Окриленої творчості Вам, «Дивоструни» (2011 р.)\n(до збірника "З Різдвом Христовим віншуємо щиро!")\nІм’я Мирослави Сточанської широковідоме серед професіоналів та поціновувачів бандурного мистецтва. Її талант, професіоналізм та невичерпна енергія засвідчують навчальні посібники та наукові розвідки, які успішно використовують у педагогічній та виконавській практиці вітчизняні бандуристи.\nФахова зрілість, досконале знання можливостей інструмента, кропітка праця дали їй можливість надзвичайно майстерно створювати аранжування не лише народних, авторських пісень, а й кращих зразків світового музичного мистецтва. У своїх обробках, перекладеннях, аранжуваннях Мирослава Сточанська враховує технічні можливості та специфіку тембрового звучання бандури, які в поєднанні з вокалом розкривають усі аспекти виконавської майстерності бандуристів.\nЩе одна важлива грань її творчості – тріо бандуристок «Дивоструни». Вона є організатором, художнім керівником і натхненником цього чудового колективу, який своєю співогрою зачаровує вдячних українських та зарубіжних слухачів.\nХай і надалі буде окриленою творчість Мирослави Сточанської – прекрасної бандуристки, щирої дочки Волинського краю, ентузіаста своєї справи, яка натхненно та плідно примножує славу національного мистецтва!\nДоцент кафедри гри на музичних інструментах Рівненського державного гуманітарного університету Наталія Турко (м. Рівне)\nОкраса педагогічного й концертного репертуару бандуристів (2011 р.)\nУ збірнику ансамблевих партитур «Із Різдвом Христовим віншуємо щиро!» уміщено обробки для ансамблю бандуристів, створені у творчо-мистецькій лабораторії М. Сточанської авторкою та її вихованками – тріо бандуристок Волинського національного університету імені Лесі Українки.\nАктивна плідна творча, концертна й педагогічна діяльність М. Сточанської відома в музичних колах України та зарубіжжя. Великий досвід її практичної роботи з колективами бандуристів (тріо, квінтетом, ансамблем, капелою) спонукали автора до створення цього музичного матеріалу.\nОбробки рецензованої збірки – цінний матеріал для виконання ансамблем бандуристів. У більшості з них інструментальний супровід бандур свідомо не ускладнено фактурною насиченістю та гармонійними послідовностями. Його характеризують відповідний простий ритмічний малюнок і прозора фактура викладу музичного тексту. Однак велике значення надано вишуканості мелодичних побудов та пошуку оригінальних колористичних рішень для відтворення специфіки різдвяної тематики (імітація дзвонів, ніжні арпеджовані переливи, ефект «наближення» та «віддалення» звучання тощо). Особливого розвитку набуває вокальне триголосся, якому надається в партитурах домінувальна роль.\nCD-диск із записом музичних творів, що додається до книги й складає концертний репертуар лауреата міжнародних та всеукраїнських конкурсів та фестивалів тріо бандуристок «Дивоструни», - яскравий зразок різноманітності та колоритності різдвяних музичних картин. Висока техніка гри та співу виконавиць, пластичне фразування, тонке нюансування, а ще натхненність і щирість виконання, безперечно, привернуть увагу молодих музикантів.\nВидання – цінний практичний матеріал для популяризації пісень зимового обрядового циклу – колядок, щедрівок, різдвяних пісень. Сподіваємося, що твори, які ввійшли до нього, стануть окрасою педагогічного й концертного репертуару бандуристів.\nЗаслужений діяч мистецтв України, голова Волинського осередку Національної спілки композиторів України, голова методичної комісії теорії музики Волинського державного училища культури і мистецтв імені І. Стравінського, композитор В.А.Тиможинський (м. Луцьк)\nСпіваймо, «Дивоструни», на славу Божу, на славу України! (2011 р.)\nАвтор цього видання- Мирослава Сточанська – відома в Україні та за її межами творча особистість, мудра наставниця, котра невтомно й натхненно плекає таланти. Її життя присвячене вихованню високої духовності, утвердженню національної самосвідомості молодих українців.\nОдна з багатьох граней її творчої діяльності – створення тріо бандуристок «Дивоструни», колективу, котрий понад десятиріччя збагачує національне вокально-інструментальне мистецтво, пропагує високу духовність та культуру з вітчизняних і зарубіжних сцен.\nДо цього видання ввійшли ансамблеві партитури українських колядок, різдвяних пісень. Вони різноманітні за характером, структурою, фактурою, складністю вивчення та виконання. Їх обробку майстерно здійснили у творчо-мистецькій лабораторії тріо бандуристок «Дивоструни» Волинського національного університету імені Лесі Українки учасниці колективу під керівництвом М.П. Сточанської.\nПредставлені в збірнику музичні номери створено для триголосного жіночого вокального ансамблю (сопрано І, ІІ, альт) та трьох партій бандур. Творчі роботи волинських бандуристів вирізняються оригінальністю обробок, яскравою мелодійністю вокальних та інструментальних партій, новизною сонористичних знахідок, розумінням специфіки бандури, тонким відчуттям збалансованості вокальної й інструментальної ліній. Музичний матеріал творів доступний для сприйняття і зручний для виконання. Його апробовано на концертних сценах Волинської області, України, зарубіжжя.\nНотні партитури збірника можуть поповнити небагатий концертний репертуар ансамблів бандуристів.\nВикористання в навчально-виховному процесі запропонованих творчих робіт тріо «Дивоструни» матиме вагомий естетико-емоційний вплив на учнівську та студентську молодь. Нотні тексти в поєднанні з використанням CD-диска, що додається до книги, сприятимуть ефективності засвоєння музичного матеріалу, розвитку художнього смаку, вихованню високих духовних та патріотичних почуттів.\nСпіваймо, «Дивоструни», на славу Божу, на славу України!\nНародна артистка України, завідувач кафедри народних інструментів, професор Львівської національної музичної академії імені М.В. Лисенка Л.К. Посікіра (м. Львів)\nМногая Вам літа, «Дивоструни», на ниві кобзарського мистецтва! (2011 р.)\nДуже радий знайомству та дружбі з прекрасним колективом, лауреатом міжнародних та всеукраїнських конкурсів та музичних фестивалів тріо бандуристок «Дивоструни» та його художнім керівником, професором кафедри інструментів інституту мистецтв Волинського національного університету імені Лесі Українки Мирославою Сточанською.\nУперше наші шляхи перетнулися 2001 року в Харкові, на Міжнародному конкурсі виконавців на народних інструментах імені Гната Хоткевича. Спершу було спілкування – дуже тепле та доброзичливе, згодом виступ колективу на сцені, який вразив оригінальністю втілення музичних образів та позитивною енергетикою, яку, гадаю, відчув кожен у залі.\n2006 року ми зустрілися в Тернополі на фестивалі «Срібні струни» імені Зіновія Штокалка, - на якому «Дивоструни» виступали з великим успіхом.\nЩасливий, що наше знайомство переросло в справжню дружбу. Дуже вдячний Мирославі Петрівні ті її вихованцям за допомогу та підтримку в проведенні Першого регіонального фестивалю-конкурсу імені Костя Місевича «Кобзарська ватра», який відбувся 2009 року в Кременці.\nМирослава Сточанська радо погодилася взяти участь у роботі журі конкурсу, а «Дивоструни» прикрасили своїм виступом заключний концерт фестивалю.\nНе помилюся, коли скажу: кожен, хто хоча б раз чув чи бачив виступ цього чудового колективу, назавжди залишив у своєму серці теплу згадку про нього.\nЩиро зичу пані Мирославі та «Дивострунам» нових здобутків, здійснення всіх творчих задумів, вдячних поціновувачів їхнього таланту та многая літа на ниві кобзарського мистецтва!\nЗаслужений артист України, лауреат міжнародних та всеукраїнських конкурсів та фестивалів митро Губ’як (м. Тернопіль)\nВисокохудожні пісенні зразки бандурного мистецтва (2011 р.)\n(до збірника "Лесі Українці")\nЮвілейне видання присвячується 140-річчю від дня народження геніальної української поетеси Лесі Українки. До нього ввійшли музичні твори на вірші славетної українки, вітчизняних, зокрема волинських, авторів: М. Лисенка, А. Кос-Анатольського, Г. Татарченка, М. Жербіна, А Горчинського, М. Стефанишина, В. Чинча, І. Берестюка, В. Крищенка, О. Богачука, Й. Струцюка, Л. Засадко, Л. Михальчук, А. Клімук.\nМирослава Сточанська - знаний в Україні музикант із великим концертним та педагогічним досвідом, засновник класу бандури у ВНУ ім. Лесі Українки, організатор, диригент та художній керівник трьох відомих мистецьких колективів бандуристів навчального закладу: народної аматорської студентської капели бандуристів університету «Дивоструни», лауреата І Всеукраїнського конкурсу бандуристів педагогічних ВНЗ України квінтету бандуристок «Дивоструни» та лауреата міжнародних і всеукраїнських музичних конкурсів та фестивалів тріо бандуристок «Дивоструни».\nЦя книга – збірник ансамблевих партитур. Їх перекладення, аранжування, обробка для ансамблю бандуристів здійснено в мистецькій лабораторії тріо бандуристок «Дивоструни» Волинського національного університету імені Лесі Українки під керівництвом М.П. Сточанської.\nЗапропоновані в збірнику ансамблеві партитури складають концертний репертуар тріо бандуристок «Дивоструни». Прикметно, що всі вони створені самими виконавцями: авторкою та її вихованками – учасницями тріо різних років: О. Нагірною, Н.Никитюк, А.Клімук. Перекладення, аранжування та обробка для ансамблю бандуристок різноманітних за формою, структурою, фактурою, складністю виконання музичних номерів здійснено майстерно,Ю на високому професійному рівні. Успішне використання звуковиразових можливостей сучасної бандури, способів гри на ній, уміле застосування різноманітних прийомів інструментування забезпечили повноту й багатство фарб інструментального звучання партитур. А значний педагогічний досвід авторки й практичні знання природи вокального звукоутворення дали змогу створити виразні та вишукані вокальні партитури. Органічне поєднання вокальної та інструментальної партій у загальному звучанні – основна вимога авторки при створенні музичних композицій, уміщених в книзі. Отож усі вони вирізняються логічністю викладів музичних текстів, відчуттям стилю, форми, характеру творів, тонким музичним смаком.\nСвідченням високого мистецького рівня і методико-педагогічної спрямованості запропонованого у виданні авторського нотного матеріалу є доповнення його аудіодиском із записом музичних номерів у високопрофесійному виконанні та оригінальній вишуканій інтерпретації тріо бандуристок «Дивоструни».\nЗібрані в збірнику «Лесі Українці» музичні твори на вірші Лесі Українки, пісні вітчизняних та волинських авторів у новому їх викладі зможуть слугувати високохудожніми зразками сучасного бандурного мистецтва, успішно складуть навчальний та концертний репертуар бандурних колективів, а вивчення й аналіз творчого досвіду волинських бандуристів прекрасним чином слугуватиме справі патріотичного та професійного виховання молодого покоління.\nЩаслива рука Мирослави Сточанської (2011 р.)\nУперше про існування бандури довідався ще в ранньому дитинстві. Тоді мене виховувала бабуся в Берестечку, вона часто співала мені українських пісень. Либонь, саме тоді почув із її вуст славнозвісну «Взяв би я бандуру…» Побачив же цей знаковий для українців інструмент і почув його звук дещо пізніше, у Нововолинську – це було десь через рік із лишком після брутального розформування тамтешнього професійного драмтеатру, коли частина працівників залишилася на культроботі в шахтарському місті. Того, 1964-го, виповнилося 150 років від дня народження Тараса Григоровича Шевченка, і, природно, більшість березневих заходів була присвячена ювілею Великого Кобзаря. Саме тоді перед репетицією дружина одного з акторів упівголоса, щоб не заважати колегам, заспівала мені під бандуру «Думи мої…»\nЛибонь, відтоді мій особливий пієтет до бандуристів, що неодноразово підсилювався (знову в Берестечку) то поезією Великого Кобзаря («Бандуристе, орле сизий…»), то передачами національного радіо наприкінці 60-х. Скажімо, під час передачі «Пісенні скарби українського народу» можна було почути записи славетних кобзарів, зокрема Єгора Мовчана й ін. Неодноразово звучала програма «Срібні струни», присвячена Державній заслуженій капелі бандуристів УРСР під тодішнім керівництвом Олександра Міньковського (нині – Національна заслужена капела бандуристів України імені Г.І. Майбороди). Полюбляв слухати й пісні у виконанні різноманітних тріо бандуристок – особливо у складі Ніни Павленко, Валентини Третьякової і Тамари Поліщук. І ще не відав, що на Волині зростає талановите дівча на ймення Мирослава, котрому судилося присвятити своє життя та натхнення популяризації бандури й української пісні не лише в нашій державі, а й у всьому світі, створивши надзвичайно цікавий та мобільний колектив – тріо (капелу й ансамбль) ВНУ ім. Лесі Українки «Дивоструни». І не знав, що вже ц ХХІ столітті шляхи наші перетнуться на хвилі вдячної пам’яті про славну дочку нашого народу, патронесу Волинського національного університету - Лесю Українку, - і ця доленосна зустріч започаткує нашу співпрацю, причому роль моя в ній стосуватиметься не текстів (що було б природним для поета), а…мелодій.\nЯк відомо, університет, у якому автор цих рядків має щасливу нагоду працювати, носить ім’я славетної поетеси, є також Науково-дослідний інститут Лесі Українки – тож традиційними для нас стали численні семінари, конференції, симпозіуми, присвячені і власне талановитій письменниці, і родині Косачів, а до дня народження нашої землячки щороку проводять «Лесині тижні». Саме під час концерту в рамках одного з таких тижнів я познайомився з пані Мирославою та її чарівними й талановитими вихованками: варто сказати, що репертуар бандуристок просто-таки багатий на твори Лесі Українки – «Смутної провесни» (музика Миколи Лисенка, перекладення М. Сточанської), «Горить моє серце» (музика Мирослава Стефанишина), «Золотії терни» (музика Михайла Жербіна, аранжування М. Сточанської), «Гетьте думи, ви хмари осінні» (мелодія народна, обробка Н. Никитюк) та багато інших пісень несуть глядачам та слухачам неповторну енергетику Лесиної творчості, яка чаруватиме й надихатиме ще не одне покоління…\nТого року (наскільки пам’ятаю, це був ювілейний 2001-й) у моєму житті трапилися принаймні дві знакові події. Восени я отримав запрошення визначного лесезнавця, доктора філологічних наук, професора Олександра Опанасовича Рисака на Міжнародну наукову конференцію «Леся Українка і сучасність». Саме там до мене прийшло усвідомлення Поетеси як Виконавиці Божественного Плану, Посланниці Світла, її містичної, місійної ролі, що згодом вилилося в есе «Леся Українка: містика імені й долі». А дещо раніше журналістка Богдана Стельмах – моя тодішня колега по університетській газеті – показала мені вірші молодої волинської поетеси та бібліотекарки Лілії Михальчук. ЇЇ твори привертали увагу щирістю ліричної інтонації, цікавими образами, дитинно чистим поглядом на світ. Варто було лишень перечитати одну строфу її вірша «Леся Українка», я вже зрозумів – це пісня. Мелодія звучала в мені, і я з нетерпінням чекав миті, коли прийду додому, візьму до рук гітару (або ж сяду за клавіші) й перекладу цю мелодію в ноти. Так, зрештою, і сталося. Прем’єра її відбулася кількома роками пізніше – тоді, коли після численних розмов із Мирославою Петрівною про музику й, зокрема, про пісенний жанр, я наважився запропонувати свій опус саме «Дивострунам» - тим паче, що можливості бандуристок мені відомі. Пані Мирослава зробила блискучу обробку цієї мелодії для тріо бандуристок, і я збагнув іще одну неоціненну якість Майстрині: вона має, так би мовити, «щасливу руку». Пісня «Лесі Українці» пішла в широкий світ, ставши своєрідною «візитівкою» колективу, й навіть кілька разів виходила на їхніх аудіодисках, у тому числі й в альбомі «Лесі Українці», виданому до 140-річчя Поетеси.\nЩо найперше приваблює у творчості «Дивострун» - це тонкий естетичний смак, що не дає не лише перейти, а й навіть наблизитися до тієї небезпечної межі, за якою починається примітивний «хуторянський» етнографізм або ж нав’язлива декларативність національних почуттів. Завжди – чи звучить ніжна, лірична «Тополина баркарола» Платона Майбороди на вірші Володимира Сосюри в аранжуванні М. Сточанської, чи дзвінкі, іскристі, сповнені життєлюбства «Волинські співанки» в обробці Олени Нагірної, а чи неповторні за своєю красою колядки та віншування – відчуваєш непідробний, чистий, глибинний подих рідного краю, душу України й Волині. Вокал Ольги Разумовської, Катерини Ковальчук, Алли Клімук, інших учасниць колективу, майстерне, професійне володіння інструментом, дивовижна манера перевтілення є якраз тим синтезом, який і зветься справжнім мистецтвом. Саме це дає змогу впевнено здійснювати творчі пошуки й у царині освоєння світової музичної класики («Аве Марія» Франца Шуберта, «До Елізи» Людвіга ван Бетховена, «Сициліана» Йоганна Себастьяна Баха й ін.) і сучасних музичних напрямів («Квіти моря» з репертуару французького гурту «Ера»).\nГолова Волинської організації Національної ліги українських композиторів, заслужений діяч мистецтв України, професор Мирослав Стефанишин в одній зі своїх статей про Мирославу Сточанську – до речі, теж професора, відмінника освіти України й члена вищезгаданої Ліги, а також Національної спілки кобзарів України, - назвав її «княгинею бандури». Тож зичу княгині Мирославі, щоб вона і її чарівні князівни з «Дивострун» (до слова, лауреати міжнародних та всеукраїнських конкурсів) і надалі радували серця меломанів в Україні та світі, пропагуючи бандурне мистецтво й українську пісню.\nЧлен Національної спілки письменників України, лауреат обласної літературно-мистецької премії імені Агатангела Кримського Ігор Ольшевський (Берестюк) (м. Луцьк)\nНова сучасна форма національного вокально-інструментального мистецтва (2011 р.)\n(до збірника "Пахнуть роси тишею")\nЦе видання всебічно представляє нову форму колективного виконавства бандуристів – жіночого тріо бандуристок як самодостатнього, мобільного та водночас вишуканого сценічного колективу, як нової сучасної і перспективної форми національного вокально-інструментального мистецтва. Аранжування та обробки музичних творів, уміщені до цьоь збірника ансамблевих партитур, майстерно здійснила автор та вихованці її класу – учасниці тріо бандуристок «Дивоструни» Волинського національного університету імені Лесі Українки: Н. Никитюк, А. Клімук, К. Ковальчук, О. Разумовська.\nМузичний матеріал, що складає основу книги, відзначається застосуванням нових колористичних прийомів, удалих драматургічних вирішень. Особливу увагу звернено на баланс загального звучання партитури, її вокальні та інструментальні складники. Ансамблеві партіі мелодичні, вишукані, відзначаються високим рівнем технічної і виконавської складності, чудово підкреслюють розуміння специфіки голосу, інструмента та їх поєднання. Представлені аранжування та обробки демонструють фактурне різноманіття, багатство музичної мови, логічність музичних побудов, тому вони переконливі у звучанні. Варто відзначити й виконавську зручність написання текстів.\nНотний матеріал книги доповнено компакт-диском із записом музичних творів, виконаних тріо «Дивоструни» й надрукованих у посібнику. Виконавську манеру цього колективу вирізняють висока майстерність гри на інструментах, культура співу, тонке відчуття ансамблю та постійне прагнення до переконливості образного втілення. Свідченням визнання мистецького рівня створеного в цьому колективі репертуару, а також майстерності його виконання можуть слугувати неодноразові перемоги тріо бандуристок «Дивоструни» на всеукраїнських та міжнародних конкурсах, де колектив удостоювався найвищих нагород.\nВисокий професійний рівень пропонованого творчого доробку волинських бандуристів і його практична цінність дозволить стати цьому виданню помітним явищем у культурному розвої України.\nЗичу невичерпної сили та натхнення, щасливої творчої долі, найкоротшої дороги до людських сердець! Співаймо, «Дивоструни», даруймо красу та щирість української пісні, примножуймо славу рідної землі!\n«Дивоструни» - новатори жанру (2011 р.)\nУ ХХ столітті українська культура зазнала нищівного удару – були фізично знищені носії національної духовності – кобзарі. Та все ж бандура як музичний інструмент нашого народу вижив, бо її підхопили тендітні жіночі руки. З’явилися численні жіночі колективи й окремі виконавиці. Особливої популярності серед слухачів набуває форма жіночого тріо бандуристок. Адже ансамбль із трьох осіб, як жоден інший, може розкрити найтонші нюанси української пісні. Ця форма стала домінувальною і серед професіоналів, і аматорів, однак існує проблема репертуару та виконавської манери.\nСьогодення характеризується новітніми тенденціями щодо цієї традиційної форми. Упевнено хочу зазначити: тріо бандуристок Волинського національного університету імені Лесі Українки «Дивоструни» - новатори жанру. Вони сміливо використовують новітні засоби виразності, розширюють музичний інструментарій, спираються в пошуках саме на унікальність волинського фольклору.\nЗичу творчих успіхів, молодості, натхнення!\nНародний артист України, голова Національної спілки кобзарів України, професор Володимир Єсипок\nТріо бандуристок «Дивоструни» - справжня школа творчого виховання, сценічного загартування (2011 р.)\nМирослава Сточанська – відома в Україні й за її межами мисткиня, активна та плідна діяльність якої пов’язана з бандурою, із вихованням студентської молоді на засадах національного мистецтва. Закінчила оркестровий факультет Львівської державної консерваторії імені М.В. Лисенка (клас бандури професора В.Я. Герасименка та професора Л.К. Посікіри, клас вокалу доцента М.Г. Хмельницької, клас диригування доцента О.Д. Ваф’ї, клас інструментування професора М.Т. Корчинського).\nІз 1984 року працює у Волинському національному університеті імені Лесі Українки (з 2008-го - на посаді професора кафедри музичних інструментів інституту мистецтв ВНУ ім. Лесі Українки).\nВагома віха творчої біографії Мирослави Сточанської – її артистична діяльність як учасниці тріо бандуристок Луцького дому «Просвіта» (разом з Іриною Ольшевською та Лідією Войнаровською). За понад 10 років колектив – дипломант міжнародних фестивалів – досяг високого рівня професійної майстерності да зміг достойно репрезентувати українську музичну культуру не лише в Україні, а й у світі.\nМ. Сточанська – засновник класу бандури у Волинському національному університеті імені Лесі Українки (1988); організатор, диригент і художній керівник трьох музичних колективів: студентської капели бандуристів «Дивоструни» (з 1984 р.), лауреата І Всеукраїнського конкурсу бандуристів педагогічних ВНЗ України квінтету бандуристок «Дивоструни» (1991 - 1996), лауреата міжнародних і всеукраїнських конкурсів та музичних фестивалів тріо бандуристок «Дивоструни» (з 1999 р.).\nВідомі в Україні навчально-методичні посібники М.П. Сточанської (із грифом Міністерства освіти та науки України): «Бандура і гра в ансамблі» (1987), «Вокальні ансамблі у супроводі бандури» (2005, 2006), «Інструментальні ансамблі» (співавторство з Н.П. Кучерук – 2005, 2006), навчально-репертуарний посібник «Земле, моя земле, я люблю тебе» (2008). У її науково-методичному доробку – низка репертуарних збірників, методичні праці та статті.\nКолективи під її керівництвом – учасники багатьох фестивалів різних рівнів, багаторазові переможці обласних конкурсів кобзарського мистецтва, лауреати всеукраїнських та міжнародних конкурсів.\nЗа роки плідної творчої і педагогічної діяльності Мирослава Сточанська підготувала 13 лауреатів та 4 дипломанти міжнародних та всеукраїнських фахових конкурсів. Найвагоміші з них здобули учасниці тріо «Дивоструни»: ІІ Міжнародний конкурс кобзарського мистецтва імені Г. Китастого (І премія, Київ – 2006 р.); І Відкритий фестиваль народного мистецтва «Хранители національного наследия» (Гран-прі, Красногорськ; Москва – 2008 р.); ІІІ Міжнародний конкурс виконавців на багатострунних інструментах імені В. Городовської (І премія, Російська музична академія імені Гнесіних – Москва – 2008 р.) та ін.\nТріо бандуристок «Дивоструни», колишній студентський колектив, сьогодні є успішним концертним ансамблем із різножанровою високопрофесійною програмою, творчою лабораторією у Волинському національному університеті імені Лесі Українки.\nБандуристки систематично готують різноманітні концертні програми, концерти-лекції, які презентують в Україні та за кордоном. Вони побували в Німеччині (2001, 2002, 2003, 2005, 2007, 2009, 2010); Польщі (2005, 2006, 2008); Росії (червень, листопад 2008 р.).\nОкрім концертної діяльності, творча лабораторія тріо «Дивоструни» працює над створенням нових авторських перекладень, аранжувань, обробок музичних творів. До участі у творчій роботі залучаються всі учасниці колективу різних років: О. Нагірна, Н. Никитюк, К. Ковальчук, А. Клімук, О. Разумовська.\nСьогодні репертуар колективу складає понад 120 цілком неповторних оригінальних музичних номерів – різнохарактерних вокальних та інструментальних творів української і зарубіжної класики, сучасних композиторів, українських народних пісень та романсів, польських, німецьких, російських пісень, які виконують відповідними мовами. Пісенним та інструментальним композиціям «Дивострун» притаманна різноманітність фактурних, метро ритмічних, гармонічних прийомів викладу музичного матеріалу, вишуканий і водночас завжди виправданий драматургічний розвиток музичної думки, оригінальність інтерпретацій.\nКращі з творчих робіт тріо «Дивоструни» ввійшли до восьми CD-дисків та шести DVD-дисків. Вони звучать по радіо й на телебаченні Волині, України, а також зарубіжжя (Росія, Польща, Німеччина).\nВиконавську манеру тріо «Дивоструни» характеризують природність вокального звукоутворення, збалансованість звучання інструментів і голосів, чистота строю, виразне фразування, тонке нюансування, а також щирість та переконливість художнього образного втілення.\nМистецька лабораторія тріо бандуристок під керівництвом М.П. Сточанської стала справжньою школою творчого виховання, сценічного загартування молодих музикантів, адже всі учасниці «Дивострун» - вихованки Волинського університету – сьогодні творчі особистості та досвідчені концертні виконавиці. Щирим серцем невтомною працею вони пропагують кращі зразки музичної і поетичної творчості, поширюючи бандуру та національне мистецтво в Україні й у світі, сприяючи духовному зростанню молодого покоління.\nХай щастить Вам! Зичу творчої наснаги й нових звершень!\nЗаслужений діяч мистецтв України, член Національної спілки композиторів України, доцент Львівської національної музичної академії імені М.В. Лисенка О.В. Герасименко (м. Львів)\nОкрилюйте ж, звеселяйте піснею Україну!* (2010 р.)\nСкільки в бандурі є лагідних струн,\nСтільки в серденьку сонячних рун!\nІ лиш торкнеться їх уміла рука –\nЗагомонить дзвінко мовна ріка.\nВисокоповажна пані професорко, Ваш талант надивовижу потужний і гомінкий, Ви – серце і пульс студентства, фундатор і керівник «Дивострун» - і студентської капели, і тріо бандуристок! Завжди сонцесяйна, привітна, жіночна! Довкола Вас повсякчас гуртуються найталановитіші митці, найвіртуозніші виконавці.\nГлибоко символічно, що сьогодні три події – 30-річчя творчої діяльності професора Мирослави Сточанської, 25-річчя створення студентської капели бандуристів «Дивоструни», 10-та річниця концертної діяльності лауреата міжнародних та всеукраїнських конкурсів тріо бандуристок «Дивоструни» - поєднались в однім святковім дійстві. До нього Ви підійшли у всеозброєнні – з новою книгою, з новими колоритними піснями, з відомими учнями й колегами-бандуристками.\nХай же завжди на Вашу адресу лунають тільки щирі побажання! Окрилюйте ж, звеселяйте піснею Україну, творіть нашу державність, мрійте, любіть, научайте студентство! Зичимо Вам усім, «Дивоструни», творчого завзяття, глядацьких овацій, любові! Хай Ваші серця радіють життю, прикрашають світ українською піснею!\nДякуємо Вам, володарко струн і слова, українська патріотко! Хай легко та добре ведеться Вам і Вашій родині! Творіть країну-сад, де калина цвіте, де соловій піє. Щасливії і многії літа, наши милі кохані дивострунниці!\nДиректор Начально-методичного центру культури Волині Віталій Бобицький (м. Луцьк)\n*Світлої пам’яті Віталій Миколайович Бобицький – щирий патріот, високий професіонал, золотий волинський голос, глибокодуховна, високоінтелігентна Людина, Митець, який до краплі віддав себе людям, проте, на жаль, за життя був мало поцінований. Він виголосив ці побажання зі сцени Палацу культури м. Луцька на нашому творчому ювілеї у травні 2009 р. Ці проникливі слова нам особливо дорогі й сьогодні звучать як заповіт усім, хто живе й творить в ім’я України (М.П. Сточанська).\n(до збірника "Земле, моя земле, я люблю тебе") (2009 р.)\nЦя книга – творчий підсумок класу бандури Інституту мистецтв Волинського національного університету імені Лесі Українки. ЇЇ автор – М. Сточанська – ентузіаст своєї справи; людина, одержима творчістю, вихованням «собі подібних», музикант із неабияким концертним досвідом виконавця та керівника. Свого часу Мирослава Петрівна була учасницею чудового тріо бандуристок Луцького дому «Просвіта», а її голос і майстерність інструменталіста зачаровували не лише співвітчизників. М. Сточанська стала засновником класу бандури у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, організатором, диригентом та художнім керівником трьох відомих мистецьких колективів бандуристів цього вузу: народної аматорської студентської капели бандуристів «Дивоструни», лауреата І Всеукраїнського конкурсу бандуристів педагогічних вузів України квінтету бандуристок «Дивоструни» та лауреата міжнародних і всеукраїнських музичних конкурсів і фестивалів тріо бандуристок «Дивоструни».\nІ, власне, для практичної роботи із тріо бандуристок, усебічного представлення цього самодостатнього ефектного концертного колективу як нової сучасної форми вокально-інструментального виконавства, а також для роботи з різноманітними ансамблями бандуристів направлений теоретичний та музичний матеріал посібника «Земле, моя земле, я люблю тебе». Перекладення, аранжування й обробки творів майстерно здійснені автором та вихованцями її класу – О. Нагірною і Н. Никитюк.\nМузичний матеріал книги зацікавлює пошуком колористичних прийомів, удалих драматургічних рішень. Особлива увага приділена звучанню власне бандури. Партії супроводу мелодичні, вишукані, відрізняються високим рівнем технічної та виконавської складності, чудово підкреслюють розуміння специфіки інструмента, необмежені можливості його фактурного різноманіття і, як наслідок, - переконливі у звучанні та зручні для виконання.\nНотний матеріал доповнюється компакт-диском із записом музичних творів, надрукованих у посібнику, виконаних тріо «Дивоструни». Виконавську манеру цього колективу вирізняє висока майстерність гри на інструментах, культура співу, тонке відчуття ансамблю і постійне прагнення до переконливості образного вирішення. Свідченням визнання мистецького рівня створеного репертуару і майстерності його виконання стали перемоги вузівського тріо бандуристок у змаганнях професійних бандуристів на всеукраїнських конкурсах та фестивалях, особливо на престижних міжнародних конкурсах, на яких колектив удостоєний найвищих нагород: ІІ Міжнародному конкурсі кобзарського мистецтва імені Г. Китастого (2006 р., м.Київ), І Відкритому фестивалі народного мистецтва «Хранители национального наследия» (2008 р., м. Москва), ІІІ Міжнародному конкурсі виконавців на багатострунних інструментах імені В. Городовської (2008 р., м. Москва).\nДо посібника увійшли фотоматеріали, списки нагород, аудіозаписів, афіші, відгуки преси про вагомий творчий доробок бандуристів Волинського національного університету імені Лесі Українки.\nВважаю, що вивчення й аналіз творчого досвіду волинських бандуристів стане в нагоді для професійного виховання нового покоління музикантів, зможе підняти на вищий рівень бандурне мистецтво.\nЗаслужений діяч мистецтв України, голова Волинського осередку Національної спілки композиторів України, професор кафедри музично-теоретичних дисциплін Волинського національного університету імені Лесі Українки, композитор В. Тиможинський\nУ творчому горінні (2009 р.)\n(до збірника "Земле, моя земле, я люблю тебе")\n«Вільні співи, гучні, голосні,\n«І пісня, як море, стогне й рида,\nІ барвами грає і скелі зрива!\nЯк чиста, прозора вода.»\nЦі рядки геніальної української поетеси хочеться сьогодні долучити до характеристики творчої діяльності одного з найбільш успішних виконавських музичних колективів – тріо бандуристок «Дивоструни» Волинського національного університету імені Лесі Українки та його організатора, натхненника і незмінного художнього керівника, професора кафедри музичних інструментів інституту мистецтв ВНУ імені Лесі Українки Сточанської Мирослави Петрівни.\nТворча біографія тріо «Дивоструни» має свій початок у класі бандури Інституту мистецтв. 1984 року М. Сточанська створює на педагогічному факультеті студентську капелу бандуристів «Дивоструни» Поступово у структурі капели виокремлюються різноманітні ансамблі бандуристів малої форми (дует, тріо, квінтет, октет тощо), які згодом із навчальних перетворюються у концертні колективи та стають творчими осередками. Талановитий педагог, диригент й аранжувальник М. Сточанська зуміла створити методичну базу для відкриття у вузі класу бандури, виховати цілу плеяду переможців різноманітних конкурсів усеукраїнського та міжнародного значення, створити у вузі мистецько-творчу лабораторію для виховання професійного музиканта-бандуриста, працюючи високопрофесійно і плідно.\nЗа роки існування класу бандури у Волинському університеті десятки молодих людей пройшли школу високої культури, патріотизму, відданості служінню вкраїнському національному мистецтву у класі маестро Сточанської, а тепер самі сіють добре й вічне в дитячих душах. Уміло добираючи молоді таланти зі студентської молоді, залучаючи їх до творчих пошуків, удосконалюючи виконавську майстерність своїх вихованців, із кожним роком М. Сточанська досягає все вагоміших здобутків.\nСистема виховання майбутніх педагогів та музичних виконавців М. Сточанської дає їм можливість набути справжніх практичних навичок, умінь, глибше розкрити свою творчу індивідуальність. Як досвідчений майстер гри на бандурі й ансамблевого співу, М. Сточанська ґрунтовно володіє усіма засобами методики вокального мистецтва, успішно передає свій сценічно-творчий досвід, набутий у відомому в Україні та зарубіжжі колективі – тріо бандуристок Луцького будинку «Просвіта» за участю Л. Войнаровської, І. Ольшевської та М. Сточанської. Про високий професійний рівень тріо свідчать аудіо- й відеозаписи тих років. Мирослава Сточанська протягом усього навчального і творчого процесу подає досконалий зразок виховання особистим прикладом. Вона вміло захоплює своїх вихованок художнім образом, оптимізмом, яскравими порівняннями, аналогією та багатою ерудицією. Висока музична культура, тонкий художній смак, володіння різноманітними практичними знаннями і багатим досвідом у поєднанні з людяністю та щирістю – ось ті риси, які приносять радість спілкування її вихованцям і слухацькій аудиторії, усім, хто спілкується з обдарованим майстром-педагогом і водночас скромною людиною, наділеною невичерпною працездатністю і величезною жагою пізнання та популяризації національного мистецтва.\nСеред багатьох бандуристів, які отримали ґрунтовну освіту в класі М. Сточанської, найвизначнішим стало тріо «Дивоструни». Його учасниці у різні роки – Анна Трач, Олена Нагірна, Наталія Никитюк, Катерина Ковальчук, Алла Омельчук.\nКонцертна біографія тріо відзначається незмінним успіхом, участю у найпрестижніших кобзарських конкурсах та мистецьких фестивалях, що проходять у Тернополі, Косові, Харкові, Києві й Москві. Щоразу керівник та учасниці колективу отримують схвальні відгуки досвідчених знавців бандурного мистецтва, які щоразу відзначають високохудожнє виконання, вражаючу чистоту співу й гри на бандурі, високу техніку, природність звукоутворення, особливе тембральне поєднання голосів. Тріо Волинського університету гідно репрезентує українське мистецтво у зарубіжжі. Їх мистецтвом зачаровуються у Польщі, Німеччині, Росії. Усі конкурсні й концертні програми колективу завжди подивовують слухача умілим підбором творів за змістом, яскравою мелодійністю. Винахідливе аранжування, новизна викладу та свіжість їх інтерпретацій завжди вражають. Виступи дівчат відрізняються особливою манерою її виконання. Тріо «Дивоструни» притаманна натхненність і глибока емоційність у поєднанні з насиченістю звучання та, водночас, зворушлива щирість і вишуканість. Слід сказати, що досягненню своєрідного звучання цього колективу сприяє велика увага до інструмента. У творах репертуару тріо максимально використано звукові й технічні можливості бандури. Їх супроводи насичені, звучать орнаментально, повно, різнобарвно. Висока технічна підготовка учасниць дає змогу виконати складні виконавські завдання. Інструментування та обробки М. Сточанської і її вихованок відрізняються логічністю текстового викладу, тонким відчуттям стилю, форми, характеру виконуваних творів. Повсякденно в роботі з тріо М. Сточанська на перше місце ставить інтонування під час співу та гри і чистоту строю, ювелірно відпрацьовує дикцію, домагається пластичного фразування та детального нюансування. Дуже серйозна робота ведеться над тембральним звучанням, кантиленою, співацьким диханням. Важливим уважає керівник осмислення співу, а також логічне поєднання вокальної та інструментальної ліній. Усе це приводить до високого рівня майстерності, допомагає здобувати любов і визнання у вимогливого слухача.\nЦей колектив нікого не наслідує. Він самобутній, неповторний, має свій стиль виконання, що приносить йому заслужену славу. Кожна виконавиця тріо – яскрава бандуристка, співачка, артистка. Об’єднані любов’ю до бандури, української пісні, захоплені спільною справою служіння національному мистецтву, вони створили істинний ансамбль як цілісний організм.\nТріо «Дивоструни» збагачує наше національне вокально-інструментальне мистецтво інтонаційно виразними, гармонійно багатими, змістовно вибудуваними творами як для душі, так і для розуму. Своєю творчістю колектив несе в маси справжню культуру. Слухаючи чарівний спів у супроводі бандур, захоплюєшся високим мистецтвом, насолоджуєшся красою дівочих голосів, срібно співом бандур, незрівнянним артистизмом та щирістю виконання, милуєшся прекрасним вишитим строєм і вродою молодих волинянок. Цей колектив заслуговує, аби стояти у перших рядах кращих співочих колективів України.\nГолова Волинської обласної організації Національної ліги українських композиторів, почесний професор Волинського національного університету імені Лесі Українки, заслужений діяч мистецтв М.С. Стефанишин\nСвіт краси та гармонії (2009 р.)\nМелодія віків зазвичай відлунює у пісні сердець. Вслухаючись у голос історії, коли в тумані забуття розчиняються тисячі й тисячі доль, укотре переконуємося: з минувшиною, як візія прийдешності, промовляє українська народна пісня. А веселкові розсипи найсокровенніших чуттів, відвічне прагнення гармонії чи не найщемливіше озиваються в мові бандури.\nМирослава Сточанська, музикант, митець, відомий в Україні та за її межами, людина, котра плекає молоді таланти, ще в дитинстві довірилася бандурі. З 1984 року, завершивши навчання у Львівській державній консерваторії імені Миколи Лисенка, працює в Луцьку над вихованням майбутніх учителів музики, а також виступає з концертними колективами – студентською капелою бандуристів «Дивоструни», тріо бандуристок Луцького міського будинку «Просвіта» разом із Лідією Войнаровською та Іриною Ольшевською, чи студентським тріо «Дивоструни». І завше – із прадавнім та завше сучасним національним музичним інструментом.\nНавряд чи на всі «чому» варто намагатися відповісти. Тим паче, що світ Мирослави Сточанської завше під знаком утаємничення, загадковості. Утім, сама Мирослава Петрівна зізнається: «Бандура в усі часи була улюбленицею народу…, кобзарі-бандуристи упродовж віків були хранителями народної мудрості. Вони зберегли від забуття історичну пісню і думу, пронесли їх як великий скарб через роки утисків рідного слова, переслідувань упродовж усіх часів панування імперії до наших днів».\nАби переконатися в істинності мовленого, варто, очевидно, назвати і суттєві віхи життєпису відомої нашої землячки, члена Волинського осередку Національної ліги українських композиторів, професора кафедри музичних інструментів Волинського національного університету імені Лесі Українки. 1977 року закінчила Луцьке музичне училище по класу бандури, 1984 року – Львівську консерваторію ім. М. Лисенка за спеціальністю «диригент оркестру народних інструментів, викладач бандури». 1984 року організовує капелу бандуристів «Дивоструни» (і керує нею), із 1985 року - учасниця тріо бандуристок Луцького народного дому «Просвіта», яке згодом стає дипломантом міжнародних конкурсів народної музики «Червона рута», «Дунай, Дунай голубий» у Югославії (1986, 1988 рр.), «Живе Різдво» в Австрії (1990 р.). У 1999 році створює тріо бандуристок «Дивоструни» зі студентів Волинського університету, колектив, який згодом стає лауреатом усеукраїнських та міжнародних музичних конкурсів і фестивалів, неодноразово представляє національне мистецтво за межами України – у Німеччині, Польщі, Росії.\nВідкривши у 1988 році клас бандури на кафедрі музики Луцького педінституту, у 1992 році разом із колегами із кафедри музичних інструментів організувала Перший всеукраїнський конкурс бандуристів серед студентів педінститутів України, міжвузівську науково-практичну конференцію «Творче використання народної пісні і музики в процесі музичного виховання школярів».\nПо-своєму характеризує творчу діяльність Мирослави Сточанської і те, що вона одночасно займається науковою та творчою роботою.\nМ.П. Сточанська зуміла зробити понад 100 перекладень, аранжувань, обробок музичних творів для ансамблю бандуристів і бандури-соло, високо відзначених відомими фольклористами та музикознавцями. Серед музикознавчих і навчально-методичних здобутків – створення посібників «Інструментальні ансамблі» (у співавторстві), авторських навчально-методичних посібників «Бандура і гра в ансамблі» та «Вокальні ансамблі у супроводі бандур».\nМирослава Сточанська, сприймаючи трепетно-вразливо чи не кожну хвилину, даровану Всевишнім, володіє дивовижним умінням перевтілювати будні у свято. А цим святом щедро ділиться із сучасниками, усвідомлюючи: духовність – запорука прийдешності.\nТож має рацію волинський маестро Мирослав Стефанишин, стверджуючи, що Мирослава Сточанська «завше – дух краси». І тоді, коли виходила на сцену разом зі своїми посестрами, Іриною Ольшевською та Лідією Войнаровською. Тріо бандуристок завжди зцілювало всіх присутніх від байдужості й духовного сну. І тоді, коли за помахом її диригентського жезла починає вершитися життєдайне музичне диво у виконанні капели чи тріо «Дивоструни». І тоді, коли входить до студентської аудиторії, де її завше чекають чисті, теплі зорі очей.\nнехай буде красно…\nЦі рядки Лесі Українки («Золотії терни» муз. М. Жербіна) промовляють про долю митця. А шлях кожного таланту (це вже стало неписаною аксіомою) тернистий по-своєму. Зрештою, він невід’ємний від долі народу, котрий ніяк не може вирватися з полону меншовартості, зневіри до себе. Та завше в най екстремальнішу годину являє наш народ подвижників, котрі, усупереч усім «чорним тернам», роблять свою справу, не претендуючи на п’єдестали, не домагаючись особливих статків за невсипущу працю, за непідробне обдарування.\nЩороку, коли 21 квітня, у день народження, вона отримує весняні квіти вдячності й любові, вкотре чує, наче благословення, своє ім’я. Мирослава – хвала життю, слава світові… Можливо, у коді імені запрограмована доля доброокої краянки, котра безкорисливо-довірливо дарує квіт мелодій, аби не залишити напризволяще жодної душі, опроміненої Вкраїною.\nЧлен Національної спілки письменників України, поет Віктор Вербич\nВступне слово (2009 р.)\nУсебічне вивчення кобзарського мистецтва і впровадження його в систему музично-естетичного виховання молоді сприяє вирішенню важливого завдання сучасної педагогіки – духовному вихованню підростаючого покоління на традиціях національної культури.\nНавчально-репертуарний посібник створений для студентів-бандуристів спеціальностей «Музична педагогіка та виховання» і «Музичне мистецтво». Зібраний музичний матеріал сприятиме ефективнішому засвоєнню ними професійних знань на практичних, індивідуальних та самостійних заняттях з ансамблю, інструментування, диригування, методики і практикуму роботи із творчим колективом тощо. Посібник успішно зможуть використати викладачі названих дисциплін й аспіранти музичних та музично-педагогічних закладів 3-го і 4-го рівнів акредитації.\nВидання направлене на детальне вивчення нової форми колективного виконавства бандуристів – жіночого тріо бандуристок.\nУ І розділі книги автор характеризує специфіку цього виду виконавства, звертає увагу на широкі можливості ансамблевого музикування бандуристів, характеризує історію створення та становлення тріо бандуристок як унікального продукту академічної школи в Україні, у Волинській області.\nУ ІІ розділі зібрано музичний матеріал – нотний текст ансамблевих партитур із репертуару тріо бандуристок «Дивоструни» Волинського національного університету імені Лесі Українки. До збірника увійшло 22 твори, що мають характерні особливості під час виконання жіночим ансамблем у супроводі бандур. Вони різноманітні за характером, стилем, фактурою, складністю виконання. Вважаю, що використання власних творчих робіт (перекладення, аранжування, обробка) авторки та її вихованок – учасниць тріо – матиме вагомий естетико-виховний вплив на студентську молодь. Представлені твори відрізняються насиченим цікавим бандурним супроводом, розумінням специфіки інструмента. Вони доступні для сприйняття і зручні для виконання, апробовані часом, оскільки звучали на сценах Волинської області та за її межами. Таким чином, книга демонструє новостворений репертуар для ансамблю бандуристів, проблема відсутності якого на сьогодні надзвичайно актуальна.\nУ Додатку вміщено ілюстративний матеріал (репертуарний список, перелік нагород, ілюстрації попередніх видань тощо) тріо «Дивоструни», а також відгуки преси, що є яскравим свідченням мистецької значимості творчого колективу.\nОсобливо цінним вважаю видання авторського нотного матеріалу разом із CD-диском його аудіозапису. Це засвідчує високий професійний мистецький рівень і методико-педагогічну спрямованість зібраного матеріалу.\nСтворення посібника – підсумок багатогранної навчальної, творчої та концертної діяльності авторки та її успішної практичної роботи із тріо бандуристок «Дивоструни» Волинського національного університету імені Лесі Українки.\nПропонований посібник – цінний практичний матеріал, працюючи з яким, молоді бандуристи зможуть докладно вивчити, проаналізувати, порівняти основні закономірності використання бандури в ансамблевих супроводах, а пізніше – у своїй майбутній роботі; широко застосувати набуті теоретичні та практичні знання. Зважаючи на високий професійний рівень і практичну затребуваність навчально-репертуарного посібника М. Сточанської «Земле, моя земле, я люблю тебе», його опублікування є на сьогодні актуальним і своєчасним для музично-естетичного розвитку молодого музиканта, засвоєння ним необхідних виконавських навичок та практичних умінь, формування художнього смаку, розширення його творчої фантазії.\nЗаслужений діяч мистецтв України, кандидат мистецтвознавства, професор, декан факультету музичного мистецтва Київського національного університету культури і мистецтв Н.Б. Брояко\nУ світі мистецтва бандури (2006 р.)\n(до збірника "Вокальні ансамблі у супроводі бандур")\nБандура, що в давнину звалася кобзою, - музичний інструмент перших співців української історії. Тому віддавна уявлення про Україну, її культуру, мистецтво та звичаї пов’язані з постаттю кобзаря-бандуриста, народного співця, який розносив гучну славу про свій волелюбний нескорений народ, закликав до боротьби за волю, до подвигу мужності та слави. В усі часи кобзарство вбирало й оспівувало думи та мрії українців. Саме сивочолі бандуристи завжди були на нашій землі оберегами народної мудрості. Це вони, передаючи з покоління в покоління, як цінний скарб, зберегли від забуття. Пронесли через віки до наших днів істинні перлини національного мистецтва – історичну думу, народну пісню. Сьогодні ми з трепетом вслухаємось у тужливі мелодії, в енергійно-закличне звучання бандур, що так просто єднають наші душі з минулим, проймаємося гордістю, усвідомлюючи, яка глибина та внутрішня сила в української народної пісні, якою потужною енергетикою обдаровують слухача диво-струни старовинного інструмента.\nВпродовж віків кобзарство зазнало великих гонінь і переслідувань під час існування імперій. Проте велика популярність кобзарів, співців історичних дум та особлива шана до бандури в українському народі сприяли постійному відродженню цього мистецтва, подальшому стрімкому його розвитку.\nВеликого значення популяризації кобзи-бандури надавали славетні діячі української музичної культури Микола Лисенко та Гнат Хоткевич. Станіслав Людкевич у свій час писав: «Бандура від XVI ст. становить виключну власність українського народу, вона, немов зрослася з його історичним життям і нині стала типовим специфічним українським народним інструментом, якого ніде не подибуємо. Як така, бандура повинна стати близькою і милою кожному українцеві.» Цю думку сьогодні продовжує визначний митець Євген Станкович: «Бандура вважається гордістю українців, бо такого інструмента не має жоден народ.»\nІ справді, бандура – істинно народний український національний інструмент, виразник найглибших людських почуттів та поривань, хранителька народної мудрості, історії, рідного слова, пісні, національних традицій. Тому українці вважають кобзарське мистецтво святим і ставляться до нього з такою любов’ю та благоговінням.\nУ наші дні бандурне мистецтво набуло особливого розвитку і неабиякої популярності у світі. Бандура звучить у концертних залах України, репрезентує національне мистецтво у світі. Вітчизняні музичні заклади виховують високопрофесійних виконавців, викладачів класу бандури, керівників ансамблів і капел бандуристів.\nЗокрема, у Волинському державному університеті імені Лесі Українки на кафедрі музичних інструментів особлива увага приділяється вихованню студентської молоді на традиціях української культури. Ще у 1984 р. М.П. Сточанською тут створено студентську капелу бандуристів «Дивоструни», в її структурі – малі ансамблеві форми (тріо, квінтет, ансамбль), які стали активними концертними колективами, а в 1988 р., після створення навчально-методичної бази для професійного навчання бандуристів, відкрито клас бандури. Талановитий педагог, диригент і аранжувальник, доцент кафедри музичних інструментів Сточанська М.П. та її вихованці з кожним роком досягають вагомих здобутків. Студенти її класу постійно займають призові місця у різноманітних конкурсах та фестивалях бандурного мистецтва, як солісти й ансамблісти (7 лауреатів і дипломантів міжнародних, 7 лауреатів всеукраїнських та 14 переможців обласних конкурсів кобзарського мистецтва).\nПоряд із кропіткою роботою над вихованням бандуриста-виконавця (соліста, ансамбліста), бандуриста-викладача музичних дисциплін, диригента ансамблю бандуристів, значна увага приділяється тут розвитку творчої уяви, музичної фантазії студента.\nКапела «Диво-струни» під її керівництвом стала своєрідною творчою лабораторією для професійного виховання бандуристів. Саме завдяки участі молоді у колективному музикуванні, а в стінах вузу – у студентському колективі, автор вбачає найбільш ефективне практичне використання всього комплексу отриманих професійних знань та навичок випускником-бандуристом, виховання у нього музичного смаку, високої культури, почуття патріотизму, відданості справі національного мистецтва. Отриманий досвід участі в ансамблі та диригування ним, творча уява разом із професійними уміннями бандуриста-виконавця стануть цінним надбанням вихованця Волинського університету в його майбутній роботі.\nЗа більш як двадцять років педагогічної, концертної та творчої діяльності Сточанською М.П. здійснено велику кількість власних творчих робіт: перекладення вокальних творів у супроводі бандури-соло; перекладення, аранжування творів української та зарубіжної інструментальної музичної класики для ансамблю бандуристів; обробки українських народних пісень, зарубіжних, вітчизняних і волинських авторів для виконання триголосним жіночим хором у супроводі ансамблю бандуристів. ЇЇ творчі роботи вирізняє особлива увага до бандурного супроводу у вокальних творах. Інструментальні партії, залежно від загального задуму, підсилюють, доповнюють звучання вокальної лінії чи, навпаки, набувають самостійного розвитку, «змагаються» з вокалом. Автором ставиться мета щонайповніше використати багаті можливості бандури як інструменту, використовуючи традиційні штрихи, способи гри, різноманітні регістри, відповідну фактуру, домогтися «оркестрового» звучання трьох ансамблевих партій, не порушуючи при цьому домінуючої ролі співу. Партитури її ансамблів звучать насичено, орнаментально, змальовують цікаві, змістовні, сильні динамічні образи, відрізняються тонким музичним смаком, зручні для виконання.\nРепертуар капели бандуристів «Диво-струни» створюється у колективі його керівником і студентами класу інструментування Сточанської М.П. Він складає понад шістдесят музичних творів різних за стилем, фактурою та складністю виконання. Усі творчі роботи апробовано часом. Вони неодноразово виконувалися на різноманітних сценах капелою чи ансамблями університету, колективами Волинської області і дістали високу оцінку професійних музикантів.\nБагаторічна плідна праця зі студентами у класі бандури, з творчими колективами Волинського університету, усвідомлення важливості виховання національно свідомого викладача музики та бажання поділитися практичним досвідом спонукали автора до створення навчально-методичного посібника, основою якого є власні творчі роботи.\nЦя книга – цінний методичний і практичний матеріал, працюючи з яким, молоді бандуристи зможуть докладно вивчити, проаналізувати, порівняти основні закономірності використання бандури в ансамблевих супроводах, а пізніше у своїй майбутній роботі широко застосувати набуті теоретичні та практичні знання.\nНавчально-методичний посібник М. Сточанської «Вокальні твори у супроводі ансамблю бандуристів (перекладення, аранжування, обробка)» стане корисним наочним матеріалом і для керівників різноманітних бандурних колективів. Це сприятиме ще більшому професійному розвитку кобзарського мистецтва, створить умови необхідного сьогодні застосування старовинного українського інструмента у музично-естетичному вихованні дітей та молоді на традиціях національної культури.\nГолова Волинської обласної організації Національної ліги українських композиторів, М.С. Стефанишин


Майже на всі російські товари буде введено спецмито в серпні\nУкраїна ввела спецмита на ввезення майже всіх російських товарів з серпня\n15 травня 2019, середа, 12:56\t65\n2019-05-15T12:56:00+03:00 Економіка 2019-05-23T04:01:19+03:00\nРосійські товари. Фото: fakty.ictv.ua\nУкраїна ввела спеціальні мита на ввезення на територію України низки товарів походження з Росії з 1 серпня.\nПро це під час засідання Кабінету Міністрів заявив перший віце-прем'єр-міністр, міністр економічного розвитку і торгівлі Степан Кубів, передають Українські Новини.\n"Проектом постанови ми встановлюємо з 1 серпня 2019 року під час ввезення на митну територію України товарів походження з Російської Федерації, незалежно від інших видів мита, введення спеціального мита у відсотках до митної вартості товарів", - сказав він.\nЗгідно з повідомленням Міністерства економічного розвитку і торгівлі, йдеться про всі російські товари, крім товарів чутливого імпорту, таких як вугілля, кокс, бензин, зріджений газ і фармацевтична продукція.\nЗі слів Кубіва, сплачені суми спецмита спрямовуватимуться до спецфонду державного бюджету і використовуватимуться для фінансування заходів імпортозаміщення.\nПланується, що додаткові надходження від сплати цих спецмит до держбюджету в 2-му півріччі 2019 року становитимуть близько 3,7 млрд гривень.\nКрім того, Кубів заявив, що згідно з постановою, забороняється ввезення з Росії промислової групи товарів, групи мінеральних добрив і сільськогосподарської продукції, транспортних засобів.\nЗазначається, що ці заходи є дзеркальними щодо економічних санкцій Росії проти України.\nЯк повідомляли Українськi Новини, у грудні Росія заборонила ввезення з України сільськогосподарської продукції, промислових товарів, сировини і продовольства.\nУ свою чергу Кабмін продовжив заборону на ввезення в Україну російських товарів із затвердженого переліку до 31 грудня 2019 року.\nТоді в перелік російських товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, потрапили, зокрема, м'ясо великої рогатої худоби, риба і ракоподібні, кава, чай, спирт, інсектициди, обладнання для залізниць та трамвайних колій, шифер.\nКабмін продовжив застосування до товарів з Росії ввізних мит на рік до 31 грудня 2019 року.\nБільше новин про:\tУкраїна-Росія російські товари спецмита


Майдан. Народні Новини. Громада виграла суд у ЗАТ!\nГромада виграла суд у ЗАТ!\n09-10-2009 16:02 Хмельниччина // URL: http://maidan.org.ua/static/narnews/1255093330.html\nЄ дві новини. Гарна: стотисячна громада Кам’янця-Подільського може святкувати перемогу. За інформацією міського голови Анатолія Нестерука, восьмого жовтня Вищий господарський суд України прийняв рішення на її користь у справі про дострокове розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу із підприємством ЗАТ «Тепловоденергія». Друга - і не новина ніби, дуже прикра: українці не навчилися давати відпір тим, хто їх використовує.\nТа про все по порядку. Тепер майно громади, яке на момент передачі коштувало 38 мільйонів гривень, знову повернеться в комунальну власність. Вона матиме право на державні субвенції для розвитку мереж, а також працюватиме в проекті Світового банку, який виграла, отримає від нього кредит на надзвичайно вигідних умовах на модернізацію якраз гостро потребуючого господарства. У нього обіцяло вкладати мільйонні інвестиції вищезгадане ЗАТ, та обіцянки залишилися цяцянками, мережі за цей час стали вкрай дірявими, а населення міста з року в рік мусило платити за тепло та воду чи не найбільше в державі. (Див. “Голос України” за 18 жовтня 2007 року, «Про тарифи диктують, а вони собі зростають». Таблицю найвищих тарифів, серед них - кам’янецькі, надав редакції автор із Херсонщини.)\nСудовий розгляд, нагадаємо, тривав більше року. За словами міського голови, абсолютно безпідставно й неправомірно «тягнули резину» в Житомирському апеляційному суді, куди ЗАТ звернулася з апеляційною скаргою. Аж шість місяців замість передбачених нормативами двох! Увесь цей час громада перебувала в напрузі, адже судові суперечки ще більше шкодили діалогу сторін навіть у вирішенні буденних питань. ЗАТ розгорнула проти міської влади справжню війну. Дійшло до того, що представника управління економіки виставили за турнікет з території адміністрації, пославшись на приватну власність. Однак і будівля, й земельна ділянка під нею є комунальними. Гострі дискусії розгорнулися й навколо бажання ЗАТ підвищити тарифи, при цьому остання не побажала відкривати всіх його складових для влади та громади. Мовляв, комерційна таємниця. На громадських слуханнях населення сказало «ні», активно підтримало міського голову в його боротьбі за повернення підприємства громаді. Люди вірять, що головний пункт виборчої програми Анатолія Нестерука, з якою він виграв вибори в 2008 році, буде таки виконано до кінця. Голова заявив і про повернення майна, і розумні та прозорі тарифи, які влада не згвинчуватиме до всеукраїнського рекорду.\nПроцес повернення розпочнеться якраз у тривожну для всіх комунальників пору – початок опалювального сезону. Однак із боку ЗАТ уже прозвучав грім. З листом до всіх політичних сил у раді й поза нею звернувся… тисячний трудовий колектив «Тепловоденергії». Міську владу звинуватили в тому, що вона «своїми діями і бездіяльністю руйнує комунальне майно», «створює загрозу життєвим інтересам працівників підприємства та мешканців міста», «всупереч здоровому глузду… встановила норматив втрат води на рівні лише 30 відсотків», вчиняє вакханалію і з втратами теплової енергії, скасувавши норматив у 20, 13 % та запровадивши 13%.» Що стосується відсотків, то міська влад діяла виключно в межах законодавства. Бо що це за такий виробник, який заздалегідь передбачає 56 відсотків втрат? Голова правління ЗАТ Ніна Фабіянська заявила, що опалювальний сезон під загрозою зриву, адже місто не отримає лімітів газу на жовтень, бо треба заплатити борг у 3 860 тисяч гривень в ДК «Газ України, що склався через різницю в тарифах. «Дайте нам три мільйони, ми 860 тисяч вкладемо свої», - повторювала Фабіянська, до того ж, за її словами, з тарифами, які діють сьогодні, підприємство не справиться з платою за газ у наступні місяці. Депутати розцінили усе це, як безпідставні звинувачення, а дехто побачив у діях ЗАТ і шантаж. Адже кожного року й питання з лімітами, і з різницею в тарифах виникають, і саме міська влада їх «розрулює». Свого часу навіть відмовили медикам в оздоровчих, а дали гроші «Тепловоденергії», - згадав Ігор Шевага. «Торік ви невідомо чому проплатили три мільйони сто тисяч двом приватним фірмам за природній газ, а вони до постачання газу не мають жодного стосунку, - зауважив міський голова Анатолій Нестерук, - поверніть ці гроші – от і матимете для «Газу України». Усі ці роки ви говорите про те, що підприємство збиткове. Виникає здивування: що це за такий бізнес, який хоче стільки років терпіти збитки?! Віддайте його, навіщо ж так мучитися! А тепло та вода будуть, якщо ваш колектив не підведе технічно, якщо вас не штовхатимуть на неправильні кроки, пам’ятайте, і ви в цьому місті живете!»\nДепутати Сергій Вєдєрніков, Василь Сукач, Віталій Зеленський та інші заспокоїли представників колективу, котрі прийшли на засідання депутатського клубу. « Хто сьогодні був би проти гарного інвестора? Жодному бізнесмену в місті не віддали стільки, як власникам ЗАТ. І що навзамін отримала громада?! Та й ви самі, бо ви теж живете в місті, платите за тими ж цінами. У комунальному підприємстві вам гірше не буде. Хіба так слід турбуватися про працівників, як це робиться в ЗАТ?! Подивіться, які у вас душові, туалети, спецодяг, у приміщеннях шибки побиті... Запевняємо, нікого не скоротять, не розганятимуть, щоб набрати «своїх». Навпаки, з вашим професіоналізмом ми зробимо підприємство передовим в Україні.»\nЩе минулого року міська влада створила комунальне « Тепловоденерго» і запросила весь колектив перейти в нього із ЗАТ. Це запрошення знов і знов повторює Анатолій Нестерук. Усім – від голови правління Ніни Фабіянської, досвідченого інженера Петра Дорожа до рядового слюсаря. Може, тоді б не довелося й судитися, бо навряд чи знайшли б власники одразу тисячу нових кадрів: сьогодні висококваліфіковані, досвідчені комунальники на вагу золота. Саме такими є люди в цьому колективі. «Вас використовують», - сказали людям і міський голова, і депутати.» Цим колективом уже маніпулювали, коли вимагали від депутатського корпусу підписання оренди, дозволу на перетворення комунального підприємства в ЗАТ… Його і на майдан пікетувати раду виводили. Декому за послугу збиралися відплатити скороченням, запланувавши ліквідувати дуже важливу службу, що доглядає внутрібудинкові мережі. Тоді намір ЗАТ стримав той же Нестерук. Той самий, який у неймовірно важкі роки (1997-1998), будучи першим заступником голови Кам’янець-Подільського міськвиконкому, коли в бюджеті вітри ганяли, завжди знаходив ресурси для цього комунального підприємства і робив усе, щоб місто було з водою та теплом. Чому ж у людей така коротка пам’ять?!


Оновлення F-PACE 2019 модельного року | Імпері Моторз\nОдним з оновлень став адаптивний круїз-контроль з функцією асистента рульового управління, який працює в швидкісному діапазоні 0-180 км/год і використовує функціонал існуючого адаптивного круїз-контролю з функцією утримання смуги руху і підтримки встановленої дистанції до автомобіля попереду.\nАдаптивний круїз-контроль також отримав систему Stop&Go, яка дозволяє м'яко зупинити автомобіль і знову почати рух при активації системи легким дотиком педалі.\nСистема екстреного гальмування при русі на високих швидкостях на базі радара виявляє загрозу лобового зіткнення з іншим транспортним засобом і оповіщає водія про необхідність загальмувати. Вона функціонує в діапазоні від 10 до 160 км/год: якщо система розпізнає ризик неминучої аварії, вона попереджає водія або автоматично активізує гальмівну систему, якщо той не робить цього самостійно.\nОновлений F-PACE оснащується задньою камерою, передніми і задніми датчиками паркування, системою контролю ступеня втоми водія, системою екстреного гальмування і системою утримання автомобіля в смузі руху, які тепер встановлюються за замовчуванням.\nМультимедійна система Touch Pro з 10-дюймовим сенсорним екраном тепер встановлюється за умовчанням. Ще одним оновленням всередині автомобіля стає можливість додатково вибрати спортивні сидіння з електрорегулюванням в 14 напрямках і жорстким каркасом.\nJaguar F-PACE 2019 модельного року також отримає металеві накладки на пороги з підсвіткою і написом Jaguar, преміальні килимки і оббивку даху із замші, а також хромовані перемикачі крісел з електрорегулюванням і обробку дверних панелей із вуглеволокна.\nДля того щоб клієнти відчували себе максимально впевнено, бензинові версії оновлених F-PACE 2019 модельного року отримали збільшений 82-літровий паливний бак (в порівнянні з минулою 63-літровою версією).\nНік Коллінз (Nick Collins), директор модельної лінійки Jaguar: «F-PACE був високо оцінений по всьому світу і завоював більше 70 міжнародних нагород. Ми оновили нашу найбільш продавану модель, додавши нові технології безпеки і зробивши салон ще більш комфортним. Всі ці нововведення забезпечують нашим клієнтам додатковий комфорт, що дарує емоції, які традиційно чекають від Jaguar».\nНещодавно на Міжнародному автосалоні в Нью-Йорку світу був продемонстрований F-PACE SVR, який приєднається до лінійки F-PACE 2019 модельного року. Ця версія отримала 550-сильний 5,0-літровий бензиновий двигун V8 з нагнітачем, який видає 680 Нм крутного моменту. Він розганяє автомобіль від 0 до 100 км/год всього за 4,3 секунди при максимальній швидкості в 283 км/год.\nSVR, створений підрозділом Special Vehicle Operations, оснащений унікальною підвіскою, покращеною аеродинамікою і новими легкими 21- і 22-дюймовими колісними дисками з удосконаленою гальмівною системою. Вихлопна система Variable Valve Active Exhaust гарантує, що впізнаваний характерний звук двигуна V8 буде відповідати його продуктивності. Інтер'єр F-PACE SVR доповнений спортивними сидіннями з логотипом SVR, а також спортивним селектором перемикання передач.\nПопередня Відображена новина 36 з 158 Наступна


Нарколог тверь | Alkostop.info\n? Допомога в лікуванні наркоманії і алкоголізму в Твері\nНаркотична й алкогольна залежність полягають у виникненні найсильнішою тяги до вживання психоактивних речовин. В основі наркоманії та алкоголізму закладено розвиток фізичної і психологічної залежності.\nФізична залежність виражається в патологічному потязі до вживання наркотику або алкоголю. Вона проявляється в результаті реакції організму на припинення їх вживання. У людини виникають фізичні нездужання - абстинентний наркотичний синдром. При наркоманії - це ломка.\nПсихологічна залежність - це патологічна тяга до вживання психоактивної речовини, яка виникає на рівні підсвідомості. Залежний пригнічений, пригнічений і думає постійно про прийом чергової дози або порції.\nСистематичне вживання алкоголю або наркотичних речовин негативно позначається на організмі людини, як фізичному, так і психічному. При наявності захворювання важливо своєчасне звернення до нарколога.\nНАРКОЛОГ і психолог в Твері: відгуки в інтернеті, телефони, адреси офіційних сайтів\nЗнайдено організацій: 7 на 1 сторінках в розділі.\nНа сторінці представлений список організацій міста Твері, знайдених в каталозі БізнесСправка за запитом "НАРКОЛОГ і психолог в місті Твері". Ви можете додати організацію абсолютно безкоштовно, якщо не знайшли її в довіднику. БізнесСправка - це великий і актуальний джерело інформації про організації, підприємства, компаніях та фірмах, які ведуть свою діяльність в Росії, Україні та Казахстані.\nБезкоштовна консультація по зниженню ваги!\nЄ протипоказання, необхідно проконсультуватися з фахівцем.\nНАРКОЛОГ в Твері: відгуки в інтернеті, телефони, адреси офіційних сайтів\nЗнайдено організацій: 34 на 2 сторінках в розділі.\nНа сторінці представлений список організацій міста Твері, знайдених в каталозі БізнесСправка за запитом "НАРКОЛОГ в місті Твері". Ви можете додати організацію абсолютно безкоштовно, якщо не знайшли її в довіднику. БізнесСправка - це великий і актуальний джерело інформації про організації, підприємства, компаніях та фірмах, які ведуть свою діяльність в Росії, Україні та Казахстані.\nНаркологія. Кодування. Висновок із запою. Підшивання. 24 години на добу!\n? Наркологічна клініка\nДля того щоб допомогти наркозалежному людині необхідно приділити належну увагу вибору відповідної клініки. На що потрібно звернути увагу в першу чергу? Як не помилитися у виборі? Давайте спробуємо розібратися.\nНаркоманія - бич сучасного суспільства\nЯкщо Ви помітили, що Ваш близька людина поводиться нетипово - надто активний або, навпаки, апатичний, з'явився нездоровий блиск в його очах, він втратив апетит або ж, навпаки, став занадто багато є, страждає від безсоння або постійно відчуває сонливість, то необхідно насторожитися. Цілком можливо, що він потрапив в залежність від наркотиків, а це означає, що необхідно діяти. Не чекайте, поки станеться непоправне - звертайтеся в наркологічну клініку за допомогою професіоналів.\nХороша наркологічна клініка\nВід якості наркологічної клініки багато в чому залежить успіх лікування. Якими бувають такі клініки?\nДержавні наркологічні клініки. Головним мінусом таких є те, що людина в них ставиться на наркологічний облік, і після одужання залишається під контролем спеціалізованих органів. Це позбавляє людину багатьох можливостей в майбутньому, крім того, бюджетні установи далеко не завжди можуть забезпечити уважне ставлення до кожного конкретного резиденту, створити для нього домашню комфортну обстановку, а це важливо в період лікування і реабілітації;\nПриватні наркологічні клініки пропонують абсолютну конфіденційність, і ніхто не зможе дізнатися, що людина перебувала на лікуванні від наркоманії. До додаткових переваг приватних клінік є затишна обстановка, хороше харчування, індивідуальний підхід до лікування кожного пацієнта, сучасні методи лікування.\nВам нададуть допомогу\nФахівці нашого центру працюють цілодобово для того, щоб в будь-який час доби ви могли звернутися за допомогою.\nЗателефонуйте нам, і ми готові запропонувати Вам наступні види послуг:\nОрганізацію консультації лікаря-нарколога в центрі або організацію виїзду фахівця додому для надання оперативної допомоги при ламанні або при передозуванні;\nНаправлення на лікування наркоманії для полегшення синдрому і для відмови його від наркотику згодом;\nПроведення психологічної роботи з хворим і членами його сім'ї індивідуально і в групах;\nПостреабілітаціонной супровід в період соціальної адаптації.\nПсихіатр-нарколог в Твері - виведення з запою на дому, лікування алкоголізму в Твері | Юніклініка\nВикликати нарколога на будинок Ви можете по телефону +7 (4822) 39-80-11\nЗапій - це безперервне вживання алкоголю більше 3-х днів. Різке припинення надходження алкоголю призводить до серйозного погіршення стану: біла гарячка, проблеми з серцем, підшлунковою залозою, кровотеча в шлунково-кишковому тракті.\nЛікар-нарколог нашого медичного центру прибуде за вказаною вами адресою найближчим часом після виклику. Лікар привезе все необхідне обладнання і препарати, щоб ефективно вивести людину зі стану сп'яніння. Доктор оцінить стан хворого, в обов'язковому порядку проведе ряд обстежень.\nЯкщо ситуація дозволяє, нарколог почне внутрішньовенне введення препаратів для очищення організму від токсинів і непереробленого спирту. Одночасно з цим він вводить ліки для нормалізації роботи печінки, нервової системи, шлунково-кишкового тракту.\nПісля завершення процедури доктор дасть рекомендації щодо подальшої тактики лікування, організації дієти і режиму дня хворого. Відповість на всі ваші запитання, надасть психологічну підтримку сім'ї залежного і його близьким, дасть інформацію про лікування залежності та реабілітації після неї. Ми також пропонуємо послуги кодування від алкоголю.\nШановні пацієнти! Пам'ятайте, що вчасно діагностоване захворювання і призначення ефективного лікування, дозволяє домогтися якнайшвидшого одужання. Записатися на прийом до фахівців нашої клініки Ви можете по телефону + 7 (4822) 39-80-11\nСайт лікаря Кузьмичова Бориса Миколайовича\nКузьмич БОРИС МИКОЛАЙОВИЧ -\nКандидат медичних наук, доцент кафедри психіатрії, наркології та медичної психології Тверській державної медичної академії МОЗ Росії, дійсний член Російської академії проблем якості (2004), професор Російської академії природознавства (2012 р), член-кореспондент Російської екологічної академії (2016 р.). Лікар-психіатр, нарколог, психотерапевт. Автор понад 50 друкованих праць, 10 навчально-методичних посібників та 2 монографій, присвячених питанням клінічної психіатрії, наркології, психотерапії, епідеміології психічних розладів, організації психіатричної та наркологічної допомоги.\nПсихотерапія і медикаментозне лікування (неврози, депресії, страхи, залежності, порушення сну, зайву вагу);\nПсихологічний супровід і підтримка в сімейних конфліктах, важких життєвих ситуаціях, вікових кризових періодах;\nПсихіатричне обстеження і консультування;\nЛікування алкогольної залежності (виведення з запою на дому, лікування абстинентного синдрому, сенсибілізуюча терапія, кодування сучасними високоефективними методами);\nЛікування нікотинової залежності;\nТерміновий виклик лікаря-нарколога на будинок в Твері | РЦ «Інсайт»\nВиклик на будинок нарколога - став досить поширена послуга. А вся справа в тому, що довезти пацієнта до самої клініки часто не буває можливості.\nВідбувається це через низку причин:\nНаприклад, близькі не можуть умовити його самостійно звернутися за допомогою, а повезти насильно - не представляється можливим.\nТривалий запій, який може тривати тижнями. Для нього характерне постійне прийняття алкоголю або наркотичних препаратів. Таким чином, людина просто не встигає «прийти в кондицію».\nДуже важке похмілля, аж до нападів епілепсії. Очевидно, що така людина стає нетранспортабельним.\nЗрештою, простий сором і невпевненість змушують людину відкладати відвідування подібних клінік.\nВся ситуація ускладнюється тим, що викликавши на будинок державного лікаря - нарколога, ви ризикуєте тим, що після протверезіння вашого близького силоміць змусять їхати в лікарню на примусове лікування. Однак, до такого кроку не готовий не тільки сам хворий, але і його родичі. Тому, викликавши нарколога з приватної клініки, ви забезпечите найбільший душевний комфорт всім членам сім'ї.\nВажливо розуміти, що ми не збираємося пов'язувати пацієнта і «під страхом розстрілу» везти його в клініку. Попередньо буде проведена консультація близьких, і тільки після їх згоди хворий буде транспортовано до клініки. Але, головне завдання лікаря нарколога безумовно зводиться до того, щоб знайти підхід до пацієнта і постаратися його переконати в необхідності лікування.\nПісля дзвінка,, лікар приїжджає додому за вказаною адресою готовим до будь-яких проблем, які можуть виникнути при наданні допомоги. В першу чергу буде зроблена кардіограма, яка допоможе підібрати прийнятну схему лікування, щоб не нашкодити і без того змученому організму.\nЩо має на увазі під собою виклик нарколога в Твері?\nБезумовно, моральну підтримку близьким.\nПрофесійну наркологічну допомогу.\nНарколог проведе ряд необхідних обстежень, які покажуть можливість лікування вдома. В іншому випадку, буде необхідна госпіталізація.\nКрапельниця і медпрепарати допоможуть організму очиститися від продуктів розпаду алкоголю і припинити інтоксикацію.\nДалі лікар спробує максимально стабілізувати стан хворого.\nПісля цього він дасть докладні інструкції рідним, як організувати лікування, харчування і режим дня пацієнта після виходу зі стану запою.\nЗвичайно, госпіталізація бажана хоча б тому, що тут в клініці нарколог зможе цілодобово перевіряти стан алкоголіка і в залежності з цим коригувати лікування. У той же час наша клініка можемо гарантувати повну анонімність лікування.\nНе впадай у відчай! Лікування алкоголізму, як і лікування наркоманії і ігроманії - можливо! Єдине, слід усвідомлювати, що процес цей тривалий, поступовий і нелегкий. Результат буде залежати не тільки від рівня професіоналізму лікаря, але і від сили волі і бажання самого хворого, а також від наполегливості та віри близьких родичів.\nПершим кроком може стати виклик нарколога в місті Твер. Не намагайтеся вивести хворого із запою самостійно, інакше ненавмисно можете лише нашкодити його здоров'ю. Тільки обізнана людина зможе провести ряд необхідних заходів з найменшою шкодою для здоров'я. Якщо виникне необхідність, наша клініка надасть можливість насильно транспортувати хворого для примусового лікування. Але тільки з дозволу родичів.\nЧому з похмілля хочеться пити\nЖіноча алкогольна залежність\nМонастирський чай від алкогольної залежності відгуки\nАлкоголізм у дітей і підлітків\nВбивство в стані алкогольного сп'яніння\nЯк відучити чоловіка від алкоголю змови\nЯк знизити тиск з похмілля\nВідвар від алкоголізму


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Ранок скандалів у Гонконзі | Korrespondent.net\nРанок скандалів у Гонконзі\nГлавный координатор Украинского центра свободного Гонконга\nОбшуки малолітніх, посилення комуністичної освіти та боротьба: ранок скандалів у Гонконзі\nБюро з питань освіти відновило навчання у школах Гонконгу, а разом з ними - приниження гідності та порушення прав неповнолітніх. Поліція проводить обшуки в усіх школах, причетних до протестів, а також огляди школярів та їхній речей. Адміністрації шкіл підтримують ці заходи.\nВночі під відділками поліції збираються баткьки ув’язнених дітей, які були заарештовані в ході протестів.\nПаралельно з цим Бюро освіти вбачає причиною протестів недостатню патріотично-комуністичну освіту у школах. Воно вже розроблює нові правила церемоніалу для підняття патріотичного духу, урочисті щоранкові заходи щодо китайського прапору та співи гімна КНР у Гонконзі.\nНагадаю, що саме з боротьби проти національної патріотичної освіти розпочалася кар’єра Джошуа Вонга, тоді 14-річного школяра. Це був 2012 рік. Ці протести призвели пізніше до Революції парасольок.\nЗ`являється ще більше відео розгонів протестів по ночах. При цьому, загальна атмосфера - затишшя перед наступною бурею.\nЗ’явилася також сенсаційна новина, що серед протестувальників політеху була праонука екс-прем’єра КНР Чжу Жунцзи. Її, зокрема, шукали перші особи Гонконгу. За іншою інформацію, вона має ментальну інвалідність, і не може розуміти зміст протестів. У такому разі активісти ставлять питання: а як вона змогла стати студенткою Політеху у такому разі? Прояснення буде скоро, але ризики для компартії - величезні.\nТакож було опубліковане ексклюзивне інтерв’ю з поліцейським у відставці, що захищав протестувальників. У ньому він розповідає про свої антикитайські погляди, пов`язані з діями уряду КНР.\nТЕГИ: протесты в Гонконге\n70 років з моменту завершення Корейської війни: аналізуючи уроки\n22 октября 2020, 16:19\nСанта не прийшов: кров, газ та масові арешти у різдвяну ніч у Гонконзі\n27 декабря 2019, 10:35\nКитай як ворог світової демократії та нові санкції проти КНР\n4 декабря 2019, 17:20


Тонга - Корисна інформація для подорожуючих\nПри перетині кордону Тонга в закордонний паспорт безкоштовно ставиться штамп дозволу на в’їзд і перебування в країні терміном до 30 днів. При перетині кордону з іноземних туристів стягується туристичний збір у розмірі 12 доларів США.\nОднією з перешкод для розвитку дорожньої системи в країні є дефіцит земельних ресурсів, а також існуючий режим землекористування. Велика частина доріг була збудована на кошти, отримані з-за кордону. У 2000 році довжина шосейних доріг Тонга становила всього 680 км. З них 184 км були з твердим покриттям. На більшості островів діє громадський транспорт, є таксі.


Адвокат захистив права п’ятирічної дівчинки — Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області\nВи тут: Головна Новини Адвокат захистив права п’ятирічної дівчинки\nДата публікації: Понеділок, 05 листопада 2018, 11:24\nЩодня адвокати системи безоплатної правової допомоги працюють з різноманітними справами, щоразу стикаючись з порушенням прав своїх клієнтів. Одним із таких випадків стала справа 5-річної дівчинки, законний представник якої звернувся за допомогою до держави.\nПані Тетяна (ім'я змінене) у 2014 році звернулась до банку щоб отримати кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У липні 2017 році за трагічних обставин пані Тетяна загинула, і без захисту залишилась її 5-річна донечка Вікторія (ім'я змінене). Саме тому банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитом спадкодавця до відповідачки Вікторії, адже станом на дату смерті позичальника утворилась заборгованість більше 12 тисяч гривень.\nПані Ірина (ім'я змінене), законний представник Вікторії, не розгубилась та звернулась до Чечельницього бюро правової допомоги, і їй призначили адвоката системи безоплатної правової допомоги Леоніда Дудіна. Захисник дуже ретельно ознайомився з матеріалами справи і виявив, що банк уже звертався до суду з тим самим цивільним позовом. Згідно з рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 31.05.2017 року з померлої пані Ірини на користь банку було стягнуто суму заборгованості по кредиту. Саме тому під час розгляду позову щодо п’ятирічної дитини адвокат просив залишити без розгляду позов банку про стягнення заборгованості. Завдяки професійним навичкам та якісній роботі адвоката, Чечельницький районний суд Вінницької області відмовив у задоволенні позову банку.\nЧечельницьке бюро правової допомоги працює за адресою: вул. Свято-Михайлівська, 7, смт. Чечельник, тел.: (04351) 2-10-47. Адреси розташування центрів надання безоплатної вторинної правової допомоги по Україні, можна переглянути тут. Єдиний всеукраїнський телефонний номер 0-800-213-103 (цілодобово та безкоштовно у межах України зі стаціонарних та мобільних телефонів).