У Борисполі археологи знайшли горн другої пол. ХVІІ ст., фото - Погляд\n09.12.2019 0 Оксана Кириленко 0\nЦими вихідними, 7-8 грудня у місті продовжила роботу археологічна експедиція Інституту археології НАНУ. Була закладена траншея на замчищі, де розташовувалося городище давньоруського часу, а пізніше – замок козацького часу сотенного містечка Бориспіль. Було знайдено неочікувану знахідку – горн (піч для випалювання керамічних виробів) другої пол. ХVІІ ст.\nЗгідно слів працівників Бориспільського державного історичного музею це є досить рідкісна річ по всій території України. Найімовірніше, тут розташовувався гончарний цех, який показує важливе значення й розвиток Борисполя в козацький період.\nЗа словами археологів Інституту археології НАНУ, поруч знаходиться давньоруська садиба, про що свідчать нашарування періоду Давньої Русі на глибині близько двох метрів. В перспективі можливо пошукати посадську частину, укріплення, ворота. Це покаже всю картину Борисполя як міста впродовж давньоруського, литовсько-польського та ранньомодерного періодів.\nЗагалом знайдено багато кераміки, прикрас, монет як давньоруського, так і литовського-польського періоду.\nНагадаємо, 30-1 грудня на території загальноосвітньої школи №1 ім. Ю.Головатого, команда археологів із Інституту археології Національної академії наук України виявила велику кількість керамічного та скляного посуду, монети Речі Посполитої 1623 року. Також було знайдено будівельні матеріали для перекриття храму, які використовувалися до 13 століття.


Як видалити клавіатурні скорочення в iOS - Я в танку - гумор в картинках\nдодому Різне Гаджети Як видалити клавіатурні скорочення в iOS\nРівень складності: для початківців. Клавіатурні скорочення існують в iOS ще з перших версій системи, однак їх зручність до цих пір викликає питання у користувачів. Ідея скорочень проста — при введенні деякого тексту, заданого користувачем, замінювати його іншим, також раніше визначеним. Так, наприклад, «ітд» замінюється на «і так далі», а «сб» перетворюється в «скоро буду». Тим не менш, при роботі з двома і більше апаратами Apple і з використанням iCloud, видалити або змінити скорочення стає проблематичним.\nСправа в тому, що система iCloud передбачає синхронізацію скорочень (при цьому відключити цю опцію неможливо). Очевидно, що, з-за недоробленості функції, скорочення не будуть видалені з резервної копії на пристрої, а навпаки, — відновлені на апараті з копії iCloud. Щоб цього уникнути, необхідно на всіх Apple-пристроях (як під управлінням iOS, так і на Mac OS X) виконати наступні дії:\nПерейдіть в пункт меню «Основні» додатки «Налаштування» та виберіть «Клавіатура». На Mac перейдіть в «Системні налаштування», потім — у підрозділ «Клавіатура».\nНа iOS виберіть «Заміна тексту». На Mac — підрозділ «Текст».\nЗа допомогою свайпов вліво за рядками у списку скорочень і за допомогою кнопки «–» на Mac видаліть необхідні клавіатурні скорочення.\nПерейдіть в розділ iCloud налаштувань iOS, потім виберіть «Сховище» і натисніть «Керувати». Знайдіть у списку пристрій і перейдіть до управління сховищем. Видаліть резервну копію пристрою. На Mac дані дії виконувати не потрібно, так як резервні копії OS X створюються за допомогою Time Machine.\nНа iOS-пристроях створіть резервну копію. Для цього перейдіть в «Налаштування», потім в iCloud, далі — в «Резервні копії», і виберіть відповідний пункт меню.\nПісля видалення старих копій і створення нових видалені клавіатурні скорочення вже ніколи не відновляться на пристрої. Важливо проводити ці дії одночасно на всіх «яблучних» апаратах.\nпопередня статтяНайкрасивіші дівчата з UFC\nнаступна статтяЭдгарду Запашному пригрозили розправою після критики його цирку Катериною Андрєєвої


Громадські роботи: зайнятість для безробітних - користь для громади!\nРезультатом співпраці Луцької районної філії з об’єднаними територіальними громадами є організація громадських робіт. Завдяки громадським роботам вдається розв’язати низку актуальних для життєдіяльності громади питань, а також надати безробітним шукачам роботи можливість легально працювати на користь громади.\nЯскравий приклад цьому - Городищенська об’єднана територіальна громада! За участю зареєстрованих в Луцькій районній філії шукачів роботи на базі Городищенської ОТГ було проведено повний цикл робіт з благоустрою територій прилеглих до пам’ятників культури, кладовищ, меморіалів, пам’ятних знаків загиблим захисникам Вітчизни тощо.\nВажливо також, що шукачі роботи, які залучаються до виконання громадських робіт отримують заробітну плату за фактично виконану роботу і, водночас, отримують допомогу по безробіттю. Період виконання громадських робіт зараховується до страхового стажу, тому це чудова змога отримати додаткову фінансову підтримку.


Після відкриття виставки “Особисті історії Революції Гідності” 12 грудня, в музеї “Територія Терору” відбувся відкритий семінар “Музей Революції Гідності: теорія та практика” провідного художника Національного меморіального комплексу Героїв Небесної Сотні Ольги Сало.\nНа початку семінару було коротко викладено історію формування ідеї створення Музею, що розпочалась 1 грудня 2013 р. закликом Лінди Норріс “Якби я була директором київського музею саме зараз”. Збір експонатів був організований Самообороною Майдану ще під час самої Революції.\n“Нам буде важливо колись відчути запах, як пахне коктейль Молотова” – каже п. Ольга і показує фото одного з експонатів музею. Головна особливість Музею Революції Гідності – прагнення зберегти експонати такими, якими вони були на часи Революції, адже, за словами доповідача, “пам’ять про Революцію Гідності вразлива”.\nТакож у ході семінару було презентовано лого, місію музею та його стратегічні пріорітети. Так, наприклад, місія музею формувалась в обговореннях з громадськістю. Яким мав би бути музей свободи? Люди мали змогу залишити відгуки та відстояти власну думку.\nЩодо музейних проектів, п. Ольга зазначила, що наразі вони проходять на платформах різних установ, оскільки у самого музею поки немає власного музейного простору. Було реалізовано чимало міських проектів, зокрема “Місця Революції Гідності”, виставка “Євромайдан 2013-2014”, виставка 2014-2015 рр. в музеї Івана Гончара та ін.\n“Тема боротьби за свободу – широка, боротьби за громадські права – тим більше. Всі мають знайти відповіді на хвилюючі питання в нашому музеї”, – каже п. Ольга та перераховує ряд викликів, що стоїть наразі перед музеєм. Зокрема, це політизація теми Майдану, тривале у часі і дороге будівництво музейного простору, зміщення акцентів у бік трагізму та силового протистояння. “Майдан має уявлятися як місце єдності, загальнонаціонального єднання”, – зазначає доповідач та акцентує увагу на загрозі формалізації пам’яті: “Ми хочемо зробити це місцем, де українці охоче проводитимуть час!”.\nУ ході дискусії були підняті питання щодо родин загиблих героїв Небесної Сотні як фактору впливу на урядові органи з метою прискорення утворення музейного простору та пропозиція щодо маркування міського простору як меморіального. Завершився семінар наступним резюме п. Ольги: “Наше завдання – формувати в суспільстві потреби у постанні меморіального комплексу пам’яті Революції Гідності”.


З 24-го березня до 6-го квітня у Львівській області запроваджено додаткові обмежувальні заходи | Новини Львова\nЗ 24-го березня до 6-го квітня у Львівській області запроваджено додаткові обмежувальні заходи\n14:07 23 березня 2021 р.\nПотрібно уникати місць масового скупчення людей, проведення зустрічей, святкувань, завжди одягати маску і не забувати про гігієну рук.\nПро це повідомив під час брифінгу щодо епідситуації в області директор Департаменту охорони здоров’я Львівської облдержадміністрації Орест Чемерис, пише Dailylviv.\n“Тенденції за останні дні свідчать про те, що станом на сьогодні на ранок Львівщина, згідно з показниками МОЗ, визначених відповідною постановою Кабінету Міністрів, може потрапити в червону зону. Йдеться про три показники – інтенсивний показник виявлення захворюваності; кількість госпіталізованих пацієнтів на 100 тис. населення протягом 7 діб; завантаженість ліжок з киснем. Перші два з цих показників станом на сьогоднішній ранок протягом останніх трьох днів перевищили межу норми”, - наголосив очільник департаменту охорони здоров’я.\nЗа його словами, вчора відбулося засідання обласної комісії ТЕБ і НС, яка прийняла рішення обов’язкового характеру на всій території області – з 24-го по 6-те квітня по Львівській області введено додаткові обмежувальні заходи.\n“Ми повинні зрозуміти, що іншого шляху, крім того, щоб дисципліновано дотримуватися всіх вимог карантину, немає. Потрібно уникати місць масового скупчення людей, уникати проведення зустрічей, святкувань, завжди одягати маску і не забувати про гігієну рук. Дотримання карантину, свідомість, в першу чергу, допоможуть нам стабілізувати ту ситуацію, яка є”, - акцентував Орест Чемерис.\nНагадаємо, кількість захворювань на коронавірус за останню добу у Львівській області складає 995 випадків. Госпіталізовано за добу – 314 осіб.\nКарантин: уряд посилив правила в'їзду в Україну\nНа Львівщині знову - майже тисяча нових випадків коронавірусу


Ліга чемпіонів. "Шахтар" - "Нордшелланд" - 2:0\nДочекалися! Ліга чемпіонів прийшла в Україну. Сьогодні донецький "Шахтар" зіграє свій перший матч групового етапу найпрестижнішого клубного турніру Європи. Суперником "гірників" буде данська "Барселона" - "Нордшелланд". Чемпіон Данії вперше зіграє у Лізі чемпіонів.\nЩе одним дебютантом у матчі буде польський арбітр Павел Гіль. 36-річний суддя працює економістом.\n"Шахтар" сповнений бажання реабілітуватися перед вболівальниками за провальний виступ у Лізі чемпіонів у минулому сезоні. І кращої можливості, ніж сьогодні уявити собі складно. Тим більше, що наступні матчі у турнірі "гірники" проведуть проти діючого переможця ліги "Челсі" та чемпіона Італії "Ювентуса".\n"Нордшелланд" висловив бажання зачепитися за очки, а насамперед вчитися, адже це їх перша участь у подібному турнірі. За команду виступає син легендарного Мікаеля Лаудрупа - Андреас. 21-річний атакувальний півзахисник перед матчем зазначив, що "дикі тигри" хочуть зіграти у свою гру, а в першу чергу контролювати м'яч.\nШахтар: П'ятов, Срна, Кучер, Ракицький, Рац, Хюбшман, Фернандіньо, Ілсіньо, Мхітарян, Вілліан, Луїс Адріано\nЗапасні: Каніболоцький, Кривцов, Степаненко, Дуглас Коста, Тейшейра, Едуардо, Девіч\nНордшелланд: Хансен, Паркхерст, Окоре, Руньє, Мтіліга, Аду, Стокхольм, Лоренцен, Крістенсен, Джон, Бекману\nЗапасні: Вілладсен, Гундель, Тічіновіч, Петрю, Крістіансен, Нордстранн, Лаудруп\nВідзначимо, що пару центральних захисників "Шахтаря" склали Кучер та Ракицький. Чигринський, який зіграв у матчі чемпіонату проти "Зорі", відсутній навіть у заявці. Згаданий вище Лаудруп-молодший розпочне поєдинок у запасі. Зате в "основі" присутні лідери команди Бекман, чия участь була під питання через ушкодження, та Джон.\nНагадаємо, що матч у прямому ефірі покаже телеканал "Україна". Паралельно зіграють суперники "Шахтаря" по групі - "Челсі" приймає "Ювентус".\nГравці "Нордшелланда" та арбітри вже готові вийти на поле. Чекають на "гірників".\nА ось і вони. Команди виходять на поле "Донбас Арени".\nПрозвучав гімн Ліги чемпіонів, а для гостей та арбітра матчу вперше у житті.\nГосподарі розіграли м'яч у центрі поля.\n2 Мхітарян проривався до воріт Хансена, але Генріха зупинили ще перед штрафним майданчиком "Нордшелланда"\n5 Гості, як і обіцяли, намагаються більше контролювати м'яч. "Дикі тигри" не знітилися у дебютному матчі і виглядають дуже впевнено. Правда, поки без гострих моментів.\n8 Кучер перехопив м'яч у центрі поля і розпочав перспективну атаку "гірників". Луїс Адріано не влучив у дальній кут воріт "Нордшелланда"\n12 Ілсіньо порушив правила проти Руньє. Арбітр призначає штрафний. П'ятов забирає м'яч у руки\nВідзначимо цікавий дизайн форми в арбітрів - жовті футболки з оригінальною смужкою синього кольору.\n20 Вілліан пробивав по воротах з-за меж штрафного майданчика. М'яч зрикошетив від когось із футболістів і пролетів над перекладиною воріт.\n23 М'яч у гостей. Футболісти грають по всій ширині поля\nВолодіння м'ячем у "Нордшелланда" - 58%!\n25 Луческу це явно не подобається. Наставник активно підказує своїм підопічним. Час "гірникам" включати швидкості\n30 Рац влучає м'ячем в обличчя Паркхерсту з близької відстані. Все обійшлося. Після допомоги медиків футболіст повертається на поле\n35 Після помилки оборони гостей Адірано вийшов на побачення з Хансеном. Бразилець непереконливо упав у боротьбі з воротарем. Павел Гіль рішуче покарав "гірника" попередженням за симуляцію. Голкіперу гостей теж дістався гірчичник.\n39 Гірники почали активніше діяти - на їх рахунку два непогані моменти\n43 Крістенсен отримав попередження\n44 ГОООООООООООООЛ! Генріх Мхітарян відкриває рахунок у матчі після прострілу від Адріано з флангу.\nГіль дає свисток на перерву. "Гірники" йдуть відпочивати у гарному настрої і з перевагою в один гол.\nПісля першого тайму "Челсі" веде у рахунку в матчі з "Ювентусом" - 2:1. Дублем відзначився Оскар. За чемпіона Італії забив Відаль\nДо слова, "Барселона" - "Спартак" - 1:1. За москвичів виступає голкіпер збірної України Андрій Дикань\n50 Гірники ледь не заштовхали м'яч у ворота Хансена після розіграшу кутового. Срна і Хюбшман могли записати свої прізвища у протокол матчу, але голкіпер надійно відіграв у цій м'ясорубці.\n54 Рац влучив у сітку воріт із зовнішнього боку\n57 Мхітарян хоче дубль, але Генріх не зміг переграти голкіпера\n60 Лоренцен отримує попередження від Гіля\n61 Перша заміна у матчі. Наставник "Нордшелланда" випускає Крістіансена замість Крістенсена.\n67 Капітан "Шахтаря" Даріо Срна обзавівся жовтою карточкою. Хорват порушив правила проти Джона\n70 Луческу випускає Алекса Тейшейру замість Ілсіньо\n71 Каспер Юлманд знімає з гри Лоренцена. На поле виходить "убивця з обличчям немовляти" Нордстранн\n73 Крістіансен перевіряє П'ятова ударом з дальньої відстані. До того у "Шахтаря" було щонайменше два гольових моменти\n75 Луческу дає Марко Девічу дебютувати у Лізі чемпіонів. Нападник міняє Луїса Адріано\n76 ГОООООООООООООЛ! Генріх Мхітарян таки робить дубль. Вірменин пасував у центр на Девіча, м'яч повернувся назад до "гірника", який вдруге засмутив Хансена.\n78 Щедрий Гіль виписав гірчичника Джону\n81 Заміни в обох команд. Замість Вілліана виходить Дуглас Коста. А в "Нордшелланда" на полі з'являється Лаудруп замість Джона\n82 Мтіліга зіграв грубо проти Мхітаряна і отримав попередження\nУ матчі "Челсі" - "Ювентус" поки 2:2. Дуже зручний результат для "Шахтаря"\n89 Девіч пробивав головою, Хансен вибив м'яч з лінії воріт.\nПішли компенсовані арбітром три хвилини\n"Шахтар" обігрує симпатичний "Нордшелланд" з рахунком 2:0 і набирає три очки в Лізі чемпіонів.\nДякуємо, що були сьогодні з нами. Слідкуєте за новинами спорту на нашому сайті!\nДжерело: Gazeta.ua\nПродам вугілля антрацит "семечка", 1 т. 3500грн Можливий торг. Самовивіз\nПродам житловий будинок з господарськими спорудами, 4 кімнати. Є газ, вода, скважина та криниця. 10 соток...\nЗдам подобово та на довготривалий термін однокімнатну квартиру в районі паперової фабрики. Квартира нова з...


Б І Б Л І О С В І Т Л И Ц Я: квітня 2017\nВперше до бібліотеки...\nПерше знайомство з бібліотекою - це завжди подія в дитячому житті, яка, як правило, запам’ятовується назавжди. 21 квітня, щоб провести свій вільний час, до нас завітали вихованці Дитячого клубу-садка Вікторії Миронової. Діти вперше дізнались, що таке абонемент, читальний зал та читацький формуляр, які правила існують в бібліотеці та як потрібно поводити себе з книгою, які бувають видання за формою, познайомились з українськими авторами та видавництвами.\nДві години, які провели дітлахи в бібліотеці були приурочені Всесвітньому Дню Матінки -Землі ( 22 квітня). Вони дізналися, що Земля — планета унікальна. Саме тут створені неповторні умови для бурхливого розквіту життя. Жодна інша планета нашої Сонячної системи не може похвалитися таким різноманіттям форм життя і таким сприятливим кліматом, як Земля. Отримали багато корисної інформації і зробили свої висновки про те, що Земля — це неоціненний дар, подарований нам природою, це — наш спільний дім, тож берегти її — наш священний обов'язок.\nПроведений час в стінах нашої бібліотеки викликав в дітей позитивні емоції та бажання відвідувати бібліотеку.\nІ як завжди невеликі подаруночки на згадку.\nОпубліковано Оксана Вакуленко о 01:20 Немає коментарів:\nМітки: виховання культури читання, День Землі, екологічне виховання, екскурсії до бібліотеки\nМарина Павленко у нас на гостині\nВчора в стінах нашої бібліотеки відбулася дуже тепла зустріч користувачів з відомою українською письменницею, поетесою та художницею Мариною Павленко. Вже відомі і улюблені книги для дітей не перший рік вивчають за шкільною програмою по всій Україні. Діти та дорослі із захопленням слухали як пані Марина розповідала про пригоди, таємниці, детективні історії, які траплялися з героями її чудових книжок. Багато хто в героях книг впізнавав себе та своїх ровесників.\nБібліотека щиро дякує пані Марині за дуже щедрий подарунок - книгу "Моя класнюча дівчинка", яка поряд з іншими книгами письменниці буде займати почесне місце на поличці "Книга від автора".\nОпубліковано Оксана Вакуленко о 03:19 Немає коментарів:\nМітки: "жива книга", виховання культури читання, Марина Павленко, письменник у бібліотеці\nВеликдень є символом вічного життя і перемоги над смертю, а також очищенням від гріхів, тому традиційно відзначається всім християнським світом. Воскресіння Христове для віруючих є головною подією церковного календаря, тому його називають «свято свят і торжество торжеств». До нього готуються заздалегідь, задовго до його настання. Розписування яєць до Великодня – традиція не нова. Радісно, що пройшовши через віки, вона зуміла зберегти свою самобутність. Пропонуємо Вам виставку-композицію "Писанка - сонце на долонях".\nВеликдень — велике свято для всіх Християн. І традиції його святкування складалися сторіччями. Але кожен народ схильний святкувати його по-своєму, тож як святкують Великдень у різних країнах?\nОпубліковано Оксана Вакуленко о 01:40 Немає коментарів:\nМітки: Великдень, виставки, виховання культури читання\nВеликодні сувеніри руками малечі\n16 квітня всі християни з особливим трепетом чекають саме світле і чисте свято Великодня.. У магазинах традиційно з’являться різного роду великодні сувеніри, але чому б самому не постаратися в їх виготовленні? Адже зроблені своїми руками великодні вироби мало в чому поступаються магазинним аналогам. Є чимало чудових великодніх ідей. Ось одну з таких ми вирішили втілити в життя в нашій творчій майстерні, яка пррацювала протягом тижня. Звичайно, найбільш поширеним предметом для прикраси в цей день стає яйце. Його фарбують і розмальовують, обв'язують нитками і обплітають бісером, виготовляють для нього підставки з тканини та паперу. Наші юні майстри забажали виготовити сувеніри в техніці квілінг. Подивіться, які шедеври можна зробити своїми руками:\nОпубліковано Оксана Вакуленко о 05:52 Немає коментарів:\nМітки: Великдень, гімназія біотехнологій №177, майстер-клас, творча майстерня


Фотоконкурс «Вікі любить Землю» 2016 наближається! – Вікі любить Землю\n2016-04-16 2016-04-16 Ата\t4 коментарі\tHaidamac, Wiki Loves Earth, Вікі любить Землю, фотоконкурс\nПершого травня 2016 року спільнота Вікімедіа розпочинає міжнародний конкурс фотографій природоохоронних об’єктів — «Вікі любить Землю» 2016. Запрошуємо долучитися до української частини конкурсу!\nАпшинецький гідрологічний заказник. Автор фото — Сергій Криниця (Haidamac) [CC BY-SA 4.0].\nЦе вже четвертий рік конкурсу. Цього року 16 країн зголосилися взяти в ньому участь. Wiki Loves Earth — один з найбільших фотоконкурсів у світі, і ми дуже раді, що багато українців бере в ньому участь. «Вікі любить Землю» став рухом, дехто з року в рік робить фотографії пам’яток природи навмисне на конкурс. Віддані учасники, з одного боку, і новачки — з іншого, допомагають заповнювати білі плями на карті й завантажують світлини невідомих для широкого загалу місцин, де охороняється природа.\nДля нас цей конкурс — чудова нагода показати красу природи різних куточків України, у тому числі проілюструвавши статті Вікіпедії. А також і привернути увагу громадськості до охорони природи. Завдяки нашим учасникам ми слідкуємо за збереженням природи за світлинами різних років.\nУ конкурсі може взяти участь будь-хто, потрібні лише фотографії та обліковий запис у Вікісховищі. Прогляньте списки об’єктів і завантажте фото природоохоронних територій (не важливо, якої давності, головне, що власні) у Вікісховище з 1 по 31 травня, вказавши відповідний ідентифікатор. Звісно ж, будуть призи — адже найсумлінніші фотографи мають бути винагороджені!\nПро всі цікавинки підготовки та проведення конкурсу ми писатимемо тут, тож слідкуйте!\nЯкщо у Вас будуть якісь запитання, ставте їх у коментарях — ми відповідаємо.\n← Заповідники в зоні бойових дій\nМісце має значення →\n4 thoughts on “Фотоконкурс «Вікі любить Землю» 2016 наближається!”\n2016-04-28 о 16:41\nЧи можна додати НПП Верхнє Побужжя і геологічний заказник місцевого значення Хоморські граніти до списків?\n2016-05-02 о 11:33\nМи пошукаємо рішення про включення їх до пам’яток. Відпишемо, коли буде оновлення. Дякуємо за уважність!\n2016-05-08 о 12:13\nПошукайте, будь ласка, ще пам’ятку природи – “Катальпа бігнонієвидна”, в Кременці, в списках конкурсу – відсутня, хоч охоронну табличку має.\n2016-05-08 о 17:28\nРішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 21.12. 1974 р. №554 дерево справді заповідали. Підтверження, що статус є по сьогодні поки не знайшли. Але до списків включимо! Дякуємо!\nЗалишити відповідь до attolippip Скасувати відповідь


15 тисяч доз вакцини Moderna доставили на Закарпаття ⋆ РЕГИОНАЛЬНЫЙ НОВОСТНОЙ ПОРТАЛ УЖГОРОДА\n15 тисяч доз вакцини Moderna доставили на Закарпаття\nВладислав Прокопенко\t/ 12. 11. 2021 21:01\t/ Опубликовано в Новости Ужгорода, Общество\n«Вакцина розподілена у заклади охорони здоров’я, котрі є надавачами послуг з вакцинації від COVID-19. і відповідно впродовж сьогоднішнього дня заклади можуть забрати вакцину з регіонального складу, — сказала Вікторія Тимчик. — Погоджено всього для Закарпаття 60 тисяч (ред. — доз), але оскільки вакцина має певну специфіку використання після розморозки, ми дози будемо отримувати частинами, щоб змогли повністю використати. Відповідно ми будемо отримувати 15 і 15 (ред. — тисяч доз вакцини цього місяця) і через місяць — 15 і 15.»\nЗагалом в областіпонад 4600 закарпатців отримали за добу 11 листопада щеплення від коронавірусу. Таку кількість оприлюднили на офіційному сайті вакцинації. 2268 жителів області 11 листопада вперше щепилися, понад 2 300 одержали другу дозу. Від початку кампанії на Закарпатті завершила вакцинацію понад 171 тисяча людей.\nВікторія Тимчик каже: це 13, 7% населення краю. Хоча б одне щеплення вже зробили понад 255, 5 тисячі людей.\nВранці у селі Синевирська Поляна спалахнула пожежу у житловому будинку\nВ Ужгороде под слоями краски некоторых ужгородских зданий ар-деко скрыты настоящие сокровища (ФОТО)


В Україні сьогодні - до 15° тепла\nВ Україні у середу, 21 жовтня, переважно без опадів, вночі 0-5° тепла, вдень температура підніметься до 10-15°.\n«21 жовтня хмарно з проясненнями. Без опадів, лише на Чернігівщині та Сумщині вдень місцями невеликий дощ. Вночі та вранці на північному сході та в Карпатах місцями туман. Вітер переважно південно-західний, 5-10 м/с», - йдеться в повідомленні.\nТемпература вночі 0-5° тепла, на узбережжі морів 6-10°; вдень 10-15°, у південній частині до 18°; в Карпатах вночі 1-6° морозу, вдень 4-9° тепла.\nУ Києві та Київській області у середу буде сухо, вітер переважно південно-західний, 5-10 м/с.\nЧитайте також: До Києва «прийшла» метеорологічна осінь\nТемпература вночі у столиці 3-5° тепла, вдень 11-13°; по області вночі 0-5° тепла, вдень 10-15°.\nУ наступні два дні, 22-23 жовтня, в Україні збережеться мінлива хмарність, без опадів. Вітер південно-західний, 5-10 м/с.\nТемпература вночі 3-8° тепла, вдень 13-18°; на півдні країни вночі 7-12°, вдень 16-21°.\nДощів не очікується 22-23 жовтня і в столичному регіоні. Вітер південно-західний, 5-10 м/с. Температура вночі 3-8° тепла, вдень 13-18°.\nУ суботу, 24 жовтня, синоптики прогнозують невеликий дощ у західних, вдень і у північних та центральних областях; на решті території без опадів. Температура у південній частині вночі 7-12° тепла, вдень 15-20°, на решті території вночі 4-9° тепла, вдень 12-17°, у північних областях 9-14°.\n25 жовтня вночі у північних, центральних та східних областях, вдень на півночі та північному сході України невеликий дощ, на решті території без опадів. Температура вночі 4-9° тепла, вдень 9-14°; у південній частині вночі 7-12°, вдень 12-17°.\nУ Києві у вихідні, 24-25 жовтня, очікується невеликий дощ. Лише вночі 24 жовтня без опадів. Температура вночі становитиме 4-9° тепла, вдень 9-14°.\nДощ Погода Осінь Вітер


Вулицю Хмельницького в Чернівцях готують до асфальтування » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nЧастину вулиці Богдана Хмельницького почали готувати до асфальтування та укладання бруківки.\nПро це повідомив заступник директора департаменту житлово-комунального господарства Олег Пилип’як, пише ТВА.\nДілянку від Університетської до Сімовича засиплять щебенем - у міській раді обіцяють впоратися з цим за кілька днів. Далі почнуть утрамбовувати і прокладуть шар асфальту, завтовшки 10 сантиметрів. Після того укладатимуть саму бруківку.\nЧитайте також: Вулицю Хмельницького у Чернівцях таки почали ремонтувати (ФОТО)\n- На сьогодні стоїть питання, щоб усю ділянку дороги заасфальтувати, щоб менше опади впливали на стан "корита дороги". А вже бруківку будуть класти місяців через два, - сказав Олег Пилип'як.\nЯк відомо, ремонт вулиці Богдана Хмельницького можна буде контролювати на сайті міської ради.\nТеги - ремонт, вулиця, вулиця Богдана Хмельницького


Іван Франко – Між своїми\nЕпізод із взаємин між галичанами й українцями 1897 р.\nКінчачи 1896 року у Львові видання п’ятого тому періодичного письма «Житє і Слово», я помістив на вступі шостої книжки статтю «З кінцем року», яку вважаю потрібним передрукувати ось із якого приводу. Стаття, в якій висловлені були деякі постулати письменника-галичанина до російських українців, викликала серед сих останніх досить живе враження, розуміється, не однакове у різних груп. Одна група, яка можна назвати радикально-національною, що гуртувалася тоді біля адвоката Міхновського, признала потрібним передрукувати мою статтю в Києві окремою брошурою гектографічним друком для пропаганди, певно, що поперед усього моїх, а може, також і своїх ідей. Сей факт викликав велике обурення серед групи тих українських радикалів, що признавали себе в першій лінії соціалістами, а тільки в другій — українцями. З кружка тих радикалів прислана мені була стаття з полемікою проти моїх поглядів і з докорами, що, мовляв, вороги соціалізму вважали потрібним передрукувати мою статтю для пропаганди своїх ретроградних ідей. Не мавши ані тоді, ані пізніше можливості слідити докладно за розвоєм українських кружків та партій, я не можу сказати нічого ближчого про те, які наслідки мала ця невеличка полеміка в їх розвою; зазначую тільки, що стаття, вимірена проти моєї і підписана буквами Н. С. Ж., була писана рукою відомої, талановитої української поетки Лесі Українки, яка перед тим і по тім не раз давала мені дуже виразні і цінні для мене докази своєї дружньої прихильності.\nЯк документи маловідомого епізоду непорозуміння між своїми передруковую тут також статтю Н. С. Ж. і свою відповідь на неї, обі друковані в третім випуску «Житя і Слова» за март 1897 р. На четвертім місці передруковую вступну статтю з шостого тому «Житя і Слова» 1897 р. п. з. «З новим роком» як доповнення думок і спостережень, висловлених у статті з кінця попереднього року, і як дальший документ для оцінки тодішніх партійних відносин та індивідуальних настроїв.\nПодається за публікацією у виданні «Молода Україна» (Львів, 1910. ч.1. С.96-97).\nДоки всі такі заходи йшли тільки збоку і стрічали дружнє супротивлення всієї українсько-російської суспільності (здається, була колись така пора!), доти нам не було страшно, бо ми могли бути певні, що лихо не ввійде в душу народну і пройде мов вітер поверх води. Та тепер не те. Реакція обхопила частину нашої суспільності; зневір’я у власні сили і в силу рідного народа захитало найкращі характери, породило фантастичні бажання — дійти до чогось при допомозі власне тих, котрих ясно виточена і не раз із цинізмом висказувана мета, щоб ми не дійшли ні до чого путнього і були й надалі гноєм, на котрім би міг виростати і пишатися перед світом їх пишноцвіт. А з другого боку, життя народне дійшло до того ступеня, де вже не вистарчають ані красномовні проповіді, ані голослівне бажання народних святощів, ані платонічна любов, а треба важкої конкретної праці на різних полях, починаючи від елементарної економічної самопомочі і правової оборони, а кінчачи найвищими вимогами наукової й літературної праці. У всьому цьому ми вже пройшли азбуку і опинилися око в око з вищими вимогами, з запотребуванням більших засобів, подвоєної енергії, вищого ступеня технічного і наукового підготування. Безповоротно минула пора «легкобитів». Написанням одного вірша або навіть однієї книжки, виголошенням однієї промови, заложенням однієї читальні нікого нині не здивуєш і титулу до безсмертної заслуги не здобудеш. «Систематична праця на кожнім полі», — ось що сталося окликом теперішньої доби. Се могло би нас тільки тішити, як би се не був виплив того, що ми зрозуміли, що наші противники ведуть власне таку систематичну працю довкола нас і то або просто нам на шкоду, або на те, щоб нас випередити, затиснути в тінь, збити з місця в загальній конкуренції цивілізаційної праці. А, зрозумівши це, ми мусимо собі сказати: Friss Vogel oder stirb!\nПевна річ, дотеперішня праця, хоч невеличка, не була марною, та вона ж витворила для підростаючого покоління ще одну трудність. Серед народа розбуджено апетит до просвіти, до духовного і політичного життя. Народ тисячами горнеться на всякі віча і збори, підставляє карк під жандармські кольби, слухає промови, хапає книжки і допитується за щораз новими. «Давайте нам гімназію, ми вже людову школу пройшли!» — говорив перед кількома роками один селянин на віче в Коломиї, а недавно, на віче у Львові, я знов під час одного нефортунного бесідника чув від мого сусіда-селянина слова: «Що він нам азбуку товче? Нам треба правдивої науки!». Коли появиться яка книжечка або брошурка справді цікава для народу, можете бути певні, що швидко розійдеться тисячами. «Коб я ще не вмер і дочекав прочитати по-нашому Дрепера «Війну релігії з наукою», писав нам один селянин, що, не можучи дождатися тої появи, взяв і прочитав того Дрепера по-польськи. Се вже, як бачите, не той наївний, сентиментальний народ, що, мов та губка, приймає все, що йому даси. На з’їзді «Kołek rolniczych» говорив з кількома російськими селянами, що були на тому з’їзді і вертали з пачками книжечок «Wydawnictwa ludowego». «Та от надавали нам пани, — говорили вони мені. — Ніяково було не брати, ще би вгнівалися. А вже ми по тому викралися та купили собі отих» — і вони показали мені окремо запаковані Драгоманова «Рай і поступ», «Заздрих богів», «Волю віри» та ще дещо з нашої нової белетристики. Мусили викрастися з-під панського ока, бо їх пильно стережено, щоб не заразилися радикалізмом, а вони, проте, повезли його насіння з собою по селах!\nВона ставить до його праці, освіти, енергії та характеру без порівняння вищі вимоги, ніж це було досі. Тут треба величезної маси всестороннього знання, величезної праці й енергії, щоб відповісти тим вимогам і встояти на становищі просвітителя та провідника народного. Вчительство в гімназії чи навіть професорство на університеті вимагає далеко меншого знання і дає далеко менше клопотів. Тут досить обхопити якусь одну спеціальність і спокійно та систематично, мов міль, вгризатися в неї; праця над просвітою народа вимагає цілого чоловіка з усіма його здібностями, вимагає найрізнороднішого знання, а в додатку й відваги, резолютності, ініціативи і здоров’я справді вояцького. А наше рознервоване молоде покоління дуже мало вносить ресурсів до тої важкої праці, яка мусить спасти на його плечі і з якою воно мусить упоратися під загрозою затрати людської подоби.\nОтже, судячи українське духове життя з тих праць, наукових, белетристичних та публіцистичних, які виходять з-під пера українців чи то в Росії під цензурою, чи в Галичині, бачимо поперед усього розвій думок у теоретичнім, абстрактнім напрямі. Інтереси до абстрактних питань переважають над інтересом до конкретних справ. Чи то питання загальнолюдські, чи спеціально-українські підхапуються поперед усього з абстрактно-теоретичного боку: соціалізм з боку матеріалістичного світогляду, зовсім нерозривно з ним зв’язаного, політична реформа з боку федералізму, що в усякім разі може бути тільки дахом великого будинку, в котрому основою є особиста воля і громадська самоуправа; питання української національності з боку вищості українського типу над московським або з боку спеціальної іннервації, що всякому народові надає окремий характер, та тільки, на лихо, поки що лишається в сфері гіпотез. Правда, в цій сфері легко і свобідно буяти, там безпечно, і аргументація pro i contra ні до чого практичного не зобов’язує. Та тільки ж до дійсного життя ті гіпотези і теорії нічим не торкаються, з насущними його проблемами не зв’язані, бо ані теоретичним федералізмом ніхто ситий не буде, ані теоретично виаргументоване українство нікого до себе не потягне і нікого не загріє.\nСя перевага теорії і залюбовання в теоріях не припадкове явище; воно — ознака глибокого розриву між інтелігенцією й народом і почуття тої інтелігенції, що вона безсильна і нічогісінько не може зробити для влекшення долі того народу. Сей розрив, мов темна прірва, зіває на нас навіть із таких письменних праць українців, що займаються народом, що дишуть гарячою любов’ю до того народу. Прочитайте хоч би статтю про штунду в «Житю і Слові», навіть статтю про артілі. Без сумніву, статті писані людьми, що люблять свій народ, тішаться його поступом, співчувають його стражданням. Та що з того? У авторів видно все те, та при тім видно також, що всі свої відомості про дані явища в житті народа вони брали з газет або з уст інших людей. Близької, живої знайомості з народом тут не видно, то й статті при всій цікавості фактів виходять холодні, нема в них того особистого тепла, що надихає всяке слово чоловіка, особисто знайомого з ділом і з людьми. Щоб відчути різницю, досить буде прочитати статтю про робітничі страйки; тут зараз видно чоловіка, що сяк чи так стоїть близько до справи, про котру говорить і, говорячи про неї, знаходить теплий тон безпосереднього, не теоретичного виміркуваного чуття.\nГоворять нам, що на Вкраїні і загалом у Росії є українські радикали, драгоманівці, чи як вони там себе величають. Тяжко сему повірити. Адже ж найвидніша прикмета поступових думок, се жива праця, організація живих людей. Адже радикалізм усюди, навіть і в Галичині, розуміється не як пусте теоретизування, а як прикладання поступових думок до роботи серед народа, як організування того народу до боротьби за політичні ідеали свободи й справедливості. Де є такі радикали на Вкраїні? Чуємо про групи молодіжі, що спорять над тим, чи слід давати вкраїнському мужикові московську книжку, бачимо людей, прихильних нашому радикалізмові, читаємо відозви їх, що, мовляв, складайте гроші на піддержання радикального руху в Галичині. Що про се сказати? Се якась настойка на радикальних ідеях, а не дійсний радикалізм. Хоч і як симпатичні нам особисто ті люди та їх починання, та все-таки мусимо явно сказати їм: не сего треба поперед усього! Галицький радикалізм здвигнувся не грошима, а працею й агітацією серед народа, і ними стоятиме й далі. Робіть, панове, у себе аналогічну роботу, освідомлюйте свій народ — просто, безпосередньо, устами, брошурами та листками, друкованими хоч би у нас та перешварцованими за границею, пробуйте, щоб у вас радикалізм пустив коріння між народом, зробився хоч невеличкою, а громадською, не кружковою силою, то се й для нас буде підмога десять раз більша, ніж ті дрібні грошові підмоги, які тепер ви могли би нам доставити і, котрі замість дійсно поставити нас на ноги, можуть тільки in infinitum продовжати нашу обопільну мізерію. Бо у вас вони зродять почуття облегшення, що ось, мовляв, ми сповнили свій обов’язок, чи то пак відкупилися від нього 10 чи 100 рублями, а у нас ослаблюють енергію, піддержуючи надію на посторонню поміч. Радикальний по ідеям і свідомо національний український рух по характеру серед вашого селянства, серед ваших робітників дасть нам і вам без порівняння більше, бо праця над таким рухом відіб’є у вас охоту до теоретизування, вдесятеро збільшить вашу енергію, породить запал, якого від 1870-х років у вас нема, дасть вам силу і повагу серед поступових і радикальних громад інших народностей, дасть вам живу опору в народі. А й у нас радикальний рух серед вашого народу побільшить віру в свої сили, бо ми почуємо, так сказати, міцну опору за своїми плечима, а при тім наші й ваші радикальні каси розпоряджатися будуть далеко більшими сумами грошей, значить, дальший хід агітації все більше й більше буде забезпечений.\nНе говоріть, що така робота у вас неможлива. Можуть робити її інші, чом же би не могли й ви? Певна річ, «с дозволения начальства» сего робити не можна, та дарма. І нас у конституційній державі начальство не благословило і не благословить на шлях радикальної агітації. Та дарма, вовка боявшися і в ліс не йди. А вже, мабуть, є й між вами люди, що не так дуже бояться того вовка. Я не розумію, як може бути нелегальна дорога чимось дивним, несподіваним або страшним для російського українця, котрий мусить же бачити, що все українство в Росії сам уряд поставив поза рамки легальності. Сам уряд пхає вас на дорогу нелегальної роботи, а ви будете вперто бити лобами об стіну на те тільки, щоб вам було вільно бути легальними? Не бійтеся, уряд добре бачить, де українство могло б бути йому неприємне, і всіми можливими запорами не допускає свідомих українців і української свідомості до народу — а ви будете слати петиції до царя і вести війну з цензорами за дозвіл надрукувати по-українськи книжечку народних оповідань, казок або віршів! Невже се змагання — робота і війна гідна духовного цвіту великої нації? Розділ між українською інтелігенцією і простим народом — ось та стіна, о котру стоїть хоч би сто лобів розтовкти, щоб її розвалити, і поки ви, українські радикали, не зробите хоч одного видного вилому в тій фатальній стіні, поти ані ми, ані ніхто на світі не повірить у серйозність вашого радикалізму.\nМи певні, що в Росії і на Україні не виродилися сильні, енергічні, геройські натури, що зуміють і тут піти на пролом, як пішли Желябови, Кибальчичі і сотки інших українців на боротьбу за всеросійську революцію. Згадуючи про тих дійсних новочасних героїв, ми ніколи не можемо позбутися безконечного жалю. Кілько сили, кілько золотих характерів потрачено і з яким результатом? Усунули особу Александра II, щоб зробити місце Александрові III. Серце стискається з болю й досади. Адже ж якби ті люди були зуміли віднайти український національний ідеал, оснований на тих самих свободолюбних думках, якими вони були пройняті, і якби повернули були свої великі сили на працю для того ідеалу серед рідного народу, якби поклали були свої голови в боротьбі за той ідеал, ми були б нині величали їх пам’ять у ряді наших найліпших борців і — справа вільної, автономної України стояла б нині і в Росії і в Європі як справа актуальна, що жде свого рішення, і, може, зовсім іншим шляхом ішов би розвій молодих українських поколінь!\nТа ще й нині справа не пропаща, бо ще й нині шлях від інтелігенції до простого народу не проверстаний. Народ сам у штундовій організації виробляє свою організацію, дає інтелігенції готові форми, в котрі може виливатися зміст радикального, національно-політичного руху. Сором українській інтелігенції, сором особливо молодому поколінню, коли воно не відчує тої великої потреби, не віднайде шляху до народу, не покладе основи до того, щоб Україну зробити політичною силою. Адже упадок абсолютизму в Росії буде не нині, то завтра, а конституційна управа дає поле готовим силам до конкуренції. Коли українство до того часу не буде готовою силою, то будьте певні, що й найкраща конституція перейде над ним до дневного порядку і куватиме на нього нові ярма. Бо дурня і в церкві б’ють, а на похилене дерево і кози скачуть.\nПодається за публікацією в «Житє і слово» (1896, т.5, с.401—407).\nДрепера «Війну релігії з наукою» – Дрепер Джон Уильям (John William Draper, 1811-1882) – американський фізик, хімік та історик. Оригінальна назва твору: History of the conflicts between religion and science (1867-1870).\nДрагоманова «Рай і поступ», «Заздрих богів», «Волю віри» – назви брошур М.П.Драгоманова, виданих у Львові і Коломиї в 1892 – 1895 рр. Точні назви двох останніх брошур – «Оповідання про заздрих богів», «Про волю віри».\nЖелябови, Кибальчичі – імена героїв російської революційної організації «Народна воля», організаторів замаху на російського імператора Олександра 2 (1881).\nМоя стаття «З кінцем року», поміщена в останній книжці «Житя і слова» з р. 1896, зробила деяке враження в кругах української молодіжі в Росії. Не хочу величатися, бо, як побачите дальше, власне у людей, найближчих нам думками враження було некорисне і викликало полеміку. За полеміку можу бути тільки вдячний, оскільки вона посуває наперед порушену мною справу, пояснює зачеплені мною питання. Чи справді робить се слідуюча стаття і в якій мірі, нехай судять читачі, котрих я прошу тільки одне — перед прочитанням укр. полеміки прочитати мою статтю «З кінцем року».\nПодається за публікацією в «Жите і слово» (1896, т. 6, с. 244).\nЦю статтю Лесі Українки, яка є відповіддю на статтю І.Франка «З кінцем року», уже розміщено на сайті «Мислене древо».\n1. І так, він пише: «Д. Фр. обвинувачує укр. радикалів, що вони мало роблять, мало хочуть робити, врешті, що їх самих мало». Де я се сказав у своїй статті? Не можу знайти сего місця і навіть думаю, що коли б був се сказав, то сказав би велику нісенітницю. Бо коли міг би ще сяк-так сказати, що укр. радикали мало роблять (я й сего не казав, не бувши на Вкраїні і не бачивши їх роботи, до чого виразно признався на стор. 101), то вже ніяк не був би в стані сказати, що вони мало хочуть робити, бо для сего мусив би залізти їм у душу. А робити укр. радикалам закид із того, що їх мало, на се треба якогось тупоумного чоловіка. Та й відки я можу знати, чи їх мало, чи багато?\n2. Пише полеміст: «Д. Франко тільки раз у раз говорить: «Ось що робимо ми — чому би не мали й ви», а на всі можливі відповіді зарані каже: «Тяжко нам сьому повірити. Не може сьому бути правда, а й просто — неправда сьому». І знов я не пригадую і не можу знайти в своїй статті того місця, де би я з самохвальбою говорив: «Ось що робимо ми!». Противно вся перша половина моєї статті показувала масу того, чого ми не робимо або що тільки слабо починаємо робити. Чи я жадав, щоб українці робили око в око те саме, що й ми в Галичині? На стор. 103-й я підчеркнув розрізненість між інтелігентними людьми і простим народом, а далі писав ось що: «Скажуть нам: політичні відносини Росії так зложилися, що інтелігентній громаді годі зблизитися до простого народу, особливо по селах», і на се відповів далі: «Неправда сему, буцім би то теперішні порядки російські так уже абсолютно відрізували інтелігентам доступ до мужика. Не може сему бути правда. Ніякі в світі порядки не можуть покласти такої стіни між одним чоловіком і другим. Навіть у тюрмі під замками люди порозуміваються, а ми маємо приміри, що інші люди в Росії зближаються до мужиків, ведуть серед них правильну пропаганду національну і соціально-політичну». Значить, я ані не клав галичан за примір українцям, ані не приводив «усіх можливих відповідів», а тільки виставив одне скромне і елементарне жадання і старався показати, що воно можливе.\n3. Пише полеміст: «Д. Фр. обвинувачує Желябова і тов. за те, що вони змінили напрямок своєї роботи для здобування всеросійської політичної волі. Д. Фр. чомусь думає, що якби ті люди лишились на Україні шукати серед селянства національних ідеалів, основаних на вільнолюбних думках, то Вкраїна була б тепер країною свідомою і готовою виповнити ті завдання, які їй поставить політична воля». Ось що значить — полемізувати без докладного цитування! А я по поводу Желябова і тов. писав дослівно ось що: «Згадуючи про тих дійсних новочасних героїв, ми ніколи не можемо позбутися безконечного жалю. Адже ж якби ті люди були зуміли віднайти український національний ідеал, оснований на тих самих свободолюбних думках, якими вони були проняті, і якби повернули були свої сили на працю для того ідеалу серед рідного народу, якби поклали свої голови в боротьбі за той ідеал, то… справа вільної, автономної України стояла б нині і в Росії і в Європі як справа актуальна, що жде свого рішення». Значить: 1) я Желябову і тов. нічого не закидав, а тільки жалкував, що їх праця вийшла за рамки нашої національності і смерть їх не вийшла нам на користь, 2) я не велів їм шукати ніяких ідеалів серед селянства і 3) не сказав, що вони самі могли б були зробити Вкраїну «свідомою і готовою». Сі три спростовання я мусив зробити на самім початку відповіді, бо коли мій полеміст говорить, що в моїй статті «З кінцем року» та частина, де говориться про українців, зложена дуже недбало, то я скажу йому, що його полеміка в тих уступах, що наведені вище, зложена попросту недобросовісно. І ще одно: мої уваги про українську інтелігенцію не всі відносилися до укр. радикалів: те, що є на стор. 102, і дальші два уступи статті (стор. 103 і 104) не відносяться виключно до радикалів, а до укр. інтелігенції взагалі. Чому шановний полеміст се промовчав, а потім «побідоносно» показує мені: ось ти оскаржуєш радикалів, а твої стріли падуть на інші голови?\nПоперед усього про кінцеву «anzugliche Frage». Вороги радикальної партії гектографували мою статтю і продають її по такій і такій ціні. І що з того? Чи сим вони дали себе знати як вороги рад. партії? Чи пододавали до моєї статті якісь уваги, перекрутили її? Нічогісінько! Гектографували і розширюють, значить, силкуються розповсюднити мої думки. Я можу сказати їм хіба спасибі, бо я переконаний, що в своїй статті не сказав нічого такого, що могло би шкодити укр. народній справі ані укр. рад. партії. Докоряти мені за те, що хтось розширює мою статтю, наражаючися за се на небезпеку, докоряти для того тільки, що стаття не подобається одному кружкові, а подобається другому, се, по-моєму, буде більше політика нервів, ніж політика програмова.\nЧи укр. радикали для мене міф, як докоряє мені полеміст? Міф не міф, та все-таки справа не дуже ясна. Я не виджу — і тут згори признаюся до незнання людей, кружків, їх взаємин і чого хочете, тільки констатую факт — практично виявлених різниць між укр. радикалами і народовцями старої дати (особливо їх молодшим поколінням), з одного, і соціал-демократами, з другого боку. Правда, в своїх писаннях дехто з радикалів кидає камінням на народовців, та оскільки такі писання доходили до моїх рук і я міг сконтролювати їх, я бачив якусь дитинячу злість або зовсім непереварені доктрини, а не дійсні принципіальні різниці. Повторюю, може вони й є, та треба б їх не тільки висловити в одній статті, а й виявити в практичній роботі. Не можу відмовити собі… прикрості, щоб не привести хоч одну тираду із статті, присланої мені одним радикалом для надрукування в «Ж. і Сл.» — значить, не з приватного листа.\n«Народовці суть українські шовіністи а lа слав’янофіли, що ненавидять усе російське, на що не раз указував і пок. Драгоманов, а радикали — укр. націоналісти, що великорусів уважають за своїх братів. Народовці думають, що народ великоруський і уряд — те ж саме; ми думаємо, що народ стражде, а уряд гнобить. Народовці кажуть, що великоруські революціонери — наші вороги, і навіть умудрилися знайти централізм і в партії «Народного права» і через се з росіянами лучитися не можуть; радикали думають і роблять навпаки. Народовці — вороги соціальної демократії і не мають взагалі ніякого економічного принципу, ні програми, а радикали простягають братерську руку соц. демократії і суть самі соціалісти обох напрямків (!) соціалізму. Народовці стоять на принципі «цель оправдывает средства» і через те не признають норм етики, а радикали в своїй практиці стосуються до сього принципу, і, звичайно, вкупі буть не можуть. Народовці — націоналісти і хочуть, щоб усі були такими; радикали не вірять в національність і т. д.»\nТак ось які різниці між укр. радикалами: одні люблять сих, другі тих, одні думають се, другі те, але що роблять одні, а що другі — сего не знаємо. А вже така поговірка, що одні держаться етики, а другі ні — даруйте, се ж одна злість і нічого більше. А що значить, що укр. радикали не вірять у національність? Чи вони думають, що національності зовсім ніякої нема? Чи, може, думають, що політична робота може не вважати на яку б не було національність? Чи, може, невіра їх відноситься тільки до української національності, а приймає московську як факт, в котрий не можна не вірити? Так само цікаво б нам знати, до яких се обох напрямів соціалізму зачислюють себе укр. радикали? В Росії йде тепер суперечка між соціал-демократами і народниками, — може, се ті два напрями? А в такім разі, чи кожний укр. радикал належить відразу до обох сих напрямів, чи, може, одна часть належить до одного, а друга до другого, а коли так, то що ж їх в’яже докупи? Не заперечить, мабуть, і мій шан. полеміст, що, маючи перед собою такі заяви укр. радикалів а не знаючи нічого про якусь іншу їх конкретну роботу, мимоволі почнеш вважати їх міфом, а в найліпшім разі чимось таким, що не вийшло із стадії ферментації.\nМій полеміст, певно не без деякого оправдання, докоряє мені за те, що я взявся говорити про укр. радикалів, не знавши їх докладно, і взамін за те береться критикувати галицьких радикалів, котрих він знає ще менше, з котрих знає хіба декого з львівської та віденської молодіжі. Вони не імпонують йому. Вірю сему, та, на жаль, навіть уся та молодіж разом узята не є галицький радикалізм, не є гал. радикальний рух, котрий іде по селах, між селянством, а сего полеміст, як сам каже, зовсім не знає. Та я скажу йому: нехай би гал. інтелігентні радикали були й які дрібні, погані, недотепні, то все ж таки українські через те ліпшими не зробляться. А раз почато дискусію про укр. радикалів і їх задачі та роботу, то добросовісному полемісту слід би трактувати сю тему спокійно і річево, без таких скоків, що ось, мовляв, ви також нам не імпонуєте. Ми й не хочемо вам ані кому-будь імпонувати, а робимо в смирності духа свою роботу і можемо сказати тільки одне, що ся наша робота по-чортівськи заімпонувала нашим справжнім ворогам, котрі отеє в різні труби трублять, що в Галичині треба скасувати конституцію, щоб здушити хлопський радикалізм. Ш[ановний] полеміст думає, що в тім мала заслуга гал. інтелігентних радикалів, бо народ, попиханий бідою, сам іде назустріч рад. пропаганді. Можу впевнити його, що коли в якім окрузі з різних причин ненастанна діяльність інтелігентних радикалів зменшиться або зовсім перерветься, то й рух радикальний серед селянства там притихає та розстроюється. Шан[овний] полеміст впевняє нас, що укр. радикали поклали собі метою поперед усього здобути інтелігенцію. Здобути для кого і для чого? Чи для соціалізму «обох напрямків», чи для пошанування принципів етики, чи для невіри в національність? Та хоч би пробували здобувати її й для ідей, удесятеро конкретніших, то все-таки мені здається, що се не та дорога, яка веде до мети. Ми в Галичині також потратили багато літ праці й заходів на здобування інтелігенції, і можу впевнити д. Н. С. Ж., що здобули тисячі розчарувань і один великий пшик у результаті. Коли розбудите живий і сильний рух серед народних мас, по містах чи по селах, то, будьте певні, що є живого й чесного серед інтелігенції, і без вашого здобування пристане до нього; а коли за вами масового руху не буде, то досить буде Лавровського туману або Плеханівської фразеології, щоб і вас самих здобути для ідей абстрактних і далеких від конкретних потреб вашого народу. Фраза про здобування інтелігенції укр. радикалами є, по-моєму, еine faule Ausflucht, і нічого більше.\nЯ не без розмислу посилав і посилаю укр. радикалів учитися практики агітаційної до поляків, литовців, латишів, грузин і інших недержавних народностей Росії, а не до Дейчів, Стефановичів і тих росіян, що ходили в народ, і дармо мені ш[ановний] полеміст тиче ними в очі. По-моєму, російське ходження в народ, хоч і є героїчне, повне посвячення, було роботою зовсім хибною і безплодною. Інтелігенти йшли в народ для себе, для очищення свого сумління, і заразом для пропаганди ідей далеких, вищих понад розуміння народу. Віддатися затяжній праці серед народу, службі його буденним інтересам вони не хотіли і не вміли; найрадніше йшли на фабрики, та й там небагато що вміли осягнути. Се зовсім не те саме, що у латишів і ін., де сотки інтелігентів без усякої пози на геройство довели до того, що кожний мужик уміє читати і має у руках нецензурну, за границею друковану газету та брошуру, нецензурну не своїм змістом, а головно тим, що надрукована латинськими буквами. Та, маючи ненастанно в руках нелегальну лектуру, народ привикає до політичної самостійності, знає своїх проводирів і чує себе з ними за одне, а рівночасно робиться свідомий своєї національності і свого людського я, виховується і для політики і для цивілізованого життя. І коли я закликав українців до такої роботи, так се між іншим і для того, бо власне з боку декого з тих немосковських організаторів до мене доходили поклики: «Де ж ваші українці? Чому вони не освідомлюють, не організують свій народ? Ми бажали би ввійти з ними в зносини, та, звісно, не з кружками інтелігентів, що не мають ніякого зв’язку з масами народними. А коли ваші укр. радикали зі свого боку не почнуть робити серед свого народу такої роботи, то ми самі почнемо її робити, та тоді вже не прогнівайтесь, коли та робота де в чому вам до невподоби. Ми будемо робити для себе, а не для вас».\nШан[овний] полеміст кпить собі з мене, що я по-старомодному вважаю народом селянство, хлопів, а не всю націю. Mea culpa, спіймався на старомоднім терміні! Думав по-галицьки, а не по-європейськи. Поправляюся і повторюю: укр. радикалам конечно взятися до роботи між укр. селянством, без огляду на те, чи воно вся нація, чи часть нації. Воно маса, воно темне, кривджене, безпомічне, і наші вороги з різних боків роблять заходи, щоб позискати його для своїх намірів. Штундовий рух серед того селянства дав доказ, що те укр. селянство здібне до організації, до праці й високого посвячення за ідеальні змагання.\nКоли ж бо дехто з укр. радикалів думає, що не селяни, а міські робітники догідний ґрунт для їх роботи, закидає знов мій полеміст. Во ім’я Господнє! — скажу на се, — йдіть між робітників, тільки йдіть і перестаньте спорити про те, хто ваш ворог, а хто друг, бо сим не тільки народу, не тільки інтелігенції, але й кота з-за печі не вивабите і не здобудете. Та я боюся, що й сей заміт не більше як eine faule Ausflucht. От ми надрукували гарну працю про рос. робітницький рух і про київські соц.-дем. видання. Всяке признання для ініціаторів тих видань, тільки де ж там хоч дух пахне укр. радикалів? Де вони були, коли зачиналося се видання? Чи ж не могло би се видання появитися в Москві, Саратові або В’ятці? По чім видно, що сі видання обертаються до робітників, коли не виключно, то певно переважно українців з роду?\nПорозумійтеся! Ми бажали б бачити на Україні по селах і містах серед мас робочого народу рух просвітний, національний і політичний, аналогічний до того радикального селянського руху, який іде в руській часті Галичини. То певно не мусить бути і не буде копія з нашого руху, та рух штундовий і національно-просвітні рухи серед інших недержавних національностей Росії доказують нам, що радикальний рух з певними модифікаціями можливий у Росії. Адже ж показався можливим рух соціально-демократичний, що вимагає для себе далеко більшого простору і політичної волі, ніж хлопський рух радикальний. По нашій думці, тільки такий рух може пробудити українську націю в Росії і зробити її силою, може бути гарантією того, що при настанні політичної волі — чи се буде тепер, чи в четвер — з укр. нацією будуть числитися, значить, політична воля пошанує її краєві й національні особливості. Тільки те може бути пошановане, що сяк чи так виступить назверх. Власне те, що в Галичині при настанню конституції русини не підготували собі сили серед простого люду, зупинило на довгі роки розвій національний і підрізало добробут економічний [Ш[ановний] полеміст і тут без потреби вдався в кпини, що, мовляв, галичани дістали політ, волю без власної праці. Так зовсім з неба вона їм не звалилася і, напр., на полі шкільництва вони ще перед 1848 роком таки дещо робили, незважаючи на труднощі і з боку шляхти, і з боку державної адміністрації]. Українці вже тепер у многих поглядах стоять ліпше від галичан, у них є верства заможна і широко освічена, та й серед простого народу живіші традиції козацької волі. От тим-то нам здається, що можемо від українців вимагати більше, ніж від галичан, і що українці не мусять грішити тими самими гріхами, якими вільно й невільно грішили галичани.\nПодається за публікацією в «Житє і слово» (1897, т.6, кн.1, с.16—17).\nЛавровського туману – П.Л.Лавров (1823 – 1900) – російський публіцист, один з ідеологів народництва.\nПлеханівської фразеології – Г.В.Плеханов (1856 – 1918) – російський народник, пізніше марксист.\nДейчів, Стефановичів – Л.Г.Дейч (1855 – 1941), Я.В.Стефанович (1853 – 1915) – визначні народники (зокрема, керівники Чигиринської змови 1877 р.).


Особовий склад окремого батальйону морської піхоти відпрацював дії у складі взводних тактичних груп - Ukrainian Naval Forces\n26 Nov 2021 ID:5053 Переглядів:448\nНа одному з полігонів Одещини, рота морської піхоти та десантно-штурмова рота окремого батальйону морської піхоти відпрацювали дії взводних тактичних груп.\nТак, за легендою навчання, незаконні збройні формування захопили адмінбудівлі у декількох населених пунктах. Морські піхотинці мали висунутися у визначений район та знешкодити умовні ворожі сили. Далі розвідкою були виявлені групи на легкоброньованій техніці, які здійснили спробу прориву. Силами передового дозору, противника було заблоковано, а після підходу основних сил – знищено.\n– Подібні навчання дають військовослужбовцям неоціненний практичний досвід, який вони використовуватимуть під час виконання завдань за призначенням. В цілому, мета навчань – досягнута, загальна оцінка добре, – зауважив заступник командира окремого батальйону морської піхоти з морально-психологічного забезпечення майор Сергій Биковський.


Комплексне обстеження у офтальмолога в медичному центрі «Авен Про»! Киев\nГоловна > Краса та здоровʼя> Комплексне обстеження у офтальмолога в медичному центрі «Авен Про»!\nКомплексне обстеження у офтальмолога в медичному центрі «Авен Про»!\nКомплексна діагностика зору та консультація офтальмолога для однієї людини за ціною 139 грн. замість 500 грн. Знижка 72%\n139 гривень Вартість: 500 гривень Знижка: 72.2% Економія: 361 гривень\nАвен Про. Медичний центр.\nЛьвів вул. Підвисоцького, 19\nВ медичному центрі «Авен Про» досвідчені фахівці надають медичну допомогу в різних сферах медицини. Також у клініці Вам зроблять комплексну діагностику зору та нададуть консультацію офтальмолога. Це допоможе Вам виявити патології на початковій стадії або ж засвідчити, що у Вас 100% зір. Лікарі, які постійно підвищують свою кваліфікацію, допоможуть Вам зберегти зір відмінним, а погляд ясним.\nБофон дає можливість пройти комплексну діагностику зору та консультацію офтальмолога для однієї людини в медичному центрі «Авен Про» за ціною 139 грн. замість 500 грн. Знижка 72%.\nКомплексна діагностика зору включає в себе:\n- консультацію лікаря-офтальмолога,\n- перевірку гостроти зору,\n- дослідження акомодації і бінокулярних функцій,\n- огляд очного дна,\n- біомікроскопію (огляд переднього відрізка ока на щілинний лампі),\n- вимірювання ВГД,\n- підбір окулярів,\n- схему лікування,\n- повторну консультацію протягом 2 тижнів.\nСтрок дії Бофонів: з 14.03.2014р. по 13.05.2014р.\nОдин учасник старший за 16 років може скористатися тільки одним Бофоном і тільки один раз.\nНеобхідний попередній запис на прийом за телефоном:\nЯкщо учасник записався на прийом, але не з`явився в назначений термін або запізнився на 15 хв. та не попередив про це завчасно за 24 години, адміністрація залишає за собою право відмовити учаснику у наданні послуг зі знижкою або надає послуги в рамках того часу, який залишається у клієнта. В цьому разі Бофон вважається використаним.\nКонсультація досвідченого лікаря офтальмолога та всі необхідні дослідження. Індивідуальний підхід до кожного пацієнта. Повторний візит має консультативний характер. Обстеження можна пройти з понеділка по п`ятницю.


НАБУ | Politerno - Part 4\nВійна правоохоронних органів в Україні досягла свого апогею. Вранці четверга, 30 листопада, НАБУ розповсюдило повідомлення, у якому звинуватило Генпрокуратуру та СБУ у зриві спецоперації з виявлення корупції в Державній міграційній службі. Ця подія стала черговою ланкою в негласному протистоянні між створеними кілька років тому антикорупційними органами та “старими” правоохоронними структурами. Для роз’яснення конфліктної ситуації керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Назар Холодницький та директор НАБУ […]\nАнтикорупційні підсумки напередодні саміту “Східного партнерства”. Що вимагав ЄС і не виконав Київ\nНайближчими днями Україна може втратити 600 мільйонів євро – повідомив напередодні саміту “Східного партнерства” Хюг Мінгареллі, голова представництва ЄС в Україні. Точніше, вона точно втратить ці гроші – з відповіді дипломата це є очевидним, він просто спробував пом’якшити реальність. В тому числі таке рішення стане оцінкою тому, як Україна виконує взяті на себе зобов’язання в сфері […]\nСоломатінаГейт. Що буде з НАЗК після звинувачень його керівництва у фальсифікаціях\nАнтикорупційні структури потряс потужний скандал. У вівторок, 14 листопада, керівник департаменту фінансового контролю і моніторингу способу життя Національного агентства із запобігання корупції (НАЗК) Анна Соломатіна звинуватила своє керівництво в упередженості перевірок електронних декларацій. Більш того, вона звинуватила Адміністрацію президента (АП) в повному контролі над НАЗК і в примусі до фальсифікації перевірок декларацій чиновників. Документи, що […]\nБитва за 157 мільйонів або як “общак Януковича” вкрали три рази\nГучна історія з конфіскацією до бюджету $ 1,5 млрд., на офіційному рівні оголошених власністю колишнього президента України Віктора Януковича і осіб з його найближчого оточення, отримала новий поворот. Навколо десятої частини цього жирного пирога, “вагою” в $ 157 млн. зійшлися в клінчі Генпрокуратура і НАБУ. Обидва відомства заявили свої “права” на двічі заарештовані в рамках […]\nСолом’янський райсуд Києва зобов’язав НАБУ відкрити кримінальне провадження щодо колишнього прем’єр-міністра Арсенія Яценюка і міністра юстиції Павла Петренка за підозрою в розтраті державних коштів у великих обсягах і відмиванні доходів. Про це йдеться в судових матеріалах, передають Українські Новини. Це рішення суд прийняв 17 жовтня. В суді заявник зазначив, що НАБУ раніше відмовилося відкрити відповідне […]\nВідсутність реального суду привело до того, що сьогодні в Україні фактично відсутні іноземні інвестиції Затягування початку роботи нового Верховного суду свідчить про те, що влада побоюється його роботи, як нового незалежного органу. Таку думку висловив голова Національного антикорупційного бюро Артем Ситник. Головна проблема полягає в тому, чи вдасться створити суд караючого меча, так би мовити, […]\nАнтикоррупційне “свавілля”. Чи зможе НАБУ паралізувати парламент?\nВплив Національного антикорупційного бюро на політичне життя України в останні місяці складно недооцінити, і нинішньої осені він буде тільки зростати В останній час НАБУ при активній підтримці США та парламентської групи “антикоррупціонерів” набуло слави своєрідного “кіллера” державних службовців і народних депутатів, яка ініціювала в короткий термін кілька резонансних справ. Мова йде в першу чергу про […]\nЯнтарна епопея, замішаними в якій опинилися чинні нардепи від влади, майже місяць не сходить з перших шпальт ЗМІ. Але навіть така суспільна увага не завадила правоохоронцям вести кулуарні переговори як між собою, так і з фігурантами справи. Наслідком цього вже стала спроба приховати цілий ряд скандальних подробиць історії. Головна з яких – наявність складу злочину […]


Октябрь, 2012 | Радіоелектроніка\nЦе реле стояло в “Изохрон”. Сьогодні (16 січня 2013р.) його випаював, щоб зробити більш-менш гарну фотку собі на пам’ять. На виводах було стільки припою, що випадково хлюпнуло мені на штани. Це в мене було не перший раз, тому вирішив просто його забрати. Та не тут то було! Я його цапнув, а припій виявився ще розплавлений… ах-ах-ах. На щастя ніхто не постраждав Пальці трохи попекли і все забулося. А от відбитки пальців залишилися:\nОдна сторона від великого пальця, інша від вказівного.\nadmin інші радіокомпоненти\t Різне, Радіодеталі\nВже його нема – я по ньому вдарив кілька разів молотком і на цьому його існування закінчилося По бокам множник трохи товщий – там були конденсатори. Біля присоски, в чорному кожусі схований резистор. далее\nВсім відомі (МЛТ-2: металоплівковий лакований термостійкий, 2 Вт)\nМарка цього фоторезистора СФ3-4Б. Якогось номінального значення опору немає, оскільки він змінюється від сили світла.\nПідстроювальні резистори. Якщо довго лежать, то рекомендується змазувати вазеліном, маслом (наприклад, ЦИАТИМ) чи іншим жиром. Але чув, що від олії потенціометри робляться “дубові”\nБагатооборотні резистори від старого телевізора, для підстройки каналів.\nЗмінні резистори. Реостати також треба іноді змазувати. Більшість із них розбірні, хоча є такі, що до повзунка не долізеш.\nadmin конденсатори\t Різне, Радіодеталі\nЗавалявся в мене один універсальний пульт. Подумав, що він вже нікому не потрібний, через це вирішив продати. Хотів скачати до нього готову інструкцію (пульт UET-606), але виявляється, що на російській мові знайти її не так просто. Зайшов на один форум – немає, зайшов на другий – також немає! Є варіант на англійській мові або іноді попадається разом з якимись вірусами. Краще не ризикувати.\nПрийшлося самому оприлюднити інструкцію на російській мові.\nПереписувати було лінь, сканера не було, тому наробив фотографій. Якість зображень не найкраща, але можна миритися. Отже, представляю вам інструкцію до пульта UET-606: далее\nadmin Різне, Ремонт\t Різне, Ремонт\nЛак МЛ-92 (електроізоляційний)\n-просочування обмоток трансформаторів і електродвигунів;\n-покриття друкованих плат.\nСушка лаку при температурі 125 С:\n-при одношаровому покритті – 8 год. ;\n-при багатошаровому покритті – 16 год.\nтолуол, ксилол чи суміш одного з цих розчинників з уайт-спіритом в пропорції не менше 1:3\nКолись купив такий лак, трохи покористувався і не сподобався далее\nСтрипер і кримпер – що це таке?\nadmin Різне\t Зв'язок, Прилади, Ремонт\nКримпер - інструмен відносно новий (порівняно з молотком). Не дивно, що мало хто знає, як він називається. Якщо пошукати значення слова в інтернеті, то кримпером обтискають не тільки кабелі, але й пресують папір (для відкриток), використовують для ювелірних виробів при стисканні металевих елементів. Інакше кажучи – це обжим (затискач)\nНа фотографії видно, як виглядає кримпер (також називають “кліщі для обжиму”). Основна його задача – обжимати кабельні роз’єми. В нашому випадку кримпер призначений для конекторів 8Р8С (8 Position 8 Contact). Додатково він має опцію стрипера.\nЗ допомогою кримпера можете зробити брелок для ключів.\nСтрипер призначений для зняття ізоляції з провідників. Стрипери також мають дуже широкий асортимент, але задача в них одна – зняти ізоляцію.\nНим дуже зручно користуватися, якщо зачищати велику кількість провідників – це помітно економить час, полегшує роботу і робить її більш якісною.\nДумаю, знайдеться ще кілька десятків інструментів, які мають свої екзотичні назви. Можете продовжити цей список в коментарях – буде цікаво.


МОЗ презентувало додаток зі списком безкоштовних медикаментів - ZAXID.NET\nМіністерство охорони здоров'я (МОЗ) запустило нову програму «Ліки контроль» для перевірки ліків, які внесені до Національного переліку основних лікарських засобів і які повинні закуповувати державним коштом. На сторінці конкретного лікарського засобу зазначено, чи входить він до державної програми «Доступні ліки», згідно з якою пацієнт може отримати препарат безкоштовно або з частковою доплатою, повідомив на прес-конференції у вівторок, 19 червня, заступник міністра охорони здоров'я Роман Ілик.\n«Коли користувач шукає препарат, йому випадає список препаратів. І ті ліки, які беруть участь у програмі “Доступні ліки”, позначені логотипом цієї державної програми. Можна зайти у картку препарату, подивитися на яких умовах можна отримати цей препарат і також перейти до покрокової інструкції, як саме його отримати», – розповіла голова правління ГО «Ліки контроль» Наталія Гуран, яку процитував телеканал новин «24».\nКрім того, Роман Ілик повідомив, що у разі, якщо пацієнту відмовляються надати ліки з цього переліку безкоштовно, варто писати скаргу.\n«Кожен пацієнт повинен знати, які ліки йому гарантує держава. Він повинен отримати їх в повному обсязі на весь курс лікування. Завдяки новому модулю в програмі “Ліки контроль” пацієнти зможуть дізнатися, які препарати їм гарантуються безкоштовно і з'ясувати, чи не забули про них сказати в лікарні», – зазначив Ілик.\nДиректорка програми «Громадське здоров'я» Вікторія Тимошевська наголосила, що міжнародний фонд «Відродження» має намір забезпечити фінансову підтримку роботи і розвитку цього додатка. Зокрема, найближчим часом фонд планує завершити розробку автоматизованої електронної скарги на випадок, якщо пацієнт не отримав в лікарні ліки, що входять до національного реєстру.\nНаразі програма доступна як на сайті, так і для Android в магазині додатків Google Play Market.


Прохачів субсидій уже вдвічі більше, ніж торік - статистика\nУ січні-травні 2016 року по житлові субсидії уже звернулося вдвічі більше домогосподарств, ніж за аналогічний період торік.\n"У січні-травні 2016 р. за субсидіями для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг звернулось 2747,9 тис. домогосподарств, що у 2 рази більше, ніж у січні-травні 2015 р.", - зазначається у зведенні.\nПри цьому, як випливає зі статистичних даних, 40% домогосподарств (понад 1,1 млн домогосподарств) у 2016 році звернулися за субсидіями лише протягом одного місяця - у травні поточного року, коли відбулося підвищення тарифів на газ для побутових споживачів.\nЧитайте також: Нові тарифи на тепло, світло і воду. Інфографіка


Еколого-туристичний візит-центр НПП «Синевир» - важливий інформаційно-освітній осередок\nЕколого-туристичний візит-центр НПП «Синевир» - важливий інформаційно-освітній осередок музейного типу. Створений у 2004 році з метою ведення екологічної просвіти, формування привабливого туристичного іміджу національного парку. Виконує ознайомчу, просвітницьку і навчальну функції.\nДо структури візит-центру належить: конференц-зал, виставковий зал, музей лісосплаву та істерико-краєзнавчий музей. На відвідувачів тут чекають багаті ілюстровані, картографічні, інформаційні матеріали та унікальні старовинні експонати.\nУ виставковому залі гостей зустрічає макет-карта території НПП «Синевир», за допомогою якої можна здійснити віртуальну подорож екологічними, науково-пізнавальними стежками, туристичними маршрутами, підкорити найвищі вершини краю. За допомогою фотогалереї, виставки, стендів ознайомитись з рослинним і тваринним світом парку, в тому числі червонокнижними видами. У конференц-залі можна переглянути науково-популярні відеофільми про НПП «Синевир».\nЕкспозиція музею лісосплаву знайомить з історією спорудження греблі на Чорній Ріці, процесом розробки, спуску та сплаву деревини гірськими річками. Такий спосіб транспортування деревини використовувався до середини ХХ століття. У історико-краєзнавчому музеї можна ознайомитися з побутом, звичаями і традиціями горян XIX – початку XX століття.\n-\tТуристичний маршрут «Лінія Арпада» (150 м);\n-\tРеабілітаційний центр бурих ведмедів ( 3 км);\n-\tВодоспад Білий Звір (3,5 км)\n-\tДике озеро (6 км)\n-\tСиневирське озеро (11 км).\nЛаскаво просимо відвідати еколого-туристичний візит-центр НПП «Синевир»\n90041, Закарпатська обл., Міжгірський р-н, с. Синевир (Остріки),\nтел..: (03146) 2-76-18,


М'яке ліжко Richman ➦ Брістоль з доставкою по Україні - купити в інтернет-магазині | Імперія Матрасів\n723 грн/місяць Розстрочка\nВисота узголів'я 101 см\nРекомендована висота матраца 20-21 см\nПереваги м'яких ліжок\nЕлегантність та затишок М’яке ліжко - поєднання практичності й комфорту, що освіжає інтер’єр. Завдяки м’якій оббивці ліжко важко подряпати, на ньому не залишається слідів від удару і знижується ймовірність травмуватись самому.\nФункціональність та зручність Підйомний механізм у ліжку відкриває безліч додаткового простору для зберігання речей, таким чином шафа стане менш завантаженою, адже ковдри, подушки, постільна білизна та інші аксесуари для сну чудово помістяться в короб ліжка. Якщо ви за раціональне використання місця в кімнаті, то це саме те, що потрібно!\nЗавжди хотіла мяке ліжко, це мені порадила консультант. Дуже приємно, що фото не відрізняється вді реальності. Хіба що інтер'эр спальні :)


Пережили окупацію, голод і втрату культури: Чому Україна та Ірландія можуть навчити одна одну\nМабуть, найбільш дієвим способом у дослідженнях суспільних процесів, є метод аналогії. Коли ми говоримо про соціум, то фраза про "все пізнається порівнянням" правдива на тисячу відсотків. Це я до того, що в часи суспільного збурення, яке не покидає Україну, для розуміння, що ж буде далі, варто дивитися на близькі по духу та історії країни\n9 лютого 2020 15:00\nМеморіал жертвам голоду в Дубліні. Тут і далі - фото автора\nЗазвичай, коли ми хочемо порівняти свою країну з кимось, то на розум приходять або наші східноєвропейські сусіди – Польща, Словаччина, Чехія, або країна-агресор Росія, 300-річне перебування в залежності від якої не могли не напрацювати в нас певні прикрі схожості. Щоправда, при тотальних й розбіжностях. Але ми зараз не про "запорєбрік". Справа в тому, що на мапі світу є ще одна країна, яка має напрочуд багато спільного з Україною, хоча знаходиться від неї в тисячах кілометрів й на позір відрізняється от буквально всім. Мова – про Ірландію. Але насправді, у нас з нею набагато більше спільного, ніж з багатьма сусідами.\nТак сталося, що автор цих рядків в якості музиканта нещодавно побував в цій чудовій країні. Й отримав підтвердження ідеї, яка давно засіла в моїй голові. Мова про те, що Ірландія та Україна – це країни-побратими, які, щоправда, поки що не до кінця це зрозуміли. Але було б варто, адже це може піти на користь обом країнам.\nНапевно, давайте розпочнімо з історичної долі наших народів. Здавалось би, що може бути спільним у однієї з найперших католицьких країн в історії, розташованої на острові в Атлантичному океані та східного фронтиру європейської цивілізації - Україна, яка й християнство прийняла однією з останніх в Європі, й все життя змушена була відбивати постійний натиск різноманітних степових орд – від печенігів та половців й до московітів? Ірландія – країна, що в часи раннього Середньовіччя стала центром збереження римських традицій й Україна-Русь, яка тільки при Володимирі Великому стає потужною силою. Насправді, дуже багато що.\nМожна розпочати з того, що чимало сучасних дослідників доантичної Європи вважають, що кельтські та слов’янські племена складали основу того, що можна назвати автохтонним населенням Європи. Грубо кажучи, саме ці дві групи народностей населяли Європу до вторгнення германських племен й до початку римської експансії. Понад те, майбутні ірландці, скоріш за все, є вихідцями з Причорномор’я. Тобто, цілком можливо, що вже звідти тягнеться схожість, якщо не єдинокорінневість походження та культурного коду наших країн. Однак залишимо ці питання фахівцям, й перейдемо до питань більш важливих та актуальних.\nНаприклад, до того факту, що й ірландці, й майбутні українці зазнали могутнього впливу вікінгів. Адже наші країни були об’єктом їх експансії протягом 300 років щонайменше. Й вікінгський досвід увійшов як в український, так і в ірландський метальний генокод. Але це теж ще далеко не найбільш цікаве та визначальне. Найважливіше у питаннях спільності починається для Ірландії – у 12 столітті, для України – аж у 17-му. Мова йде про вторгнення на наші та ірландські терени сусідньої країни з імперськими амбіціями. При чому, вторгнення, здійснене на запрошення самих жертв цієї експансії.\nТак-так, і у випадку Ірландії, і у випадку України окупант приходив не сам по собі, а на запрошення недалекоглядних місцевих можновладців, які сподівалися використати його у процесі міжусобної боротьби за владу. Якщо ми говоримо про Ірландію, то там знайшовся такий собі Дермот Макмурроу, який втратив свої володіння в наслідок феодальних розборок. І не знайшов нічого кращого, ніж звернутися по допомогу англійського короля Генріха ІІ. Який давно вже точив зуби на Смарагдовий острів. Й скористався цим запрошенням сповна. Англійці, за допомогою норманів, увійшли в Ірландію й дуже швидко поставили її на коліна. Тоді ще ніхто не знав, що це триватиме близько 800 років й ледь не закінчиться смертю ірландців як народу та етносу.\nВ Україні ситуація загальновідома – коли Богдан Хмельницький допустив чи не єдину за свою військово-політичну кар’єру помилку, але дуже фатальну. Мова, звичайно, про Переяславські угоди, які надали імперським устремлінням Москви легітимності й віддали Україну на 300 років під владу Росії. В сухому залишку, маємо ситуацію, коли через невміння об’єднатися та недалекоглядність й ірландці, й українці самі покликали окупантів на свою землю. Й потім дуже довго й болюче намагалися цих окупантів вигнати. Але вийшло й в них, й в нас тільки в результаті величезних, світових катаклізмів, які порушили міць імперій – Британської та Російсько-Радянської.\nЙ в них, й в нас є досвід створення ефективних підпільних організацій спротиву окупантам – Ірландської республіканської армії в Ірландії та ОУН-УПА в нас. При чому, з широким методом дій – від просвітницьких та політичних до прямого тероризму. Навіть смішно, наскільки співпадають суспільні дискурси про "справжніх патріотів зливають в котлах" та "кляті угодованці з Лондоном вбивають ірландських патріотів, які хочуть об’єднання Ірландії й звільнення наших братів в Північній Ірландії".\nЙ ми, й вони пережили страшне випробування голодомором. Щоправда, у ірландців він стався на століття раніше, але мав не менш руйнівні наслідки. В Ірландії голодомор відбувся через те, що в часі співпали процеси економічні та природні, однаково вкрай несприятливі. Спочатку в Англії через відміну "хлібних законів" різко впали ціни на хліб. Й через що великі землевласники, в основному – англійці, вирішили, що їм вигідніше тепер вирощувати на своїх землях скот, а не збіжжя. Й почали зганяти з земель дрібних орендаторів, тобто, ірландців. Паралельно країну уразила епідемія захворювання картоплі, яка складала основу раціону для ірландців. Плюс англійський уряд ніяк не допомагав кілька років викинутим напризволяще сотням тисяч людей. В результаті, померло близько 1,5 млн. людей, ще стільки ж змушені були емігрувати до США на старих кораблях. Під час плавання величезна кількість людей гинули від того ж таки голоду чи хвороб.\nЗ цього моменту й аж до 1960-х років населення Ірландії невпинно зменшувалося. Після закінчення голоду – через нескінченну еміграцію до США. Де на даний момент проживає близько 40 млн. людей з ірландським корінням, коли як населення самої Ірландії ніяк не доповзе до 5 млн. І це при тому, що на момент початку катаклізмів 1840-х Смарагдовий острів населяло понад 8 млн. людей. Це щоб був зрозумілішим катастрофічний масштаб тих подій. Про наші Голодомори та їх досі жахливий вплив на наш народ, думаю, нікому нагадувати не треба. Біонегативна селекція населення, як бачимо, жорстко пройшлися по наших народах. Тож, і ми, й вони є глибоко травмованими націями, які пережили голод аж до нищення етносу.\nЙ в них, й в нас культурне відродження розпочалося у другій половині 19-го століття. Й в них, й в нас колонізатори завзято нищили культуру, еліту та мову. Щоправда, у ірландців ситуація була гіршою, адже їм, фактично, прийшлося наново винаходити всю свою культуру – музичну, поетичну, літературну. Адже англійці з голодомором та еміграцією поставили цей народ прямо над прірвою повного зникнення. На початку 20-го століття ірландська мова була майже винищена вщент. Й навіть 100 років незалежності, які Ірландія буде святкувати наступного, 2021-го року, не сильно просунули цю країну в процесі набуття своєї мови назад. Причин тут багато – й те, що ірландців банально мало. Й те, що емігрували вони в країну, де основною мовою є все та ж англійська (США). Й те, що британці набагато довше володіли Ірландією, ніж Росія – Україною, та й є набагато більш вправними колонізаторами. Тому багатьом ірландцям й до сьогодні незрозуміло, для чого використовувати якусь дивну, ні на що не схожу мову, коли є англійська. І хай це мова окупанта, зате нею вигідно робити справи. Плюс до цього всього, ірландська справді є абсолютно не схожою на англійську, та й інші діючі європейські мови. Тому вивчити її – не так легко.\nВ цьому сенсі, Україні повезло трохи більше. Однак ми теж маємо загальновідомі проблеми з українською та нескінченні дискусії про те, чи можлива Україна не українською мовою. Як показує приклад Ірландії, так – можлива. Але така країна завжди буде нести на собі певну печатку неповноцінності, яку, до речі, чітко відчувають в Ірландії. Де уряд відчайдушно намагається впроваджувати ірландську й навертати громадян до неї. Виходить дуже повільно, але поступове зростання використання кельтської все ж є. Хоча й англійська має статус другої державної.\nЗауважу, що аж до 1990-х років Ірландія була дуже бідною окраїною Європи. Чия ситуація багато в чому нагадує українську – ірландці теж прекрасно знають, як це – бути "бідним родичем Європи", який виживає за рахунок грошей заробітчан з-за океану. Але вони вчасно змогли вловити тренд на IT, й заманити до себе в країну низькими податками абсолютну більшість IT-гігантів. А також, фармацевтів та медичних компаній. В результаті чого, зараз є лідерами в цих галузях у світовій економіці. На додачу до традиційного фермерства та легкої промисловості. На жаль, в цьому українці ірландцям уступають, адже зрозуміти свої економічне місце в світі, окрім дурних тез про "аграрну наддержаву" ми так і не спромоглися.\nНу, й нарешті люди. Ірландці багато в чому схожі з українцями своєю гостинністю, емоційністю, щирістю, на противагу британськими "рибним очам", застиглими у законі чи російським агресивно-імперським хамством. Так само, ірландці мають певну хуторянськість в характері – в хорошому сенсі слова. Тобто, вони теж прекрасно пам’ятають, як це – жити з дулею в кишені до окупантів, сприймати державу як символ чужоземного поневолення. Чи що це таке – хотіти, щоб від тебе нарешті відв'язалися та дали спокій жити заради себе, без постійного використання в якості гарматного м’яса для побудови імперії. Взагалі, не дивлячись на імідж баламутів, п’яниць та хуліганів, ірландці не несуть на собі печатку справжньої агресії, яка притаманна імперським націям. Тобто, ірландці можуть похуліганити, але явно не здатні на скрупульозне винищення когось чи холодне презирство до інших народів. Насправді, вони добродушні любителі випити та смачно поїсти. В чому дуже схожі з українцями. Ми ж теж любимо прості, селянські радощі життя, як і будь-яка селянська нація, яка ще не закінчила процес урбанізації.\nВзагалі, ця глибока схожість проявляється навіть на рівні паралелей у музиці чи у мелодиці мови. Рекомендую якось послухати ірландську мову, а потім включити бойківську говірку чи гуцульську. Повірте, ви будете дуже здивовані. Взагалі, ірландці в цілому – теж вихідці з аграрного села, й в цьому ми – близнюки-брати. Як і в тому, що нам тільки належить виховувати вміння жити у великих містах, ставати справжніми міщанами. Ми – нації, де еліту систематично винищували, а нову треба створювати довгою й копіткою працею. За умови постійного пресингу колишнього імперського центру, який ніколи не упустить шанс завербувати когось з цієї новоствореної еліти в якості свого агенту впливу. До речі, ірландці через так зрозумілу нам індивідуалістичність ферми-хутора схильні до ізоляціонізму та небажанню лізти в чужі справи. Наприклад, цікаво, що Ірландія не є членом НАТО й має позаблоковий статус.\nВ Ірландії відчуваєш себе дуже спокійно, як в колишній провінції. Але це спокій добре впорядкованого простору, де всі знають своє місце в світі й ніхто нікуди не спішить. Так, ірландці, як і українці, в масі своїй – дуже консервативні люди, до яких всі новинки доходять із запізненням. Щоправда, цей консерватизм не розповсюджується до рівня нашого іноді дикого трайбалізму – наприклад, Ірландія є однією з перших країн у світі, які легалізували одностатеві шлюби. Що ніяк не заважає більшості мешканців Смарагдового острову бути сім’янинами, з кількома дітьми та глибокою католицькою вірою. Яка, до речі, стала одним з головних символів опору британським колонізаторам, які намагалися тут понад 600 років насадити англіканство, але так і не змогли.\nНу, й про те, що в Ірландії є свої "ДНР/ЛНР" та Крим в одному флаконі у вигляді Ольстеру, чули, мабуть, всі. Так, в найбагатші та розвиненіші 6 північних графств на острові Англія намагалися переселяти своїх громадян й потім, при наданні Ірландії незалежності, залишила їх у своєму складі. Й тепер цей конфлікт між британоірландцями та ірландцями вже майже 100 років роз’ятрює єдине тіло Ірландії. Нічого не нагадує?\nДо речі, в Ірландії, через замкненість на собі та певну провінційність далеко не всі добре розуміють суть україно-російського конфлікту, аж допоки ти не запропонуєш наступну формулу: росіяни для українців – це як англійці для ірландців. Після цих слів навіть молодь, яка вже не так заглиблена у складні стосунки з Англією, все одно розуміє дуже чітко – й це видно – сутність українських реалій.\nВзагалі, українцям, яких в Ірландії, вже чимало, легко інкорпоруватися у місцеве суспільство. Як через певну схожість, так і через те, що ірландці – дуже прості люди, які не мають особливих упереджень щодо тих, з ким їм не приходилося часто стикатися. Й готові гостинно приймати того, хто готовий жити з ними в мирі й злагоді. Нам справді є чому повчитися одне в одного. Нам – як економічно виходити з-під впливу імперії й долати нав’язуване століттями зубожіння. Ірландцям у нас слід повчитися того, як все ж таки зберегти свою культуру та передовсім – мову. З іншого боку, ми можемо брати приклад з того, як ірландці, використовуючи свою діаспору, змогли зробити свою культуру прекрасним експортним товаром. Це ми і про танці, і про музику, і пабну культуру, і про день Святого Патріка, який святкується тепер в усьому світі тощо.\nЗ економічної точки зору, наші країни дуже багато можуть дати одне одній. В нас – багато територій, населення та ресурсів, в ірландців – досвід успіху, певний капітал та членство в ЄС. Але головне – це, знову ж таки, люди. Які і в нас, і в них мають дуже багато спільного. Ми – два народи, які своїм стражденним шляхом заслужили на щастя. І як ніхто інший розуміємо одне одного в цьому. Залишилася справа за малим – нарешті, реалізувати це. А то донедавна в Україні навіть не було посольства Ірландії, а всі документи українців щодо віз йшли на оформлення до Москви. Але в наступному році, стараннями української діаспори, воно таки відкриється. Сподіваюся, це стане символом того, що українці знайшли нових великих друзів в цьому буремному світі. З якими цілком можливо й потрібно кооперуватися на всіх рівнях – від економіки до культури й до політики.


Захворювання під час вагітності - не рідкісні. Кік б ні проходила ваша вагітність, шанси на те, що за дев'ять місяців вас не наздожене застуда, вкрай малі. Треба зауважити, що буквально на всіх термінах поточної вагітності жінка повинна буде намагатися уникати місць, де масово скупчуються люди. А потрібно це у зв'язку з різко підвищеним ризиком її зараження різними вірусними захворюваннями.\nДеякі жінки думають, що під час вагітності у них хороше самопочуття, іноді навіть підвищення опірності до різних захворювань кшталт застуди.\nIнших же внаслідок навантаження вдається зниження імунітету (протягом перших тижнів вагітності імунна система злегка знижується, щоб організм не відкидав дитини, яка є - як би там не було - стороннім тілом).\nОдним з кращих способів боротьби із захворюваннями під час вагітності - це їх попередження. Вам необхідно підтримувати гарну фізичну форму, і уникати контактів з хворими людьми; Повноцінно харчуватися, не обмежувати споживання рідини; стежити за чистотою у будинку; ретельно готувати їжу. Вплив на плід поширених захворювань.\nКоричневі виділення при вагітності: норма чи ні?\nМікоплазма і уреаплазма при вагітності: лікування, наслідки


В.Краснов | Чернівецький обласний художній музей\nнародився 18 лютого 1950 року у м. Чернівці.\nВ.М.Краснов працює в Чернівецькому обласному художньому музеї на посаді завідувача науковим реставраційним відділом.\nХудожник-реставратор І категорії станкового олійного і темперного живопису, живописець, член національної Спілки художників України з 1994 року.\nЗакінчив Харківський художньо-промисловий інститут 1979-1984 рр., де навчався у професорів Вяткіна О.В., Солодовнікова С.М., народного художника України, професора Константинопольського А.М.\nВолодимир Миколайович є учасником міжнародних, зарубіжних, республіканських виставок. Працює у галузі живопису, графіки та в жанрах портрета і пейзажу. Його роботи неодноразово репродукувались у альбомах, каталогах, путівниках:\nУ 2003 році В.М.Краснов став лауреатом Чернівецької обласної літературно мистецької премії імені Сидора Воробкевича.\nВін був відзначений Дипломами Генерального Консульства Румунії в м.Чернівці за особливі заслуги у сприянні в розвитку міжнаціональних зв’язків, духовності, мови та культури, а також спеціальною премією імені Штефана Великого. З жовтня 2007 року і до квітня 2008 року в містах Румунії успішно експонувалася персональна образотворча виставка «Осінні мотиви»і з інтересом зустрінута тамтешньою громадськістю та пресою (понад півдесятка схвальних публікацій.).\nУ 2007 році Володимиру Краснову присвоєно звання «Заслужений працівник культури України».\n24 січня 2012 року, в День святкування Соборності України, на урочистому зібранні буковинської громади у приміщенні Чернівецької обласної філармонії Володимира Краснова було нагороджено Орденом за заслуги ІІІ ступеня


Минулого тижня 14 областей України подавали на затвердження Кабміну документацію щодо впровадження Державної програми «Питна вода». Як повідомив міський голова Михайло СІМАШКЕВИЧ, Кам’янець виявився єдиним містом, у якому її затвердили. Нагадаємо, що 2 тижні тому в місті відкрито перший бювет із питною водою біля міської поліклініки. Решта запрацює до кінця року.\n27 червня - 6 липня на базі навчальних закладів м.Вінниця буде проведено додаткову сесію ЗНО для зареєстрованих учасників, які з об’єктивних причин не зможуть пройти тестування вчасно. Додаткову інформацію можна отримати в міськуправлінні освіти та науки (тел.: 5-18-12).


sonne-stiften.de Відгуки | - чи є цей сайт законним або фішинговим\nчи є sonne-stiften.de законним чи афера?\nМи збираємо дані з більш ніж 40 джерел, щоб визначити Рейтинг Довіри. Ми ще не зібрали всю необхідну інформацію про sonne-stiften.de. Будь-ласка, оновіть сторінку через 5 хвилин скориставшись посиланням нижче. Приносимо наші вибачення за незручності.\nЧому sonne-stiften.de має дуже низький рейтинг довіри?\nКоли наш алгоритм автоматично перевіряв sonne-stiften.de, ми досліджували багато факторів, такі як відомості про власника, місце розташування, популярність і інше, пов'язане з оглядами, підробленими товарами, погрозами і фішингом. Оцінка довіри створюється з використанням всіх зібраних даних.\nНижче ви можете знайти дані, які ми знайшли, на підставі яких ми автоматично присвоїли рейтинг ризику sonne-stiften.de.\nФакти про sonne-stiften.de ( що це? )\nЗвіт про перегляд sonne-stiften.de запитувався 22 разів.\n3віт sonne-stiften.de останнього оновлення опубліковано 19-08-2018. Якщо ви хочете оновити цифри, скористайтеся посиланням "Оновити дані" нижче.


Чому постільна білизна ідеальний подарунок? - franyk.com\nЧому постільна білизна ідеальний подарунок?\nЩо подарувати молодятам, новоселам або на ювілей подружнього життя? Адже подарунок повинен бути практичним та корисним для усієї родини. Найкращий варіант – придбати що небудь для оселі. Адже подружжя проводить багато часу разом і затишний та гарно облаштований будинок - це запорука щасливого сімейного життя. Пропонуємо вам вибрати що-небудь з домашнього текстилю. Ви можете подарувати речі для щоденного використання, або вишуканий ошатний текстиль. Набор рушників, гарні інтер’єрні подушки, покривало – практичні подарунки, які точно стануть у нагоді. Вони не будуть відлежуватися у шухляді. Ними будуть користуватися та дякувати вам.\nЯку постільну білизну варто дарувати?\nЯкщо ви хочете подарувати постільну білизну, радимо вам придбати дійсно гарну річ. Постіль для щоденного використання кожен може придбати для себе в тому дизайні та кольорі, що до вподоби. А от купити вишуканий комплект з дорогої тканини з багатим декором із-за високої ціни багато хто тільки мріє, та мало хто наважується. Уявляєте, як будуть задоволені винуватці урочистості, коли перед ними з’явиться чудовий текстиль у стильній, гарно оформленій коробці? Адже отримати мрію на подарунок так приємно та несподівано!\nЧому саме в інтернет-магазині варто придбати постільну білизну?\nДе придбати гарний комплект за помірною ціною? У вас є два варіанти: обійти декілька магазинів та торгівельних центрів, щоб знайти білизну гідної якості, за ціною, що буде їй відповідати. Другий варіант – розпочати пошук в мережі інтернет. Ми рекомендуємо саме його. Є декілька вагомих аргументів придбати, наприклад, в інтернет-магазин https://domashniy.com.ua/postilna-bilizna постільну білизну на подарунок та для себе:\nВеликий асортимент від декількох брендів\nВибирати товар ви можете цілодобово у будь-якому місці та з будь-якого пристрою (мобільного телефона, планшета, стаціонарного комп’ютера, ноутбука)\nЗавдяки постійно діючим акційним пропозиціям, на сайті завжди є можливість вигідно придбати речі від відомих текстильних брендів України чи Європи\nБезкоштовна доставка замовлень на суму від 800 грн\nШвидка доставка від складу виробника до покупця\nІнтернет-магазин “Домашній” – торгівельна площадка, яка цікава не тільки вибором різноманітних моделей, а й намагається надати сервіс високого рівня. Якщо, з будь-яких причин, ви самі не можете вручити подарунок, менеджери допоможуть оформити його доставку на потрібну адресу та у зазначений час. Сайт допоможе вам зробити справжній сюрприз!\nНавіщо переплачувати та витрачати багато часу на пошуки? Користуйтесь всіма перевагами інтернет-шопінгу та даруйте краще за помірною ціною!\nср, 10/03/2018 - 17:53


Келихи і фужери - великий вибiр, низкi цiни,опт і роздріб: Soloveiko.com.ua\nЯк обрати келихи і фужери\nПерш ніж купити предмети посуду для напоїв, потрібно дізнатися, для чого вони призначені. Келихи і фужери в інтернет магазині бувають різних форм, високі і низькі, з ніжками і без них. Як розібратися, для чого вони потрібні і як правильно подати на стіл?\nПри виборі келихів для вина віддати перевагу варто виробам з завуженою верхівкою. У такому посуді аромат довше не вивітрюється і зберігає свій неповторний аромат. З посуду з широкими краями аромати випаровуються досить швидко.\nКраще купувати посуд з прозорого скла, в такому виробі можна гідно оцінити колір благородного напою. Для червоних вин келихи купую трохи більше, ніж ті в яких подають біле вино. Білі сорти потрібно подавати прохолодними в невеликій кількості, на відміну від червоних. По довжині ніжки вони теж відрізняються, для червоних вин ніжка повинна бути довше, ніж для білих.\nКелихи і фужери в Україні купують для всіляких напоїв. Для мартіні використовують спеціальні форми. За формою чаша нагадує конус, на тонкій ніжці середньої довжини. Якщо Ви плануєте подавати мартіні, то слід використовувати саме такі келихи. Подача напою в іншому посуді буде вважатися поганим тоном. Переглянути фруктовницi i цукерницi.\nДля шампанського можна використовувати як широкі, так і вузькі келихи. Подача в широких, найчастіше, відбувається на світських раутах. З келихів виставляється висока піраміда з шампанським для численних гостей. На більш простих заходах прийнято використовувати високі і вузькі судини. Їх перевага в тому, що гази не так швидко випаровуються, і напій продовжує бути ігристим досить довго.\nКелихи і фужери недорого можна придбати в нашому інтернет магазині. У нас Ви знайдете всілякі моделі різної ємності і форми. Якщо посуд необхідний для подачі коньяку, краще обирати вироби округлої форми місткістю не більше 350 мл. Вони стануть в нагоді для подачі кальвадосу і бренді. Для хересу краще обирати обсяг до 100 мл, форму трикутну на високій довгій ніжці.\nЗ якого матеріалу посуд краще\nНайбільш якісними вважаються вироби з безбарвного кришталю. Вони виглядають ефектно і дорого. Коштує такий посуд великих грошей, тому не користується попитом у покупців. Якщо такі вироби не по кишені, можна купити келихи і фужери в роздріб зі скла. Краще купувати вироби без малюнків і візерунків. У нашому інтернет магазині представлені фужери і келихи оптом за найвигіднішими цінами.


Цензура в Туреччині - за критику Ердогана журналістку засудили майже на 10 років | РБК-Україна\nУ Туреччині опозиційну журналістку засудили за твіти з критикою президента\nНовини » Політика 07.09.2019 - 05:19 Новость на русском\nФото: Джанан Кафтанджиоглу (mk-turkey)\nЇї засудили до майже 10 років ув'язнення\nВ Туреччині до майже десяти років позбавлення волі суд засудив лідера стамбульського відділення опозиційної партії країни через серію твітів проти влади. Про це передає РБК-Україна з посиланням на BBC.\nДжанан Кафтанджиоглу очолює в Стамбулі світську Республіканську народну партію в місті. Її визнали винною в образі державних установ і президента країни, а також в участі терористичної пропаганди.\nКафтанджиоглу всі звинувачення відкидає і наполягає на тому, що суд був політично мотивований. Вона планує оскаржити вирок.\nУ зв'язку з вироком журналістці, в знак солідарності з нею і протесту проти вироку біля будівлі суду в Стамбулі зібралися її прихильники.\nНагадаємо, генеральний секретар у закордонних справах Йоханнес Петерлик заявив, що заборона на в'їзд в Україну керівнику українського бюро австрійського телеканалу ORF Крістіану Вершютцу "є актом цензури, який неприйнятний в Європі". Генсек МЗС закликав надати докази звинувачень України проти журналіста ORF.\nВ турецькій Анталії вбили українку У Грузії звільнили журналіста, який образив Путіна\nНовини України Турцияоппозицияжурналисты