Довідка про відсутність корупційних правопорушень - TheTech\nдодому Довідка про відсутність корупційних правопорушень\nУ світлі боротьби українського суспільства з корупцією актуальною і затребуваною юридичною послугою сьогодні є видача довідок на предмет корупції. У ній закріплена норма, що замовник має право знати про корупційне минуле здобувача.\nЯкщо вам потрібна довідка статистики , то рекомендуємо звернутися на сайт\nДовідка про відсутність корупційних правопорушень – це документ, що підтверджує відсутність-наявність відомостей про особу в Реєстрі про корупційні порушення. Даний документ вимагається з метою свідоцтва факту притягнення правового суб’єкта до відповідальності за корупційні діяння. Характерно, що дійсний він в оригінальному вигляді-нотаріусом довідка не завіряється і печатка на неї не проставляється (достатньо лише факсимільного або мокрого підпису).\nДля чого потрібна довідка про корупцію\nЦей офіційний папір в якості контролюючого заходу запитується тендерним комітетом для проведення торгів з держзакупівель. При необхідності вона видається всім резидентам і нерезидентам, які перебувають в межах країни, тобто її має право вимагати не тільки від українських громадян, але і від іноземців.\nЗгаданий документ включає дані про людину, який здійснював протизаконну діяльність щодо держзакупівель, номер наказу про притягнення до адмінвідповідальності, номер судової справи та суть судового рішення. Або ж у довідці міститься відмітка про відсутність у реєстрі відповідної інформації.\nПри обслуговуванні не тільки надається допомога в попередньому зборі документів, але і виявляється вплив на оперативність отриманні підсумкового паперу. Просимо врахувати, що отримання довідки пов’язане з комплексом певних заходів, результативність яких залежить від суб’єктивних факторів.


Київська семінарія баптистів готує україномовне видання книги Ґреґа Оґдена «Основи учнівства: як будувати своє життя у Христі» » Релігія в Україні. Вера и религия. Философия и религия в Украине\nСилами Київської богословської семінарії (заснована в 1995 році з ініціативи Всеукраїнського союзу євангельських християн-баптистів) видана книжка Ґреґа Оґдена «Основи учнівства: як будувати своє життя у Христі». Наразі книжка вийшла російською мовою і наприкінці серпня очікується й україномовне видання, повідомляє "Релігія в Україні" з посиланням на Slovoproslovo.\nЦя книжка написана вже давно і перекладена на 15 мов та продано 300 000 копій. «Основи учнівства» Ґреґа Оґдена ‒ це підручник з учнівства, який широко використовується в церквах по всьому світу. Посібник розрахований на роботу групи з трьох або чотирьох людей (мікро групи). Він також успішно використовується як індивідуальна навчальна програма, інструмент учнівства один на один чи як матеріал для малих груп.


У Херсоні під колесами потяга загинув 22-річний патрульний поліції – Online Нова Каховка\nУ Херсоні під колесами потяга загинув 22-річний патрульний поліції\nДо чергової частини Херсонського районного управління поліції сьогодні вранці, близько 7-ї години, надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду із постраждалим на території залізничного вокзалу.\nЧерговий по станції повідомляв, що під пасажирський потяг потрапив молодий чоловік, повідомляє hr.npu.gov.ua. Від отриманих травм він загинув на місці події.\nВиїздом на місце слідчо-оперативної групи встановлено особу померлого. Ним виявився 22-річний інспектор управління патрульної поліції в Херсонській області. За попередньою інформацією, він саме направлявся на службу.\nЗа вказаним фактом слідчими розпочато кримінальне провадження за ч.3 ст.276 «Порушення правил безпеки руху або експлуатації залізничного, водного чи повітряного транспорту» Кримінального кодексу України.\nПоліцейські Херсонщини висловлюють щирі співчуття рідним та близьким колеги. Світла пам’ять…\nPrevious У Новокаховській ЦМЛ 68 хворих на COVID-19 отримують кисень, 2 – підключені до ШВЛ


Роман Попелюшко: «Відсутність результату бойових дій розмиває мотивацію мобілізованих» - Новини Хмельницького\nРоман Попелюшко: «Відсутність результату бойових дій розмиває мотивацію мобілізованих»\nОпубліковано: 11.02.2015| 2 коментарі\nНеоголошена війна з сусідньою державою-агресором, на жаль, далека до завершення. Продовжується чергова мобілізація до війська, активно працюють волонтери, громадськість. Зрештою й держава зрозуміла необхідність захищатися, збільшивши видатки на армію.\nДодому повертаються військові, котрі першими стримали удар російсько-терористичних військ.\nЩо найбільше їх хвилюватиме, як будуть повертатися до цивільного життя, зрештою, як змінилось українське суспільство сьогодні ми дізнаємося у кандидата психологічних наук, доцента кафедри практичної психології та педагогіки ХНУ Романа Павловича Попелюшко.\nСьогодні наша країна перебуває у стані неоголошеної війни з сусідньою державою. Протистояння продовжується уже не один місяць, збільшуючи кількість жертв. Як впливає це на психіку пересічних українців?\nЗвичайно, свідомість, ставлення до життя, до країни, до рідних та близьких сьогодні змінилась. І хоча, починаючи з 2004 року, українці перебувають у майже постійних політичних стресах, звикнути до того, що на твоїй землі йде війна неможливо. Військові дії призвели до втрати віри у завтрашній день, особливо це стосується мешканців постраждалих областей, також до знервованості, страху та внутрішнього неспокою.\nОднак, існує думка, що головна тривога українців полягає у відсутності позитивних для нас результатів цієї війни. Здавалось, йдуть бойові дії, працюють волонтери, кожен із нас коштами, речами та продуктами допомагає армії, проводимо мобілізації і т.д. і т.п. Однак, люди продовжують гинути, а результату (стратегічного, не тактичного) – нуль. Людина влаштована так, що якщо вона щось робить, має отримати певний результат. Ветерани Другої світової не мали такої психологічної проблеми: вони звільняли свою захоплену землю, міста та села, вони знищили ворога у його лігві.\nСпілкуючись з військовими бачу різну мотивацію їх дій. Хтось воює за Україну, хтось за близьких, родину, аби війна не прийшла у їх дім. Люди старшого віку нерідко йдуть на війну, аби вберегти молодь. Однак, коли людина потрапляє в зону АТО, і, перебуваючи там певний час, не веде ніяких активних наступальних дій, отримує наказ стріляти лише у відповідь, її мотивація розмивається. Передусім, це стосується людей цивільних, а не професійних військових, які до цього підготовлені.\nАрмійських професіоналів готують усе життя до таких дій. Вони чітко розділяють: війна-це робота, а особисте життя – це особисте життя. Ці лінії у них майже ніколи не перетинаються. А ось у цивільних ці два світи часто-густо сплітаються. Війна – це життя за іншими категоріями та правилами, які не зустрічаються у повсякденному житті. Намагання їх туди перенести викликає певні психологічні проблеми.\nКрім того, коли ти стріляєш по мішеням, це – одне. Коли ж ведеш стрільбу на ураження, знаючи, що це призведе до загибелі людей – це інший рівень відповідальності. Не всі, на жаль, це адекватно сприймають, звідси й психологічні зриви. Досвідчені командири, до речі, дають можливість своїм бійцям «випустити пар». Постріляти, наприклад, за попередженням, звичайно, по «зеленці», тощо. Це знімає певну психічну та фізичну напругу.\nЗараз продовжується чергова хвиля мобілізації. Які поради слід дати цивільним, які відправляться на війну?\nДуже важливий момент: не потрібно ставити перед собою завищених, чи навпаки, занижених очікувань. Відсотків на 90 вони не справдяться. Позбудьтеся цього, сприймайте ситуацію, як вона є. Тоді не буде психологічних розчарувань.\nНе менш важливим є тісний психологічний зв’язок з рідними, сім’єю, друзями. Це дає потужну емоційно-енергетичну підзарядку воїну. У будь-якій ситуації він упевнений, що його чекають вдома, кохають і т.д. Відсутність такого, умовно кажучи, ресурсу, призводить до швидшого емоційного спустошення. Тому порада: спілкуйтеся з рідними, вони вас завжди підтримають.\nКоли йдеш на війну, то розумієш, що можеш загинути. Як сприймають смерть люди, котрі воюють?\nЗнаєте, є декілька стадій переживання втрати або смерті близьких та знайомих. Перша – це стадія шоку, коли боєць попадає у вогневий контакт, він може думати, що мене ніколи не можуть вбити, тому що краще бігаю, стріляю, окопуюсь і т.д., але коли бачить смерть своїх товаришів, виникає шок і розуміння, що й він може отак загинути.\nДруга стадія – це стадія заперечення, у бійців виникають такі запитання, як, чому це з ним сталося? ні, це не може бути, що його вже нема. Тобто людина ще не може повірити, що його бойового побратима вже немає в живих. На цій стадії виникають так звані «торги». Тобто, якщо у мене є оберіг, чи прочитаю потрібну молитву, чи встану з потрібної ноги, зі мною такого не станеться.\nТретя стадія – це неприйняття, на цій стадії виникає гнів і злість на того кого втратили (не глибоко обкопався, не добіг до укриття, не вчасно висунувся), на себе (я не допоміг, я не впорався), інших (командири, депутати, сепаратисти винні, що він загинув), на життя, на долю.\nНа четвертій стадії виникає депресія, тобто людині нічого не хочеться робити, вона нікого не хоче бачити, а якщо її достають з розпитуваннями «Що з тобою?» вона виявляє агресію у відповідь.\nП’ята стадія – це стадія примирення, в першу чергу із собою та з новою реальністю, що далі прийдеться воювати, жити вже без свого бойового товариша.\nОстання стадія – це стадія прийняття та вихід з переживання втрати або смерті близьких та знайомих. На цій стадії відбувається планування свого життя (нові бойові операції, нові знайомства, ротація і т.д.).\nКожен по-різному сприймає факт смерті близьких та знайомих. Сприймання смерті залежить від пережитого досвіду, релігійності. Людям, котрі не можуть цього перенести, потрібно працювати десь у тилу, а то на передовій воїн із нього ніякий, та й його дії можуть бути непередбачувані.\nГоловне інше: коли боєць без паніки та істерик сприймає смерть, він стає по справжньому професіоналом, оскільки сприймає реальність свідомо і адекватно на неї реагує.\nЗ Вашого досвіду, хто швидше адаптується до воєнних реалій?\nЯк же зазначав, люди з великим життєвим досвідом, вихованці інтернатів, спортсмени.\nНа що слід звернути першочергову увагу мобілізованим?\nУ людини є дві реакції на стресову ситуацію. Назвемо їх умовно «бий-біжи» та «бий-стій».\nЧим вони відрізняються? У першій – під час обстрілу боєць одразу окопується, лише потім вивчає куди і як краще стріляти. У другій – людина починає розмірковувати, де і як краще окопатись, може впасти у ступор.\nПерша реакція продуктивна – ти зберіг життя собі і, відповідно, своїм товаришам, давши адекватну відсіч супротивнику.\nУсі необхідні навички для виживання у бойових обставинах тренуються на полігонах під керівництвом досвідчених військових. Мобілізований має прослідкувати за своєю реакцією: чи «тормозить» він у тій чи іншій ситуації. Якщо є проблеми – відпрацюйте необхідну реакцію до автоматизму. Це збереже вам життя.\nЗвичка формується 21 день. Якщо ви увесь цей час тренувались правильно стріляти, падати, споглядати за місцевістю, то це допоможе вижити.\nА який час потрібен для повернення до мирного життя демобілізованим?\nУсе залежить від того, чи був він на ротаціях, де служив. Згідно натівських стандартів, у зоні бойових дій можна перебувати до 45 днів. Далі ротація на тиждень-другий і знову на передову. Якщо дотримуватись цього, то термін адаптації буде мінімальний. Однак, у нас є випадки, коли воюють без ротації і більше трьох місяців.\nДалі все залежить від оточення. Якщо уникнути «давай по сто грам і розкажи, як воював» період реабілітації буде також не довгим. Сім’я та рідні найкращий лікар для демобілізованого. Головне, аби було взаєморозуміння.\nЛюдина має позбавитись негативних емоцій. Над цим повинні працювати і командири, і волонтери, і психологи, і соціальні працівники.\nЯк можна виявити тривожні психологічні симптоми?\nЄ таке визначення –посттравматичний стресовий розлад. Він спостерігався в афганців та учасників інших бойових дій. Науковці усього світу прийшли до висновку, що всі, хто повертається з бойових дій, страждають на цей розлад.\nПрояви: поганий сон, важко заснути, неможливість повноцінно відпочити, виснаження, замкнутість, прояви невмотивованої агресивності, пошук ворога. Часто «ворогом» можуть стати оточуючі люди та рідні, на яких перекладаються проблеми. Можливі прояви підозрілості, параноїдальності.\nНавряд чи людина з такими симптомами визнає себе хворою та прийде добровільно до лікаря чи психолога. Що необхідно робити близьким?\nДійсно, звернення до лікаря чи психолога у нас не практикуються. Що робити?\nНеобхідно убезпечити людину від нервових зривів. Не використовувати феєрверків під час якихось святкувань. Уникати частих розмов про бойові події, а особливо питань на кшталт «А ти когось убивав?»\nДати можливість людині повноцінно включитись у цивільне життя і контролювати його.\nЧи є організація на рівні держави, котра займається цими проблемами?\nЄ багато різних волонтерських організацій, котрі працюють у госпіталях, у зоні АТО. Однак якоїсь централізації я не спостерігав.\nЄ реорганізована «Психологічна служба Майдану», представники якої є у кожній області. Це також на громадських засадах.\nЄ також психологи у військових частинах та госпіталях.\nЄ штатні психологи у МНС, кількість яких сьогодні істотно збільшується.\nРозумієте, на відміну від Заходу, у нас військова психологія ніколи не була державним пріоритетом. Що й говорити, коли армію взагалі розікрали. Ніхто не очікував, що буде війна, не розроблялась відповідна доктрина, стратегія. Більше того, у нас не має як таких військових психологів, є психологи кризових станів.\nТому необхідно обмінюватись досвідом, проводити курси підвищення кваліфікації аби відповідати реаліям сьогодення.\nРозмовляв Вадим Олексюк\nШоста хвиля мобілізації на Хмельниччині виконана на 93%\nНа Хмельниччині 40 сільських рад блокують виконання плану з мобілізації – воєнком\nПід час п’ятої і шостої хвиль мобілізації Хмельниччина відправить в АТО 3 тис. солдатів\nУ Порошенка похвалили Хмельницьку область за високу мобілізацію солдат\nНа Хмельниччині в першу чергу призиватимуть безробітних\nТеги: мобілізація, психологічна реабілітація військових, Роман Попелюшко\n26.02.2015 at 15:38\nЙоп-ти… ні..я собі який ти хВіЛософ. Не..й тут звиздіти золушка. Давай на передову. Там тобі Ополченці бігом розкажуть з ким ти воюєш.\nПишіт-пишіт. Прийду-будете відповідати за кожну буквочку.\n27.02.2015 at 19:03\nБраво партизан! А то поразвелося диванного вiйська стiльки, що набридло читати всю цю сказочну мерзлоту.


← Дитячі істерики — як правильно себе вести?\nСорбіфер Дурулес — комбінований протианемічний препарат →\nВ різних куточках світу росте понад дві тисячі видів молочаю, від однорічних трав до дерев. Дуже багато з них виростають в Африці і на Мадагаскарі, і велика їх частина відноситься до сукулентів.\nІндіанці здавна використовували виростають в Західній півкулі види молочаю в медичних цілях, зокрема, для лікування шкірних інфекцій (зовнішньо) і гонореї (перорально). Крім того, молочай в багатьох регіонах використовували як проносне, а також як ліки від ревматизму і різних шкірних захворювань. Однак майже всі види молочаю отруйні і, якщо надломити стебло або лист рослини, виділяється їдке молочко. Давно відомо, що молочай володіє протикашльовим, протигрибковою і протипухлинною дією.\nДія молочаю було досліджено, проте даних експериментів поки недостатньо, щоб зробити остаточні висновки про його ефективність, так само як і про його безпеку.\nВид молочаю Euphorbia helioscopia корисний для літніх пацієнтів, хворих на хронічний бронхіт — це було показано під час клінічних випробувань. Однак дані недостатні для того, щоб лікарі могла рекомендувати молочай як ефективний засіб.\nВивчення дії одного з видів молочаю — Euphorbia acaulis, поки перебуває на самому початку, але вже можна припустити, що він може бути корисний як при сухій, так і при вологій екземі.\nБуло встановлено, що алкалоїд, що міститься з молочай Euphorbia fisheriana, виявляє протисудомну дію, що робить його потенційно корисним для хворих на епілепсію.\nВивчався дію Euphorbia balsamifera на пацієнтів пульпітом. Молочай показав високу ефективність, проте необхідні подальші дослідження.\nТим не менш, сьогодні молочай можна купити в багатьох аптеках — він продається в якості харчової добавки. Це — Euphorbia resinifera, вид молочаю, зростаючий в північно-західній і центральній Африці. Це досить велика рослина з м’ясистим листям, схожими на кактус. Цей молочай використовували як ліки стародавні греки, римляни і єгиптяни. Види молочаю, які зростають в Росії, теж давно використовують у народній медицині. З його допомогою позбувалися від бородавок, пігментних плям і сухих мозолів; його, як і в багатьох інших регіонах, використовували як проносне і засіб від шкірних захворювань.\nЯк заготовити молочай\nЗараз, незважаючи на недостатні наукові дані, молочай в різних країнах використовують як протизапальний, знеболювальний, противірусну і протигрибковий засіб. Його також застосовують як ліки проти дизентерії, проблем з травленням, сінної лихоманки, паразитів.\nМолочай слід збирати до початку цвітіння або під час цвітіння. Його можна засушувати, або виварювати з нього сік. Для прийому всередину потрібно заварити чай з молочаю або приготувати настоянку. Залийте квітки і стебла рослини горілкою і поставте в темне прохолодне місце, щонайменше, на два тижні. Починайте приймати настоянку молочаю з 0.25 чайної ложки і поступово збільшуйте дозу до однієї чайної ложки. Коли ви вирішите закінчити прийом, потрібно також поступово зменшувати дозу.\nНезважаючи на рекомендації народної медицини, не намагайтеся самостійно лікувати за допомогою молочаю такі захворювання, як екзема, виразка шлунка, епілепсія, і так далі. Це серйозні захворювання, що вимагають допомоги фахівця.


не відзначити: через сплановану фальсифікацію української історії й ХХ-го століття світ досі слабо, а то й хибно орієнтується в реаліях розвою української і суспільне - політичної думки, і соціальної практики.\nОсоблива заслуга у цьому й ідеологів більшовицької імперії. Але гріх буде не сказати й про тих, що "гірше ката" розпинали Україну, труїли й деформували свідомість.\nВізьмімо навіть підручники з історії, географії, літератури, мови, і то не лише до 90-х років XX ст., а й за часом теперішніх, і в душу вдарить сморід імперської псевдонауки. Зокрема: національно-визвольна революція українського народу XVII ст. буде подана лише як рух до "возз'єднання" з Росією, а революція початку XX ст. оголошується контрреволюцією (хоча вона розгорнулася ще з початку 1917 р.), а її могильник - жовтневий петроградський переворот - справжньою революцією; вождів української революції - зрадниками, і не когось, а ... українського народу; його ж катів - героями-визволителями. До речі, імена й мармурові постави тих псевдогероїв досі "прикрашають" не тільки вулиці чи площі, а й цілі міста, чим грубо порушується Конституційний закон про символіку суверенної держави, вноситься психічна дисгармонія в душі людей особливо молоді.\nАнтипатріотичний, заквашений на антиісторизмі нігілізм чорною хмарою падає й на картину суспільства: з часу всенародної революції воно оголошується несправжнім, анархо-безідейним, а з часу більшовицького терору - втіленням демократії і свободи, правди і права та справедливості. Та й що дивуватися, коли кормчі компартії досі пишаються правонаступництвом КПРС та глумляться навіть над мільйонами знищених, геноцидом, соціальним, національним, духовним терором і пишаються вірністю ідеології брехні, зведеній в ранг офіційної політики?! Світ канібалізм відкинув, наші борці за громадянську "справедливість" культивують і досі.\nНе повернувши історичної правди, Г.с. сучасного типу не розвинути.\nБо та правда засвідчить: соціальний, протестний рух мас розбудили інтелігенцію. Вона пішла в народ. Ми той рух засудили як недостатньо класовий і революційно-партійний. Бо він був не більшовицьким, не репресивне - догматичним. І тим самим заплямували не лише революціонерів - інтелігентів, а й народ, бо він той рух сприйняв.\nСприйняв і тому, що українській ментальності притаманна філософія еволюціонізму. Вона не відкидає революційного начала. "Поховайте та вставайте! Кайдани порвіте. І вражою золою кров'ю волю окропіте!" - ось кредо козацького народу. Але, як зазначав І.Франко, історію творять не револьверники і бомбісти", а маси і їхні вожді наснажені контруктивно-творчими ідеями.\nА звідси - абсолютна необхідність внесення в суспільство науково-виважених, перевірених історичним досвідом ідей, наснажених не тільки пафосом вируючих площ, а й інтелектуально-гуманістичним, філософсько-моральним змістом, єдністю аналізу й синтезу тенденцій розвитку в минулому і сучасному та прогнозу, конструювання програм розвитку у майбутньому. А водночас - схильних та спроможних до конструктивної діяльності.\nЩоб створити Храм Буття, Г.с. необхідні: велична архітектурна ідея; реальний план його конструкції; зодчі, майстри і підмайстри, відповідний ідеї Храму матеріал.\nІмперіалістичні держави, розпочинаючи І світову війну, керувалися ідеями месіанізму та переділу світу в своїх інтересах. Мільйони поклали голови під уламками апокаліпсичного божевілля.\nЛідери українського національно-державного відродження висунули філософію миру, рівності, справедливості і свободи. Демократії й верховенства права для всіх: окремих людей, соціальних верств і народів, націй і етноменшин, мов і культур, суверенізації внутрішнього і зовнішнього життя.\nПрекрасну ідею Центральна рада розпочала втілювати у життя: були прийняті універсали, міністерства розгорнули діяльність по реформуванню аграрного й промислового секторів, освіти, науки й культури в світлі реалізації основ національно-державницької ідеї, синтезованої в еволюції її сутності упродовж століть. В селах і містах стали відроджуватися вікові традиції громадського народовладдя. Знову відчула себе "головою" і "серцем" дійсно прогресивна - високопрофесійна й високопатріотична інтелігенція. Нація й етноменшини розгорнули взаємини на ґрунті законів.\nЗакономірно, що не лише голова УНР М.Грушевський, прем'єр-міністр В.Винниченко, міністр освіти І.Стешенко, а й президент УВАН В.Вернадський та віцепрезидент С.Єфремов в основу розбудови не лише освіти, науки, культури, а й соціально-політичної структури суспільства поклали українознавство - як політику й філософію держави. Майстрами та підмайстрами, будівничими Г.с. стали народ і влада.\nПриродно, що коли більшовицько-імперські варвари рушили ордою задля зруйнування того Храму - Центральна рада 1918 р. прийняла IV Універсал, яким здискредитованій ідеї федерації з Росією протиставила політику повного суверенітету. І то був справжній фундамент Г.с.\nВисокі ідеали потрібно захищати. У тому числі і збройне. Хто не плекає свою владу і армію, той матиме чужі.\nПсевдо-інтернаціоналістські ілюзії окремих українських лідерів, розбрат серед керманичів призвели до зруйнування фундаменту Храму. Конструкція правового демократичного Г.с. впала під натиском імперського абсолютизму, суспільство для якого завжди було тільки матеріалом, знаряддям, розцяцькованою іграшкою.\nЗате повною мірою виправдала себе "політика і філософія держави" - українознавство: воно зумовило не тільки могутню хвилю духовно-культурного Відродження 20-х років XX ст., а й сформувало ідеологію та психіку тих поколінь, що в наступні десятиліття склали основу легіонів правозахисників, борців, котрі знову гинули мільйонами, але ще раз довели: Г.с. - це єдина ідея і воля великих патріотів, що зрідні Феніксам. Піднявшись до Неба загальнонародних ідеалів, вони буває й падають, підстрелені ворожими зайдами, на Землю, однак саме в лоні Матері-Вітчизни відроджуються; мов журавлі, повертаються з Ірію, щоб далі творити життя.\nЗробити б з усього того правдиві висновки і на межі ХХ-ХХІ століть!\nТа знову історичний парадокс: ініціатори суверенного розвитку 80-90-х рр. XXст. здійснили незаперечне великий подвиг: висунули привабливі конструктивні ідеї. Та коли настала поравтілювати їх у життя, виявилися не зовсім готовими, а то й зовсім не готовими до ролі будівничих. І не тільки на рівні загальноукраїнських структур, а й коли зайшлося про нового змісту концепції, структури та закони. На рівні широких верств суспільства, коли ті концепції і закони настала потреба реалізувати.\nОдин з прикладів - принцип верховенства прав людини. Без реального втілення цього принципу в життя говорити про Г.с. - це не що інше, як лицемірити.\nПраво людини починається з колиски. Не всі люди від природи наділені однаковими можливостями, але всі люди мають природне право рівних можливостей для самореапізації.\nЧи може дитина реалізувати своє право, розпочинаючи життєву дорогу в бідній, безправній родині, а тим більше - полишена на саму себе навіть батьками?\nА водночас: чи можуть батьки сучасного села забезпечити дітям належну освіту, а тим самим - відповідну їхнім здібностям кар'єру?


Іван Крип'якевич. Козацька держава\nПочатки Запорозької Січі. У XVI в. в українськім громадянстві появилася нова, козацька, верства. Козаками називали спочатку добичників, що йшли у Дикі поля для ловів і рибальства та на боротьбу з татарами. Це були найбільше міщани з пограничних містечок, як Канів, Черкаси, Брацлав та ін. Вони виправлялися весною на дніпрові притоки та на уходох, в устях рік, засідали на всякі степові «промисли». Далі за дніпровими порогами, на Запорожжі, або Низу, ці ловці стрічалися з татарами й вели з ними партизанську боротьбу — нападали на татарські оселі, улуси, й забирали коні й худобу. Ці перші козаки переходили з місця на місце, жили у шатрах, покритих шкурами диких звірів, або копали собі землянки у захищених місцях. Австрійський посол Лясота, що 1594 р. їздив на Запорожжя, оповідає, що по полях «часто видно малі відокремлені домики зі стрільницями: туди тікають мешканці, як несподівано нападуть татари, і звідси бороняться». Лови на звіра постачали уходникам доволі м'яса, яке можна було солити або вудити, та цінних шкір на хутро. Козаки закладали також у деяких місцях лісові пасіки, борті, і збирали мед. Немалу користь давала сіль, що знаходилася у прибережних чорноморських озерах і лиманах.\nДля боротьби з татарами наші степовики організовувалися в озброєні відділи. Спочатку це були неправильні ватаги з різним числом учасників, під проводом виборних старших, або отаманів. Старшували звичайно люди, що знали військове мистецтво,— вояки з пограничних замків або й самозвані ватажки, що добули собі досвід у степових походах. До складу ватаг, окрім міщан, входили також різні захожі люди: селяни-втікачі, мандрівні ремісники, недовчені студенти, вояки з розбитих відділів — всякі беззахисні люди, що шукали собі щастя й долі в Диких полях. Ці відділи утворювалися звичайно тільки на короткий час, на один похід, потім розходилися й знову збиралися на іншу виправу.\nПізніше козацька організація прийняла тривкіші форми. На Запорожжя почала прямувати шляхта визначних родів, особливо шляхетська молодь, що, бажала зажити буйним, напівдиким життям та добути собі славу в боротьбі з татарами. Являлися навіть представники магнатських родів, як Ружинські, Корецькі, Вишневецькі. Вони приносили більші засоби зброї і всього потрібного до боротьби, а передусім — ширший організаційний хист і ширші воєнні плани. Князь Дмитро Вишневецький заснував на острові Малій Хортиці оборонний замок, що став базою козаків у війні з татарами. На цей зразок запорожці почали будувати свої укріплені Січі — на Томаківці, Базавлуці, Микитиному Розі, врешті, славну Стару Січ на Чортомлиці, що перетривала до часів Мазепи.\nСіч у різні часи мала різні розміри й різний план. Найчастіше укріплення творили неправильний чотирикутник із боками по 200 метрів або й більше. Для легшої оборони закладали Січ на острові або півострові між двома річками на підвищеному місці. Довкола насипали вал, високий до 10 метрів, а на валі ставили частокіл із паль, зі стрільницями. В'їзні ворота були укріплені високою баштою. В кількох місцях у валах знаходилися тісні заховані хвіртки, якими можна було непримітно вийти з твердині. Посередині січової площі був широкий майдан, на якому відбувалися козацькі ради. Довкола майдану стояли курені—великі будинки, у яких жили запорожці, а також церква з дзвіницею, пушкарня, скарбівниця та інші військові будови.\nСіч була осередком, у якому буйно розвивалося козацьке життя. Запорозький устрій був суто демократичний» Основою й джерелом усього ладу було військо, зібране на раді. Рада збиралася чи то на зазив старшини, як ударяли у військові бубни,— чи з власної волі товариства, або черні, як хто-небудь захопив військову корогву й зазивав на чорну раду. Рада вирішувала воєнні походи, укладала союзи, розділювала січові землі, вела суд, вибирала гетьмана та іншу старшину. Товариство давало свою згоду криком, кидаючи шапки вгору. Рада, як усяке велике зборище, легко піддавалася демагогічним гаслам, бувала у своїх рішеннях химерна й перемінлива, легко йшла на легкодушні підприємства. Але значний вплив мали старинні козакщ або січові діди, що були носіями січової традиції»\nВійсько і походи. Частина козаків із степових промислів верталася на зиму до своїх городів і містечок. Верталися обвантажені здобиччю, з кіньми, худобою, вівцями, з запасами шкір, воску, меду, солі. Продавали добуте міським купцям, заживали відпочинку, гостилися по господах і корчмах, вихвалялися своїми успіхами, їхні оповідання про бої з татарами й незвичайні степові пригоди здобували їм лицарську славу. І вони самі уважали себе за хоробрих лицарів, що своїми шаблями добре служать батьківщині, почували свою силу й значення. В містах заводили свої запорозькі звичаї й установи. Вибирали собі отаманів та інших старшин, скликали свої ради, всі справи розсуджували у своєму суді. Не визнавали ніяких міських урядів і судів, не хотіли платити податків і данин, присвоювали собі такі самі права, як мали військові, лицарські люди. У всіх пограничних городах половину населення творили «непослушні» — козаки, що не визнавали ніякої влади, окрім власної, козацької.\nПольський уряд старався спочатку всякими репресіями присилувати козаків до послуху, але скоро мусив залишити ці заходи. Козаки зберегли свою самоуправу, й влада почала вважати їх за окремий козацький стан. Зате козаки мусили відбувати правильну військову службу, списані в реєстр під королівськими корогвами. Але число реєстрових бувало невелике, не переходило поза б—7 тисяч. Велика більшість козаків залишилася поза реєстром, але козацьких прав не хотіла зростися й уважала себе таким самим Запорозьким Військом, як реєстровці. Число їх доходило до 50 тисяч і більше. Визначні козацькі полководці витворили з цих народних мас хоробрі дисципліновані полки. Найбільші заслуги мав гетьман Петро Конашевич Сагайдачний. Він вилучив із війська усяких своєвільників — «ремісників, купців, шинкарів, війтів, бурмистрів, кафанників, бакалезів, різників, кравців та інших неприкаяних людей», затримав тільки тих, що мали добру зброю й коней, відбував докладні перегляди полків, наказав утримувати порядок і тверезість, за непослух карав смертю.\nСвої великі цінності козацьке військо виказало на суші й морі у боротьбі з татарами, турками та поляками. У відкритому полі козаки боронилися при допомозі табору: обозові вози розставляли кількома рядами, у чотирикутник, та з-поза цих рухомих стін обстрілювали ворога з рушниць і гармат. Особливу славу мала козацька піхота, що чудово вміла використовувати характер терену—горбки, яри, річки, болота. Один учасник писав: «Коли козак не має води, болота або яру, то пропав — без них, як «глухий німець», нічого не вміє та, як муха, гине. Тим-то зима, коли вже копати не можна, коли ніяк водою не втечеш,— для нього суворий ворог. Але весна, літо, осінь — це його хліб, скарб, достатки й усяка фортуна». Козаків уважали за надзвичайних майстрів у мистецтві закладати шанці, сипати вали й окопи, будувати редути й засідки. Під Хотином 1621 р. козацький табір був так сильно уфортифікований, що встояв перед обстрілом турецької артилерії, що мала тоді світову славу.\nЩе ширшу славу козаччина добула походами на Чорне море. Козацький морський човен був невеликий — довгий до 20 м, широкий ледве 3—4 м, мав 20—30 весел, щоглу з вітрилом та пару легких гармат; містив 50—70 чоловік. Козаки виправлялися з Січі великим флотом, деколи навіть по 200—300 човнів, і несподівано нападали на побережні турецькі міста, щоб узяти здобич і визволити невільників. Не раз відважувалися ставити чоло султанському воєнному флотові і з бою виходили переможцями, проявляючи незвичайну відвагу й погорду смерті. Турецький історик Наїма писав про запорожців: «Можна сміливо сказати, що на всій землі нема людей сміливіших, що менше дбали б про життя, менше боялися б смерті. Як оповідають люди, що знають морську справу, ця голота своєю відвагою у морських боях страшніша від усякого іншого народу».\nКозаччина внесла в українське життя елемент хоробрості й завзяття. До того часу наше громадянство не знало інших засобів оборони, як тільки «слізні прохання» й жалоби, а щонайбільше—письмові протести й друковані маніфести. Козаки обрали інший шлях — організацію війська й боротьбу шаблею та рушницею. Тому українська інтелігенція зустріла своїх лицарів з надзвичайним захопленням, уважаючи їх за відновників давньої державності. Українські владики у своїм маніфесті 1621 р. писали про козаків: «Це ж бо то плем'я зі славного народу руського, з насіння Яфетового, що воювало грецьке царство Чорним морем і суходолом. Це з того покоління військо, що за Олега, монарха руського, у своїх кораблях по морю й по землі плавало і Константинополь штурмувало. Це ж вони за Володимира Святого, монарха руського, воювали Грецію, Македонію, Іллірію...»\nКозацька держава. Завдяки перемогам Богдана Хмельницького постала козацька держава. Організація її мала військовий характер — за тими зразками, які дало Запорожжя. Цілу країну спочатку звали просто Запорозьким Військом. Але серед народу скоро прийнялася назва «Україна», яку здавна носила Південна Придніпрянщина як окраїнна земля на пограниччі з диким степом. Цю назву уживав деколи й козацький уряд, але не так консеквентне, щоб вона добула собі повне політичне громадянство. Зате київські книжники винайшли собі назву «Малої Росії», яку колись уживав грецький патріархат на означення Галицької митрополії. Цей термін радісно прийняла Московщина, бо цим способом вона могла легше виказати право на зверхність над Україною.\nГетьман і старшина. Головою держави був гетьман. Він мав усю виконавчу владу й вирішальний голос у законодавчих справах. Вів закордонну політику, призначав старшин, роздавав землі, вирішував відклики у судових справах, проводив військом. Гетьмана вибирало все військо на генеральній раді, що мала дуже святочний характер. Козаки окликами, кидаючи шапками, заявлялися за своїм кандидатом. Найважливіша хвилина була тоді, як нововибраному гетьманові вручали до рук булаву й укривали його бунчуком і корогвою,— так символічним способом передавали йому владу. Гетьманська булава, срібна або позолочена, була прикрашена дорогоцінним камінням. На святочних виступах гетьман тримав булаву в руці, а звичайно за гетьманом булаву ніс джура. Бунчук — це була палиця до 3 м завдовжки, закінчена металевим яблуком, з-під якого звисав кінський хвіст. Бунчук над гетьманською особою носив генеральний бунчужний, особливо коли гетьман був між військом. Знову генеральний хорунжий виступав із гетьманською корогвою. Гетьмана під час воєнного походу заступав один із старшин із назвою наказного гетьмана.\nПри гетьмані головні уряди мала генеральна старшина, до якої належали: генеральні—обозний, судді, підскарбій, писар, осавули, хорунжий і бунчужний. Це були немов міністри козацької держави, що вели різні ділянки державної управи.\nГенеральний обозний кермував воєнними засобами держави, під час війни проводив мобілізацію і мав нагляд над обозами. Під особливою його опікою стояла артилерія — «гармата». При його боці були артилерійські старшини — осавул, хорунжий, писар і отаман, У полках були полкові обозні.\nГенеральні судді проводили у найвищому суді козацької держави. Відзнакою судді була «судейська ліска» — палиця, з обох кінців оправлена сріблом. До генерального суду йшли відклики від нижчих судів. Спочатку козацький суд відбувався на основі звичаєвого права: «Де троє козаків, там два третього судять». Пізніше в судівництві Гетьманщини почали вживати приписи німецького права (магдебурзького, або саксонського). Судові справи упорядкували гетьмани Апостол і Розумовський, які запровадили докладний хід інстанцій і судову процедуру. Нижчі суди були полкові й сотенні, а по містах суданську владу виконували городові отамани; більші міста зберігали також міський суд магдебурзького права.\nУряд генерального підскарбія утворив уперше Брюховецький, потім відновив його Апостол. Держава мала найбільші прибутки з податків, які платила земельна посілість, під різними назвами: побір, ланове та ін. Козаки сплачували невеликі податки, але зате мали обов'язок відбувати військову службу; далеко більші данини давали міщани й селяни. Значні доходи йшли з пограничного діла, яке звалося індукта від привозу й евекта від експорту. Державні маєтності служили на військові потреби; так Терехтемирів був призначений на козацький шпиталь, Чигирин — на утримання гетьмана, на інших старшин призначали рангові села, ліси, млини.\nГенеральні осавули, числом два, мали головно військові функції — служили як ад'ютанти при гетьмані, командували окремими частинами армії, відбували перегляд війська. На раді пильнували порядок, на гетьманському дворі вітали послів.\nКоли гості приїздили до Чигирина, то діставали мешкання в міщанських домах. Займався тим чигиринський городовий отаман. Він же доставляв послам харчі й напої: м'ясо, рибу, хліби, мед, вино, пиво та поживу для коней. У день, коли мала відбутися аудієнція у гетьмана, являлося кілька козацьких старшин і гетьманська служба з кіньми, прибраними дорогоцінними сідлами, й відвозили послів до гетьманського двору. У сінях посольство стрічала генеральна старшина, полковники й гетьманські сини. Посли входили до світлиці, складали поклін святим іконам, вітали гетьмана й віддавали йому свої повновласті та листи. Гетьман сам відкривав листа і передавав його генеральному писареві до запитання. Потім починалася церемоніальна розмова про здоров'я володаря, що прислав посольство, й про поточні справи. Посол вручав гетьманові й старшині дарунки від свого пана,— московські посли привозили звичайно дорогоцінні хутра, пишні убрання, плоди південних країн, усякі солодощі й каву. На цьому кінчалася церемонія привітання, і посли приступали до переговорів. Коли справи були меншої ваги, говорили про них при всій старшині, коли ж посол мав секретні доручення, гетьман підводив його до другої кімнати й там разом із писарем обговорював справу. По закінченні розмови гетьман просив гостей у нього «хліб Їсти». Переходили до столової, де збиралася старшина й ближчі члени гетьманської родини. Гетьман при столі засідав у шапці, на знак своєї влади. В половині обіду гетьман казав налити собі вина у срібну чарку, виходив з-за столу й підносив здоров'я володаря, від котрого прийшов посол. Під час кожного тосту лунав гук гармат, що стояли на валах Чигирина. По скінченні бенкету гетьман дякував поетам, що зволили у нього хліб їсти, і відпускав їх додому. Послів відводила почесна сторожа. Коли посольство вже виїздило з Чигирина, гетьман посилав послам дарунки. Звичайно це були породисті коні, сідла, оправлені сріблом, дорогоцінні сагайдаки, часом мішочок дукатів.\nПізніше, коли Правобічна Україна прийшла в руїну, гетьманську столицю було перенесено на Лівобережжя, до Батурина. Гетьмани резидували у батуринськім замку, що був укріплений валами і фосами із зводним мостом. Гетьман Самойлович намагався завести на своїм дворі суворий церемоніал: між іншим, вимагав, щоб старшини промовляли до нього не інакше як стоячи. Коли гетьманом став Мазепа, він побудував собі кам'яні палати на Гончарівні під Батурином. Його світлиці прийняли вигляд справжньої резиденції володаря, уладженої за західними зразками. Француз Балюз, що був гостем гетьмана в 1704 р., вихвалює добірну гетьманську бібліотеку, у якій було багато латинських книжок, й особливо колекцію зброї — «це одна з найкращих, які я бачив у житті». У 1708 р. московські війська спалили і зруйнували весь Батурин і гетьманські палати. Коли невдовзі Мазепа зі шведами проходив через свою столицю, «ревно плакав» на її руїнах...\nПід кінець Гетьманщини уряд гетьмана стрічали а великою пошаною. Духовенство в богослужбах постійно згадувало гетьманське ім'я. За особливим церемоніалом відбувалися гетьманські похорони. На початку йшла сотня козаків із рушницями. Далі несли кілька мар, покритих чорним сукном. За марами їхав конюший у чорному одязі, за ним вели верхових коней, прибраних у чорне. Гетьманські двірські урядовці несли маршалківські палиці в жалобі і таблицю з гербом гетьмана. Далі несли шаблю, корогву, прапор з портретом гетьмана та відзнаки гетьманської влади — булаву й бунчук, складені на червоних подушках. Далі їхали вершники в чорному, за ними жалобний балдахин (караван) із домовиною, запряжений 6 кіньми в чорних покривалах, далі рідня гетьмана, духовенство, школи й військо. Тіло гетьмана хоронили звичайно в церкві, яку гетьман сам фундував. Над гробницею вивішували жалобну корогву з портретом гетьмана.\nЗа народ і державу. Хоч козацька держава існувала недовго й посідала тільки частину української території» однак мала вирішальний видив на розвиток національної свідомості. Тодішнє покоління зрозуміло, що основою його політики повинна бути єдність українського народу й української землі. Гетьман Петро Дорошенко писав: «Хоч Божою волею український народ обох сторін Дніпра роздвоєний і видаємося собі ворогами, одначе ніхто чужий не є нам такий прихильний, як ми самі собі є приятелями». Ця просто й сердечно висловлена думка була провідним гаслом найвизначніших діячів тієї доби. В ті часи українські політики вперше усвідомлюють суцільність української території. Богдан Хмельницький у переяславських промовах визначив кордони своєї держави «по Львів, по Холм і Галич». Виговський у переговорах зі шведськими послами рекламував «право старої України, або Русі, аж до Вісли». Дорошенко жадав свободи для православної віри, «як далеко сягає мова українського народу».\nПростолюддя цінувало свою державу за те, що вона дала йому волю й землю й підняла вище його громадську гідність. Сотник Пилип Уманець 1653 р. писав до московського воєводи: «А що ваша милість писав до нас недавніми часами, що нам, простим людям, не годиться до воєвод листів писати,— то ми з ласкою Божою тепер не прості, а лицарі Запорозького Війська!.. Тепер у нас ні воєводи, ні старости, ні судді нема,— Боже дай, щоб здоров був Богдан Хмельницький, гетьман усього Війська Запорозького! У нас тепер пан полковник за воєводу, а пан сотник за старосту, а отаман городовий за суддю...» Цей невизначний старшина розумів, скільки дала українському народові козацька держава.\nСвіжорозбуджені національні й державницькі почуття знаходили яскравий вислів у тодішній козацькій історіографії. Сторінки літописів Граб'янки, Величка й поменших козацьких хроністів переповнені словами подиву для лицарів, що обороняли права України. «Хай говорять про вашу лицарську хоробрість поля й далини, вертепи й гори, замки й гарматні пащі,— хай сповістять, з якою хоробрістю й геройською відвагою стояли ви за свої вольності проти ворогів, як визначилися ви на Жовтих Водах, під Корсунем, Пилявцями, Збаражем, Зборовом, Берестечком, Білою Церквою, Львовом, Замостям, Нестерваром, Баром, Кам'янцем, Батогом, Охматовом і на багатьох інших місцях»,— кличе Самійло Величко. А автор «Історії Русів», дивлячись на поневолення України, в уста Богдана Хмельницького вкладає слова: «Ми підняли зброю не для якоїсь користі або пустої слави, а тільки в обороні нашої батьківщини, нашого життя й життя наших дітей... Всі народи, що живуть у світі, завжди боронили й вічно боронитимуть своє існування, свободу та власність — навіть звірі, худоба та птиці боронять свої леговища, свої гнізда і дітей своїх до останніх сил... Як же нам, браття, бути нечулими й волочити тяжкі кайдани неволі у дрімоті й соромному невільництві, до того ще на власній своїй землі?!...»


Огляд Бездротовий Зарядки Baseus\nBaseus Wireless Charger Powerbank (8000 mAh) - це одне з тих сучасних пристроїв, які поєднують в собі відразу кілька функцій. В даному випадку - бездротову зарядку (Wireless Charger) і акумуляторну батарею (PowerBank). В результаті ми маємо універсальний гаджет, за допомогою якого можна зарядити абсолютно все і всюди. Відгуки в інтернеті про Baseus Charger вельми позитивні, тому я із задоволенням взяв його для свого огляду.\nКомплектація Baseus Wireless Charger Powerbank\nВзагалі, у Baseus безліч різних типів бездротових зарядок. Багато з них я показував в відео - це і оригінальна поєднана з лампою-каганцем Baseus Mushroom Lamp Desktop Wireless Charger. І Baseus AirPower 2 in 1, яка одночасно може заряджати два девайса, наприклад телефон і бездротові навушники AirPods або їх аналоги. І найпростіша Baseus LED Charger.\nАле Baseus Wireless Charger Powerbank привернув мене саме своєю автономністю. За рахунок того, що функція бездротової зарядки поєднана з powerbank, для його використання не потрібно підключення до електророзетки. Так, його можна взяти кудись з собою в дорогу і одночасно заряджати два-три пристрої як бездротовим способом, так і по кабелю. До речі, у цього пристрою також є кілька варіацій, таких як на 10000 mAh або 8000 mAh, який ми розглядаємо.\nУпакована зарядка в фірмову білу коробочку з жовтим логотипом. Усередині пластиковий блістер, в якому лежить Baseus Wireless Charger. Під ним - кілька листів макулатури і шнурок мікро USB. Його можна використовувати як для харчування самого powebank, так і телефону, якщо у нього немає функції зарядки «по повітрю».\nДо речі, для таких моделей у Baseus є також рішення. Це окремий ресивер-приймач (Charging Reciever), який підключається до порту microUSB смартфона і оснащує його модулем бездротової зарядки.\nВін чорного кольору і досить плоский. Тому якщо ви носите свій телефон в непрозорому чохлі, то дану штуку легко сховати всередину, щоб не було помітно.\nЗовнішній вигляд і функціонал Baseus Wireless Charger Powerbank\nBaseus Wireless Charger Powerbank виконаний в класичній формі, що нагадує зовнішні жорсткі диски. Приблизно такий же розмір і все закруглені кути. Матеріал корпусу дуже приємний на дотик «soft touch» пластик. Але при цьому до нього дуже легко липне пил. А оскільки він чорного кольору, то вона постійно буде видно і створювати неохайний вигляд. Загалом, для перфекціоністів - суцільний головний біль.\nА ось сама майданчик, куди власне і кладеться телефон для зарядки, глянцева. Але теж мазка, тепер уже від пальців. У її верхній частині є невеликий вбудований мониторчик, на якому відображається рівень заряду батареї. Чи включається він невеликий кнопкою збоку.\nВсі роз'єми знаходяться на одному з торців. Це два порти USB-A для гаджетів і один micro USB для підзарядки самого акумулятора Baseus.\nВідгук про використання Baseus Wireless Charger PowerBank 8000 mAh\nОбсягу батарейки Baseus реально вистачає максимум на 2 повних заряду сучасного смартфона. Чесно кажучи, замало. Якщо ж задіяти одразу два порти USB, то його ледве-ледве вистачить на одноразову зарядку двох девайсів. Про бездротової платформі при цьому варто і зовсім забути. Так що реально, це скоріше рішення на крайній випадок, ніж для постійного використання. Або можна його тримати просто на столі в якості бездротової зарядки з додатковою приємною функцією, що його також можна буде взяти з собою в дорогу при необхідності.\nКоли я взяв цей powerbank в руки, то було подумав, що порти видають різну силу струму. Було б логічно, якби один видавав 1А, а інший 2А. Але немає - сила струму в обох портах однакова, 1А. Так що швидко зарядити свій смартфон через USB теж не вийде.\nЩе один мінус характерний для всіх сучасних бездротових зарядок. Полягає він у тому, що телефон необхідно розмістити рівно уздовж корпусу. Не можна поперек або зі зміщенням, інакше він просто не буде заряджатися. Саме це властивість і погубило так очікувану всіма AirPower від Apple. Вони хотіли зробити так, щоб заряджати можна, поклавши будь-який пристрій на будь-яку частину поверхні килимка. Не вийшло…\nЩо в підсумку? Хороша універсальна зарядка, яку можна використовувати як стаціонарно, так і в дорозі. Ємності хотілося б побільше, але тоді і розмір її буде більш громіздким. У такому ж виді вона входить в будь-яку кишеню куртки або рюкзака.\nВідео огляд зарядного пристрою Baseus\nПридбати Baseus Wireless Charger Powerbank можна в магазині LTMiX.Ru


Сергій ТУТОВСергій ТУТОВ13 чер 2018, 09:47\nУ вівторок, 12 червня, НБУ представив черговий звіт про фінансову стабільність. Стан справ у національному банківському секторі сформульовано на самому початку релізу, підготовленого Нацбанком: прибутковість зростає, кредитний ризик зменшується, але юридичні ризики стримують відновлення кредитування. Після перекладу з банкірської мови на людську фраза звучатиме приблизно так: банки не змогли організувати свою роботу під час проведення структурних реформ, їм заважає темне минуле і невизначене майбутнє. Одне з основних завдань банківської системи — кредитування бізнесу та населення, і саме це не вдається зробити сьогодні в нашій державі.\nБанки постійно піддаються юридичним ризикам, які виникають через недотримання банкірами вимог законів, нормативно-правових актів, угод, заведеної практики та етичних норм. Наприклад, широкого поширення набула практика видачі кредитів особам, пов'язаним з банком. Після проведеної НБУ у 2017 році діагностики активних операцій з пов'язаними особами сума таких кредитів становила 31,9 млрд грн на кінець 2016 року. Банкіри кредитували самі себе на 1 млрд євро. Щоправда, на кінець 2017 року ця цифра скоротилася до 25,9 млрд грн, а на кінець першого кварталу 2018-го — до 23,4 млрд грн, причому понад половину цієї заборгованості становлять валютні кредити — на 12,4 млрд грн. Банки зазвичай коректно відображають кредити пов'язаним фізичним особам (менеджерам і працівникам), але завжди намагаються приховати зобов'язання комерційних структур, пов'язаних з акціонерами банків.\n«Діагностика виявила, що 44 банки мали наднормативне значення нормативу Н9, тобто обсяг кредитів, виданих ними пов'язаним особам, перевищував 25% регулятивного капіталу. В окремих випадках це стало наслідком різкого падіння рівня капіталу під час кризи. Однак у багатьох банках значення Н9 перевищувало дозволений норматив у кілька разів», — повідомили в НБУ.\nЩе одним типовим порушенням в сучасній банківській практиці є жахливе обслуговування своїх кредитів найбільшими українськими бізнес-групами. «Без урахування групи «Приват» у нас частка проблемної заборгованості ТОП-5 бізнес-груп — це 82%. З «Приватом» — це 93%», — заявив заступник директора департаменту НБУ Євген Дубогриз на презентації звіту про фінансову стабільність.\nСумарний обсяг валових кредитів п'ятірці найбільших бізнес-груп становить близько 125 млрд грн, або 14% всіх кредитів корпоративному сектору. На десятку найбільших бізнес-груп припадає 21% всіх кредитів, на двадцятку — 27%, тоді як частка «поганих» кредитів у них відповідно 79% і 76%.\nКеруючись приказкою з 90-х, що тільки слабаки віддають борги, великі недобросовісні позичальники затягують реструктуризацію кредитів і вимагають від банків різноманітних пільгових умов, наприклад, нульові відсотки або списання частини заборгованості.\nЗ початку року в Україні було запроваджено Міжнародний стандарт фінансової звітності (МСФЗ 9), при переході на який у банків раптом виявилися великі збитки. Особливість МСФЗ 9 полягає в тому, що банки повинні формувати резерви по кредитах за принципом очікуваних збитків, а раніше вони формувалися відповідно до збитків, яких банк уже зазнав. Сьогодні банки мають змінити класифікацію активів щодо їхньої якості та оцінити очікувані втрати в майбутньому. Така переоцінка впливає на фінансовий результат і капітал банку. Негативний ефект від введення цього стандарту — втрата 10 млрд грн: на таку суму зросли збитки минулих років українських банків. На «Укрексімбанк» припадає 48,9% цього збитку, тобто 4,9 млрд грн, на «ПриватБанк» — близько 1,68 млрд грн, на російський «Сбербанк» — 1,19 млрд грн. Хоча НБУ стверджує, що цей збиток практично компенсований прибутком банків у 8,7 млрд грн станом на 1 червня.\nПроведення структурних реформ і відновлення співпраці з міжнародними фінансовими організаціями — ключові завдання для України, зазначається у звіті. Під реформами розуміється ефективна робота уряду і парламенту. За майже чотири роки роботи Верховної Ради тільки 12% депутатських законопроектів стали законами. На диво низька продуктивність. Відновлення співпраці з МВФ — другий напрям, без якого Україна не зможе рефінансувати величезні державні борги. У нашій країні немає грошей. Розмови про те, що 80% коштів клієнтів формують загальні зобов'язання банківського сектора, розбиваються об абсолютно не порівнянні суми зовнішніх державних боргів. Як і 40-відсоткове зростання роздрібного кредитування, яке забезпечує тільки 1,6% всіх споживчих витрат.\nЦей, уже п'ятий, звіт про фінансову стабільність української банківської системи називатися має все ж таки якось інакше, наприклад — звіт про причини банківського занепаду. Судячи з представлених матеріалів, без зовнішньої підтримки ні про яку стабільність казати не доводиться.


РЕКОМЕНДАЦІЇ ДО ВИКОНАННЯ КОНТРОЛЬНої РОБоти\nПід час вивчення дисципліни "Обладнання готельно-ресторанних комплексів" студенти заочної форми навчання виконують контрольну роботу.\nЗавдання для виконання контрольної роботи обираються з переліку запитань, номер яких відповідає варіанту, що визначений за табл. 6.1.\nТаблиця 1.1 - Вибір номера варіанта\nНаприклад, останні дві цифри номера залікової книжки 99. Тоді номер варіанта буде 19.\nКонтрольна робота виконується в друкованому вигляді. Текст набирається шрифтом Times New Roman або Arial, кегль 14, інтервал між рядків – 1,0. Текст повинен бути вирівняний по ширині, без інтервалів між абзацами.\nКонтрольна робота повинна містити зміст, вступ (до 1 сторінки) і список використаних джерел (в тому числі інформаційні ресурси).\nВ тексті роботи ґрунтовнонаводиться класифікація, принцип роботи, правили експлуатації, безпеки праці під час роботи устаткування відповідно до номера варіанта. За номером варіанта обрати запитання. Обов'язково розміщуються схеми, рисунки і фотографії устаткування, яке описується. Обсяг тексту до 20-25 друкованих сторінок без рисунків.\nЗмістовий модуль 1. Устаткування готельних комплексів\nТаблиця 2.1 – Запитання до змістового модулю 1\n№ варіанту Тема 1 Тема 2 Тема 3 Тема 4 Тема 5\nКонтрольні запитання для заліку\nТема 4. Професійне устаткування для прибирання в приміщеннях, на території готельних комплексів\n1. Громадські об'єкти готельних комплексів, де пред'являються високі вимоги до гігієни і чистоти:\n2. Види пилососів для готелів.\n3. Принципи вибору пилососів для готелів.\n4. Схема централізованої системи пиловидалення.\n5. Опис і принцип дії професійних систем пиловидалення, особливості експлуатації.\n6. Переваги централізованих систем пиловидалення.\n7. Відмінності побутових і професійних систем центральної пилоприбирання .\n8. Способи очищення снігу снігоприбиральними машинами.\n9. Снігоприбиральні прибудинкові машини. Види, принцип роботи, переваги, вибір снігоприбиральних машин.\n10. Машини для утримання доріг. Класифікація.\n11. Поливально-мийні машини, призначення, схема роботи.\n12. Підмітально-прибиральні машини, класифікація, схеми робочого обладнання підмітально-прибиральних машин.\n13. Робочі органи підмітально-прибиральних машин.\n14. Машини для зимового утримання покриттів (снігоочисники, снігонавантажувачі, машини для теплового, вітрового, механічного та хімічного впливу на ожеледь.)\n15. Визначення продуктивності обладнання для прибирання пилососами центральними.\n16. Визначення продуктивності поливально-мийних машин.\n17. Визначення продуктивності машин для прибирання снігу.\n18. Визначення продуктивності машин для прибирання підлоги.\nЗмістовий модуль 2. Устаткування закладів ресторанного господарства, спортивно-оздоровче та дозвіллєве устаткування готельних комплексів\nТема 7. Спортивно-оздоровче та дозвіллєве устаткування готельних комплексів\nЗагальна характеристика устаткування зони тестування та моніторингу здоров'я.\nУстаткування зони тестування та моніторингу здоров'я - прилади та обладнання для тестування фізичного здоров'я.\nУстаткування зони тестування та моніторингу здоров'я - прилади та обладнання для тестування психічного здоров'я.\nУстаткування для тестування та моніторингу здоров'я укомплектованих тренажерів, приклади.\nУстаткування водної зони спортивними басейнами. Схеми.\nУстаткування водної зони фітнес та рекреаційними басейнами. Схеми.\nУстаткування водної зони гідроаеромасажними басейнами. Схеми.\nОблаштування водної зони купелями. Схеми.\nОблаштування водної зони душововими кабінами з гідромасажем, пристроями контрастного обливання.


Цікаві картини з міськими пейзажами, виконані в техніці вишивання хрестом, стануть справжньою окрасою інтер’єру житлового помещеніяСвоімі руками можна вишити роботу будь-якої складності, але починати уроки вишивання варто зі знайомства з техніками. Це безпосередньо стосується вишивок з міськими видами. В одній роботі не потрібно використовувати багато технік, якщо ви тільки починаєте. Але деякі комбінації доречні якраз, якщо ви вишиваєте міські мотиви.\nВишивка хрестом міста: яку техніку вишивання можуть застосовуватися\nВ даному випадку можна виділити цілий перелік технік, які найбільш підійдуть в вишиванні міських мотивів хрестиком.\nВикористовуються наступні техніки:\nДля монохромного контурної вишивки хрестом найчастіше застосовується техніка «рахунковий хрест»\nДля прикраси роботи можна використовувати петіт, полукрест і шов «назад голку». В одній картині допустимо поєднання двох-трьох видів швів. Зроби на пару більше, картина може виглядати безглуздої або перевантаженій.\nСхеми вишивки хрестом міста світу: варіанти\nЯкщо ви хочете в одній роботі об’єднати кілька красивих видів, то можете використовувати схему типу «навколо світу», яка об’єднує одним колажем кілька картинок. Але найчастіше вишиваємо ми європейські столиці і їх знакові, вгадувані місця.\nТак, найбільш популярними можна назвати наступні схеми:\nОсобливу популярність серед рукодільниць отримали схеми для вишивки хрестом із зображенням міських пейзажів\nВенеція, зокрема, венеціанський карнавал і Париж з його знаменитими видами вибираються, мабуть, найчастіше. Не менш популярний і старе місто, і набережна біля моря (види Ріо-де-Жанейро і т.д.)\nСхеми вишивки хрестиком: нічне місто, монохром\nІ ця схема також задоволена популярна. Виходить цікава, оригінальна, графічні робота, яка прикрасить не один тип інтер’єру. На пропонованих схемах місто виходить спокійним, тихим, умиротвореним. Єдине, що порушує цю приємну тишу і спокій, так це яскраве світло загадкової місяця.\nБільшість запропонованих схем виконується в техніці «стібок назад» і «рахунковий хрест». Нитки використовуються чорно-білої гами, канва, природно, повинна бути чорного, може бути, темно-синього кольору. Якщо ви будете завантажувати подібну схему, то в архіві можуть бути сама схема для вишивання, символьний, чорно-біла, ключ до схеми і фотографія вже готової роботи. Ну а якщо є готовий набір, все набагато простіше.\nДодаткові техніки для вишивання\nНавіть найпростіша робота, маленький нескладний міський пейзаж, може вимагати додаткових технік для прикраси роботи. Наприклад, вишивка хрестом частенько поєднується з гобеленової вишивкою. Найпростіший додатковий шов – це «назад голку».\nГГорізонтальний шов хрестиком з поворотним кроком є ??основою багатьох видів вишивки\nШов «назад голку» ви освоїте відразу, це прості вертикальні стібки, виконуються вони справа наліво, і йде він немов би у зворотний бік. По-іншому цей шов називають бекстіч. Як то кажуть, простіше нікуди.\nШов полукрест зрозумілий вже за назвою. Ви просто робите один похилий стібок. З іншого ж, зворотної сторони підуть вертикальні стібки, паралельні один одному. Гобеленовий шов схожий на нього, але в його випадку і з лицьового боку, і на вивороті будуть похилі стежки. Ці дві техніки використовуються, якщо потрібно зробити півтони, створити ефект напівпрозорості. Але не перебирайте все техніки відразу. Краще постарайтеся досконало освоїти одну, і тільки вже потім переходите до наступної. Так ваші роботи будуть виглядати переконливіше.\nВишивка хрестом «Нічне місто» (відео)\nПам’ятайте, що найстаріша техніка вишивки хрестом не втратила своєї ефектності, витонченості. Навіть монохромні роботи виглядають витончено, оригінально, і праця майстрині, як говориться, у наявності. Навіть мінімум кольорів і ниток вже дають незвичайний результат.\nСхеми вишивки хрестом міста (фото)\nПрості схеми вишивки хрестом «міста»: 30 варіацій Ссылка на основную публикацию


Як визначити характеристичний опір | Радіоелектроніка\nЯк визначити характеристичний опір\nХвильовий (характеристичний) опір можна визначити такими методами:\nШтагенциркулем треба поміряти діаметри провідників і відстань між ними (якщо це симетрична лінія). Потім обчислити опір за допомогою програмки.\n– До одного кінця “піддослідного” коаксиального кабелю подаємо меандр через роздільний конденсатор 0,5 – 1 мкФ.\n– На протилежний кінець коаксиального кабелю підключаємо перемінний резистор по потенціометричній схемі, опором не більше 1 кОм.\n– Осцилографом дивимося крутизну сигналу. Резистором добиваємося прямокутної форми.\n– Відпаюємо резистор і перевіряємо його опір – це буде значення хвильового опору.\nДаний метод потребує хорошого осцилографа (смуга пропускання 100 МГц) і генератора з тривалістю фронтів не більше 10 нс\nЩоб перевірити цей метод на практиці, склав наступну схему:\nГенератор виконаний на мікросхемі К155ЛА3. З 8-го виводу мікросхеми через роздільний конденсатор 0,5 мкФ на “піддослідний” коаксиальний кабель поступає сигнал прямокутної форми. В моєму випадку він трохи спотворений і має такий вигляд (тут розмах сигналу приблизно 4 В, тривалість 8 мкс):\nДалі сигнал подається на потенціометр (1 кОм), з якого знімаються осцилограма. Прокручуючи потенціометр, тривалість фронтів залишалася практично однаковою, змінювалася лише амплітуду. Тому цей експеримент закінчився безуспішно.\nЩо таке від’ємний опір\nЯка осцилограма правильніша\nЯк поміряти малий опір звичайним тестером


І цінна продукція, і робочі місця: ТОВ «Рябушківський бекон» працює на Лебединщині біля 10 років. Підприємство спеціалізується на вирощуванні зернових та свиней. Воно має в обробітку Сумщина поки що у «зеленій» карантинній зоні: За даними Центру громадського здоров’я МОЗ України, Сумщину другий тиждень поспіль віднесли до «зеленої» карантинної зони. Шановні медичні працівники міста та району, ветерани медицини!: Щиро вітаємо Вас із професійним святом – Днем медичного працівника. Здоров’я – головне багатство, без якого неможливе щасливе і повноцінне Є в Лебедині приватна школа з футболу: Лебединським дітям надзвичайно пощастило. Адже вони отримують ази футболу у відомого футболіста, знаменитого воротаря, професійного тренера Сергія Страшненка. Дорозі Токарі-Межиріч бути!: На сьогоднішній день в державі працює програма «Велике будівництво», і дуже образливо стає пересічному жителю Лебедина, проходячи чи проїжджаючи містом, САКВИ САМОВИДЦЯ: До нової книги Василя Пазинича ввійшли окремі газетні вірші, які були написані впродовж крайнього десятиріччя. Тут – філософія, іронія, образність Закінчується заборона на ловлю раків: 30 вересня цього року закінчується термін заборони на вилов раків у період другої линьки в Сумській області. З цього періоду Держгеонагляд перевірив теплове господарство у Лебедині: Триває підготовка теплових господарств до опалювального сезону: огляд регіонів. Держенергонагляд продовжує активну роботу щодо оцінки готовності 29.12.2020 р. у м.Суми відбувся Відкритий чемпіонат ДЮСШ Спартак з боксу: У заліку команди ОДЮСШ Колос три золотих і одна срібна медаль. Перше місце: Стеблянко Олександр, Придатько Данило, Лебединська ЗОШ номер На фоні казкової природи: Зима – чудовий привід весело і корисно провести час з родиною на свіжому повітрі. Але грудень не дуже радував нас


УкрЗахідІнформ :: США заборонили турецьким пілотам літати на винищувачах F-35\nСША заборонили турецьким пілотам літати на винищувачах F-35\n11.06.19 10:12 0 79\nТурецьким військовим пілотам, які прибули до США для навчання керуванню винищувачами-бомбардувальниками F-35, закритий доступ до літаків і технічної інформації про ці машини, повідомляє журнал Foreign Policy.\nЗа даними видання, це рішення ухвалив генерал Тод Кентербері, командир підрозділу, що базується на військовій базі Люк в штаті Аризона. Військові чекають на офіційне рішення Вашингтона про відмову від продажу літаків F-35 Туреччині. Сполучені Штати вимагають від Туреччини, свого союзника по НАТО, відмовитися від закупівлі російських зенітних С-400. Це є умовою продовження участі Туреччини в консорціумі з виробництва F-35 і придбання цих літаків. США побоюються, що літаки можуть використовуватися для поліпшення систем наведення російських зенітних комплексів.\nВашингтон дав Анкарі термін до 31 липня на остаточне рішення про відмову від закупівлі С-400. В іншому разі контракти на закупівлю F-35 будуть розірвані, а турецькі пілоти будуть відправлені додому. Зараз на базі Люк перебувають чотири пілоти і два турецьких інструктори. Як пише Foreign Policy, такий варіант виглядає найімовірнішим, оскільки поставки перших російських комплексів C-400 до Туреччини очікуються вже в цьому місяці.\nПопередня новина: Члени Молодіжної міської ...\nНаступна новина: Якщо визначення «негр» ...


Серафим Саровський: в чому допомагає? | Цікаво\nГоловна » Цікаво » Серафим Саровський: в чому допомагає?\nСерафим Саровський: в чому допомагає?\nШлях Серафима Саровського до Господа\nЧернечий шлях Серафима Саровського\nДуховні подвиги Серафима\nВ яких випадках просять про допомогу Серафима Саровського\nМолитви Серафиму Саровському\nМолитва Серафиму Саровському про зцілення і удачі на торгівлю\nМолитва про кохання та заміжжя\nТропар преподобному Серафиму Саровському, глас 4\nКондак преподобному Серафиму Саровському, глас 2\nБіографія, чернечий шлях і духовні подвиги Серафима Саровського. В чому допомагає молитва і ікона Серафима Саровського і в яких випадках його просять про допомогу? Про все детальніше читайте в цій статті!\n1. Шлях Серафима Саровського до Господа\n2. Чернечий шлях Серафима Саровського\n3. Духовні подвиги Серафима\n4. В яких випадках просять про допомогу Серафима Саровського\n5. Молитви Серафиму Саровському\nВ середині 18 століття в сім’ї Мошниных народився хлопчик, якого нарекли Прохором. Вже з дитинства було зрозуміло, що він перебуває під особливим заступництвом Господа. Батько хлопчика рано померла, і його вихованням займалася мати.\nДива з Прохором почали відбуватися з раннього дитинства. Як маленький хлопчик ув’язався за матір’ю, щоб подивитися, як іде будівництво нового храму, почате його батьком. Дитина, спонукуваний цікавістю, виліз на дзвіницю і зірвався з неї. Проте хлопчик не отримав жодної травми. Це багато порахували знаком особливої милості Божої.\nПрохор старанно вчився, любив відвідувати служби до церкви і молитися. Коли йому виповнилося десять років, він тяжко захворів. Йому з’явилася сама Богородиця і пообіцяла, що незабаром він видужає. Через якийсь час повз хату вдови хресним ходом проносили ікону Богородиці «Знамення». Мати приклала хлопчика до неї, і той пішов на поправку. Ця подія визначила долю дитини — він вирішив присвятити своє життя служінню Господу.\nУ 17 років юнак вирішив прийняти чернецтво і вирушив до Києво-Печерської лаври. У святій обителі жив прозорливий самітник Досифей, який розгледів у юнакові слугу Христа. Через два роки самітник благословляє послушника йти в Саровський монастир.\nЗ 19 років хлопець несе послух в Саровській обителі у настоятеля, старця Пахомія. Весь вільний час він присвячує читання псалтиря, духовних книг і молитві. Проте душа подвижника жадала усамітнення. І він, отримавши дозвіл братії, почав йти в ліс, де подовгу молився.\nСпав він всього кілька годин на добу, хвороби переносив на ногах і відмовлявся від будь-якої допомоги, сподіваючись лише на Господа. Коли Серафим Саровський захворів настільки, що його життя виявилося під загрозою, знову з’явилася Богородиця і зцілила його.\nУ 28 років Прохор був пострижений у ченці і названий Серафимом. Через рік він був висвячений в ієродиякони. У 35 років подвижник залишає обитель і йде жити в глухий ліс.\nВсе своє життя преподобний Серафим жив самотньо у келії, яка перебувала в непрохідному лісі. Тільки раз в тиждень він приходив в обитель, щоб взяти участь у Літургії.\nПодвижник біля своєї келії, посадив город, розвів бджіл, з чого і харчувався. Їв він дуже мало і виключно рослинну їжу.\nЦілий рік носив одну і ту ж одяг.\nЄвангеліє і духовну літературу читав щодня.\nСерафим Саровський, наслідуючи великим ченцям-столпникам, тисячу днів молився на камені. Саме так подвижник найчастіше зображений на іконах.\nДуховні подвиги праведника викликали озлоблення у Диявола. Він послав до нього розбійників, які хотіли нажитися, думаючи, що у Серафима є багатства. Не знайшовши нічого, вони жорстоко побили святого. І лише завдяки заступництву Богородиці, він залишився живий і незабаром одужав. Після цього випадку старець мав згорблену постать.\nПреподобний заснував Дівєєвський монастир і душпастирював сестер, що приходили до нього за порадою. Богородиця вказала йому поселити окремо вдів і молодих дівчат, що він і зробив. Саме в цьому монастирі зберігаються нетлінні мощі святого і ікона Богородиці «Умиління», що належить йому.\nУ 1810 р. преподобний повернувся в обитель, однак продовжував зберігати обітницю мовчання і жив у затворі. І тільки коли Цариця Небесна, з’явившись, до нього дозволила зняти обітницю мовчання і завершити затвор, він почав приймати віруючих.\nПід час душевних страждань. Просять, щоб Святий Дух відвідав серце і дарував мир душі. Першою ознакою Його присутності вважається стан смирення і каяття. Тільки через них можна відчути радість духовну.\nЯкщо людина заблукала, оступився і почав вести неналежний спосіб життя, за молитвами до святого, він може направити християнина на істинний шлях.\nСвятому моляться з проханням про позбавлення від гордині й розпачу. Іноді людина не може самостійно впоратися з цими смертними гріхами, тому треба просити допомоги у святих і Господа.\nМолитва до праведника може допомогти отримати хорошу посаду, або знайти роботу. Бог благословляє тих, хто прагне забезпечити свою сім’ю, заробляючи на прожиття чесною працею.\nВ молитвах до святого просять зцілення від важких захворювань. Існують свідоцтва, що Серафим Саровський ще за життя творив багато чудес, зцілюючи навіть від смертних хвороб з допомогою молитви і води з джерела. Однак людина має зрозуміти, за що Господь попустив йому ту чи іншу хворобу. Особливо святий допомагає при захворюванні внутрішніх органів і ніг.\nМолоді люди можуть молитися праведникові про те, щоб він допоміг їм знайти чоловіка або дружину і створити міцну православну сім’ю. Вінчані віруючі просять про зміцнення любові між подружжям, а також, щоб у родині був мир і достаток.\nЧасто святий допомагає в бізнесі або торгівлі, але тільки у випадку, якщо гроші заробляються чесно, і частина коштів буде витрачена на благі справи.\nПреподобний вчив, як треба правильно молитися. Слід уважно вслухатися в кожне слово, вникаючи в їх зміст. Під час молитви необхідно поєднати розум і душу. З часом, Господь відігріє душу, і молитва принесе радість. Не варто брати на себе молитовний труд, який вам не по силам. Для мирян святий склав невелику молитовне правило, яке є в кожному молитвослове.\nНа старий Новий рік, напередодні свята на честь святого Серафима Саровського, в Дівєєво збираються прочани, щоб вночі, разом з сестрами пройти хресним ходом по канавці Богородиці. Вірні йдуть, читаючи 150 разів молитву «Богородице Діво радуйся!»\nХристияни вірять, що саме в цей момент молитва, звернена до святого найбільш сильна і здатна вилікувати найважчі захворювання і одержати допомогу в будь-якому проханні.\nСвятому можна молитися в будь-якій життєвій ситуації, або коли вам потрібна духовна підтримка, захист.\nПро пречудний отче Серафимі, великий Саровський чудотворче, всім вдаються до тебе скоропослушный помощниче! У дні земнаго житія твого никтоже від тебе тощ і безутішним отыде, але всім у солодкість бысть бачення лиця твого і благоуветливый глас словес твоїх. До сим же і дар зцілень, дар прозріння, дар немічних душ лікування рясний в тобі явився. Єгда же призва тя Бог від земних праць до небесного спокою, николиже любов твоя преста від нас, і неможливе є исчислити чудеса твоя, уможившаяся, немов зірки небесні: се бо за всім кінцем землі нашея людем Божим являешися і даруеши їм зцілення. Тому й ми вопием ти: про претихий і лагідний угодниче Божий, дерзновенний до Нього молитвенниче, николиже призывающия тя отреваяй, вознеси про нас благомощную твою молитву до Господа Сил, нехай зміцнить нашу державу, нехай дарує нам вся благопотребная в життя цього і вся до душевного порятунку корисна, та захистить нас від падінь гріховних і істинного покаяння навчить нас, во еже безпреткновенно ввійти нам у вічне Небесне Царство, идеже ти нині в незаходимей сияеши славі, і тамо воспевати з усіма святими Живоначальну Трійцю довіку. Амінь.\nПро великий угодниче Божий, преподобне і Богоносне отче наш Серафимі!\nЗглянься від Горния слави на нас, смиренних і немічних, обтяжених грехми багатьма, твоєї допомоги і розради прохачів. Приникни до нас благосердием твоїм і помози нам заповіді Господні непорочно сохраняти, віру Православну міцно содержати, покаяння в гріхах народила наших старанно приносити Богу, у благочесті христианстем благодатно преуспевати і бути гідним твоєї про нас молитвеннаго до Бога предстательства\nЇй, святче Божий, почуй нас, що моляться тобі вірою і любов’ю, і не презри нас, потребують твого заступництва; нині і в годину смерті нашея помози нам і заступи нас молитвами твоїми від злісних наклепів диявольських, та не володіє нами тих сила, але так сподобимся помощию твоєю наследовати блаженство обителі райския\nНа тя бо надія наша нині покладаємо, отче благосердый, буди нам воистинну до спасіння путевождь і приведи нас до невечернему світла життя вечныя богоприятным заступництвом твоїм біля Престолу Пресвятої Трійці, та славимо і співаємо з усіма святими достопокланяемое Ім’я Отця і Сина і Святого Духа на віки віків. Амінь!\nВід юності Христа полюбив єси, блаженне, і Тому Єдиним працювали пламенне вожделев, непрестанною молитвою і працею в пустелі ходив єси, розчуленим ж серцем любов Христову стежив, обранець полюбить Божого Матері явився єси. Цього заради вопием ти: рятуй нас молитвами твоїми, Серафима, преподобне отче наш.\nСвіту красу і яже в ньому тлінна залишивши, преподобне, в Саровської обитель вселився єси; і тамо по-янгольському поживши, багатьом шлях був єси спасіння. Заради цього і Христос тобі, отче Серафимі, прослави, і даром зцілень і чудес збагати. Тому вопием ти: радуйся, Серафима, преподобне отче наш.


Купити Кулак поворотный передний правый (a11-3001012ab) для Chery Amulet (A11-A15) за ціною 376 грн.\nІнтернет-магазин «Автокитай» пропонує Вам купити Кулак поворотный передний правый (a11-3001012ab) на автомобіль Чері Амулет (А11-А15). У нашому каталозі зібрані якісні і недорогі запчастини оригінальні та виготовлені за ліцензією запчастини для китайських автомобілів.\nЗверніть увагу! Неправильна заміна або установка запчастини може зменшити її термін служби або навіть вивести з ладу, а також призводить до неполадок роботи автомобіля в цілому. Тому настійно рекомендуємо проводити заміну Кулак поворотный передний правый в спеціалізованих СТО.\nКулак поворотный передний правый (a11-3001012ab)\nКулак поворотный R Chery Amulet (A11-3001012AB)\nМи будемо вдячні, якщо Ви залишите відгук про товар Кулак поворотный передний правый. Ваш досвід покупки, ремонту або заміни цієї деталі буде корисним для інших покупців запчастин.


Приціл: як приймати кращі рішення, коли весь світ проти тебе Вебб Брендон\nПисьменник Вебб Брендон\nПідрубрика Менеджмент, Психологія\nРозповсюджений вислів "колишніх не буває" цілком надається до автора цієї книжки. Бізнес та успіх у бізнесі — друга серія життя Брендона Вебба, колишнього морського піхотинця та снайпера-"морського котика", спецпризначенця з досвідом бойових дій в Афганістані та Іраку, фахівця з військового вишколу. Зараз він є автором бестселерів, гучних розслідувань та CEO багатомільйонного бізнесу Hurricane Group. У книжці "Приціл" він розповідає, як навички та життєві уроки, здобуті під час навчання у війську та в бою, допомагали йому долати виклики у цивільній кар'єрі. Хоча досвід спецпризначенців є одним з найунікальніших та найскладніших можливих досвідів, Вебб розповідає, як використовував його, долаючи труднощі та негаразди у бізнесі.


У Туреччині недалеко від сирійського кордону здійснений теракт: двоє загиблих, десятки поранені / Новое Время\nУ Туреччині недалеко від сирійського кордону здійснений теракт: двоє загиблих, десятки поранені\n04 березня 2016, 09:58 0 коментувати\nУ Туреччині знову стався теракт\nВ результаті вибуху автомобіля і удару ракети в турецькій провінції Мардін загинули двоє співробітників поліції\nЯк повідомляє Reuters, напад у місті Нусайбин недалеко від кордону з Сирією скоїли бойовики Робочої партії Курдистану. В результаті атаки, що відбулася близько 6:00 ранку, також були поранені, щонайменше, 35 осіб.\nУ той же час відзначається, що офіційно відповідальність за напад на себе ніхто не взяв.\n17 лютого в Анкарі стався потужний вибух біля гуртожитку для військових. За останніми даними загинули 28 людей, понад 60 отримали поранення. Президент країни Реджеп Тайіп Ердоган заявив, що Туреччина має намір рішуче відповісти організаторам вибухів в Анкарі, а прем'єр-міністр Ахмет Давутоглу поклав відповідальність за теракт в тому числі і на сирійських курдів.


DataLife Engine > Версия для печати > Соус для фаршированих перців\nНезважаючи на можливу простоту страви, варіацій соусів для фаршированих перців насправді існує безліч, але не варто лякатися, адже навіть з урахуванням їх смакового відмінності, технологія приготування залишається практично незмінною. Докладно про наших рецептах-фаворитах розповімо в наступному матеріалі.\nСоус для фаршированого перцю – рецепт\nЗрозуміло, не існує конкретного соусу, призначеного лише для приготування фаршированих перців, але існують базові рецепти, які прекрасно підходять для будь-якої страви. Один з таких базових соусів якраз перед вами.\nтомати у власному соку – 780 г;\nсушений орегано – 1 ч. ложка.\nПодрібнивши ріпчасту цибулю, спасеруйте його в розігрітій оливковій олії до прозорості. До прозорими шматочками цибулі додайте пюрированный часник, а через півхвилини додайте томати разом з соком, яким вони залиті. Доповніть блюдо сушеним орегано, пучкою солі й цукру, а потім почніть тиснути томати дерев'яною ложкою. Томіть шматочки близько 20 хвилин, поки вони не розваряться в однорідний соус, після чого використовуйте смачний соус для фаршированих перців за призначенням або заготовлюйте для інших улюблених страв.\nСоус для гасіння фаршированих перців зі сметаною\nКласичним томатного соусу багато хто воліє його поєднання зі сметаною. На виході виходить набагато більш вершковий і кремовий соус чудово підходить до будь фаршированим овочам.\nтомати у власному соку – 730 г;\nВикористовуйте розтоплене вершкове масло для пасерування шматочків цибулі, після чого додайте до них томати у власному соку, всипте сіль з цукром і залиште нудитися близько 20 хвилин, поки помідори не розпадуться, утворивши пюреобразную масу. Змішайте основу соусу зі сметаною і покладіть перці.\nЯк приготувати соус для фаршированих перців з томатної пасти?\nДля більшої економії багато воліють замінювати томати томатною пастою поза сезону. Така альтернатива є набагато кращою ідеєю, ніж може здатися на перший погляд. Крім того, що соус на основі такої допоможе вам заощадити гроші, так він ще і набагато швидше готується.\nсушена петрушка, орегано, базилік – по 1/2 ст. ложки;\nПриготуйте основу соусу, спассеровав разом шматочки цибулі та часнику. Коли зажарка дійде до напівготовності, всипте висушені трави, додайте борошно і томатну пасту. Влийте трохи води, щоб розвести борошно і уникнути формування грудочок. Далі додайте до отриманої маси всю рідину, що залишилася, і залиште соус вирувати на середньому вогні до загусання.\nСоус для фаршированих м'ясом перців\nсвіжі томати – 29 кг;\nСвіжі томати бланшируйте, зніміть з них шкірку, а саму м'якоть пюрируйте з допомогою блендера. Отримане пюре змішайте з дрібно нарізаними травами, сушеним часником, сіллю, цукром і борошном. Додайте соус на вогні і варіть до кипіння. Після, помістіть в нього перці і влийте трохи води, рівно стільки, щоб покрити фаршировані овочі приблизно на 2/3. Під час приготування зайва волога допоможе довести перці до повної готовності, а після випарується ближче до кінця гасіння, ставши густим томатним соусом.


MamulkaPRO » Вагітність » 5 Перших ознак вагітності\nНерідкі ситуації, коли визначити можливу вагітність необхідно ще до початку чергової менструації. Насправді, ознаки вагітності до затримки визначити цілком можливо - головне, прислухатися до свого організму.\nІснує 5 ознак вагітності, які спостерігаються майже у всіх, а також ряд другорядних.\n1.Внімательно придивіться до власних грудей, цілком можливо, що в районі плечей і грудей вже проглядають крихітні вінки - це пов'язано з тим, що під час вагітності збільшується кровотік. Також можна відзначити, що грудні залози стали надчуттєвими - ви можете відчувати як поколювання в них, так і інші неприємні відчуття.\n2.Перші ознаки вагітності - це і особливі відчуття внизу живота, що нагадують болю перед менструацією. Також, у зв'язку з перебудовою організму і потребою в спеціальній дієті, нерідко здувається живіт і з'являється відчуття тяжкості.\n3.Температура тіла може підвищуватися, аж до 37 ordm-С, ви можете швидко втомлюватися і відчувати сонливість.\n4.Учащенное сечовипускання відноситься до найпоширеніших ознаками вагітності в перші дні, пов'язане воно зі змінами розміру матки.\n5.Кровяністие виділення (можуть бути як незначними, так і досить інтенсивними) виникають у зв'язку з тим, що зародок імплантується в стінку матки. Але будьте уважні, якщо починається дуже сильне вагінальна кровотеча або виділення мають коричневий колір - це сигнал про позаматкової вагітності або викидень, необхідно негайно звернутися до лікаря.\nГолковколювання допомагає при безплідді\nВагітність і ліки: як лікуватися без таблеток


Томат Спрут F1: відгуки з фото, вирощування в теплиці, врожайність - Дачний Діапазон\nБагато городників мріють виростити щось незвичайне на своїй ділянці. Якщо ви з їх числа, то зверніть увагу на незвичайний гібридний сорт томатів під назвою Спрут F1 або, іншими словами, томатне дерево. А як вирощувати ці помідори, розповімо в даній статті.\nОсобливості томатного дерева: опис гібрида\nТехнологія вирощування томата Спрут в теплиці\nОсобливості гідропонного методу\nПомідор Спрут F1 відноситься до індетермінатний сорт, термін дозрівання — середній, призначення — універсальне. Гібрид має відмінні смакові, а також товарними показниками. Збирати стиглі плоди можна через 115 днів з того моменту, коли з’являються масові сходи.\nТакож можна ростити томатне дерево протягом півтора років, отримуючи при цьому великий урожай, що відрізняє даний сорт від інших.\nПомідори даного сорту потужні, не бояться спеки, у них хороша опірність захворюванням, також мають високий потенціал урожайності, і плоди можна отримувати тривалий час. Найкраще культивувати в умовах теплиці, але можливо вирощування і в умовах незахищеного ґрунту.\nЧи знаєте ви? Томати, картопля і тютюн — це біологічні родичі з сімейства пасльонових і все родом з Південної Америки.\nТомати мають округлу форму, насичений яскраво-червоний колір, немає плямистості в області плодоніжки, мають щільної і м’ясистої м’якоттю, не розтріскуються, вага в середньому 125 г. Спрут F1 — кистьові помідори, на одній руці формується 5-6 плодів.\nДля цього сорту найкраще використовувати грунтову суміш, де додані глина, пісок і бажано гумусні кислоти. Також для поліпшення характеристик грунту можна купити в садових центрах готову грунтосуміш, спеціально призначену для томатів.\nДля гарного росту куща цього сорту потрібна температура не нижче +25 ° C. У теплицях це зробити досить просто, а при вирощуванні в умовах незахищеного ґрунту вибирайте сонячні ділянки, які мають захист від вітру.\nЩо стосується вологості, то її показники повинні бути на рівні 60%, для чого необхідний полив щотижня 2-3 рази з подальшим розпушуванням і мульчуванням.\nРозглянемо особливості вирощування цього незвичайного томата в умовах теплиці. Такий метод дозволяє вирощувати томатне дерево в оптимальних умовах, але вимагає значно більше матеріальних витрат. А якщо у вас теплиця опалювальна, то цілком можливо вирощувати цю культуру не один рік.\nНасамперед необхідно зробити посів насіння і дочекатися сходів, а потім забезпечити належний догляд за паростками.\nВажливо! При пікіровки обов’язково прищипните основний корінець, такий прийом збільшить кількість додаткових коренів, а значить, поліпшить харчування рослини.\nТут необхідно дотримуватися таких правил:\nнасіння сіють в період з кінця січня до середини лютого в ящики;\nв якості грунту використовуйте якісну грунтосуміш для помідорів, так там містяться необхідні для успішного всхода мінеральні речовини;\nпідтримуйте температуру не нижче +21 ° C, тоді сходи з’являться протягом двох тижнів;\nпідтримуйте постійну вологість, при цьому стежте за станом верхнього шару грунту, на якій не повинна з’являтися пліснява;\nобов’язково продумайте додаткове освітлення, поки не буде достатньої тривалості світлового дня;\nколи паростки зміцніють і з’явиться парочка справжніх листочків, зробите пікіровку по окремим ємностей.\nКоли на томатному кущі вже буде нараховуватися не менше семи листя, а його висота становитиме від 15 до 30 см, прийшла пора висаджувати розсаду на постійне місце проживання. Так як кущі цього сорту томатів володіють значним зростанням, висаджувати їх потрібно на відстані метр-півтора.\nКрім цього, відразу продумайте і поставте надійні опори, тому що висота томатного дерева може бути до 4 метрів, і необхідна підв’язка. У пасинкуванні немає необхідності, але цілком можливо, що потрібно буде прищипнуть головний стебло на тій висоті, яку дозволяють розміри теплиці і опори.\nДогляд за томатним деревом зовсім не складний. Потрібно полив, розпушування грунту і регулярні підгодівлі.\nПоливати кущі необхідно в перші дні після висадки в грунт щодня, а після вкорінення — раз в тиждень, але рясно, щоб земля промокав не менше ніж на 5 см. Також протягом першого місяця бажано мульчувати грунт під кущами будь-яким доступним способом (мульча, компост , солома, агроволокно).\nПотім просто рихлите грунт після кожного поливу.\nПідживлення необхідно робити регулярно, кожні 20 днів. Для хорошого розвитку куща необхідні комплекси мінеральних добрив, а також органіка, наприклад, трав’яні настої.\nТоматне дерево можна виростити дуже незвичайним способом, використовуючи гідропоніку.\nПознайомимося з основними моментами цього методу:\nподібна техніка вирощування дозволяє вирощувати помідорне дерево протягом півтора років і навіть більше;\nнеобхідною умовою є наявність великої теплиці, яка опалюється в холодну пору року і має систему штучного освітлення;\nв цьому випадку томатам не страшні хвороби і шкідники;\nживильний розчин для гідропоніки готується з таких інгредієнтів: вода (10 л), азотнокислий амоній (200 г), калій (500 г), лимоннокисле залізо (9 г), суперфосфат (550 г), кислота борна (3 г), магній ( 300 г), сірчанокислий марганець (2 г);\nперед використанням живильний розчин розбавляється водою, співвідношення 1 л розчину — 100 л води;\nнасіння висівають під осінь, в кінці серпня, використовуючи для посадки кубики зі скловати (15х15 см), в яких треба зробити поглиблення;\nзволоження ємностей з кубиками проводиться щодня, іноді навіть по кілька разів на добу, температура розчину влітку — не вище +25 ° C, а взимку — не нижче +17 ° C;\nпо закінченні 2 місяців паростки пересаджуються в кубики більшого розміру і поміщаються в більшу тару (до 300 л);\nобов’язкове проведення до кожної рослини трубочок, по яких буде подаватися кисень, зазвичай використовують компресори для акваріумів.\nПодальший догляд полягає в своєчасному зволоженні живильним розчином, забезпеченні 12-годинного світлового дня, підв’язування гілок. Рекомендується на висоті 2-3 метрів натягнути сітку, по якій і буде галузитися томатне дерево.\nВажливо! Кущі томата Спрут F1 при такому вирощуванні не повинні давати плоди до 8 місяців. Квіткові бутони будуть утворюватися раніше, але їх необхідно обламувати, що дозволить дереву сформувати густу гіллясту крону.\nПерші плоди при такій агротехніці ви отримаєте в травні.\nУ разі, коли у вас немає теплиці або парника, можливо вирощування томата Спрут F1 у відкритому грунті. Звичайно, такий метод не дасть суперурожая, але забезпечить вас смачними плодами аж до заморозків. Крім того, ці помідори добре зберігаються і після зняття з куща.\nНасіння на розсаду садять як зазвичай, в лютому, а зміцнілу розсаду переміщують на город тільки тоді, коли вже не буває нічних заморозків, тобто кінець травня — початок червня. Садити кущі необхідно на значній відстані — до 2 метрів один від одного.\nЩо стосується догляду, то найголовніше в умовах відкритого грунту — забезпечити рослину рясним поливом і підгодівлею кожні два тижні. Грунт навколо куща повинна обов’язково рихлити і сильно не пересихати.\nЦікаво почитати Солодкі помідори в літрових банках на зиму (мариновані, консервовані)\nОбов’язково зробіть надійні опори або шпалери для томатного дерева, на які будуть підв’язувати гілки у міру розростання.\nМінусом цього способу вирощування є загроза виникнення хвороб, високий ризик нападу комах-шкідників і неможливість регулювання кліматичних умов, які в цьому випадку залежать тільки від погоди.\nЯк ми вже відзначали, лише спосіб вирощування на гідропоніці практично виключає такі проблеми, як гниття, вірусні та грибкові захворювання і поява шкідників.\nНа жаль, при вирощуванні томатного дерева в грунті можуть з’явитися перераховані вище проблеми, якщо доглядати за рослинами неналежним чином і не приймати профілактичних заходів.\nГниття можуть піддаватися томатні кущі в сиру погоду або при надмірному поливі по всій поверхні куща, тому поливайте помідори прямо під корінь, рівномірно і регулярно.\nШкідники також можуть завдати шкоди цьому сорту помідорів. Найпоширеніші — це гусениці і тля.\nДізнайтеся більше про те, як позбутися від гусениць і тлі на помідорах.\nНайкраще робити обприскування водними розчинами інсектицидів як профілактику або при перших ознаках появи шкідливих комах.\nЯкщо ви прихильник природних методів, то можна боротися з гусеницями, просто висаджуючи поряд з томатним деревом кріп, а тля боїться холодної води і суміші мильного розчину з кайенский перцем.\nСеред хвороб відзначимо фітофтороз, якому піддаються практично всі сорти помідорів. При цьому грибкове захворювання на плодах, листках і стеблах з’являються коричневі плями. Особливо схильні до такої хвороби томати тоді, коли спостерігається недолік сонячного світла і тепла.\nЦю хворобу легше попередити, ніж з нею боротися. Тому проводите профілактику, для чого можна використовувати і натуральні засоби (соляний розчин, кефір), і спеціальні готові препарати ( «Фітоспорін», «Сяйво»).\nТепер торкнемося самого цікавого і приємного для будь-якого городника питання — збір врожаю томатів. Коли ви побачите, що плоди томатного дерева стали міняти свій колір із зеленого на світло-рожевий або жовтий, будьте готові незабаром знімати урожай.\nСтиглі помідори Спрут F1 повинні бути насиченого червоного кольору, щільні на дотик.\nЄ одна хитрість, щоб на дереві визрівало якомога більше плодів. Для цього як тільки помідор злегка починає червоніти, знімайте його. Далі недозрілі плоди визначте на вікно, і через 2 тижні вони з легкістю стануть стиглими, причому на смак це зовсім не позначиться.\nТакий нескладний прийом підсилює утворення нових кольорів, а значить, і врожай буде більше.\nЧи знаєте ви? В недозрілих зелених помідорах є отруйна речовина під назвою соланін. Його зовсім небагато, але фахівці підрахували, що якщо вжити в їжу 2 або більше кілограмів таких томатів, то можна відправитися на лікарняне ліжко з отруєнням.\nЯкщо ви зриваєте з куща вже дозрілі помідори, то їх можна зберігати тривалий час тільки при кімнатній температурі. Більш низька температура може привести до швидкого псування плодів.\nЩоб отримати даний томатне дерево, потрібні чималі грошові, фізичні і тимчасові витрати, тому добре подумайте, ніж приступати до його вирощування. Якщо не впевнені в своїх силах, то обов’язково спробуйте виростити це чудо природи за один сезон як звичайні помідори.\nУ будь-якому випадку ваша праця буде винагороджений хорошим урожаєм.\nТоматиТомат «Рожевий гігант»: характеристика і опис сорту, фото, врожайність, вирощування і догляд\nТоматиТомат Данко: характеристика і опис сорту, фото, врожайність, посадка і догляд


На Рівненщині підліток травмувався, вибираючи картоплю | ВСЕ - сайт чесних новин\nНа Рівненщині підліток травмувався, вибираючи картоплю\nОпубліковано vse.rv.ua Пон, 08/09/2014 - 09:46 14-річна дитина отримала травми внаслідок попадання ноги в агрегат по збиранню картоплі. Це сталося 6 вересня у с. Городище, Березнівського району.\nЯк повідомили у ГУ ДСНС України в Рівненській області, зараз хлопець у важкому стані з діагнозом ампутація середньої третьої гомілки. Його госпіталізували в реанімаційне відділення Березнівської ЦРЛ.\nКлючові слова: підліток травми 360 переглядів


Голосуйте за франківчанку Вікторію Лешко у фіналі кастингу "Супермодель по-українськи" (відео)\nЯк писала Фіртка, команда проекту "Супермодель по-українськи" обрала тридцятку найкращих хлопців та тридцятку найкращих дівчат онлайн-кастингу.\nПро це йдеться на офіційній сторінці проекту, пише Фіртка.\nСеред найкращих дівчат і франківчанка Вікторія Лешко.\nТепер на учасників чекає крайній етап онлайн-кастингу. Фіналістам необхідно було зняти і вислати свої відеовізитки. До Вашої уваги робота франківчанки Вікторії Лешко:\nЗ 6-го по 12 березня на сайті проекту пройде фінальне голосування, яке і визначить учасницю 4 сезону шоу "Супермодель по-українськи".\nНагадаємо, 17-річна франківчанка Вікторія Лешко змагається за право взяти участь в новому, четвертому сезоні шоу "Супермодель по-українськи".\n06.03.2017 121 0