У цій статті розглянемо лікування артриту та артрозу колінного суглоба. Це патології суглобів, в основі яких знаходиться запальний процес. Найчастіше вони проходять в хронічній формі і можуть турбувати роками.\nАртрит колінного суглоба є широко поширеною проблемою у всьому світі. Особливо багато випадків реєструють в європейських країнах і в США а також у нас в Росії. Ця недуга часто може приводити людей до інвалідності. Тому, якщо людині вже поставили такий діагноз, він обов’язково повинен пройти комплексне лікування. При цьому починати діяти важливо якомога швидше. Отже, як проходить лікування артриту колінного суглоба?\nПричини, за яких виникає це захворювання, до кінця ще не з’ясовані. Артрит у людей може розвиватися у вигляді самостійної патології або бути симптомом інших хвороб, наприклад ревматизму. Виділяють первинну і вторинну форму цієї хвороби. Первинним артритом вважається наявність патології, яка виникає самостійно. Вторинний тип виникає у формі прояву або ускладнення інших хвороб. До первинної форми відносять наступні види захворювання:\nСептична форма. У рамках цього виду запалення викликається гноеобразующими мікробами.\nРевматоїдний артрит є поразкою різних груп суглобів. Наприклад, колінних і так далі.\nІдіопатичний вигляд, природа походження якого невідома.\nМетоди лікування артриту колінного суглоба з кожним роком удосконалюються.\nБудучи проявом або ускладненням інших захворювань колінний артрит можливе у наступних випадках:\nПри наявності остеоартрозу. Запалення порожнини суглоба відбувається в результаті його деформуючого поразки, а крім того, руйнування хряща.\nПри розвитку ревматизму. Це загальне захворювання всього організму, що найчастіше негативно позначається на великих суглобах, а також на серце.\nПри наявності псоріазу, що представляє собою хвороба шкіри і сполучних тканин.\nПри розвитку червоного вовчака (ураження імунної системи).\nПри артриті колінного суглоба симптоматика може бути інтенсивною, яскравою або уповільненою. Артрит може бути гострим. У цьому випадку він починається раптово, протікаючи досить інтенсивно. Яке захворювання може мати хронічну форму, коли перші ознаки початкової стадії недуги непомітні, і він тривалий час протікає з періодичними загостреннями. Крім цього, запалення може бути одностороннім або симетричним. При ревматизмі процес, як правило, завжди буває двостороннім. Лікування артриту колінного суглоба має бути своєчасним і комплексним.\nЯким чином можна визначити запалення колінного суглоба? Етап діагностики, насамперед, є завданням лікаря. Незалежно від тих чи інших причин розвитку різних форм артриту є загальні ознаки, наприклад:\nНаявність болю, що посилюється під час руху.\nПоява набряків або припухлості в районі ураженого коліна.\nНаявність місцевого підвищення температури.\nПоява почервоніння шкіри в районі запалення.\nСкорочення обсягу рухів у хворому суглобі.\nСимптоми і лікування ревматоїдного артриту колінного суглоба часто взаємопов’язані.\nРевматоїдний артрит є системним захворюванням з невідомою етіологією, при цьому уражається сполучна тканина в суглобах. Також часто у них спостерігаються ерозивні зміни. Хвороба має хронічний, часто рецидивуючий і прогресуючий перебіг. Пусковий механізм – інфекція, травма, застуда.\nНедуга також характеризується такими симптомами:\nБолем у суглобах (ниючий, грызущей) з різною інтенсивністю (сильна, помірна, слабка) і тривалістю (періодична, постійна), пов’язаної з рухом.\nРанковою скутістю в суглобах, її тривалістю.\nЗовнішнім виглядом суглобів (набряком, почервонінням, деформацією).\nСтійким обмеженням рухливості суглобів.\nСимптоматика артриту колінного суглоба може різнитися, що залежить від ступеня захворювання. Для першої ступені характерна наявність незначної болі переважно в ранкові години. Крім того, можливе обмеження загальної рухливості коліна, як правило, через деякий проміжок часу проходить цей симптом. Лікування артриту колінного суглоба не сильно відрізняється від терапії патології інших суглобів.\nДруга ступінь відзначається більш серйозними ознаками. Почуття болю стає більш інтенсивним, добре видно припухання коліна поряд з його почервонінням і набряком. Труднощі під час руху стають ще більш вираженими.\nТретю ступінь артриту називають деформуючої. На цій стадії наявність сильного болю може викликати стійкий спазм мускулатури, з-за цього, як правило, деформується коліно.\nЩо собою являє лікування артриту колінного суглоба?\nПро шкоду проведення самолікування все знають не з чуток, а що стосується такої проблеми, як артрит, це особливо актуально. Тому для того, щоб успішно вилікувати цю хворобу, потрібно обов’язково звернутися до досвідченого лікаря. Відразу після проведення обстеження пацієнту буде видана індивідуальна схема терапії, що буде залежати від виду недуги, його стадії і різних особливостей організму. Традиційною медициною для лікування артриту коліна використовуються таблетки поряд з уколами і лікувальною фізкультурою. Кожен вид цього захворювання вимагає спеціального підходу, так як механізм розвитку, причини виникнення та симптоматика патології в кожному разі будуть індивідуальні.\nАртрит є внутрішнім запалення навколосуглобових області одного або відразу обох колін. По-іншому це захворювання називають також гонитом або гонартрозом.\nЗгідно зі статистикою, захворюваність артрит колінного суглоба є досить поширеним явищем. Приблизно половина, тобто до п’ятдесяти двох відсотків людей, які страждають від хвороб суглобів, хворіють саме колінним артритом. Причому у двадцяти трьох відсотках усіх випадків основною причиною цієї недуги виступає остеоартроз.\nБільшість пацієнтів, які хворі на артрит колінного суглоба, – це жінки у віці старше тридцяти років. Правда, для розвитку вторинних патологій це спостереження виявляється не завжди вірно. Приміром, гонорейний артрит особливо характерний для представників чоловічої статі.\nВелика відсоткова ймовірність розвитку патології викликається, як правило, високим навантаженням, яка регулярно опиняється на коліна. Кожне коліно здатне витримати половину ваги людини, але через те що діапазон рухів в колінах обмежений, таке навантаження лише зростає. Стопи є більш рухливими, а крім того, складно влаштованими, тому вони більш рівномірно розподіляють навантаження. Лікування ревматоїдного артриту колінного суглоба розглянемо нижче.\nДіагностика цієї патології проводиться із застосуванням рентгенографії. Найпоширеніший метод – виконання артрографії. При наявності псевдоподагры додатково потрібно провести поляризаційну мікроскопію синовіальної рідини, яка утворюється за допомогою пункції. По мікрофлорі пунктату перевіряється дія різних препаратів на збудників інфекції. Від цього буде залежати лікування артриту колінного суглоба. У рідкісних випадках пацієнтам призначають додаткові діагностичні заходи, наприклад:\nПроведення магнітно-резонансної інтроскопії.\nПроведення біопсії хряща і синовіальної оболонки.\nВиконання термографії, а крім того, артропневмографии.\nПроведення тестів реакції Райта поряд з пробами Бюрне.\nВиконання комп’ютерної томографії, в рамках якої домагаються візуалізації секвестрированной кісткової тканини. Секвестром називають омертвілий ділянку кісткових тканин.\nВиконання ультразвукового та радіонуклідного дослідження.\nУ терапії найважливішим є усунення запалення, болю, поліпшення самопочуття дитини. Також необхідно попередити подальше прогресування патології.\nЛікування повинно бути комплексним і систематичним. Сучасні методики боротьби з недугою дуже ефективні.\nУ медикаментозної терапії застосовують нестероїдні препарати з протизапальною дією, глюкокортикостероїди, жарознижуючі і знеболюючі лікарські засоби. У разі наявності інфекції дитині прописують антибіотики. Їх лікар підбирає в індивідуальному порядку. Дозування і тривалість курсу він визначає залежно від маси тіла та віку.\nВикористання традиційної терапії\nСеред медичних препаратів вилікувати артрит добре допомагають протизапальні ліки, а крім того, препарати з вмістом гормонів поряд з ацетилсаліциловою кислотою. У тому випадку, якщо причиною запалення є інфекційний процес, призначають антибіотики. При загальній патології організму призначають відповідну терапію в залежності від хвороби.\nСеред ліків місцевого впливу застосовуються мазі поряд з кремами і компресами, мета яких полягає в усуненні болю, зняття набряків, поліпшення кровообігу в коліні і його зігріванні. Які застосовуються ліки в лікуванні артриту колінного суглоба?\nУ важких випадках, коли захворювання знаходиться на другій або третій стадії, показане лікування артриту за допомогою медикаментів, які вводять безпосередньо в суглобову порожнину, роблячи уколи. Це найчастіше гормональні засоби, що володіють протизапальним ефектом. Крім того, хондропротектори, які сприяють відновленню нормальної будови суглобової структури, а також деякі інші лікарські препарати.\nЗазвичай проводиться лікування артриту колінного суглоба в домашніх умовах.\nВ періоди загострень при наявності патології уражених суглобів вимагається забезпечення спокою і тепла. Іноді пацієнтам призначають постільний режим. Дуже важливо, крім усього іншого, дотримуватися дієти.\nСлід вживати в їжу такі продукти:\nСвіжі фрукти з овочами.\nЖирну рибу, яка багата кислотами омега-3. Така кислота дуже корисна для суглобових хрящів.\nМорепродукти, які містять хондроїтин, що є природним компонентом, який живить хрящі. Це кальмари поряд з креветками і мідіями.\nВживання солоної і гострої їжі пацієнтам, що страждають артритом, потрібно обмежити. Крім цього, для того щоб вилікувати артрит колінного суглоба, буде корисно робити масаж і використовувати мануальну терапію. Важливо мати на увазі, що для того щоб повністю вилікувати таке захворювання, як артрит, пацієнту потрібно використовувати комплексний підхід.\nДеякі терапевтичні методики застосовують виключно за умови позбавлення від больових відчуттів, і запалення в тому числі. Серед них присутні методи, запозичені у тибетській медицині:\nВиконання масажу і самомасаж для того, щоб домогтися розслаблення м’язового каркаса колін і посилити кровообіг.\nВикористання фармакопунктури, в рамках якої пацієнту вводять ліки в біологічно активні райони спини у мінімальних дозуваннях. Також доцільно виконання голкотерапії.\nПроведення аурикулотерапии, в рамках якої вводять голки в активні точки на вухах.\nВиконання лікувально-фізкультурного комплексу.\nПроведення санаторно-курортного оздоровлення.\nВ залежності від стадії артриту колінного суглоба симптоми і лікування різняться. Крім усього іншого, можуть призначатися такі фізіотерапевтичні процедури:\nПроходження фонофорез з гідрокортизоном.\nВиконання парафінових аплікацій.\nВикористання магніту, кварцування і лазера.\nПрийом радонових або сірководневих ванн.\nПри ревматоїдному артриті у запалення є стійкий характер, суглоби болять і набрякають роками. Від артрозу його відрізняє те, що біль не посилюється після навантаження, а навпаки, стає менше після активності.\nЯк вже зазначалося, симптоми і лікування ревматоїдного артриту колінного суглоба мають тісний взаємозв’язок.\nЯкщо була проведена точна діагностика, то в якості системного лікування передбачено використання:\nгормональних речовин (глюкокортикоїдів);\nЛікувальна гімнастика може легко виконуватися людиною в домашніх умовах. Але при цьому вкрай важливо обходитися без вчинення будь-яких різких рухів, уникаючи надмірних навантажень. Їх слід виключити і в повсякденному житті в тому числі. Вилікувати артрит дуже добре допомагають вправи, які виконуються на плавне розтягування. Як показує практика, вони є дуже корисними.\nРозглянемо ряд елементарних і ефективних вправ, які здатні допомогти зупинити артрит колінного суглоба і можуть послужити заходом профілактики цього захворювання.\nРозминка. Для виконання розминки людина повинна встати прямо і поставити ноги разом. Далі потрібно покласти кисті рук на коліна. Потім колінами слід виконати кілька обертальних рухів в одну сторону, а потім в іншу. На тлі виконання таких обертань може виникати невелике відчуття болю, що вважається нормальним. Якщо біль виявиться різкої або поступово посилюватиметься, то гімнастикою пацієнту займатися небажано.\nПотрібно сісти на стілець і поставити ноги на деякій відстані один від одного. Далі слід підняти одну ногу, відвівши її в бік і затримавши в цьому положенні приблизно на десять секунд. Потім повернутися у вихідне положення. Проробляти описане вправу слід і іншою ногою.\nЛягти на підлогу, на спину. Далі необхідно підтягнути коліно однієї ноги до грудей, затримавшись у такому положенні протягом декількох секунд. Потім треба випрямити цю ногу вертикально вгору, після чого її слід опустити на підлогу. Виконати описане вправу слід і іншою ногою.\nКількість повторів кожного з вищеописаних вправ на самому початку тренувань не повинна перевищувати п’яти. У тому випадку, якщо навіть меншу кількість таких підходів викликає дискомфорт, слід знизити навантаження до мінімуму. У майбутньому в міру тренувань кількість гімнастичних підходів можна буде збільшити до десяти.\nЕфективно лікування народними засобами артриту колінного суглоба.\nПрекрасним доповненням до традиційних методик лікування служать засоби народної медицини, успішно застосовувані в домашніх умовах. Для того, щоб удома лікувати артрит колінного суглоба, використовуються протизапальні відвари, які готуються з лікарських трав.\nРозглянемо найпопулярніші народні методи лікування артриту колінного суглоба.\nЧасто застосовується приготування настойок, компресів і домашніх мазей, які з доведеною ефективністю знімають больовий синдром, сприяючи зменшенню гострого запалення і будучи відмінною профілактикою тих чи інших ускладнень.\nДобре допомагає засіб зі свіжої капусти, мати-й-мачухи або лопуха, а також меду. Великий аркуш промивається гарячою водою і злегка підігрівається в духовій шафі. Потім на ньому робляться надрізи ножем. По всій поверхні потрібно нанести мед. Після цього прикладається лист до коліна. Зверху потрібно надіти зігріваючу пов’язку. Проводити перед сном щодня. Добре знімає набряклість і запалення.\nЛікування артриту колінного суглоба народними засобами – найчастіше процес тривалий.\nТакож наведемо ще один рецепт. Картопля промивається, дрібно нарізають, заливають окропом і прогрівається до 39 °С. Отримана кашка наноситься на бавовняну тканину завтовшки 2 див. Потім прикладається до запаленого суглоба.\nДуже ефективна настоянка з каштанів і бузку в якості знеболюючого засобу. Застосовується суха або свіжа сировина і горілка. Настояти в теплому темному місці три тижні. Настоєм натираються суглоби.\nДуже схожі симптоми артриту колінного суглоба з артрозом. Лікування цих захворювань також не сильно відрізняється.\nБузина (сухі квітки) в пропорції 1 ст. л. на 1 літр води. Прогріти на вогні протягом 15-ти хвилин. Настояти 45 хвилин, потім процідити. Розбавити кип’яченою водою до початкового об’єму. Прийом: 1 стакан 3 рази на добу.\nЕфективний сік берези. Збирається навесні. Зберігається в холодильнику. Приймати 1 стакан тричі на день.\nНастоянка з листя кропиви. Приймати по столовій ложці тричі на день. Приготування: 200 мл окропу 1 ч. л. сировини. Настояти протягом двох годин.\nМи розглянули народне лікування артриту колінного суглоба. Тепер з’ясуємо, як слід проводити профілактику цього захворювання.\nВ якості основних прийомів по профілактиці та запобіганню ускладнень такої патології, як артрит, назвемо наступні заходи, які спрямовані на усунення головних причин цього болісного недуги:\nЛюдині слід уникати переохолодження ніг. Особливо важливо уникати тривалого перебування ніг у холодній воді.\nУ тому випадку, якщо робота пов’язана з тривалим стоянням або тривалим сидінням, наприклад за комп’ютером, рекомендується робити невеликі перерви і відводити деякий час для коротких розминок або ходьби.\nДуже важливо дотримуватися дієти, особливо під час лікування артриту та артрозу колінного суглоба. Крім того, боротися із зайвою вагою в тому випадку, якщо він є.\nЗавжди слід підвищувати свій імунітет, ведучи здоровий спосіб життя, виконуючи загартовування і приймаючи вітаміни.\nВкрай важливо подолати шкідливі звички.\nВирішити, як саме вилікувати артрит колінного суглоба в кожній конкретній ситуації, безумовно, повинен лікар. Але безпосередньо процес одужання багато в чому залежить саме від самого пацієнта. Якщо людина буде неухильно дотримуватися рекомендацій, які йому дав доктор, і уважно ставитися до свого здоров’я, то у нього будуть всі шанси на повне одужання. При цьому не виключена можливість повністю вилікувати цю хворобу.\nМи розглянули симптоми артриту колінного суглоба і лікування народними засобами, а також традиційну терапію цього захворювання.


Тайсон дебютував за збірну Бразилії і вже не зможе зіграти за Україну - Главком\nТайсон дебютував за збірну Бразилії і вже не зможе зіграти за Україну\n7 Вересня, 2016, 15:56\nБразильський півзахісник вийшов на заміну в кінцівці матчу відбору на ЧС-2018 проти Колумбії.\nПівзахисник донецького «Шахтаря» Тайсон цієї ночі дебютував в офіційному матчі за збірну Бразилії, повідомляє офіційний сайт ФІФА.\nГравець вийшов на поле на 85-й хвилині матчу 8-го туру відбіркового турніру ЧС-2018 проти команди Колумбії (2:1), замінивши Габріела Жезуса. Таким чином, бразилець заграний за збірну Бразилії і не зможе виступати за Україну.\nУ серпні Тайсон отримав пропозицію від ФФУ змінити громадянство і виступати за національну збірну України, проте незабаром після цього новий головний тренер бразильців Тіте вніс його до списку на матчі проти Еквадору і Колумбії. Якщо в матчі проти Еквадору гравець так і не вийшов на поле, то сьогодні дебютував у складі своєї національної збірної.\nТайсон виступає за «Шахтар» з січня 2013 року. Він перейшов в донецький клуб з іншого українського колективу - харківського «Металіста».


Дві області України залишаються у «помаранчевій зоні» карантину - Главком\n15 Сiчня, 09:15 glavcom.ua\nПомеранчева зона не передбачає послаблення карантинних обмежень\n«Помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки може бути сигналом того, що регіон наближається до «червоної зони»\nСтаном на 15 січня 2022 року дві області залишаються у «помаранчевій зоні» карантину в Україні. Ситуація із коронавірусом в інших регіонах відповідає «зеленому рівню», повідомляє пресслужба Міністерства охорони здоров'я.\nЗгідно з даними МОЗ, у «помаранчевій зоні» залишаються Івано-Франківська та Сумська область. Причому на Прикарпатті зріс коефіцієнт виявлення випадків інфікування майже до 26%. Цільовий показник максимум в 20% перевищується вже третій день поспіль.\nКрім того, трохи покращилася ситуація з госпіталізаціями в Сумській області, в якій за минулу добу більше пацієнтів виписалися, ніж потрапили в лікарні.\nВідзначимо, «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки не містить додаткових обмежень, він є сигналом того, що регіон наближається до «червоної зони». Але в «помаранчевій зоні» місцеві органи влади можуть самостійно вводити додаткові обмеження.\nЗазначимо, що за минулу добу, 14 січня 2022 року, зафіксовано понад 10 тис. випадків Covid-19. Такий показник захворюваності тримається вже третій день поспіль.\nЗа минулу добу, 14 січня 2022 року, зафіксовано понад 10 тис. випадків Covid-19. Такий показник захворюваності тримається вже третій день поспіль.\nТеги: статистика Україна карантин ВООЗ коронавірус\nНідерланди пом'якшують карантин на тлі нового Covid-рекорду\nЗеленський продовжив на рік безвіз для громадян Британії


Сергій Шищенко – кращий тренер 29-го туру Першої ліги\nВсеукраїнське об’єднання тренерів з футболу аналізує 29 тур Першої ліги сезону 2020/2021.\nПередостанній тур зберігав інтригу щодо третього прохідного місця – вона залежала не лише від перемоги самих харків’ян, а й від матчів їхніх конкурентів. І вони всі програли. Тож сьогоднішній лауреат у Першій лізі – головний тренер житомирського «Полісся» Сергій Шищенко. Його підопічні обіграли на виїзді МФК «Миколаїв» (1:0), здобувши важливу для себе та всього турніру перемогу.\nУ плані кадрових проблем гостям було складніше. Якщо в господарів із недавніх гравців першої обойми був відсутній лише Росляков, то у гостей з різних причин не грали захисники Власюк, Жук і Прокопчук і провідний бомбардир команди Галенко. Безперечно, це погіршувало обороноздатність команди, позбавляло її переваги в верховій боротьбі та варіантах ведення гри з таранним форвардом.\nПорівняно з попереднім матчем (перемога 3:2 вдома над «Гірником-Спорт») тренерський штаб житомирян провів дві зміни в стартовому складі, які спричинили перестановки. Замість Акубардії вийшов Островський (Понєдєльнік, який у минулому турі грав правого півзахисника, цього разу опустився нижче за флангом). А Прокопчука в центрі захисту замінив Притиковський. «Полісся» сповна використовує універсалізм тих же Понєдєльніка, Акубардії, Терехова. Знаходить творчі варіанти заміни травмованих.\nЛауреат 29-го ігрового дня в номінації «Тренер туру в Першій лізі» - Сергій Шищенко («Полісся» Житомир)


1300 км або 4 години польоту - в Нідерландах зареєстрували перший літаючий автомобіль\nHome / новини / 1300 км або 4 години польоту – в Нідерландах зареєстрували перший літаючий автомобіль\nPosted by: Woldemar in новини 01.11.2020\t0 6,065 Views\nГолландська компанія PAL-V оголосила, що її літаючий автомобіль Liberty отримав дозвіл на пересування по дорогах загального користування від Управління транспортних засобів Нідерландів. На це звернув увагу видання PsychNewsDaily.\nЧИТАТИ ТАКОЖ: Военные США провели испытания «роботов-собак»\nПовідомляється, для зльоту PAL-V Liberty потрібна смуга довжиною від 180 до 330 м, а посадити літаючу машину можна на майданчик довжиною 30 м. Перехід з дорожнього режиму в повітряний (або навпаки) займає від 5 до 10 хвилин. Як в повітрі, так і на дорозі максимальна швидкість авто становить 180 км / год.\nPAL-V Liberty оснащений двома бензиновими двигунами. Паливний бак вміщує 100 літрів. При цьому, автомобіль може проїхати близько 1300 км або пролетіти 500 км (4,3 години) без дозаправки.\nЗа даними компанії, тридцять жителів Голландії вже замовили та оплатили Liberty. Вартість літаючого автомобіля складає $ 587 000.\nЧИТАТИ ТАКОЖ: Що взяти: PlayStation 5 або Xbox Series X? Детальне порівняння.\nПримітно, що на цей час видано дозвіл тільки на один автомобіль. Це означає, що PAL-V поки не може запустити серійне виробництво. Крім цього, потрібно отримати відповідний дозвіл на використання автомобілями компанії повітряного простору. За прогнозами PAL-V, це станеться у 2022 році. Над розробкою компанія працює з 2007 року. [via ain]\nPrevious: При роботі в мережах 5G iPhone 12 розряджається за лічені години\nNext: Для ремонту камери iPhone 12 необхідно використовувати пропрієтарне рішення Apple System Configuration, при простій заміні — камера не працює


Тетяна Козиренко переходить в турецький ФК «АЛГ Спор» - Жіночий футбол України\nПерший трансфер року здійснився: ще одна українська футболістка виступатиме в чемпіонаті Туреччини. Гравець національної жіночої збірної України Тетяна Козиренко продовжить кар'єру у вже відомому для українських вболівальників клубі - ФК "АЛГ Спор" (ALG SPOR) Газіантеп.\nЧИТАТИ ТАКОЖ: Український легіон в чемпіонаті Туреччини\nНагадаємо, що для Козиренко це вже другий візит в Туреччину. На початку 2018 року українка вже виступала у складі ФК "Аташехір Беледійеспор" (Ataşehir Belediyespor), який в підсумку здобув чемпіонске звання і представляв свою країну у розіграші жіночої Ліги Чемпіонів УЄФА.\nНаразі новий клуб Тетяни ФК "АЛГ Спор" займає третю сходинку в чемпіонаті, відстаючи від "Бешикташу" на один пункт та на три - від лідера змагань "Конак Беледійспору".\nТетяна Козиренко (нападник) - 22 роки.\nКар'єра: виступала за чернігівські клуби "Спартак" та "Легенду-ШВСМ", уманські "Пантери", білоруський клуб "Надєжда" (Могильов), литовську "Гінтру" (Шяуляй), пермську "Звєзду-2005" та турецький "Аташехір Беледійеспор".


KinderStyle | Як вибрати дитячий комбінезон на зиму?\nПодібний одяг сьогодні залишається одним із самих популярних рішень серед батьків, охочих забезпечити своїх дітей найкращими речами. Широкий асортимент моделей дозволяє врахувати будь-які побажання і в підсумку знайти комбінезон за віком, темпераментом і зростання малюка. Для тих дітей, які ще не вміють самостійно пересуватися, найкраще підходить комбінезон-конверт, не має окремих штанин. Для його виготовлення застосовується наповнювач на основі натуральних матеріалів, включаючи пух або овчину.\nЯкщо ж дитина, за припущенням батьків, почне ходити в зимовий сезон, то кращим вибором для такої дитини стане трансформер. Такий комбінезон відрізняється тим, що його нижня частина кріпиться з використанням ґудзиків та інших застібок, що дозволяє отримати замість мішкового простору звичні штанини. В ході вибору батькам слід звернути увагу на якість і кількість застібок, а також обов'язково врахувати, що останні повинні забезпечуватися клапаном. В іншому випадку зберігається небезпека того, що малюк буде відчувати дискомфорт через продувають з'єднання вітру.\nКОМБІНЕЗОН ДЛЯ НАЙМЕНШИХ\nПоки дитині складно вказати батькам на зайву температуру або наявність ознобу, слід постаратися самостійно знайти для нього відповідний утеплювач. Його завдання полягає в тому, щоб не зігрівати, а зберігати тепло, вироблене будь-яким живим організмом. Як традиційний утеплювача, який використовується для дитини, можна назвати хутро, пух або ватин. Але натуральні утеплювачі, за винятком овчини, здатні викликати алергічну реакцію.\nОвчина залишається максимально теплим матеріалом, який в той же час характеризується надмірною вагою через свою товщини. При виборі такого комбінезона слід розуміти, що маса дитини в ньому збільшується на півтора кілограма в середньому, що ви і самі зможете відчути. Коли малюк почне ходити самостійно, в такому комбінезоні він буде відчувати певний дискомфорт, залишаючись неповоротким. У підсумку він швидко втомиться і буде вередувати, що пов'язано з дуже високими навантаженнями при русі в овчині.\nВ ході покупки приділіть увагу тому, щоб підстібка можна було відстебнути. Утеплювач не так швидко брудниться, а процедура прання може призвести до втрати початкового вигляду. Тому краще використовувати хімічну чистку, яку виробляють раз в сезон. Популярними серед покупців стають і синтетичні матеріали, включаючи:\nЇх відмінна риса полягає в невеликій масі, а також здатності зберігати теплову енергію і віддавати її назад тілу. Батьки повинні усвідомлювати, що сьогодні використовувати щільний синтепон є не кращим вибором, особливо якщо мова йде про вироби китайських виробників. Подібний варіант слід відхилити, оскільки нескладно знайти більш підходяще рішення.\nКОМБІНЕЗОН МАЛЮКОВІ ВІД 1 ДО 3 РОКІВ\nДля діток в даній категорії можна знайти відразу кілька цікавих варіантів. При виборі слід враховувати, що наряд повинен володіти стійкістю перед поривами вітру, а також легко відпираються і не накопичувати рідину. Під час активної гри малюк може спітніти, тому буде дуже важливо, щоб рідина швидко відводилася від тіла і покидала межі комбінезона.\nОсновний вибір буде лежати між роздільним і злитим комбінезоном. Тут на допомогу прийде характер дитини. Злитий комбінезон відмінно підійде для малюка в 1-2 рочки, забезпечуючи для нього хороший захист від вітру або снігу, який не буде забиватися в штанини або під рукава.\nПерехід на роздільний комплект дозволяє отримати додаткову свободу рухів. Верхній одяг можна зняти, що особливо важливо на прийомах у лікаря або в теплому приміщенні торгового центру. Також роздільний комплект може мати систему зростання, при якій виріб здатний змінювати поточні розміри штанин завдяки підшитий тканини, що значно полегшує носіння комплекту протягом пари сезонів, економлячи кошти батьків.\nДуже уважно потрібно вивчити і те, в якому стані знаходиться зовнішня тканина. Саме з її допомогою ми отримуємо ту високу захист від впливу вітру або бруду, яка потрібна для малюка. Виробники зазвичай користуються складами, які відрізняються високою герметичністю і мають спеціальне просочення, що не дозволяє рідини проникнути всередину. Якщо комбінезон має додаткові вставки на ліктях і колінах, це буде додатковим плюсом, так як суглоби найчастіше страждають під час маленьких невдач малюків, які часто втрачають рівновагу.\nЯкщо вирішено використовувати високотехнологічні речі, слід правильно підібрати і нижній одяг. В якості останньої виступає термобілизна з мериноса, а також флісова чумарці. При покупці обов'язково вивчаємо етикетку або ярличок одягу. Справа в тому, що практично всі існуючі комбінезони припускають особливий режим прання, який дозволить зберегти в початковому положенні пух, мембрану і інші матеріали. Також при догляді може знадобитися особливий режим сушіння, який є не в кожної пральній машині.\nГОТУЄМО ЗИМОВИЙ КОМБІНЕЗОН ДО ПРОДАЖУ\nЗгодом малюк обов'язково виросте зі своєї старої одягу, тому батьки можуть сміливо продати речі, які вже стали маленькими для їх чада. Для цього слід забезпечити ретельний догляд протягом усього періоду використання одягу, а також випрати комбінезон безпосередньо перед продажем. Не слід вдаватися в цитування рекламних проспектів під час опису вашого лота. Краще відштовхуватися від тих переваг, якими володіє саме ваше виріб, включаючи:\nТакож слід повторно зняти мірки, оскільки виріб могло збільшитися в розмірах або сісти після прання. Фотографії краще підготувати власні, а не брати їх з сайтів. Необхідно вказати, як часто і чому саме прали одяг, а також доповнити опис інформацією про потертостях, в'їдаються плями або порізах, якщо такі є.


Одночасно шахова федерація не може підтримувати будь-які дії, що завдають шкоди шаховому руху в нашій області, вихованню шахістів, підтриманню здорового спортивного клімату.\nФШЖО наполегливо звертається до всіх шахістів та шахових ентузіастів з проханням утримуватися від образливих дій та висловлювань в бік один одного та з розумінням ставитися до помилок шахових суддів та організаторів, які неминучі в будь-якій діяльності.\nФШЖО буде вимагати дотримання правил шахової гри та етики, порядку обрахунку рейтингів та присвоєння спортивних розрядів і звань. Водночас ми підкреслюємо, що будь-які оцінки діяльності шахових суддів та організаторів є прерогативою професіоналів, чия компетенція підтверджена відповідними званнями і сертифікатами, а відтак не є сферою відповідальністю батьків юних шахістів. Вклад батьківського комітету та окремих активних ентузіастів дуже важливим в аспекті матеріально-технічного забезпечення, в тому числі придбання шахів, шахових годинників і дошок, пошуку меценатів та спонсорів, які оплачують призовий фонд та відрядження на змагання.\nЯк казав Махатма Ганді, «Принцип око за око залишить весь світ сліпим», тож ми закликаємо юних шахістів, їх батьків, тренерів, суддів, організаторів, меценатів та спонсорів спрямовувати свою енергію на розбудову спільного шахового майбутнього області.\nпрезидент ФШЖО Сачук Артем Миколайович\nРубрика: Новини ресурсу, ФШЖО | Метки: Житомир, Житомир шаховий, порядність, принципи, спорт, чесність, Шахи, шахи спорт шаховий клуб Житомир


Як не втратити здатність домовлятися | Справи сімейні\nКоли розкривають міхур?\nСправи сімейні Як не втратити здатність домовлятися\nВирушаємо в подорож всією сім'єю\nЯк економити гроші в сім'ї: три способи\nВибираємо нянечку для малюка\nСтворено: Четвер, 08 травня 2014, 20:45\nЗміст статті 1. Жити стане краще, жити стане веселіше 2. Допомога прийде! 3. Бути батьками почесно 4. Спільні пологи зміцнюють емоційний зв'язок малюка з батьком 5. Подружні ігри 6. «Хто більше втомлюється?» 6.1. Як вийти з гри? 7. «Нікудишній батько» 7.1. Як вийти з гри? 8. «Все заради дитини» 8.1. Як вийти з гри? 9. «Хто більше знає?» 9.1. Як вийти з гри? 10. «Тихіше, тихіше, тиша!» 10.1. Як вийти з гри?\nПоява в родині малюка досить часто стає серйозним випробуванням для відносин молодих батьків.\nЖиття, яке після народження немовляти, по ідеї, повинне було стати абсолютно прекрасним, несподівано перетворюється на щільний клубок взаємних недомовок, образ і претензій. Чому ж люблячі люди несподівано втрачають здатність домовлятися? Давайте розбиратися!\nЗа статистикою, близько 20% розлучень батьків припадає саме на перші 2 роки життя дитини. Причому під удар потрапляють навіть ті сім'ї, в яких поява малюка було довгоочікуваною і ретельно спланованою. Як правило, криза виникає не на порожньому місці: в цей дійсно непростий для новоспечених мам і татусів час на поверхню спливають проблеми, які раніше залишалися непоміченими. Приводом для конфлікту можуть стати навіть самі нешкідливі на перший погляд речі. Скажімо, якщо чоловік не звик регулярно виконувати будь-яку домашню роботу, то необхідність самостійно прасувати сорочки, закуповувати продукти або платити за квартиру може повалити його на справжнісіньку «післяпологову» депресію.\nМрії, яким віддаються майбутні мами і татусі в очікуванні дитини, зазвичай вступають в непримиренний конфлікт з суворою реальністю. Адже відпочинок з дітьми в Греції представиться можливим зовсім не скоро, а безсонні ночі, тотальна відсутність сил і постійний брак часу - все це якось не дуже вкладається в концепцію «по-справжньому щасливої родини». Немовля, безумовно, прекрасне, тільки от воно забирає значно більше сил, ніж передбачалося. Нове життя постійно підносить вам сюрпризи - і далеко не всі вони, на жаль, приємні. Перебудовувати взаємини після появи на світ дитини дійсно дуже непросто: від батьків тут потрібні не тільки такт і мудрість, а й «спеціальна підготовка». Звичайно, врахувати всі труднощі, які можуть виникнути в сім'ї в цей період, неможливо, але від деяких - найбільш поширених ілюзій «молодого батьківства» - краще спробувати позбутися заздалегідь.\nЖити стане краще, жити стане веселіше\nПосидіти за «Монополією», велосипедні прогулянки, походи в кіно і веселі вечірки для друзів - ось як планують своє перебування деякі новоспечені батьки. Чудово, правда? Проблема в тому, що новонароджений в таку сімейну модель абсолютно не вписується. У кіно, наприклад, немовля нестямно репетує. Та й спільний візит до приятелів, на жаль, виходить якимсь нерадісним: замість того щоб спілкуватися з іншими гостями, мама з татом змушені заколисувати малюка, міняти йому підгузники і, зрозуміло, годувати. От і всі веселощі! Після подібних виходів у світ подружжя повертається додому не тільки по-звірячому втомленими, але й страшно незадоволеними один одним. Попереду - довге з'ясування стосунків і абсолютно безглуздий пошук винуватого...\nПоділ обов'язків - необхідна умова для виконання будь-якої складної справи. Однак питання розподілу обов'язків кожен з подружжя вирішує по-різному. Чоловік, працює з ранку до вечора і забезпечує сім'ю всім необхідним, вважає, що вдома він цілком може розраховувати на гарячу вечерю і спокійне лежання перед телевізором. Але, ледь переступивши поріг квартири, він негайно отримує в руки мокрі повзунки, порожню пляшку і список покупок, за якими потрібно вирушати прямо зараз! Претензії не приймаються, адже, з погляду жінки, в її поведінці немає абсолютно нічого протизаконного. Цілий день вона сама няньчилася з малюком («ні присісти, ні поїсти»), чоловік же, на її погляд, весь цей час благополучно ухилявся від своїх прямих обов'язків. А значить, він повинен негайно зайнятися справою.\nБути батьками почесно\nНародження дитини підвищує соціальний статус пари: з легковажних молодят подружжя перетворюються на серйозних і відповідальних батьків.\nОднак ейфорія від бурхливих привітань друзів і знайомих триває недовго, а попереду маму і тата чекають одноманітні будні. Поступово батьки розуміють; що «великий світ», в принципі, абсолютно байдужий до їхніх проблем і досягнень, і в результаті звертають свої вимогливі погляди один на одного. Жінка чекає від чоловіка вдячності за подвиг, а чоловік, у свою чергу, дивується, чому всі лаври мають діставатися дружині.\nСпільні пологи зміцнюють емоційний зв'язок малюка з батьком\nДійсно присутність на пологах допомагає чоловікові відчути єдність родини і перейнятися до немовляти неймовірно глибокими почуттями. Але закони природи виявляються сильнішими батьківського ентузіазму: через кілька тижнів стає помітно, що невдячний карапуз віддає явну перевагу мамі. У формулі «2+1» в ролі одинички виявляється зовсім не новонароджений, а його тато: спостерігаючи за ідеальною картиною «мати і дитя», чоловік просто не знаходить застосування своїм батьківським інстинктам і починає відчувати себе зайвим.\nЗнову здорова. Як би барвисто не описувалася в літературі чуттєвість, яка прокидається в жінці під час вагітності, більшості пар не вдається повноцінно скористатися цим періодом. Як правило, пристрасність дружини з лишком компенсується її ж страхами, примхами і незрозумілими відмовами від сексу. Чоловік упевнений, що народження дитини покладе край довгого утримання, але після появи немовляти виявляється, що насправді справжній «голод» тільки починається. Молода мама ігнорує всі спроби чоловіка обговорити інтимні теми: вона «не хоче, не може і знову не хоче» - ось. власне, і вся розмова.\nЯк давати ліки маляті\nДіти з малою різницею у віці: як уникнути конфлікту?\nРозлучатися з ілюзіями завжди болісно, але чим швидше батькам вдасться від них позбутися. тим швидше їхнє життя увійде в нормальну колію. Для того щоб цей процес був найменш травматичним, подружжю потрібно чітко визначити межі своїх ролей. Звичайно, молодим мамам і татам важко моментально зжитися з новими образами, тому іноді вони надмірно захоплюються і переграють, або ж, навпаки, виглядають недостатньо переконливо. Давайте розберемо типові для цього кризового періоду ситуації.\n«Хто більше втомлюється?»\nУ перший рік життя дитини обом батькам доводиться несолодко. Однак замість того щоб попросити про допомогу або просто зізнатися у своїй втоми, подружжя вплутуються в своєрідне змагання. «Ти ще не випрала мої джинси?» - дивується чоловік. І хоча в цьому питанні не міститься ні роздратування, ні сарказму, на жінку він діє, як червона ганчірка на бика. Вона ж і без того відчуває себе винною, за те що ось уже два тижні не встигає закинути ці злощасні штани в машинку. Але замість того щоб поділитися своїми справжніми переживаннями, дружина обурено парирує: «А коли я. по-твоєму, повинна була це робити?! Міг би і сам випрати - не маленький!» Чоловік, почувши звинувачення в несамостійності, нагадує про те, що він взагалі-то, на відміну від деяких, працює і грошики в будинок приносить. Далі можна не продовжувати ...\nНе намагайтеся виміряти внесок один одного в сімейне благополуччя. Визнайте цінність зусиль дружини, захопиться його витримкою і обов'язково висловіть співчуття, якщо він на щось скаржиться. Слова «так, я теж зовсім без сил» як розради краще не використовувати.\nБез сорому, але й без роздратування розкажіть другій половині про свій стан: погано спали вночі, не встигли пообідати із-за примх малюка і т.д.\nЗосередьтеся на вирішенні виниклої проблеми. В описаній вище ситуації можна подякувати чоловіку за те, що він нагадав про необхідність випрати джинси. Ще один варіант - розповісти чоловікові, як запустити потрібну програму в пральній машині, попередньо вибачившись: просто нічого не встигаю.\nХоча б зрідка робіть один одному маленькі сюрпризи. (Улюблена страва на вечерю, подарунковий сертифікат в спа і т.д.) - це відмінний спосіб дати зрозуміти близькій людині, що, незважаючи на втому і тотальну зайнятість, ви пам'ятаєте про її потреби і щосили намагаєтеся зробити їй приємне.\nЗатіваючи цю гру, жінка насправді хоче отримати від чоловіка підтвердження власної материнської спроможності. Доглядаючи за дитиною, молода мама частенько відчуває тривогу і невпевненість і мимоволі починає конкурувати з чоловіком на батьківському терені. Саме тому на адресу батька починають надходять нескінченні докори в нерозторопності, невмінні правильно брати немовля на руки і в емоційній черствості, що не дозволяє в потрібному ступені розчулюватися дитячою п'ятою. В результаті у тата просто опускаються руки - ну навіщо старатися, якщо будь-які твої дії викликають виключно невдоволення і злісну усмішку.\nНе загострювати увагу на дрібницях. Так, чоловік купив не той дитячий крем і підгузники на два розміри більше! Ну і що в цьому страшного? Завтра купить те, що потрібно!\nРозділіть помилки чоловіка на значні і не особливо принципові. Звичайно, якщо він тримає дитину вниз головою, вам необхідно втрутитися, а от якщо чоловік випадково кинув дитячі повзунки у «дорослий» кошик для білизни, то затівати сварку, звичайно, не варто.\nНе заважайте дружині реалізовувати свої уявлення про те, як потрібно виховувати дитину, - він має на це точно таке ж право, як і ви.\n«Все заради дитини»\nСуть гри полягає в тому. щоб, викликавши у партнера почуття провини, отримати черговий доказ його безмежної любові. Припустимо. у відповідь на пропозицію чоловіка сходити в гості до друзів дружина стомлено вимовляє: «Іди один, любий. Тобі треба відпочити. А у мене стільки справ - які тут можуть бути гості? Мені і надіти-то нічого, і настрою немає розважатися...» Чоловік, недосвідчений у психологічних маніпуляціях, найчастіше розуміє ці слова буквально: «Шкода, що ти не хочеш. - Говорить він, - тоді я піду один». Тут-то молодий батько і попадається на гачок! Бо далі жінка «здіймається» і починає дорікати чоловіка в тому, що він так легко кидає її з дитиною, не намагається умовити змінити рішення, не біжить в торговий центр, щоб вибрати вечірню сукню і т.д. Чоловічий варіант гри виглядає приблизно так само, з однією суттєвою поправкою: молодий батько дуже сподівається почути від дружини, що він сам цікавить її нітрохи не менше немовляти і що вона просто мріє побути з ним наодинці.\nПрямо висловлюйте свої бажання, не розраховуйте на догадливість партнера.\nНе сприймайте спільні виходи в світ як щось необов'язкове або, навпаки, занадто обтяжливе. По можливості залучайте бабусь та інших родичів - нехай вони хоч іноді відпускають вас погуляти без малюка.\nНе чекайте від чоловіка пропозиції кудись сходити. Якщо ви відчуваєте потребу змінити обстановку, скажіть йому про це чи організуйте «культпохід» самостійно.\nУ цій грі кожен з подружжя прагне реалізувати свою модель виховання дитини. Запеклі дебати можуть стосуватися як дрібниць. пов'язаних з режимом дня, так і глобальних питань - начебто заколисування або, скажімо, привчання до горщика. Припустимо, мама вважає, що немовля може «гуляти» на балконі, в той час як батько визнає за прогулянку тільки двогодинний крос з коляскою. Як правило, такі «концептуальні» суперечки досить швидко переростають в найсильніші сімейні баталії: дружина недобрим словом згадує постійно застуджених бабусю чоловіка, а він, у свою чергу, засуджує тещу, яка навіть в теплі весняні дні кутається в 10 грубезних светрів. І немає подібних аргументів кінця і краю.\nНе ігноруйте і не висміюйте точку зору чоловіка тільки через те, що вона суперечить вашій. Постарайтеся знайти в його педагогічних поглядах щось хороше. Так, дійсно, справжні прогулянки принесуть спадкоємцю більше користі. Але куди ж дівати прання, прасування і готування, якими ви зазвичай займаєтеся, поки дитина провітрюється на балконі? Якщо ви спочатку погодитеся з чоловіком, а потім розповісте йому про свої обставини, знайти розумний компроміс буде значно простіше: зрештою, вулицю і цей злощасний балкон цілком можна чергувати один з одним.\nНе старайтесь довести свою правоту з принципу. Здоров'я і щастя дитини (адже ви обидва саме цього і домагаєтеся) абсолютно не залежить про того, хто з вас переможе в суперечці.\nПеретворіть конфлікт у спільну діяльність з пошуку корисної інформації: рушайте разом в книжковий магазин, почитайте статті на задану тему в Інтернеті або обговоріть болюче питання з друзями, батьківському досвіду яких ви довіряєте.\n«Тихіше, тихіше, тиша!»\nЧас молодої матері знаходиться в прямій залежності від сну малюка: будь-які гучні звуки, що лунають в той момент, коли немовля (нарешті!) укладене і заколисане, прирівнюються до тяжкого злочину. Бажаючи відпочити і не маючи можливості вплинути на поведінку дитини, жінка намагається повністю регламентувати дії свого чоловіка. Коли чоловік перебуває вдома, він нерідко сприймається нею виключно як додатковий шумовий фактор. Дружина може вимагати, щоб чоловік не шарудів одягом при ходьбі. Не чхав і не хрустів сушками. Інтимне життя теж потрапляє під заборону: ніякої - навіть самий феєричний секс - просто не витримує конкуренції зі спокійним сном.\nСтавтеся до дитини не як до постійно відволікаючого фактору, а як до прискорювача вашої діяльності. Практика показує, що тільки мами новонароджених здатні за 20 хвилин приготувати обід з трьох страв, написати за вечір серйозний бізнес-проект і за півгодини повністю розпланувати літній відпочинок всієї сім'ї.\nПривчивши немовля спати при працюючому телевізорі, ви отримаєте значно більше свободи.\nЧоловік може надати вам неоціненну допомогу, якщо ви навчитеся з повагою ставитися до того, як він виконує домашні обов'язки. Тільки впевнений у своїх силах чоловік буде спокійно залишатися з малюком і без жодних підганянь вставати до нього ночами. Замучений постійними зауваженнями горе-батько з цими нехитрими завданнями просто не впорається!\nАналізуючи проблеми, що виникають у сімейних відносинах, звертайте увагу на те, наскільки щиро ви ділитеся своїми переживаннями з другою половиною. Не зривається один на одному: чим спокійніші будуть конфлікти (а їх, зрозуміло, не уникнути), тим більше задоволення вони принесуть кожному з вас. І пам'ятайте, що всі молоді батьки так чи інакше проходять через подібні кризи, ви не унікальні, світ навкруги не валиться, і якщо ви трошечки постараєтеся, то незабаром все у вас буде дуже навіть непогано! Вже точно не гірше, ніж у колишнього життя.


ВАСИЛЬ ОРЕЛ І УКРАЇНА - Донецький Вісник Наукового Товариства ім. Шевченка - Літературне місто\nВАСИЛЬ ОРЕЛ І УКРАЇНА - Донецький Вісник Наукового Товариства ім. Шевченка - Літературне місто\nВАСИЛЬ ОРЕЛ І УКРАЇНА\nВ. Т. Горбачук,\nВасиль Миколайович Орел – відомий кубанський\nкраєзнавець, дослідник літературної історії рідного краю,\nфольклорист. Разом з тим його літературна, журналістська й\nнаукова діяльність була тісно пов’язана з Україною не тільки\nтематично й духовно – 23 роки свого життя він провів в Україні,\nзвідки ж родом і його кровне коріння: прадід Василя\nМиколайовича, полтавський селянин, переселився на Кубань у\nкінці ХVIII ст., тут пустив паростки його рід.\nНародився В.М. Орел 10 січня 1928 року в станиці\nВасюринській. Час його дорослішання й духовного становлення\nприпав на воєнне лихоліття. У 1942-1943 рр. він працював\nмотористом, восени 1943 р., евакуювавшись до Азербайджану в\nзв’язку з наближенням фронту, вступив у Бакинське військово-\nморське училище, яке в 1945 р. залишив за станом здоров’я і\nпереїхав в місто Торез Донецької обл., на місце служби батька.\nТут юнак закінчує десятирічку і в 1946 р. вступає на\nлітературний факультет Краснодарського педагогічного\nінституту. Роки навчання були нужденними і голодними: адже\nпісля повернення визволителів по Кубані, як і в Україні, в\n1946 р. прокотилась хвиля чергового (після 30-х років)\nголодомору. Однак В. Орел не тільки старанно навчається, але й\nбере активну участь у літературному житті факультету, а з 1948\nроку починає публікуватись у пресі.\nПерше його зіткнення з компартійною системою\nтрапилось наприкінці 1948 р. і було пов’язане із виготовленим з\nгрупою студентів на друкарській машинці альманахом\n«Шестиголосье», який був визнаний ідейно шкідливим. В. Орла\nвиключили з комсомолу, і лише після неабияких зусиль через\nМоскву вдалось поновитись. 216\nУ 1950 р., після закінчення інституту, він отримує\nпризначення на роботу в Дагестан. У наступному році молодого\nвчителя призивають до армії, що дає йому можливість після\nзакінчення служби повернутись на Кубань. На деякий час він\nоселяється в станиці Отрадній, де влаштовується на посаду\nінспектора районного відділу культури, одночасно співпрацює з\nмісцевою газетою, а згодом стає членом її редколегії. Щоправда,\nненадовго. Протягом 1960-1961 рр. живе у Львові, де посилено\nвивчає українську літературу, знайомиться з місцевою творчою\nінтелігенцією. Повернувшись на Кубань, отримує посаду завуча\nМало-Тенгінської восьмирічної школи Отрадненського району.\nУ зв’язку з наближенням знаменної дати – 150-річчя від\nдня народження Кобзаря – Василь Орел разом з дружиною\nЛарисою Гаврилівною, яка працювала піонервожатою в школі,\nстворюють перший у Російській РФСР шкільний літературний\nПро те, що організовується музей Т.Г. Шевченка на\nКубані, з’явилась інформація в українській пресі. В.Орел також\nзвернувся листовно до відомих українських культурних діячів з\nпроханням допомогти в комплектації музею експонатами.\nБагато матеріалів для музею надіслали львів’яни А.Й. Кос-\nАнатольський, П.Ю. Кияшко, киянин В.І. Касіян, москвич\nМ.І. Кутинський, із Софії надійшов бібліографічний покажчик\nболгарської шевченкіани і т.д. Тоді ж зав’язалось моє\nлистування з Василем Миколаєвичем. Літгуртківці Вінницького\nпедінституту, де я тоді працював, виготовили гарно оформлений\nальбом про життя і творчість Т. Шевченка і відіслали в дарунок\nмузеєві. Також з різних кінців Кубані надходили матеріали, які\nсвідчили про велику любов і повагу кубанців до Шевченка.\nВсього зібралось понад 200 експонатів! Вони були розгорнуті в\nновому приміщенні школи, усього було створено дев’ять\nвідділів: «Життєвий шлях поета», «Шевченко – художник»,\n«Кобзар на Кубані», «Дружба Тараса Шевченка і Якова\nКухаренка», «Твори Т.Г. Шевченка мовами народів світу» та ін.\nЗ числа школярів підготовлено чотири екскурсоводи. При музеї\nбула створена бібліотека української книги.\nВідкриття музею відбулось 9 березня 1964 р. і\nперетворилось на знаменну подію, набрало широкого резонансу: 217\nнадійшла велика кількість телеграм, у тому числі від Максима\nРильського. Про урочистості з нагоди відкриття музею\nповідомили багато газет, навіть деякі зарубіжні, наприклад,\n«Наша культура» (Польща), «Українське життя» (Канада) та ін.\nУсе це не на жарт налякало компартійних ангелів-охоронців,\n«відданих інтернаціоналістів». Новий директор школи\nнаприкінці цього ж року повісив замок на двері музею, на\nголову організатора посипались неприємності, які змусили його\nневдовзі розпрощатися з Кубанню.\nПодальші віхи життєвого шляху Василя Орла подаємо за\nлистом його дружини Лариси Гаврилівни, яка є не тільки\nхранителем творчої спадщини письменника, але й прикладає\nнемало зусиль для її всебічного наукового вивчення та\nпопуляризації. Так, нещодавно (21 січня 2008 р.) Лариса\nГаврилівна організувала й провела наукову конференцію\n«Историко-культурное наследие Кубани и научно-\nисследовательская деятельность В.Н. Орла», на якій було\nзаслухано 24 доповіді. Опубліковано збірник цих матеріалів.\nЗ 1965 р. і до самої смерті (1987 р.) Василь Орел живе в\nУкраїні. Так, протягом 1965-1973 рр. він працює на Донеччині –\nспочатку у волноваській газеті «Знамя труда» (1965-1967), затим\nу м. Тельманове (1967-1973) в складі редколегії газети «Путь\nОктября» та редактором на місцевому радіо.\nУ вересні 1973 р. Василь Миколаєвич з родиною\nпереїздить в Миколаїв, де працює в обласному науково-\nметодичному центрі народної творчості спочатку методистом,\nзгодом – завідувачем відділу. Тут найбільш повно розгорнулась\nйого науково-дослідна, журналістська та літературна діяльність.\nПомер Василь Орел 31 серпня 1987 р.\nОтже, Василь Миколайович прожив усього 59 років,\nпереважно сповнених боротьби, пошуків, змагань, труда, із них\n23 найбільш плідні – безпосередньо в Україні.\nПро життя і творчість В. Орла можна написати моно-\nграфію. Серед численних його публікацій – замітки, газетні і\nжурнальні статті, книжки. Дві основні теми, які він постійно\nопрацьовував і якими постійно переймався можна умовно\nназвати «Кубань і Україна у їх взаємозв’язках». Творча і разом з\nтим життєва його дорога була тернистою. Він знаходив218\nспівчуття, моральну підтримку серед численних друзів на Куба-\nні, в Україні та й в інших частинах колишнього Радянського\nСоюзу, однак ті, що мали силу, ставились до нього підозріло,\nвсіляко обмежували його творчі можливості, шкодили йому.\nБагато сил і часу він віддав дослідженню й популяризації\nтворчості таких україномовних кубанських письменників, як\nЯ. Кухаренко (про його життя й літературний доробок написав\nкнижку), В. Мова-Лиманський, Я. Жарко, В. Потапенко,\nА. Кирей, Є. Розумієнко та ін. Підготував монографію «Коста\nХетагуров і Україна». Цікавою, насиченою цінним\nдокументальним матеріалом, є серія його статей про\nдовготривалу дружбу першого кубанського письменника,\nісторика і отамана Чорноморського козацького війська Якова\nГерасимовича Кухаренка з великим Тарасом Григоровичем\nШевченком. Робота у вигляді окремої книжки – «Атаман\nКухаренко и его друзья» – надрукована посмертно, у 1994 році.\nВасиль Орел брав участь у багатьох наукових\nконференціях, друкувався не тільки в газетах, а й у провідних\nМоє листування з Василем Миколайовичем розпочалось,\nяк уже зазначалось вище, з 1964 року, коли збирались експонати\nдля музею Т. Шевченка, і продовжувалось, інколи із значними\nперервами (оскільки і в моєму житті траплялись гоніння, навіть\nзвільнення з роботи за «ідеологічні хиби», а в зв’язку з цим і\nпереїзди з Вінниці в Кіровоград, потім у Слов’янськ) до\nвісімдесятих років. Моя заочна співпраця з ним полягала в тому,\nщо він нерідко надсилав мені свої статті, написані українською\nмовою, для редагування, або для перекладу, написані\nросійською мовою, але призначені для українських видань,\nінколи допомагав матеріально.\nНижче подаю низку тих листів, які поки що вдалось\nвідшукати у своїх архівних матеріалах. Листи містять багато\nцікавого для дослідників життя і творчості Василя\nМиколайовича Орла. Частина з них віддруковані на друкарській\nмашинці, частина – рукописні. 219\nЛисти: Василь Орел – Василю Горбачуку;\nВасиль Горбачук – Василю Орлу (1960-1980 рр.)\n18 мая 1964 г. Винница,\nЧервоних курсантів, 43, кв.6, Горбачук В.Т.\nДОРОГОЙ ВАСИЛИЙ ТИХОНОВИЧ!\nНедавно закончил новую статью о библиотеке имени Шевченко,\nпомню, что я Вам ее обещал, вот выполняю обещание и посылаю.\nВозможно, она или найдет читателя в Виннице, или будет вообще\nполезной в деле расширения связей вашего города с Кубанью.\nОбещали мне, что в майском номере журнала «Вітчизна»\nдолжен был пойти мой рассказ «Кубань-река» о Я.Г. Кухаренко, но я\nне верю, пока сам не увижу, поэтому не могу говорить уверенно, но\nесли он пошел, буду признателен Вам за номер журнала, к нам этот\nжурнал не доходит.\nКак мои дела? И хорошо, и плохо. Дело вот в чем. Мне надобно\nсдавать кандидатский минимум, но попробуйте что-то найти в\nОтрадной, вся беда в этом. С 1 июня иду в отпуск, поеду в Краснодар,\nхочу поработать в архиве, а потом уже видно будет. Вообще-то твердо\nнамерен перебраться на Украину, куда – еще не решил, но буду это\nпроделывать, иначе нельзя. Хорошо бы где-то возле большого города,\nно это будет видно, сейчас вот в письмах надоедаю своим друзьям\nжитейскими мелочами, но что поделаешь, и они значат в нашей жизни.\nВы, конечно, слышали о собирателе ШЕВЧЕНКИАНЫ Юрии\nИвановиче НАЗАРЕНКО, переводчике и филологе из Киева. Так вот, 25\nмая исполняется 60 лет со дня его рождения. Конечно, Союз писателей\nне будет ему устраивать юбилеев, но дело, которое он делает, очень\nнужное, будет ему приятно, если и преподаватели, и студенты\nВинницкого пединститута поздравят его с этой датой.\nАдрес Назаренко: Киев-21, Жовтнева 25, кв.1, НАЗАРЕНКО Ю.И.\nПростите, что я об этом пишу, но для нас, кубанцев, Юрий\nИванович сделал очень много.\nВозможно, вы об этом уже знаете, но я все же решил написать\nДа, у меня с одной редакцией в Краснодаре произошел милый\nразговор – они опубликовали статью о Кухаренко и все переврали,\nнапример, написали, что в „1842 году Шевченко познакомился с\nКухаренко … в этом же году Шевченко помог Кухаренко издать\n«Черноморский побыт». 220\nКогда я им написал о том, что «Черноморский побыт» был\nопубликован спустя почти двадцать лет и то при помощи П. Кулиша,\nредакция обругала Кулиша БУРЖУАЗНЫМ НАЦИОНАЛИСТОМ и\nзаявила, что на него ОНА ССЫЛАТЬСЯ НЕ СОБИРАЕТСЯ, а в статье\nВСЕ ПРАВИЛЬНО. Правда, оригинально!\nБывает и так, но я на глупость уже не обижаюсь, обидно, что\nтаким вот доверено острое оружие – печать.\nЕсли поеду в Краснодар, напишу Вам потом краснодарский\nадрес, потому что буду там около месяца. Куда собираетесь на лето?\nПривет Вашей семье. С уважением, Ваш Василь Орел.\nКраснодарский край, Отрадная, райцентр,\nЛенина 24, Орел В.Н.\nВінниця, Червоних курсантів, 43, кв.6,\nОдержав ваш дорогий подарунок – примірники журналу\n«Вітчизна», щира вдяка вам за це.\nМені дуже приємно, що Вам сподобалось оповідання. Про\nКухаренка майже дуже мало чого написано, ще менш надруковано. Зібрав\nдуже цікаві речі про Кухаренка.\nЯкі думки? З одного боку, може й є користь бути на Кубані, та\nяк я побув у Краснодарі та порозмовляв з «власть імущими», то й\nзробив висновки – нема чого залишатись на Кубані.\nОсь що мені сказав колишній голова спілки письменників\nКубані поет Бакалдін:\n– Ты занимаешься УКРАИНИЗАЦИЕЙ, мы этого не позволим,\nвам МАЛО КРЫМА, КУБАНЬ МЫ НЕ ОТДАДИМ!\nБагатенько було ще чого сказано, адже хватить й цього, щоб\nуявити собі становище на Кубані. Про Кухаренка він сказав:\n– К Кухаренко у меня классовое отношение – он генерал, я\nАдже це не жарт, ні. це ОФІЦІЙНА точка зору. Отак й робимо.\nУКРАИНИЗАЦИЯ, КЛАССОВАЯ ТОЧКА ЗРЕНИЯ и прочая\nдребедень, але вони на Кубані керують.\nДивіться, чи є користь залишатись на Кубані? Що, чекати поки\nдійсно мене проголосять націоналістом або ще яку грязь знайдуть?\nЗдається, цього робить нема чого. 221\nЯка тут може бути мета? Мета одна – вони не хотять, та й не\nможуть забути того, як вони ласо живуть на Кубані.\nЩо буду робити я? По-перше, треба покинути Кубань, на жаль,\nЗібрав матеріали до двох книжок: «Я.Г. Кухаренко –\nлітературно-біографічний нарис» й друга «Українські театральні трупи\nна Кубані». Перша частина – дожовтневий період.\nЗдається, що цього досить. Як до цього додати, що я вже почав\nписати повість «Невський граніт» про зустріч Кухаренка з Шевченком,\nто й вийде, що мені вистачить праці й на Україні, як я буду там\nвлаштований, а влаштуватись треба.\nУкраїнський читач вже трохи знає, що я пишу про Кубань, адже\nйому все одно, де цей письменник живе, чи на Кубані, чи на Україні,\nнавпаки, на Україні ще ліпше – друкуємо-то не в кубанських ізданіях!\nДруга справа, як влаштуватись на Україні? Здається, що це\nважка справа. Чи можете щось порадити, буду вдячний.\nДекілька слів про себе: мені 36 років, в 1950 році закінчив\nКраснодарський педінститут, працював у школах, був зав. навчальною\nчастиною, директором школи, працював у відділі культури, в редакціях\nгазет. Отаке коло моєї праці.\nОтакі справи. Пишіть, я завжди радію вашим листам. Щире\nвітання Вам від моєї дружини.\nЩиро Ваш, Василь ОРЕЛ\nКраснодарський край, Отрадная,\nрайцентр, Ленина 24, ОРЕЛ В.Н.\n23.VI.1964 р. (машинопис)\nПро пропажу в бібліотеці не чув. Що трапилось?\n17 травня 1965 р.\nВельмишановний Василю Тихоновичу!\nОце не було часу, не писав, та й здавалось, що Вам написав\nлиста, а відповіді не одержав. Та не будемо рахувати, хто написав, а\nхто забув – жартую.\nЯк мої справи. Пам’ятаючи, «що ліпше у Краснодарі бути\nдвірником, ніж у Вінниці або Київі науковим працівником», а все ще\nзалишаюсь у Краснодарі. Що я поїхав до Краснодару – не жалкую. Я\nзробив велику роботу, таку, яку в інший час зробити було б\nУ мене тепер велика картотека, про яку тільки можна мріяти, та\nВзагалі становище не блискуче. По-перше, головне – у мене\nнема кімнати. У місті без цього життя починати не можна. Живу в\nприватній кімнаті, плачу 30 крб. Доньку віддаю до няні – це ще 20 крб.\nОце як влаштуватись двірником, то де брати карбованці, щоб тільки за\nкімнату та няню розрахуватись? Це все треба брати на увагу. Я це вам\nпишу тому, що ви щиро ставитесь до мене й до моєї праці в галузі\nТепер ще одне. Прокидаюсь я о 6 годині ранку. Дружина\n«рысцой» до роботи, я беру доньку до бабки, потім теж до архіву.\n(Треба заробити якісь гроші, щоб родина існувала, та й собі вибрать\nдля дисертації). О 5 годині знову до бабки. Тепер уже забрать доньку.\nЧи витримав би таке «дворник», а науковець повинен витримати.\nТа годі про злидні писати. Головне вже зроблено, залишається\nлише географія, це не принципово\nОто у мене є до Вас невеличке прохання. Я з задоволенням\nтепер би попрацював десь у школі. Може є така можливість на\nВінниччині? Адже аби де нема рації. Може якось завідуючим\nнавчальної частини у школі (тільки щоб ще була руська школа. Не\nхочу бути дурніш своїх учителів). Добре, щоб це було можливо\nневеличке місто або селище.\nМоже Ви дещо спитаєте у ОблВНО. Добре? Напишіть мені,\nнезалежно які будуть висновки. До професора ходив, однак сам\nпрофесор тікає на Україну. Я дав йому Вашу адресу. Чи не писав він\nОтакі справи. Останнім часом багацько ще чого написав. Однак\nз друкуванням дуже важко, а дисертація без цього пшик.\nДо речі, як будете щось взнавати про школу – працював\nдиректором, зав. навчальної частини, вчительський стаж 10 років.\nАдже, щоб знали, я безпартійний. Пишіть, чи не будете десь улітку на\nКубані? Трохи сумбурно написано, адже пишу про роботу лише через\nте, що ви самі погодились допомогти у цій справі.\nЧи не знаєте Ви Кузьменка, він уже у Вінниці працює, переїхав з\nКишинева, цікава людина.\nЩиро вітаємо вашу родину.\nЩиро Ваш, Василь.\nКраснодар-24, Новгородская 15, Орел В.М. (рукопис). 223\nШановний Василю Тихоновичу!\nЩиро дякую за допомогу. Важко Вам все написати, але останнім\nчасом Ви чули про деякі події як на Україні, так і за межами.\nУ 1964 р. зі мною розмовляли й указали, що оті музеї та\nбібліотеки дурниця, що друкувати за кордоном свої статті не слід і\nУ Отрадному становище було гірше – в очі звали українським\nнаціоналістом, у своїх газетах не друкували. Та ото й вирішив поїхати\nна Україну. Та дурниця.\nПриїхав до Києва, але ніхто й пальцем не торкнув, щоб мені\nдопомогти. Та й погнало мене життя у Харків, потім Дніпропетровськ,\nа восени доїхав до Донецька. Тут колись батько служив у армії та є у\nнього знайомі. Поїхав я у Волноваху, став працювати у газеті та,\nздається, що хтось щось сказав, то й порадили мені у грубій формі\nзалишити оту роботу. А раз залишив, я написав заяву. Та ото з грудня\nОбставини дуже важкі. У школі все зайнято, а на завод мене не\nвізьмуть. Освіта-то вища (отакий жарт життя). Але я не розгубився.\nНаписав велику статтю «Де рукописи Тараса Шевченка?», склав\nбібліографічний довідник «Кубанська україністика» – щось понад 2\nтисячі карток – література, мистецтво, живопис, театр, історія.\nНаписав велику статтю «Исторические записки о войске\nчерноморском» и их автор». Це про невідому роботу Якова Кухаренка.\nВидавництво «Дніпро» планує видавати твори Кухаренка десь у\n1969 році. Я написав, що можу це зробити. Тепер чекаю на відповідь,\nяк не побояться, то буду робить.\nЄ думка написати брошуру про Якова Кухаренка.\nТак що планів і задумів багацько. Ото десь би влаштувався у\nшколі, щоб на хліб було, та й заходився б писать.\nВасиля Мову видали збірку віршів, а мені було за цього Мову –\nодин поважний дядько на посаді назвав Мову – «махровым\nнационалистом», а мене лаяв за те, що я про цього Мову статтю\nОтакі, шановний Василь Тихонович, справи, та як душа не їла\nчаснику, то й смердіть не буде.\nЯ тільки корисне робив для своєї Батьківщини, тому що інакше\nжиття не розумію.\nДисертацію буду кінчать. Тільки як мій керівник Кирилюк буде\nїї там читать (за півтора року 12 сторінок з 80), то, мабуть, часу спливе\nЯк буде ласка написать, то напишіть мені на Кубанську адресу\nна Отрадну, добре?\nПишіть, як Ваші справи? Чи отримуєте Ви журнал «Архіви\nУкраїни»? Можливо, можна у кіоску купить.\nЩе раз щиро дякую. Ви мені дуже допомогли.\nХоть і важко, але на ногах ще тримаюсь, це головне.\nЩиро Ваш Василь.\n6 лютого 1966 р. (рукопис).\nВінниця, Червоних козаків, 43, кв.6.\nЯ написав Вам листа з Донецька, але тепер знову на Кубані.\nІнакше не можна. У мене дуже важко дома – захворіла мати –\n«сахарний діабет», це кепська хвороба, а окрім мене анікого нема, хто\nж допоможе, як не син.\nОпинився на Кубані, ну ви уявляєте, як мене зустріли. Та це все\nдурниця, головне, що у мене і душа, і думки, і я сам чистий, це\nголовне. Та хай йому грець про це все казати.\nЩо роблю? Шукаю роботу. Щось мені пообіцяли. Можливо,\nпіду у колгосп, а що робити, я ж не можу не працювати – треба їсти.\nДурниця, а треба – жартую.\nЯ Вам щиро вдячний за допомогу, інакше як би я до Кубані\nдошлепав. Як не важко – я все-таки пишу і пишу багато. Може дещо й\nнадрукують. Повинно щось вийти в «Українському історичному\nжурналі», потім у «Архівах України». Чи Ви маєте ці журнали?\nЗараз готуються до 50 роковин з дня смерті Івана Франка. Я\nдещо написав до цієї знаменної дати. А то звертаюсь до Вас з\nпроханням – чи не зможете Ви перекласти невеличку статтю, яку я\nВам надсилаю? Як згодні, то один примірник надішліть до «Нашого\nслова». Добре, а остальні поверніть мені.\n«Останню запорізьку раду» «Наше слово» надрукувало, а у Київі\nвсе під сукном, чому бач хоч Плачинда і писав, «що це талановита\nріч». Буває і так, річ талановита, а місця нема де надрукувати.\nВи дуже мені допоможете, як зробите переклад.\nУ 1900-1917 рр. у Єкатеринодарі існував соціал-демократичний\nукраїнський гурток – членами якого були Микола Вороний, Вячеслав\nПотапенко, Яків Тарно, Гаврило Доброскок, Петро Ротар, Ерастов та\nінші – можливо зробити таку розвідку про це. Матеріалів у мене\nдосить, тільки хто це надрукує?\nПро революційний рух на Кубані писалось досить, але чомусь\nцей гурток не торкався, але в архіві матеріали про це є. Гурток був225\nзв’язаний з Києвом та іншими містами. Матеріали дуже цікаві. Вони\nробили велику корисну роботу. Може Ви що мені порадите.\nУ Вас повинен бути мій кубанський адрес: Отрадная,\nБудь ласка, пишіть, як Ваші справи. Про «Бразілію» я взагалі\nзгадую. Дійсно, не можна писати про Бразілію в Краснодарі, як і про\nКубань неможливо писати в Херсоні або Вінниці.\nПробачте, що я трохи божеволив, але все до купи. Тут ще\nдружина захотіла жити у місті, ото так. Чомусь ми, коли стаємо на\nстежку науки, забуваємо, що й дружина повинна дряпатись по цій же\nстежці, а вона, бач, хоче широкого шляху в місті, навіщо їй стежка, та\nй ще невідомо куди ця стежка веде.\nЯ дещо давав Шевченківське до «Літературної України» і до\n«Культура і життя». Чи ж надрукували що?\nБудь ласка, пишіть, як Ваші справи.\nЗавжди щиро Ваш Василь.\n13 березня 1966 р. (рукопис).\n18 травня 1967 р.\nОдержав Вашого листа, щиро дякую за увагу, оце не було часу,\nщоб відповісти, та таки найшлась вільна хвилина.\nЯк мої справи? Все ще на Донбасі, останнім часом нічого не\nпишу, хоч у «Народній творчості» й надруковано невеличке моє\nповідомлення про Лисенка. «Український історичний журнал»\nнадрукував мою статтю про зв’язки Шевченка з Кубанню, це перша\nсерйозна стаття про Кубань і Шевченка, до цього анічого не було\nнадруковано, та й непевний, щоб хтось ще щось написав.\nУ мене велике горе – помер мій батько, адже було йому 60 років,\nважко, але треба триматись.\nЯкось Ви писали, що щось переклали моє на українську мову, як\nневажко, надішліть. Канадська [газета] «Життя і слово» дала мою\n«Мужність поета» про Василя Мову, це вони добре зробили.\nПишіть, як ваші справи. Прошу мене пробачить, але борга свого\nя ще не можу виплатити, ще раз прошу почекати.\nМоя родина Вас щиро вітає.\nНазавжди Ваш, Василь Орел\nВолноваха, Донбас, Шахтарська 67, к.22.\n20 травня 1972 р.\nВельмишановний Василь Тихонович!\nОдержав обидві Ваші бандеролі, – від серця вдячний, але не\nможу зрозуміти, чим я Вам віддячу за таку велику послугу.\nТепер дивлюсь на повість і гадаю, куди її направить? Розумієте,\nне все так, як нам здається. Видавництво – це мережа, замкнуте коло\nкількох осіб, які друкують за принципом: ти мені, я – тобі.\nЯкось ходив такий жарт. Працівники «Огонька» друкують свої\nтвори у «Смене», а «Смены» – в «Огоньке». Жарт, але чиста правда.\nДорогі наші донецькі хлопці дочитали повість мою до середини,\nтому що примітки далі не ідуть. Сказали, що «автор не имеет ни\nспособностей, ни знаний, ему ничего не удалось». Одержали перед\nНовим Роком за рецензування гроші, пропили у ресторані, а рукопис\nТому з сумом гадаю – куди? Адже надсилать треба.\nЯк мої справи? Все так же працюю на радіо. Дружина у\nбібліотеці в школі. Донька пішла у перший клас – життя рухає, це\nлюдина повинна враховувати.\nВсе тече, все змінюється. Раніш «Архіви України» самі просили\n– надсилай, робили переклад. Тепер тільки українською мовою, суто\nархівне. А що робить – нема Бутича, нова мітла. Так-то, шановний\n60-ті роки стали тим часом, коли дещо з історії української\nлітератури, зокрема, кубанської, побачило світ. «Теперь иные времена,\nиные чести» Що робить. Якось один приятель говорить іншому:\n– Лева, хапай воздух, Ялту проезжаем!\nАнекдот, але час – штука капризна. А взагалі все іде добре:\nпраця, родина, клопоти – все, все це і є життя.\nПишу нову невеличку повість. Суто сюжет: хлопчики з однієї\nкиївської школи вирушили у подорож на велосипедах. З Армавіра на\nМалу Землю біля Новоросійська.\nУ Армавірі вони побували в музеї, познайомились з матеріалами\nпро життя Тетяни Соломахи, а потім по шляху знайомство з історією\nзаселення Кубані та кубанськими діячами літератури та культури –\nКухаренком, Василем Мовою-Ліманським, Потапенком, Жарком,\nкраснодарськими історичним та художнім музеями тощо.\nЗдається, ви зрозуміли план повісті. Чи подобається це кому? Її\nнадрукують? Десь третина вже написана. Дещо перероблю, але це не\nПишіть, як Ваші справи? Подякуйте від мене Ваших друзів за\nдопомогу з перекладом.\nЩиро Ваш, Василь Орел (рукопис). 227\n6 жовтня 1974 рік\nОдержав Вашого листа, а потім життя якось пішло колом – був\nна зборах в Армії (це шкода, а не минула і мене), потім відпустка (я\nпроробив вже у Миколаєві рік), потім, потім – каюсь, грішна душа!\nРадий за Вас, що у Вас все влаштувалось, а я оце на старість\nвирішив податись до міста. Ще знімаємо приватну кімнату, це метрів\nдесять, отак живемо. Мене запевняють, що раніше, як через 5 років, я\nквартиру не одержу, адже Орел впертий, буду жити у приватній, а що\nробити? Вже 47 років, треба якось і рахувати свій літературний\nОтакі, друже, справи. Я зараз детально вивчаю творчість та\nжиття Коста Хетагурова. Він був на засланні у Херсоні та Очакові.\nПочав з самого важкого – вивчаю документи та матеріали тієї доби,\nтому що все, що лежало зверху, уже розхапано іншими – мені що\nнайтрудніше. Копаюсь у газетах, архіві. За рік дещо вже зроблено.\nНаписано 4 статті, планую написати книжку «Коста Хетагуров на\nУкраїні». Ось чому мене якось не дуже чіпляє те, що я у такому\nскрутному матеріальному та життєвому становищі. Працюю\nметодистом у Будинку народної творчості (90 крб.), а що робити? Ця\nпосада, дає трохи вільного часу, тому я можу бувати у бібліотеці та\nархіві. Проглянув [нерозбірливо] і цікаво, але де друкувати? Дещо\nдрукую у районних газетах, адже все ж друковане слово!\nІноді мені здається, що якби у мене все було – посада, гроші,\nквартира – я, імовірно, так як чорт не працював би. До речі, я працюю не\nзадля грошей, адже мене якось злить, що цього ніхто інший не робить!\nРозумієте, Луценко, який займався вивченням Коста Хетагурова, вже\nдоктор наук, навіщо йому копатися в архіві, він, здається, людина\nрозумна, все, що потрібно для «буденного житья», у нього є. Та що\nзалишається – тратити вільний час, зіпсувати здоров’я – навіщо? Щоб\nнаписати ще одну книжку? Як там у тих газетах нічого нема! То Орел\nпосумує, та й годі, а Луценкові шкода часу. І так за що б не брався.\nІмениті не хочуть, нема рації, один Орел і оре оту ниву рідної\nлітератури. Шукає, шукає, шукає. За свою каторжну працю одержує по\n3-5 крб. гонорару та й живе собі, бідолаха, обіцяючи жінці колись\nкупити кремпліновий костюм! Адже обіцяє.\nЯ не скаржусь. Дехто живе гірше за мене, тому я ще ого-го! У мене є\nте, чого нема у багатьох інших – у мене є мета і віра у свої можливості, а це\nЯ сьогодні написав вам довгого листа, але мені нема з ким\nпоговорити. Про дружбу не може й бути мови. «Друзів» цікавить228\nконьяк, дівчата, а навіщо їм архів та старі газети? Коли я працюю у\nбібліотеці, інколи за моєю спиною збирається юрба – цікаво, що це\nдядько шукає у тих пожовклих газетах?\nТа що це я все про своє та про своє? Як Ваші справи? Шкода, що\nми тоді не побачились у Тельманово. За Донбасом я не жалкую. Хоча\nтам була квартира і [нерозбірливо] шмат життя. Хай, цур йому! Я з\nнасолодою працюю досхочу, а це, на мій погляд, головне.\nХотілось би якось побачитись, адже це можливо влітку.\nПишіть мені до запитання! Я завжди радію Вашим листам.\nЗ пошаною, Василь (рукопис).\n24 січня 1977\nОдержав вашу листівку. Дякую за увагу. Дійсно якось так\nтрапилось, що останнім часом ми трохи припинили листування, це\nЯк мої справи? До Миколаєва я приїхав у вересні 1973 року.\nОтже, взявся писати про Т.Г. Шевченка та Північний Кавказ, але на\nМиколаївщині народився відомий український письменник Вячеслав\nПотапенко, ото вирішив я – поближче до джерел, а самі знаєте, що\nджерел курка наплакала, але приїхав. Цікавив мене ще й Коста\nХетагуров, який у 1899 та 1900 роки жив на півдні України. Так й\nопинився у Богом та Потьомкіним даним граді Миколаїві.\nВлаштувався на роботу у Будинок народної творчості, посада\nплаває – 100 карбованців, але був вільний час, працював у бібліотеці та\nтрохи в архіві, та й десь за чотири роки зібралось чимало цікавих\nматеріалів, але з житлом вийшла промашка. Просили за мене Кос-\nАнатольський, Кирилюк та інші, але керівництво уперлось, добавили\nдехто, та й залишився на самоті у чужому кутку. Працюю як віл, тому\nщо треба 40 крб. платити за куток, 12 за доньку, що ходить до\nмузичної школи, та інші витрати, таким чином пишу навіть й лівою\nрукою, спасибі, хоч дещо друкують, до речі, навіть у районках\nдрукуюсь, а що робити?\nТа й вийшло так, що іде моє 50-річчя та 30-річчя творчої роботи,\nа святкувати нема де. Щоправда, до ювілею ще навіть майже рік, може\nщо й вшкваримо, може громадськість попросить, щоб на ювілей дали\nквартиру, та це подивимось, як воно все буде.\nПідготував я рукопис про перебування Коста Хетагурова на\nУкраїні та й послав до Одеси, та забув, старий, про те, що на цім тлі\nЛуценко навіть докторську захистив. Та й попав мій рукопис до\nЛуценка. Адже сей муж учений пилюку архівну не ковтав, а як229\nпобачив, чого назбирав Орел, та й взявся за голову, та й написав, що\nрукопис нецікавий та іншу дурку. Та й повернули мені цього рукописа,\nале взяв я та й послав до Києва, буду так посилати, поки з’ясую, що ж\nвоно до чого. Жартую, але рукопис до Києва послав. Кирилюк написав\nдо цього рукопису вступну статтю, дуже прихильну.\nНаписав я про Л.М. Толстого, це щось на зразок того, як і що\nписали газети про Толстого. Вийшло десь 1–1,5 аркуша, та лежить це у\nМоскві. Бачите, який я писучий. Пишу зараз збірку «Дагестанський\nзошит» – це оповідання з життя Дагестану, може хоч це піде, все ж\nдружбу народів треба враховувати.\nБагатющий матеріал до історії українського театру, я дещо\nдрукую потроху, колись напишу монографію. А може й не напишу, хто\nзна. Замахнувся на О.С. Пушкіна, хочу написати книжку «Україна\nПушкіну». А чому б не написати? Нема де писати. Куток-то чужий. Адже\nпро це не дуже дбають ті, кому треба.\nБачите, що гумору у мене ще вистачить. Так що Орел живий та\nписучий, хай йому грець!\nПишіть, я радію вашим листам. Та було забув, влаштувався я з\nдопомогою того ж Луценка до педінституту читати «Литературу\nнародов СССР». Рік почитав, а коли Луценко дізнався, що я працюю\nнад Костою Хетагуровим, перестав мене підтримувати, та й забрали у\nмене цей курс, даремно тільки лекції писав, шкода, добрі лекції.\nМоя родина вас щиро вітає. Пишіть. Щиро ваш Василь ОРЕЛ.\n327001 Миколаїв-1 Главпочтамт. До запитання ОРЕЛ В.М.\n22 вересня 1977 р.\nОдержав від Вас листа і збірку, дякую, але я поїхав у відпуску;\nтому не відповів. Мені здається, що після того, як я попросив вас\nтрохи мені допомогти з житлом, наші відношення якось стали\nхолодними, чому б це так? Адже як мої друзі дійсно не можуть у\nчомусь мені допомогти, вони не стають від цього гіршими.\nЯк мої справи? Потроху працюю, потроху воюю, адже поки все\nстоїть на тому ж місці.\nНаближається ювілей – 10 лютого 1978 року. Але як і що робить\n– не зрозумію – не буду ж я сам писать про себе у газети та журнали –\nось, хлопці, іде мій ювілей, скажіть добре слово!!! Хоча нема такого\nжурналу на Україні, який би у свій час не друкував моїх статей.\nКубанці звернулись з проханням до ЦК КПУ про мою квартиру,\nале їм по телефону сказали, що одержить в черзі, ось вам і весь ювілей. 230\nПрацюю над темою Коста Хетагурова – хочу свою дисертацію\nповернуть так «Осетино-українські літературні зв’язки. Т.Г.Шевченко\nта Коста Хетагуров». Що вийде, побачимо.\nПишіть, я завжди радий вашим листам.\nЩиро Ваш, Василь (машинопис).\nЗдається, я на всі ваші листи давав відповідь, чому мовчанка.\nМої справи поліпшали – я одержав квартиру. Здається, це добра\nприкмета. Дали двокімнатну квартиру, недалечко від Південного Бугу,\nтак що можна кричати ура!\nПотроху працюю. Скінчив монографію «Коста Хетагуров в\nоценке украинской критики». Я давно намірявся зробити цю працю,\nтепер подолав. Послав осетинам. Хай вони перше скажуть своє слово..\nПочав я давно роботу «Т.Г. Шевченко в оценке кубанской\nпериодической печати». Та так і припинив, хоча написав десь сторінок\n150 – головне, хто це видасть? Чи є такий видавець?\nУшкварив тут я ще одну справу. Порадив мені доктор Луценко\nнаписати (звичайно, мова йшла лише про осетинську літературу)\nрецензію на «Шевченківський словник» відносно того, як там подано\nпро вплив Шевченка на осетинську літературу. Ото я зробив, а потім\nподумав, як можна про осетинську, чому не про чеченську або\nмордовську? Та й заходився працювати. Зібрав багато до\n«Шевченківського словника» вже про адигейську, кабардинську,\nабадзінську, калмицьку, аварську, киргизьку літератури. Я зробив те,\nщо повинні були зробити люди зі званням, але вони не мають на це\nвільного часу, а у мене, вийшло, є.\nДруже, одержав квартиру, та й забув подякувати, це усі мої друзі\nсвоїми клопотами допомогли мені її придбати, а то б що воно було б.\nПочав писати краєзнавчу книгу «Літературними стежками» хочу\nзапропонувати «Маяку», що в Одесі.\nВідпустку хочу провести вдома, щоб таки скінчити книжку, моя\nквартира поруч з водою, так що можна трішки і відпочити.\nПишіть, як ваші справи? Що новенького? До літгрупи я,\nкепський хлопець, таки не написав листа. Чи зараз вони працюють?\nАбо вже з осені написати?\nЩиро ваш, Василь (машинопис). 231\n16 грудня 1980 р.\nРадий, що через такий час ти подав голос, мені здавалось, що\nтебе вже й нема у Слов’янську. Рік мовчав, що там трапилось?\nРадий, що ти одержав нову квартиру, у мене теж тепер квартира\nу хорошому місці, біля річки, та рядом ще й гайок.\nНашу контору реорганізували, тепер науково-методичний центр,\nпідвищили платню, мене зробили заввідділом. Отак, брат, справи.\nУ Миколаєві я вже акліматизувався, вважай, сьомий рік як\nпрацюю. Мене знають, та й я всіх знаю.\nЗ 4 по 7 січня був у Донецьку, але не знав, що ти ще у\nСлов’янську, то зустрілись би, шкода. У мене в Краматорську живе один\nприятель, так він приїхав до мене у Донецьк, а потім ми ще колядували\nу приятеля в Очеретино. Отак, друже.\nУ березні 1979 року був на Шевченківській конференції у Вінниці.\nМожливо моя доповідь «Т.Г. Шевченко та Коста Хетагуров» буде\nнадрукована у збірці.\nПотроху друкую всяку дрібницю, але хтось повинен і дрібницю\nПишіть, як там справи, що новенького. Вітайте від мене хлопців\nз літоб’єднання, вдячний їм за поздоровлення з нагоди 50-річчя.\n327035 Миколаїв–35, Матросова 54, кв.6, тел.:8706-49-12\nПопередня: УКРАЇНЦІ УКРАЇНИ І КУБАНІ: РУХ НАЗУСТРІЧ ОДИН ОДНОМУ (до історії співпраці громадських організацій Донеччини і Кубані: 1992-2009 рр.)\nНаступна: КРУГЛИЙ СТІЛ: «20 РОКІВ ТОВАРИСТВУ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ ІМ. Т.Г. ШЕВЧЕНКА». ВСТУП. Слово від оргкомітету


У Житомирі пояснили, як працюватимуть батьки-добровольці та волонтери під час реагування на надзвичайні ситуації | Новини\n15:20, 26 січня\nВолонтери, а також батьки, які визвуться бути добровольцями під час надзвичайних ситуацій, як-от псевдо замінування, наприклад, працюватимуть лише оглядово!\nПро це проінформували на сайті Житомирської міської ради.\nОтож, ті батьків, хто долучатимуться до волонтерів (ред. маються на увазі групи реагування на НС) працюватимуть так само, як і інші учасники групи волонтерів-добровольців – виключно ОГЛЯДОВО! Батьки мають взяти це до уваги. Не варто зайвий раз щось додумувати, чи накручувати себе.\nВарто зауважити, що представники волонтерських груп, у разі виникнення надзвичайних ситуацій, лише ведуть спостереження за об’єктом (наприклад, дитячим садочком, або ж школою). У разі, якщо хтось з волонтерів побачив щось підозріле, або ж чиясь поведінка, якась людина викликала у них підозру, то вони одразу ж виходять на зв'язок з представниками правоохоронних органів, з дільничим, який закріплений за певним садочком/школою, або ж патрульним, чи поліцейським офіцером громад.\nВсі школи, дитячі садочки, акцентуємо, мають належні контактні дані!\nЯкщо раптом надходить повідомлення про надзвичайну ситуацію, групи волонтерів надають допомогу з евакуацією дітей – виводять малечу на вулицю. Раптом люди помітили підозрілий предмет, тоді в подальшому, з ним, звісно ж, працюватимуть тільки фахівці.\nУ разі, коли надійшла анонімна інформація про ймовірне замінування, то оглядають потенційно небезпечний об’єкт, звісно ж, спеціалісти – вибухотехніки! Варто зауважити, що в подібних заходах участь люди беруть тільки добровільно! Ніхто не змусить людей бути на чергуваннях. Це все відбувається ДОБРОВІЛЬНО!\nДодамо, що зовсім нещодавно в Житомирі аноніми повідомляли про псевдо замінування. Інформація стосувалася навіть дитячих садочків та шкіл. Перед цим же було багато повідомлень і про «замінування» торгових центрів, а також навіть аптечного пункту. Про них ми неодноразово повідомляли на сторінках нашого сайту.\nЗвісно ж, таку інформацію не варто ігнорувати. Серед усіх цих псевдо замінувань могли ж і справжні бути! Але представники владних структур вирішили, що варто виробити алгоритм чітких, злагоджених дій у разі виникнення надзвичайних ситуацій. Особливо це стосується й шкіл та садочків. Зокрема, про це ми розповідали тут.\nЗа матеріалами з сайту Житомирської міської ради\n#надзвичайна ситуація #житомирщина #житомирська #область #школа #садочок #новини #інформація #волонтери #евакуація #новини житомира #новини житомирщини


Як розмитнити авто - UADRIVE.NET - українське співтоварицтво автовласників\nГоловна > Alfa Romeo 155 > Як розмитнити авто\nСаму першу "євробляху" по новому закону перереєстрували у Чернівцях, повідомили в Державній фіскальній службі. Все переоформлення коштувало власнику авто з німецькою реєстрацію, 50 тисяч гривень.\nЯк розмитнити авто, куди йти, які саме документи потрібно мати з собою, знає далеко не кожен.\nПочнемо з правил, за якими тепер можна ввозити на територію України авто, зареєстровані на нерезидентів (також і авто для особистого використання).\nПо закону, громадяни України мають право ввозити на територію країни транспортний засіб, зареєстрований за межами України, терміном до 1 року. Але терміном у 10 днів його треба зареєструвати в поліції та сплатити всі потрібні митні платежі. Митні платежі не повертаються, тому, краще сплатити все відразу, щоб скористатися пільговим акцизом. Чекати розробок вiд Кабмiну зовсім не обов'язково, все можна зробити відповідно до вже діючих законів.\n4 міс та 3 тижні


Як готувати солоний кавун? - кулінарна відповідь\nКулінарні рецепти » Кулінарні відповіді » Як готувати солоний кавун?\nЦей рецепт чудово підійде тим господиням, які люблять приготувати щось незвичайне і здивувати тим самим гостей або своїх домашніх. Ну а крім цього така оригінальна і цікава закуска надасть можливість з користю використовувати не надто вдало вибраний кавун, який вам не захочеться їсти в звичайному вигляді.\nЩоб приготувати солоний кавун у відповідності з запропонованим тут рецепта вам будуть потрібні наступні інгредієнти: сам кавун, один літр води, по одній столовій ложці що називається "з верхом" крупної солі і цукрового піску, свіжа зелень кропу, а також верхня частина їх стебел (із суцвіттями), часник, а також натуральний мед.\nДля початку поверхню кавуна необхідно ретельно вимити і після добре протерти, ну а потім нарізати кавун скибочками (можна різати як шматочками більше, так і менше - це вже як вам подобається). Якщо шкоринка у плода занадто товста, то її бажано все-таки зрізати. Приготувати розсіл з літра гарячої кип'яченої води з додаванням зазначеного вище кількості цукру і солі.\nВимиту банку потрібно щедро змастити всередині натуральним медом, після чого скласти в неї скибочки кавуна, перекладаючи з нарізаним часником і кропом. Після залити скибочки кавуна в банку маринадом, який перед цим слід остудити до кімнатної температури, і прикрити банку чим-небудь зверху (але не закривати кришкою). Банку залишити в теплому місці на день-два, поки кавун не заквасится, а потім зберігати отриману закуску в холодильнику ще день-два перед вживанням.\nКавун на грилі з фетою


Вироби з паперу та картону для дітей - Вона\nдодому Різне Сімя Вироби з паперу та картону для дітей\nВироби з паперу та картону для дітей\nвироби з паперу та картону розвивають дітей, приносять задоволення. Аплікації і фігурки послужать іграшкою, зворушливим подарунком або прикрасять будинок. Пропонуємо красиві нескладні вироби з кольорового паперу.\nВироби з паперу: квіти\nЯкщо дитина нудьгує, покажіть йому, як зробити з паперу красивий букет або аплікацію. Творче проведення часу точно не буде витрачено даремно.\nПропонуємо такі вироби з паперу:\nвідріжте з двостороннього кольорового паперу прямокутник розміром 5 х 20 см.\nзагніть довгий край на 1,5 см.\nнаріжте смужки поперек по 0,5 см, не доходячи до лінії згину.\nскрутіть кожну смужку в трубочку.\nз прямокутника 5 х 25 см зеленого кольору скрутіть стебло. Кінці трубочки зафіксуйте клеєм.\nзмастіть клеєм край кольорової смужки ззаду завитків.\nприклейте квітку, обкручуючи стебло по спіралі.\nпрямокутник із зеленого паперу 5 х 7, 5 см перетворіть в гармошку. Чи не розгортаючи її, ножицями зріжте один край у формі конуса — це листя.\nзакріпіть листя на стеблі.\nза цією схемою зробіть ще кілька різнокольорових гіацинтів. Зв’яжіть букет мотузкою або помістіть в невисоку вазочку.\nскладіть навпіл зелений аркуш паперу. Біля згину намалюйте 5 полуовалов різного розміру і виріжте по 5 однакових частин (всього вийде 25 заготовок). Щоб дітям було легше впоратися із завданням, підготуйте для них трафарети.\nз червоного паперу виріжте багато колючок (тонкі загострені смужки приблизно по 2 см).\nна червоному або жовтому аркуші намалюйте і виріжте 4 невеликих квітки. Кожна пелюстка зігніть навпіл.\nдля фону виберіть картон будь-якого кольору. Приклейте зелену частину кактуса однією стороною до картону, до іншої половинки прикладіть наступну деталь такого ж розміру і склейте стирчать половинки, помістивши між ними колючки.\nвиконайте те ж з усіма деталями, викладаючи на картоні фігурний кактус.\nдо верхівок кактуса приклейте квіти. Нанесіть клей тільки на серединки.\nАплікація з паперу виходить об’ємна, немов жива.\nмаки з паперу.\nвиріжте серцевину з двостороннього чорного паперу і 5 пелюсток з червоної, жовтої або синьої. Скористайтеся трафаретом на фото.\nу нижній частині пелюсток зробіть надріз в 1 см.накладіть один край надрізу на інший і приклейте пелюстки на картон по колу, залишаючи місце для серединки.\nчорний круг поріжте по пунктирних лініях, потім приклейте по середині квітки і загніть бахрому вгору.\nМаки підійдуть для аплікації, саморобної листівки або прикраси подарункової коробки.\nРобити їх легко і швидко. Малюкам обов’язково сподобається.\nчитайте також: як зробити квіти з гофрованого паперу своїми руками\nДитячі вироби стануть в нагоді для свят і буднів.\nРобота з папером розвиває посидючість, уважність, координацію рухів, фантазію.\nВироби з картону і кольорового паперу для дітей\nНе знаєте, що можна зробити з паперу або картону? погляньте на такі цікаві вироби:\nкольоровий картонний лист поверніть в трубу і склейте краю внахлест.\nз іншого листа виріжте дві смужки приблизно по 15 см, зігніть їх навпіл — це майбутні вуха.\nвільні кінці смужок вставте в трубу на 1-1,5 см вглиб і приклейте до протилежних бортів.\nнамалюйте зайцю фломастером або маркером ніс, зуби і вуса. Очі намалюйте або завчасно купите пластмасові в магазині рукоділля, потім приклеїте.\nпоставте зайця на лист картону, окресліть коло і виріжте. Приклейте деталь ко дну — так заєць перетвориться в органайзер для ручок і олівців.\nлітак з паперу.\nзнадобиться порожній сірникову коробку і щільна кольоровий папір або тонкий картон.\nвузькі сторони сірникової коробки заклейте або зафарбуйте.\nна кольоровому аркуші накресліть і виріжте смужку шириною 2 см, довжиною приблизно 25 см.складіть її навпіл, краю приклейте до широких частин сірникової коробки.\nвиріжте дві смужки 5 х 15 см, краї закруглити. Одну частину приклейте зверху на сірникову коробку, другу-знизу.\nнакресліть пару прямокутників 2 х 6 см.виріжте їх, закруглити кути. Приклейте частини зверху і знизу перпендикулярно до хвостовій смужці.\nвідріжте смужку 2 х 7 см, складіть її вдвічі. Кінці на півсантиметра загніть і змастіть клеєм. Розмістіть пірамідку на хвості літака.\nдодайте декоративні елементи: розмалюйте, приклейте пропелер.\nВийшла оригінальна саморобна іграшка.\nпідготуйте будь-який аркуш паперу. Для малюків накресліть на ньому шаблон, дотримуючись параметри, зазначені на малюнку. Старші хлопці впораються із завданням самостійно.\nдалі малюйте голову кота і вирізуйте по лініях.\nшию кота складіть гармошкою, хвіст загорніть вгору за допомогою ножиць.\nприклейте виготовлене до картонній основі, як на малюнку.\nЗабавний мурчик із задоволенням оселиться на робочому столі дитини.\nВироби з картону і паперу — заняття забавне і маловитратне. Підказуйте дитині, як виготовити ту чи іншу фігурку. Навчіть юного майстра акуратно поводитися з ножицями.\nчитайте також: просте модульне орігамі для початківців\nпопередня статтяГенрі кавілл: фільми і серіали\nнаступна статтяВарення з абрикосів: царський рецепт\nБрюссельська капуста в клярі: рецепт\nСочевиця червона: як готувати\n9 причин, чому чоловіки не поспішають одружуватися\nПорада дня: говорите невпевненому в собі малюкові ці слова\nmaxwelhelp - 25.12.2019 0\n«Мама, мені здається, у мене не вийде», — як часто ви чуєте ці слова від дитини? Напевно тут же намагаєтеся переконати його у зворотному, але дитина вже повірив у те, що він не впорається.\nЩо таке синдром первістка і чому старшим дітям доводиться несолодко\nЯк приготувати заливний пиріг на кефірі. Кращі рецепти заливних пирогів на...\nСтас Бондаренко показав фото з підрослими донькою\n21 звичка, яку варто прищепити дітям\nБританці склали рейтинг улюблених членів королівської сімї: на якому місці Кейт...\nІдеї для натхнення: як з коробки зробити дитячу іграшку\nНаш прогноз: якою мамою буде Меган Маркл\nІ в губній помаді: Бородіна залишила доньку з бабусею на 2...


У NASA анонсували запуск космічного корабля Маска із двома астронавтами на борту\nNASA і SpaceX планує відправити в космос корабель Crew Dragon із двома астронавтами на борту. Роберт Бенкен і Дуглас Херлі стануть першим з 2011 року екіпажем, який відправлять у політ з космодрому на території США. Запуск ракети-носія Falcon 9 заплановано на 27 травня, повідомляє NASA.\nПоліт є частиною другого етапу програми NASA і компанії Ілона Маска SpaceX з розвитку приватних пілотованих космічних кораблів.\nО 4:33 за місцевим часом (23:33 за Києвом) ракета має стартувати з пускового комплексу 39А космічного центру імені Кеннеді у Флориді.\nПуск транслюватиметься у прямому ефірі.\nРоберт Бенкен призначений командиром загальних операцій місії. Він став астронавтом у 2000 році, на його рахунку два польоти в космос. Бенкен був членом екіпажу місії STS-123 і STS-123 в березні 2008 і лютому 2010 року відповідно.\nКапітаном космічного корабля став Дуглас Херлі. Він відповідатиме за запуск, посадку і відновлення. Для Херлі цей космічний політ також буде третім: він брав участь у місії STS-127 у липні 2009 року, а також STS-135, останньому польоті на МКС за програмою Space Shuttle у 2011 році.\nДжерело статті: “https://dt.ua/TECHNOLOGIES/u-nasa-anonsuvali-zapusk-kosmichnogo-korablya-maska-iz-dvoma-astronavtami-na-bortu-348991_.html”\nNASA SpaceX Crew Dragon Маск\nКорабель SpaceX зістикувався із МКС\nВиталий Боговин Юта монолит Семенец Анатолий Эпос Манас решетки Корзо є загиблі бюро піст барабашово Теги: міністр падение экономики Виталия Нахлупина Ярослав Сливка поверхностные разговоры ООО «Айкюжн ІТ» Госцентр занятости 5 млн грн Уманский Игорь КСП Капитал УА Игор Шувалов Ференц Денис Теги: вибори Ozon AliExpress Россия Дзюбенко експерт Агро-Продовольственная Рада Слободяник Иван


Вогнеборці Рівненщини врятували приватний житловий будинок від знищення вогнем\nДо Служби порятунку за номером «101» надійшло повідомлення про пожежу в житловому будинку села Великий Житин Рівненського району. Про це повідомила прес-служба ГУ ДСНС України у Рівненській області.\nДо місця пожежі відразу було направлено чергові караули двох пожежно-рятувальних частин обласного центру. Рятувальники прибувши на місце події, відразу провели оперативне розгортання,...\nЗ початку року 514 мешканців Рівненської області звернулися за допомогою до пунктів обігріву.Про це повідомили в ГУ ДСНС у Рівненській області.\nНагадаємо, аби запобігти переохолодженню жителів області організовано цілодобову роботу 37 стаціонарних пунктів обігріву. Також, в області працюють пересувні мобільні пункти на базі автомобілів швидкого реагування.\nВодночас рятувальники звертаються до...\nДо Служби порятунку «101» надійшло повідомлення про пожежу в житловому будинку в селі Біле Перемишлянського району. Про це повідомила прес-служба ГУ ДСНС України у Львівській області.\nВ результаті розвідки пожежі вогнеборці виявили на місці події тіло власника помешкання, 1932 року народження. Ймовірно, чоловік курив у ліжку та заснув. Недопалок спричинив займання й в подальшому...\nВ селі Зміїнець Луцького району 36-річний чоловік вистрелив з мисливської рушниці в свого швагра й втік. Поліцейські оперативно затримали злочинця. Про це повідомила прес-служба ГУНП у Волинській області.\nПотерпілий, 39-річний місцевий мешканець, з діагнозом вогнепальне поранення в ділянку черевної порожнини доставлений в реанімаційне відділення Луцької міської клінічної лікарні. На даний час...\nЕпідемічний поріг перевищений у 7 районах області (Березнівський, Дубровицький, Зарічненський, Здолбунівський, Костопільський, Рокитнівський, Сарненському) та містах Рівне і Кузнецовськ. Про це інформує Держсанепідслужба Рівненської області.\nЗагалом за минулий тиждень у Рівненській області епідемічний поріг із захворюванням на грип та інші ГРІ перевищений на 16,5%. Всього захворіло 12 166 осіб....\nВ парку виявлено тіло 18-річного тернополянина. Правоохоронці ще з’ясовують обставини смерті юнака, проте, є підстави вважати, що хлопець покінчив життя самогубством. Про це повідомила прес-служба Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.\nПовідомлення про виявлення тіла невідомого чоловіка надійшло до чергової частини Тернопільського відділу поліції. На дереві у...\nРівненський районний суд виніс вирок 46-річному жителю села Нова Українка Рівненського району, який у грудні 2014 року під час розпивання спиртних напоїв у будинку побив та задушив односельчанина. Про це повідомила прес-служба ГУ НП в Рівненській області.\nТого дня двоє знайомих у помешканні загиблого сіли разом пообідати. Після вжитого алкоголю між чоловіками виникла сварка, а потім і бійка, під...\nПравоохоронці справді виявили на вулиці 4-річного хлопчика у легкій осінній курточці. Як виявилось, у цей час його...