повнота, цілісність) і “totalіs” (весь, повний), а в політичну лексику введено італійським вченим і політичним діячем, ідеологом фашизму Д.Джентіле.З цього часу поняття “тоталітаризм” ввійшло в пропагандистський, політичний, а згодом і в науковий лексикон.\nОднією з головних ознак тоталітаризму є ідеологізація всіх сторін суспільного життя, прагнення підпорядкувати єдино “вірній” теорії з допомогою планування всі політичні, економічні соціальні процеси. По своєму змісту тоталітарна ідеологія завжди революційна, вона обґрунтовує необхідність формування нового суспільства і людини на основі добре обґрунтованої “світлої” мети, ідеї, навколо якої інтегрується все суспільство, і в яку повинні вірити всі.\nТака ідея проголошує прихід нового щасливого ладу, якого ще не було в історії (наприклад, “тисячолітнього рейху” в Німеччині, чи “пролетарського братерства пригноблених” в СРСР). Вся основа тоталітарної ідеології базується на певних соціальних міфах, наприклад, про капіталізм і комунізм, керівній ролі робітничого класу, винятковості і зверхності арійської раси, тощо. Ці міфи не підлягають критиці, набувають характеру релігійних символів, служать основою раціонального обґрунтування всіх суспільно-політичних подій.\nТоталітарна ідеологія пронизана патерналістським духом “батьківським” ставленням вождів, які досягли соціальної “істини”, до недостатньо “просвітлених” мас. Ідеологія, як єдино вірне вчення, носить обов’язковий для всіх характер (в нацистській Німеччині був прийнятий спеціальний закон, який закріплював єдину для всіх німців ідеологію). Тоталітарне суспільство створює могутню машину ідеологічної обробки населення, маніпулювання масовою свідомістю, політична пропаганда ритуалізується, набуваючи рис релігійного культу. Провідником офіційної ідеології виступає єдина партія, нового, тоталітарного типу, яка прийшовши до влади, зрощується з державними інститутами, концентрує всю повноту влади, насильницьким шляхом впроваджує ідеологію в життя, забороняючи при цьому всі інші партії. Існування єдиної партії є невід’ємною рисою у функціонуванні тоталітарних режимів.\nДругою, важливою і характерною ознакою тоталітарних систем, що, очевидно, безпосередньо пов’язане з першою, є монополія влади на інформацію, повний контроль над засобами масової інформації і жорстка цензура не тільки політичних видань, але і літературно-мистецьких та інших. Звідси і нетерпимість до інакодумства, ідейні противники розглядаються як політичні вороги. Про важливість цієї риси свідчить і те, що політика гласності в перебудовний період, стала першим кроком на шляху демократизації радянського суспільства, а в подальшому сприяла падінню авторитету КПРС і влади. Тоталітарний режим повністю ігнорує і відкидає громадську думку, замінюючи її офіційними політико-\nідеологічними оцінками, основи загальнолюдської моралі, яка повністю підпорядковується офіційній ідеології.\nНаступною важливою ознакою тоталітаризму є надцентралізація влади, створення механізму владних структур на однопартійній основі на чолі з одноособовим лідером (“фюрером”, вождем”), жорсткою ієрархічною субординацією і дисципліною. Характерною особливістю цього є відміна, або призупинення на невизначений строк дій конституції і законів, зосередження законодавчої, виконавчої і судової влад в одних руках, тобто перехід від принципу розподілу влад до єдності. Це викликано постійними і частими змінами в усіх сферах суспільно-політичного і економічного життя, а також необхідністю утвердження режиму і подальшою реалізацією відповідних ідей і цілей. Важливою рисою тоталітарних систем є відмова від федералізму в організації державного устрою. СРСР був організований як унітарна держава, що приводило до гострих суперечок між центральним керівництвом на протязі 20 - поч. 30-х рр., поки Й. Сталіну не вдалось остаточно уніфікувати країну. Прийшовши до влади А. Гітлер ліквідував федеральне самоуправління, введене Бісмарком.\nВизначальною ознакою тоталітарних режимів є використання насильства і терору в великих масштабах, що здійснюють військові і напіввійськові структури, секретна поліція. Використання військового чи поліцейського терору для наміченої цілі є необхідне і повністю виправдане навіть з юридичного боку, з точки зору лідерів. Для цього створюються спеціальні концентраційні табори, збільшується число тюрем, провадяться масові депортації. Спочатку насильство спрямоване на знищення “внутрішніх” ворогів, як наприклад, залишків контрреволюції і буржуазії в СРСР чи євреїв в Німеччині, внутрішні вороги часто пов’язуються з зовнішніми ворогами. В нетоталітарних країнах не існує аналогів того, щоб в мирний час держава використовувала проти своїх громадян терор і насильство в таких масштабах, як це було в Радянському Союзі і Німеччині. Використання органів насильства не є притаманне лише тоталітарним режимам,\nвоно пов’язане з традиціями попередніх політичних формацій, але в тоталітарному суспільстві вони перетворюються в інструмент терору, перестають функціонувати в режимі юридичних норм і права, діють безкарно, підпорядковані, як правило, вищій верхівці партії і режиму і їм підзвітні. Характерним для тоталітарних держав є не кількість поліцейських служб, а масштаби їхнього функціонування, охоплення своїм контролем суспільства. Поряд з пошуком суб’єктів внутрішнього насильства, існує і пошук зовнішніх ворогів, зовнішнє насильство. В сфері міжнародної політики і відносин всі режими, як тоталітарні так і не тоталітарні використовують однакові методи і способи функціонування, тому що діють в однакових міжнародних умовах, але в тоталітарних державах зовнішнє насильство використовується для маскування внутрішнього. Масовий терор залякування населення, страх – важливі джерела ресурсів управління тоталітарним суспільством.\nВідмінною від інших режимів ознакою, для тоталітарних є характерним повна політизація суспільства, мобілізація якомога більшої його частини для участі в політичному житті. Це досягається створенням громадських організацій, які охоплюють своїм впливом і контролем переважну частину населення а також забороною або приведенням до порядку організацій, опозиційних режимові. Тоталітарна політична система претендує на вираження народної волі, прагне бути втіленням найвищої демократії, для чого організуються різноманітні акції демонстрації всенародної підтримки, які не впливають на процеси прийняття політичних рішень, а є їхнім результатом. Широко використовуються і інші форми безальтернативної демократії, як наприклад організація виборів, де кількість виборців, які обирають, як правило одного кандидата, досягає до 100%, що спостерігалось в Німеччині та Радянському Союзі. Як відомо, в демократичних країнах ця цифра складає 40-80%.\nОсобливою ознакою тоталітаризму є його прояви в соціально-економічному житті держави. Тоталітаризм створює адекватну собі соціальну структуру,\nпроголошує винятковість певного класу, як це було в СРСР, чи раси, нації в Німеччині, на основі цього знаходить собі масову соціальну опору. Відповідно це приводить до поділу всіх людей на своїх і чужих, існування внутрішніх і зовнішніх ворогів – буржуазії, світового імперіалізму в СРСР чи євреїв в Німеччині. В процесі ліквідації або обмеження приватної власності відбувається масова люмпенізація населення, при якій індивід попадає в тотальну залежність від держави, без якої більшість людей не може одержати засобів існування, роботу, житла, освіту і т.д. Водночас з ломкою старої соціальної структури відбувається формування нової, диференціація суспільства в залежності від наділення реальною владою або впливу на неї, що є основою соціальної стратифікації, економічних і соціальних привілеїв. Утворюється номенклатурний панівний .клас, який, за словами критика радянського тоталітаризму, одного з колишніх лідерів Союзу комуністів Югославії М. Джіласа був «новим класом, партійною бюрократією, яка володіє монополією на владу, ідеологію, власність». Саме цей новий номенклатурний панівний клас є головною соціальною опорю тоталітарного режиму, отримуючи за це різні економічні, соціальні, матеріальні пільги і привілеї.\nВажливими економічними рисами тоталітарних систем є регулювання з єдиного центру економічного життя, одержавлення господарської діяльності, соціальне обмеження, повне або часткове усунення приватної власності, ринкових відносин, планування і командно-адміністративні методи управління. Держава стає монополістом в розпорядженні всіма суспільними ресурсами і, врешті-решт, самою людиною. Характерною особливістю як в нацистській Німеччині так і в сталінськім СРСР було використання позаекономічних методів і засобів в економіці (праця ув’язнених, суворі адміністративні методи примусу і впливу, т.зв. «соціалістичні змагання» в СРСР).\nОтже, найхарактернішою ознакою тоталітарних режимів є наявність єдиної ідеології і ідеологізація всіх сторін суспільного життя з метою побудови “нового”\nсуспільного устрою. Прийняття державою єдиної ідеології веде до утвердження панування єдиної партії, яка є носієм даної ідеології, зрощується з державним апаратом, формуючи однопартійну політичну систему, в якій немає місця існуванню опозиційних партій, опозиції, інакодумству, плюралізму, ідеологій. Відповідно для цього встановлюється контроль над засобами масової інформації і їх жорстка цензура, до поширюється і на інші сторони духовного життя суспільства. Все це забезпечує легітимність існуванню режиму, авторитет вождя, партії, політичної влади.\nНаявність панівної ідеології, що визначає зміст і діяльність тоталітарних режимів, дає змогу типологізувати їх на ліві (комуністичні) і праві (нацизм, фашизм).\nІсторично першою і класичною формою тоталітаризму був соціалізм радянського зразка в період правління Сталіна. Цей різновид тоталітаризму більше як інші типи виражав основні ознаки цієї суспільно-політичної системи, так як була ліквідована приватна власність, що означало остаточну ліквідацію всякої автономії особистості, абсолютну владу і волю держави. Виникнення і існування радянської комуністичної держави вплинуло на формування тоталітарних режимів в інших країнах, зокрема в Італії та Німеччині в 20-30-х рр.. XХ ст.. На що і звернув увагу визначний політик XX ст. У. Черчіль, називаючи фашизм “тінню і потворним дитям комунізму” .Виступаючи на ХІІ з’їзді комуністичної партії один із її лідерів М. Бухарін підкреслював близькість фашистських і більшовицьких методів боротьби, використання фашистами досвіду російської революції. Перемога СРСР над Німеччиною спричинила встановлення тоталітаризму в післявоєнний період в країнах Південно-Східної та Центральної Європи, ряду країн Азії.\nДругим різновидом тоталітарних політичних систем є фашизм. Вперше він був встановлений в Італії в 1922р. Слід зауважити, що тут тоталітарні риси були виражені недостатньо. Італійський фашизм прагнув в своїх ідеях не до побудови\n100 “нового”, суспільства, а до відродження величі Римської імперії, встановлення порядку, твердої державної влади. Фашизм претендував на забезпечення колективної ідентичності на культурній або етнічній основі, відновлення чи очищення т.зв. ”народного духу” ліквідацію масової і організованої злочинності. Масштаби тоталітаризму в Італії визначались позиціями найбільш впливових кіл - короля, аристократії, офіцерства, церкви, що в значній мірі обмежувало вплив і діяльність правлячої партії. Коли приреченість стала очевидною, власне ці кола змогли усунути Муссоліні від влади.\nТретім різновидом тоталітаризму був націонал-соціалізм в Німеччині. Як реальний політичний і суспільний устрій він виникає в 19ЗЗр., після призначення А. Гітлера рейхсканцлером. Націонал-соціалізм має подібності з фашизмом, проте це не дає, можливості його повного ототожнення з ним, що нерідко зустрічається в науковій і публіцистичній літературі, коли і сам термін “фашизм” вживається як синонім до націонал-соціалізму. Власне фашистський рух був ліквідований Гітлером в Німеччині протягом 1934-35 рр. Тоталітаризм у формі фашизму є дещо іншим явищем як тоталітаризм нацистський. Фашизм в Італії можна визначити як філософсько-політичну, крайнє консервативну течію, що характеризувалась авторитаризмом і тоталітаризмом, культом держави корпоративного типу. В ідеології націонал-соціалізму на першому місці в було поняття раси, а не поняття держави, що відзначалось в італійському фашизмі. Для нацизму не було характерним явище корпоративізму (устрій державного апарату, коли профспілкам надавались політичні функції), що дає змогу охарактеризувати фашизм як корпоративно-синдикалістський тоталітаризм.. Нацизм мав ряд ознак лівого руху, запозичень в радянського комунізму, насамперед революційні і соціалістичні компоненти, форми організації тоталітарної партії і держави (навіть форму звертання - “товариш”, свято 1 травня), систему концентраційних таборів для інакодумців і надуманих “ворогів”. В цей же час в нацистській ідеології місце класу займає нація, місце класової ненависті – расова. Якщо в комуністичних\nсистемах вістря агресивності направлене перш за все всередину країни, проти власного народу (класового ворога), то в націонал-соціалізмі і фашизмі назовні, проти інших народів. Головні відмінності основних різновидів тоталітаризму також чітко виражені в їхніх цілях: комунізм, відродження імперії, світове панування арійської раси; соціальних пріоритетах – робітничий клас в СРСР, нащадки римлян в Італії, арійська раса в Німеччині. Як бачимо, тоталітарні держави так чи інакше, примикають до трьох основних різновидів тоталітаризму, хоча всередині кожної з цих груп існують відмінності.\nНеобхідно зазначити і те, що є позитивні риси і в тоталітаризмі. В умовах тоталітаризму можлива швидка мобілізація народу на вирішення важливих завдань. За короткий період країна може досягти високих результатів в соціально-економічній сфері. Інша справа, якою ціною. В СРСР це було досягнуто працею мільйонів в’язнів ГУЛАГу, штучним голодомором в Україні під час масової колективізації.\n4.В Україні відбувається процес трансформації суспільства,тобто переходу відодного типу суспільства до іншого – в нашому випадку від тоталітаризму до демократії. В політичній науці такі процеси визначаються також через поняття « транзиту». Це включає в себе зміни в усіх сферах суспільного життя – економічній ,політичній, духовній .В економічній сфері це означає перехід від планової, одержавленої економіки до ринкової, функціонування різних форм власності. В духовній сфері це включає в себе відродження національної культури, повернення власної історії, яка спотворювалась російською та радянською офіційною історіографією, наповнення реальним змістом статусу української мови як державної. В політичній сфері – це перехід від тоталітарної політичної системи до демократичної, що в своїй основі має, в першу чергу, трансформацію політичного режиму від тоталітаризму до демократичного. Але помилковою була б думка про те ,що це можна зробити зразу, тільки видавши необхідні закони і тим самим впровадити демократію. Як правило, цей процес вимагає певного проміжку часу,\nпротягом якого будуть зникати риси попереднього режиму та формуватися риси нового і одночасно це буде проявлятися у функціонуванні політичного режиму. Такий політичний режим визначається як перехідний, тобто такий, який еволюціонує від одного типу до іншого, включаючи одночасно в себе їх елементи. Необхідно враховувати і те , що «чистих»типів політичних режимів, як вже зазначалось раніше, не існує, кожен режим може включати в себе елементи іншого, тому перехідний режим виступає вже як суміш кількох типів політичних режимів і їх різновидів.Тому важливим для розуміння і аналізу перехідного\nрежиму є наступні питання : по-перше, які «чисті»типи поєднуються в ньому і\nяке їхнє пропорційне співвідношення, по-друге, який – демократичний\n,авторитарний, тоталітарний компонент є домінуючим; по третє, якими є\nтенденції їхньої еволюції, і що суттєво – чи є існуюча рівновага стабільною або намічається чи простежується посилення якоїсь певної тенденції – демократичної\n.авторитарної чи тоталітарної. Перехідний політичний режим означає також певну нестабільність, нестійкість, тимчасовість. В цьому контексті важливою є остання риса - логічним виходить що існуючий політичний режим має змінитися іншим. Враховуючи це, необхідним моментом для аналізу перехідного режиму є тривалість його функціонування в часі - протягом певного періоду режим може трансформуватися в інший, а може і відбутися його консервація в якусь усталену, постійну форму. Це, наприклад, спостерігаємо в Україні , Росії та в інших країнах СНД, а в країнах Балтії – Литві Латвії, Естонії, не згадуючи вже про держави Центрально-Східної Європи, перехідний період тривав недовго. Враховуючи ці чинники розглянемо сучасний політичний режим в Україні.\nВ трансформації політичного режиму пострадянської України можна виділити три основних періоди: 1) кінець 80-х – 1996рр.; 2)1996 – 2004; 3) 2004 – наш час; В межах першого періоду відбувалась руйнація тоталітаризму, зародження деяких демократичних елементів у функціонуванні політичного режиму - відсутність політичних репресій, зародження ідеологічного, політичного плюралізму і поява\nна цій основі політичних партій, свободи слова, виборів на демократичних\nзасадах в парламент та в органи місцевого самоврядування. Одночасно\nвідбувалось законодавче забезпечення цих змін ,яке в цілісному вигляді\nзавершилось прийняття нової Конституції в 1996 р., згідно якої Україна\nпроголошувалась демократичною, президентсько-парламентською республікою.\nОднак прийняття демократичної Конституції не є ще показником того, що в країні повністю утвердився демократичний режим - сталінська Конституція 1936 р. була чи не найдемократичніша в тодішній Європі, а реалії політичного життя прямо протилежні її статтям. Один із головних елементів демократичного режиму, як ми знаємо, це домінування і дотримання закону у всіх сферах суспільного і життя. Українські ж реалії виявились такими, що правляча еліта продемонструвала неможливість перебувати в правовому полі і відносинах нею ж писаних законів. Внаслідок цього, пріоритетними стали неправові, тіньові, неформальні відносини як усередині правлячої еліти так і у її відносинах із суспільством, що в кінцевому результаті ставало нормою. В свою чергу суспільство, через відсутність зрілих інститутів громадянського суспільства, насамперед реальної опозиції, виявилось не готовим контролювати владу та впливати на неї. Громадяни надіялись на чергового «рятівника» в особі всенародно обраного президента чи іншої політично відповідальної особи. Все це в сукупності з широкими президентськими повноваженнями. визначеними новою Конституцією, стало однією з причин того, що протягом 1996 – 2004 рр., у рамках другого періоду, в процесах трансформації і функціонуванні політичного режиму стали не тільки домінувати авторитарні тенденції, а й фактично сформувався авторитарний режим президента Л.Кучми в одному із його найгірших проявів - кланово-олігархічному. В цей період відбулось згортання навіть тих демократичних елементів у функціонуванні політичного режиму, які сформувалися протягом попереднього періоду, зокрема обмеження свободи слова, перманентне застосування репресій по відношенню до політичних опонентів, концентрація\nвлади в руках президентського оточення та його адміністрації. Перебіг парламентських (1998, 2002 рр.) та президентських виборів (2004 р.) яскраво\nзасвідчив недотримання правлячою елітою демократичних норм у реальній\nполітичній діяльності. Помаранчева революція 2004 р. створила умови і\nможливості для прискорення формування справжнього демократичного режиму\n.Проте, аналіз політичного життя останніх років показує, що правляча еліта України виявилась, неспроможною повноцінно використати цей масштабний потенціал. Таким чином, еволюція перехідного політичного режиму в сторону демократичного в пострадянській Україні носить непрямолійний , суперечливий та непрогнозований характер. Авторитарні тенденції перебувають у стані протиборства з демократичною альтернативою і в цьому контексті перехідний період означає скоріше невизначеність остаточних результатів їхнього змагання, незавершеність суперечливість і непослідовність самої трансформації режиму. Це і визначає особливості перехідного періоду в Україні в порівнянні з іншими пострадянськими республіками (до прикладу – прибалтійські країни практично обминули перехідний період, трансформація включала в себе перш за все зміни в економічній сфері, а в Росії та Білорусі посттоталітарний політичний режим фактично трансформувався в авторитаризм). Тому класифікувати політичний режим в Україні в період трансформації за умов нестабільної соціально-політичної ситуації, яка спостерігається в Україні протягом останніх років, досить проблематично. Очевидно, що політичний режим сучасної України залишається носити перехідний, проміжний, змішаний характер. Він синтезує в собі елементи кількох типів класичних політичних режимів - демократичного, авторитарного, тоталітарного та їх різновидів, за відсутності якогось одного, що домінує. До ознак демократичного режиму можна віднести :\n- формальний поділ влади ;\n105 - наявність політичних інститутів, які за формальними ознаками цілком демократичні( але визначені конституцією та законами процедури їх функціонування постійно порушуються); - наявність виборчого права і виборність найважливіших органів влади ;\n- свобода слова, ідеологічний та політичний плюралізм;\n- функціонування реальної політичної опозиції. До ознак авторитарного режиму можна віднести :\n- обмежене коло осіб, які здійснюють реальну політичну владу, їх не-підзвітність суспільству і не підконтрольність закону, відокремлення абсолютної більшості громадян від процесу здійснення влади, впливу на неї та контролю над нею;\n- примат адміністративно – командних владних відносин над правовими, залежність судової гілки влади;\n- влив на політичні процеси і рішення нелегітимних, нелегальних центрів влади (секретаріату президента, кланово-олігархічних угруповань, тощо), які байдужі до суспільних інтересів, діють не на користь народу, а на користь невеликої групи багатих, що надає режиму ознак олігархічності;\n- вибірковість застосування закону, дія принципу «друзям все – ворогам - по закону» (що можна розглядати як скриту форму переслідування політичних опонентів);\n- звуження принципу гласності у діяльності органів політичної влади, відсутність реальної відповідальності їх керівників за зміст і наслідки своєї роботи перед суспільством .\nРудиментами тоталітаризму можна вважати специфічні риси політичної\nсвідомості та культури значної частини української правлячої еліти. Вона\nсформувалась з числа колишньої радянської номенклатури - партійно-\nгосподарських та комсомольських працівників з характерними цій системі\nціннісними орієнтаціями та механізмами прийняття політичних рішень. Це\nстосується, зокрема, впевненості значної частини політиків і чиновників у власній непогрішимості, їх нетерпимості до політичного інакодумства, догматизмі, байдужості до суспільних інтересів, неповазі до закону. Необхідно зазначити також і те, що тривала ідеологічна індоктринація суспільства в тоталітарну епоху, не може бути подолана швидко і безболісно для нього самого. Вона експлуатує як старі ідеологічні міфи, так і породжує нові, в яких дійсність трактується в спотвореному вигляді, що нерідко дає політикам можливість ідеологічно мобілізовувати маси для досягнення своїх вузькокорисливих інтересів, які ідуть врозріз із суспільними. Яскравими, прикладами можуть бути, наприклад, старі міфи про НАТО, ОУН-УПА, український націоналізм, а нові - про розкол України, утиски російської мови і російськомовного населення та інше. Це активно використовується під час виборчих кампаній, перешкоджає консолідації українського суспільства, формуванню української політичної нації, інститутів громадянського суспільства, а відтак і демократизації політичного режиму.\nТаким чином, політичний режим сучасної України носить перехідний характер, є змішаним, поєднує елементи демократичного, авторитарного та тоталітарного режимів та їх різновидів.\n4.Тоталітаризм як політичний феномен : сутність, характерні риси. 5.Особливості політичного режиму сучасної України.\n1.Афонін Е., Маринов А. Історична місія сучасного авторитаризму .// Політичний менеджмент,\n№6, 2006, с. 33-62 2.Політичні режими сучасності та перехід до демократії ( колективна монографія)\n/(А.Ф.Колодій, Ю.А.Кужелюк, В.У.Харченко). Львів,1999.-168с.\n5.Кашаєв С .Л. Сучасне українське суспільство: Навчальний посібник.-К.: Центр навчальної літератури, 2006.-200с.\n1.Визначте загальні та особливі риси у функціонуванні тоталітарного й авторитарного режиму. 2.У країні проводяться вибори, існує парламент, виходить багато періодичних видань, існує багатопартійність. Чи можна на основі цих рис стверджувати що в країні функціонує демократичний політичний режим?\nДАЙТЕ ВІДПОВІДЬ НА ТЕСТОВІ ЗАВДАННЯ:\nДата добавления: 2015-09-07; просмотров: 2226. Нарушение авторских прав; Мы поможем в написании вашей работы!


3 салати з великих огірків на зиму - покрокові рецепти приготування | Radka.in.ua\n3 салати з великих огірків на зиму — покрокові рецепти приготування\n1 Простий салат з великих огірків з морквою та цибулею\n2 З кетчупом\n3 З кропом і хріном\nУ холодні пори року організм має потребу в заповненні нестачі поживних речовин, клітковини, які влітку ми отримували зі свіжих овочів і фруктів. На допомогу приходять не тільки корисні, але і дуже смачні 3 салати з великих огірків на зиму. Їх неважко приготувати в домашніх умовах.\nПростий салат з великих огірків з морквою та цибулею\nКількість порцій: вихід 5-5,5 літрів.\nКалорійність страви: 43 ккал у 100 грамах.\nПризначення: салат на зиму.\nЦей легкий в приготуванні і багатий вітамінами салат особливо смачно їсти з відварною картоплею або пюре. Велика кількість природних консервантів у складі дозволить банкам простояти в шафі до весни і не зіпсуватися.\nолія рослинна – 200 мл;\nперець чорний мелений, запашний.\nДобре огірки вимийте, обсушіть, обріжте кінчики, наріжте кільцями, шкірку не знімайте.\nОчистіть моркву, промийте, подрібніть за допомогою кухонного комбайна, скористайтесь великою теркою або наріжте дрібною соломкою.\nЗмішайте всі овочі у великій мисці, засипте цукром, сіллю, перцем, влийте олію та оцет, перемішайте і залиште на 3 години.\nЩільно наповніть банки, стерилізуйте 15 хвилин, закрийте кришками, переверніть до повного охолодження.\nКількість порцій: вихід 3-3,5 літра.\nКалорійність страви: 31 ккал у 100 грамах.\nЩоб приготувати салат із свіжих огірків на зиму за цим рецептом, використовується класичний томатний соус. Додати страві пікантності можна шляхом заміни кетчупу соусом з чилі або з часником.\nОгірки ретельно промийте, видаліть плодоніжки, залийте холодною водою.\nЗалиште на 2 години, періодично міняйте воду.\nУ плодів обріжте кінці, наріжте великими кільцями.\nДобре почистіть банки, стерилізуйте в духовці або на пару.\nНа дно покладіть кріп, лавровий лист, перець, потім наповніть банки огірками.\nРозчиніть у воді цукор, сіль, оцет і кетчуп.\nПоставте маринад на вогонь, доведіть до кипіння.\nЗалийте вміст гарячим маринадом, не доливаючи до горлечка 1 см.\nНа дно великої каструлі покладіть шматок тканини, зверху встановіть тару з огірками, стерилізуйте в киплячій воді 15 хвилин.\nОбережно дістаньте тару з окропу, закупорьте кришками, переверніть салат верх дном і залиште до повного охолодження.\nЗ кропом і хріном\nКількість порцій: вихід 1-1,5 літра.\nКалорійність страви: 56 ккал у 100 грамах.\nПряний смак салату досягається за рахунок додавання кропу, петрушки і хрону. В якості альтернативи листя хрону замінюють корінцем. Для приготування ще можна використовувати листя смородини. Такий салат з огірків на зиму без стерилізації різноманітить ваше зимове меню.\nпетрушка, кріп, листя хрону – по 20 г;\nОчищені, помиті огірки крупно натріть.\nОтриману масу підсоліть, щоб вона виділила багато соку.\nПісля додайте листя хрону, пошатковані кріп і петрушку, перець, дрібно нарізані головки ріпчастої цибулі, сіль і цукор.\nУтворену масу розкладіть по банках, залийте огірковим соком.\nЧерез 5 хвилин злийте сік, прокип’ятіть його на середньому вогні.\nДодайте в розсіл оцтову кислоту, розлийте по банках зверху розлийте рівну кількість соняшникової олії.\nЗагорніть тару ключем, переверніть кришками вниз і дайте повністю охолонути.


Російські війська намагаються оточити Сєвєродонецьк з півдня – британська розвідка | Новини України - #Букви Російські війська намагаються оточити Сєвєродонецьк з півдня\nРосійські війська намагаються оточити Сєвєродонецьк з півдня – британська розвідка\nПротягом останніх 24 годин російські війська продовжували спроби відновити рух навколо центральної частини Попасної. Звідти вони планують оточити Сєвєродонецьк.\nП’ятниця, 17 червня 2022, 10:11\nПро це повідомило міноборони Великої Британії у Twitter.\nУ Росії війна прискорила довгостроковий шлях держави до авторитаризму. Останніми тижнями Держдума РФ розпочала процес запровадження 20-річного ув’язнення для тих росіян, які воюють проти Російської Федерації.Також за публічний виступ проти повномасштабного вторгнення РФ в Україну можуть притягнути до кримінальної відповідальності.\nПопри те, що більшість росіян стверджують, що вони підтримують так звану “спеціальну військову операцію”, частина населення як активно, так і пасивно демонструє свою опозицію.\nМінооборони Великої Британії зазначає, що російський легіон Збройних сил України “Легіон Свобода Росії”, який був сформований у березні 2022 року і складається з колишніх військовослужбовців РФ брав участь у боях разом з українськими військовими.\nТакож недовіра та сумніви щодо повномасштабного вторгнення РФ на територію України посилилися серед російської еліти та олігархів. Кількість заявок на виїзд з країни свідчать про те, що 15 тисяч російських мільйонерів вже намагалися покинути країну.\nЧастина з них є противниками вторгнення РФ в Україну. А деякі просто намагаються уникнути фінансового впливу санкцій, накладених проти Росії. Якщо міграція продовжиться, то це призведе до великих втрат в економіці Росії.\nРаніше повідомлялося, що російські мільйонери масово покидають РФ після її повномасштабного вторгнення на територію України.\nТеги: військові ЗСУ, Міноборони Великої Братанії, підтримка України, російські окупанти, російсько-українська війна


Cкачати ігру Leap для Android\nандроїд › Ігри,Аркади› Leap\nLeap - гра для платформи андроїд, виконана в стилі мінімалізму. Чому мінімалізму? Тому що є однотонне ігрове поле, на якому розташовуються різнокольорові і чорні кола і білий, і це все.\nВаше завдання полягає в тому, щоб прокласти траєкторію для руху молекули антиматерії, яка, рухаючись по цій траєкторії і збираючи різнобарвні кола, не повинна торкатися чорних кіл. На початкових рівнях зробити це досить просто, а далі ви почнете відчувати певні труднощі, тому що траєкторії стають зігнутими, і дуже складно не стикнутися з чорними колами. Незалежно від складності рівня, процес досягнення мети не змінюється, ніякі інші функції від вас не будуть потрібні.\nПотрібно відзначити, що ігор, виконаних в стилі мінімалізму, на ринок комп'ютерних розваг випущено чималу кількість, і для платформи андроїд, і для інших мобільних платформ, тому що такі ігри без претензій, характеризуються достатньою простотою. Гра Leap поряд з достоїнствами має і недоліки.\nНегативні властивості гри Leap:\n• гра платна - приблизно півдолара\n• рівнів недостатньо багато - всього 30\n• відсутня музичний супровід (а жаль!)\n• відсутня навчання і підказки, які зовсім не завадили б для проходження складних рівнів, де багато часу йде на те, щоб розібратися в тому, що відбувається.\nРезюме: хороша гра для андроїда, але ігровий процес дуже обмежений кількістю рівнів, а заплативши, хоч і небагато, хочеться грати якомога довше. Якщо розробники подбають про збільшення кількості рівнів, можна заплатити, не замислюючись.


Шафа-ліжко — якість та надійність! - Оголошення - Smart Mebel: шафи-ліжка, шафи-купе, столи-трансформери - УкрБізнес, UB.UA\nШафа-ліжко — якість та надійність!\nВиготовляємо на замовлення шафу-ліжко з екологічно чистої сировини, що підтверджена сертифікатами. Всі шафи-ліжка комплектуються фурнітурою європейських виробників DС, BLUM, HAFELE, VIBO, HETTICH.\nПідприємство SV-MEBLI пропонує широку гаму матеріалів, що дозволить вписати вироблені меблі в будь-який інтер'єр.\nВи можете замовити меблі з будь-якого міста України: Київ, Львів, Донецьк, Харків, Житомир, Суми, Запоріжжя, Хмельницький та ін.\nТрансформовані меблі є досить вигідними, адже диван може бути водночас і спальним місцем, яке легко і компактно збирається, і місцем денного відпочинку. При купівлі комплекту м'яких…\nБагато людей живуть у досить компактних квартирах, в яких кожен метр на вагу золота, тому меблі з механізмами трансформації й мають таку популярність. Проте навіть такі меблі не є…


Головна/Здоров'я/Екстрена контрацепція: в яких випадках застосовується\nБудь-якій жінці репродуктивного (дітородного) віку в певний момент життя може знадобитися проведення невідкладних заходів, щоб запобігти небажаній вагітності.\nЧому слід знати про екстрену контрацепцію?\nІнші назви цієї контрацепції – посткоїтальна, невідкладна, негайна, термінова, екстремальна і пожежна. Як не дивно, але досить чимала частина жіночого населення навіть у розвинених країнах світу не знає про такий вигляд контрацепції. Тому близько 34% всіх виникаючих вагітностей є незапланованими. На жаль, найчастіше небажані вагітності закінчуються абортом.\nАнтигестагени, на відміну від гестагеновмістних препаратів, що діють в будь-який день менструального циклу. При застосуванні до овуляції антигестагени пригнічують її, при використанні після овуляції — перешкоджають впровадження заплідненої яйцеклітини в стінку матки. Застосування антигестагенновмістких засобів для невідкладної контрацепції передбачає одноразове отримання таблетки, що містить 10 мг міфепристону. Міфепристон є діючою речовиною препарату «Гінепристон».


У Streamair DVX використані найпрогресивніші напрацювання, матеріали, програмні алгоритми та електронні компоненти.\n- шість температурних датчиків\n- два датчика вологості\n- два вентилятора з незалежним цифровим керуванням\n- два електричних нагрівача по 1,5 кВт з безконтактним керуванням\n- алюмінієвий рекупераційних теплообмінник з покриттям BlueFin\n- карманні фільтри\n- пульт управління з графічним дисплеєм, з сенсорним управлінням\nStreamair DVX-650 продуктивністю 650 куб.м/год\nStreamair DVX-1000 продуктивністю 1000 куб.м/год\nУсередині звичного оку паралелепіпеда з оцинкованої сталі приховуються безліч технологій та технічних рішень.\nНизькопрофільний корпус припливно-витяжної установки висотою 335 мм легко встановлюється в невеликий підстельовий простір. Зроблений він за принципом сендвіч-панелі, з утепленням всередині з 20 мм базальтової вати. Це забезпечило відмінну термо- і шумоізоляцію. Камери припливного і витяжного вентилятора додатково звукоізольовані спеціалізованим синтетичним звукопоглиначем товщиною 3 мм. Це дозволило на 30% зменшити шум повітря в повітроводах, що дало відмінний акустичний комфорт при експлуатації установки.\nРекупераційний теплообмінник, виготовлений з алюмінію з епоксіполімерним покриттям BlueFin.\nНа відміну від плівкових або паперових теплообмінників він не дає перетікання повітряних потоків, і може використовуватися в комерційних приміщеннях, фармацевтичних об'єктах і в закладах громадського харчування. А також, ця його властивість мінімізує циркуляцію у приміщенні патогенних вірусів та бактерій.\nЛегко очищується і стійкий до агресивних середовищ.\nПовноцінні карманні фільтри 400х200 не дають пилу проникати в приміщення і забруднювати теплообмінник і лопасті вентиляторів. У порівнянні з простими сітчастими фільтрами інших виробників, у Streamair DVX повітря очищається у багато разів краще.\nДва вентилятора з цифровим керуванням, швидкість яких змінюється від 0 до 100% з кроком в один відсоток. Ідеальний плавний пуск не створює ударних навантажень, і перевантажень на лінії живлення.\nЦифрові модулі управління задають швидкість обертання вентиляторів, плавно регулюють потужність двох електронагрівачів за методом безконтактного пропорційного регулювання, а також зчитують показання чотирьох температурних датчиків і двох датчиків вологості, і передають дані в центральний обчислювальний модуль.\nЦентральний контролер виробляє все математичні та аналітичні розрахунки, і за допомогою спеціальних алгоритмів на основі принципів нечіткої логіки розраховує необхідні швидкості вентиляторів, потужності і час включення допоміжних електронагрівачів. Також він займається всім обміном інформацією між цифровими модулями управління і високотехнологічним пультом управління вентиляційної установкою.\nУправляє вентиляційної установкою сенсорний графічний пульт дистанційного керування. Він доступний в двох кольорах - чорному і білому. Стримана графіка основного екрану, а також розроблений ексклюзивно для Streamair DVX ультратонкий корпус товщиною всього 18 мм, дозволяє гармонійно вписати його в будь-який інтер'єр, від хай-тека до класики.\nПереважна більшість ПВУ, під час своєї роботи приймають за константу вологість повітря в приміщенні. Зазвичай інженерами закладається величина 80%.\nВиходячи з цього, контролер ПВУ при зниженні температури приточного повітря або починає включати опціональний попередній нагрівач, або, якщо він не передбачений, зупиняти з певною періодичністю припливний вентилятор, щоб уникнути випадіння конденсату в рекупераційному теплообміннику та його замерзання.\nЦе призводить до того, що в приміщення перестає подаватися необхідна кількість повітря. Воно подається з інтервалами, причому зі зниженням температури інтервали збільшуються.\nStreamair DVX – це складний апарат з елементами штучного інтелекту. Грунтуючись на свідченнях багатьох датчиків вологості і температури, він постійно розраховує точку випадання роси.\nМожливість регулювання швидкості обертання кожного з вентиляторів з кроком в 1%, дозволяє йому змінювати баланс припливного і витяжного повітря в заданих межах, уникаючи випадіння конденсату. Якщо дозволений діапазон вичерпаний, то він починає використовувати попередній нагрівач.\nУ будь-якому випадку потік повітря не переривається повністю, забезпечуючи максимально можливий комфорт.\nУ режимі Hi Perfomance необхідно налаштувати тільки температуру повітря, що подається і одну з п'яти швидкостей припливно-витяжної установки. Streamair DVX буде реалізовувати максимальну продуктивність балансуючи в межах 10% вентиляторами і, якщо необхідно, допомагаючи вбудованим попереднім електричним нагрівачем з електронним управлінням.\nТемпературу що подається в приміщення він буде підтримувати вбудованим додатковим електричним нагрівачем з електронним управлінням.\nУ режимі Eco - Streamair DVX перейде в режим екстремальної економії енергоспоживання. Електронагрівачі НЕ будуть задіяні. Центральний контролер буде розраховувати і подавати якомога більше повітря, балансуючи вентиляторами в межах 30%. Якщо ж цього буде недостатньо, то він буде періодично зупиняти припливний вентилятор. Але час зупинки не буде фіксованим. Постійно заміряючи вологість і температуру повітря, що виходить, контролер максимально швидко запустить приплив.\nУ режимі Manual просунутий користувач може реалізувати практично будь-який варіант роботи ПВУ:\n- встановити дисбаланс вентиляторів в межах 0-40%,\n- відключати кожен з електронагрівачів окремо,\n- встановлювати температуру повітря, що подається від 10 до 30 градусів.\nІ нарешті, якщо необхідно зупинити примусово будь-який з вентиляторів, перетворюючи установку у припливну або витяжну. Залежно від дозволених до використання компонентів Streamair DVX автоматично вибере найбільш правильний режим роботи.\nЩе однією особливістю Streamair DVX є те, що до одного пульта можна підключити до восьми припливно-витяжних установок. В цьому випадку всі установки будуть працювати синхронно, передаючи всі дані в один пульт. Це дозволяє наростити продуктивність системи, надавши їй децентралізований вид.\nГабаритні розміри Streamair DVX (PDF)


15 років ув'язнення через сутичку. На Вінниччині жінка вбила свого чоловіка | I like news — Перші новини. Новини Вінниці, Новини Одеси та усієї України з першоджерела\nЗа підозрою у вбивстві 32-річного чоловіка поліція затримала його дружину. Про це повідомляється на офіційному сайті Національної поліції Вінницької області.\n6 травня в селі Перепільченці Шаргородської територіальної громади жінка кухонним ножем вбила свого чоловіка під час сварки. Підозрювану поліцейські затримали на місці злочину.\nБлизько 23.00 години до поліції надійшло повідомлення про злочин від медиків швидкої допомоги.\nЯк розповів начальник відділення поліції № 2 Жмеринського районного відділу поліції Сергій Токан, поліцейські встановили, що ввечері подружжя пішло в гості до своєї куми. Під час застілля між сімейною парою виник конфлікт. З’ясовувати стосунки чоловік з жінкою вийшли в коридор. В ході сварки 28 - річна дружина кухонним ножем порізала йому шию. Потерпілому жінки намагались надати допомогу, однак 32-річний чоловік до приїзду лікарів помер.\nДружина вбитого затримана у процесуальному порядку за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство). За вчинений злочин жінці загрожує до 15 років ув’язнення.


У Підмосков’ї офіцер вбив солдата - Korrespondent.net\nУ Підмосков’ї офіцер вбив солдата\nКорреспондент.net, 11 вересня 2006, 15:19\nУ підмосковному Чехові вбито солдата строкової служби з Ліпецька. Як розповіло джерело в ліпецькому обласному військкоматі, інцидент трапився кілька днів тому, у неділю, 10 вересня, відбулися похорони загиблого.\nЗа попередніми даними солдата Пєшкіна з табельної зброї застрелив офіцер Сініцин тієї ж частини, який також родом з Ліпецька. Двоє військових часто конфліктували, і під час однієї зі сварок офіцер вистрілив у солдата з пістолета Макарова.\nЛейтенант Сініцин одержав погони рік тому, після закінчення військової кафедри Ліпецького державного педагогічного університету. За словами родичів Пєшкіна, офіцер часто піднімав солдата ночами, і бив його. Так було й того дня, коли рядовий загинув. Лейтенант прийшов у казарму в 4 годині ранку, розбудив Артема Пєшкіна, вивів його в підсобне приміщення і вистрілив у нього з пістолета.\nКоли солдат впав, лейтенант добив пораненого пострілом у голову.\nПісля цього Сініцин зірвав із себе погони.\nДля розслідування причин того, що трапилося створено спеціальну комісію.


Буратіно зібрав друзів – ВІСНИК ШЕВЧЕНКОВОГО КРАЮ\n/ НОВИНИ / Буратіно зібрав друзів\n6 серпня на літній естраді Городища відбувся концерт-шоу «Пригоди Буратіно». Вдалося справжнє свято, присвячене 10-літтю клубу танцю «DEZERI».\nУчасниці колективу, під керівництвом засновниці та незмінного хореографа Христини Биби, їхні батьки та працівники Палацу культури ім. С.С. Гулака-Артемовського підготували для глядачів чудові танцювальні номери у поєднанні з виставою та піснею. За основу узяли відому казку про пригоди дерев’яної ляльки.\nРолі талановито і безпосередньо зіграли активні жителі міста та професійні артисти Палацу культури: Буратіно – Інна Черкашина, Лисиця Аліса – Тетяна Харченко, Кіт Базиліо – Андрій Биба, Арлекіно – Світлана Скалига, П’єро – Валерія Голуб, Мальвіна – Крістіна Воловіна, Карабас-Барабас – Павло Луньов, Черепаха Тортила – Світлана Грицай, Дівчина – Анна Гаркава, Пес Артемон – Світлана Гайдай, Тато Карло – Олег Близнюк, Поліцейський – Валентина Кердань, Жабенятко – Данило Биба.\nСценарій склали так майстерно, що події казки, як в калейдоскопі, чергувалися танцями й піснями. Вихованці «DEZERI» представили всю яскраву палітру своєї хореографії. За кулісами мами ледве встигали допомагати маленьким танцюристкам змінювати сценічні костюми. Естрадні пісні виконували Анна Гаркава, Аліна Остапенко, Валерія і Діана Голуб. Ведучою і солісткою виступила Світлана Скалига.\nАтмосфера на сцені і серед глядачів була неймовірною! Дитячі посмішки, танці, пісні, вдало підібрані актори, яскраві костюми – усе це створило гарний настрій глядачам, які, в свою чергу, дякували щирими емоціями і гучними оплесками. Від міської ради, з нагоди ювілею клубу «DEZERI», перший заступник міського голови Анатолій Вибрик вручив Христині Бибі грамоту й цінний подарунок.\nТепло привітав колектив «DEZERI» з 10-літнім ювілеєм авторитетний підприємець та член виконкому міської ради Олександр Клімов.\nПобажав подальших успіхів, адже колектив дає прекрасне естетичне виховання, стає окрасою усіх міських свят, працює на утвердження позитивного іміджу Городища.\n– Ми безмежно вдячні усім, хто нас щиро підтримує і вірить у наші сили, – говорить Христина Миколаївна. – За 10 років змінилося кілька поколінь учасниць «DEZERI». Ми виступили у безлічі концертів, перемагали на всеукраїнських конкурсах і фестивалях, представили глядачам кілька мюзиклів. Кожне наше шоу є неповторним, а «Пригоди Буратіно» запам’ятається ще й тим, що навіть під час карантину змогли досягти поставленої мети. Вдячна дівчаткам за терпіння, дисциплінованість і наполегливу працю! Спасибі батькам, що вкладаєте у своїх дітей любов до прекрасного мистецтва – танцю! Все це дає свої плоди! Працюємо далі!\nфото Олексія ТИЧКО


10 квітня 2019, 01:00\nУ США вважають ефективними санкції щодо Росії і мають намір продовжувати застосовувати обмежувальні заходи для здійснення впливу на Москву.\nЯк пише «Слово і Діло», про це заявив міністр фінансів США Стівен Мнучін на комітетських слуханнях в палаті представників конгресу 9 квітня.\n«Санкції - дуже важливий інструмент. Я вважаю, що ми дуже ефективно використовували їх проти Росії, ми продовжимо використовувати їх проти Росії у зв'язку з її неналежною поведінкою, щоб змінити цю поведінку», - цитує Мнучіна агентство ТАСС.\nНа слуханнях була відзначена можливість накладення обмежень на підприємства РФ в сфері металургії і гірничодобувної промисловості, що передбачено законом «Про протидію противникам Америки за допомогою санкцій» (CAATSA). Мнучін підкреслив, що Вашингтон подібні рестрикції ще не розглядав, але пообіцяв розглянути запит конгресменів на запровадження санкцій проти російських компаній, які видобувають калійні солі.\n15 березня влада США розширила антиросійські санкції, внісши в чорний список шість фізичних осіб і вісім компаній з Росії. Обмеження були запроваджені в «координації» з Євросоюзом і Канадою, які також оголосили про запровадження санкцій проти РФ через ситуацію в Україні, зокрема в зв'язку з інцидентом в Чорному морі.\nСенатори США запропонували нові санкції проти РФ 3 квітня 2019, 22:10\nПорошенко відреагував на санкції проти РФ 15 березня 2019, 22:10


Легендарну гру від PlayStation 3 вдалося запустити на комп'ютері - Радіо Максимум\nЛегендарну гру від PlayStation 3 вдалося запустити на комп'ютері\n08 cічня, 19:57\nГра Red Dead Redemption / gametyrant\nПопулярна гра Red Dead Redemption працює на комп'ютерах за допомогою емулятора RPCS3.\nЕмулятор ігрової приставки RPCS3 успішно розвивається і кожен місяць він здатний запускати все більше відеоігор. YouTube-канал ZEROx показав запис ігрового процесу гри Red Dead Redemption 2010 року, яка працює на комп'ютері з прийнятною швидкістю у 20-30 кадрів на секунду.\nІ ще: До 50-річчя Міхаеля Шумахера запустять мобільний додаток\nЩоправда, для запуску гри потрібно дуже потужний комп'ютер. ZEROx використовував для емуляції ігровий комп'ютер з процесором Intel Сore i9 9900K. При цьому гра хоч запускається з відносно стабільним FPS, все одно в Red Dead Redemption на ПК спостерігаються окремі графічні артефакти і деякі помилки.\nУ будь-якому випадку, на цей момент емуляція Red Dead Redemption – єдиний спосіб оцінити шедевр ігрової індустрії від Rockstar Games про Дикий Захід на комп'ютері, оскільки офіційне перевидання на ПК не планується.\nЧитайте також: Названо найпопулярніші ігри та програми у світі