"Ціль номер один" і "Життя Пі" — лідери прокату після свят (11-13 січня) | Films.com.ua - український кінопортал\n2013-01-17 09:54 Бокс-Офіс\n"Ціль номер один" і "Життя Пі" — лідери прокату після свят (11-13 січня)\nУвага глядача прикута до стрічки "Ціль номер один" в Америці і до фільму Енга Лі "Життя Пі" у СНД, адже ці дві стрічки серед інших номіновані на "Оскар" за "Найкращий фільм". Другий вікенд 2013 року також відкрито фільмами: "Будинок з паранормальними явищами", "Мисливці на гангстерів", "Дублер" та "Джек Річер".\nСША. Прем'єра тижня — драма Кетрін Бігелоу "Ціль номер один" про ліквідацію терориста бін Ладена, яка врешті вийшла на великі екрани. Вона і вибилася в лідери, залишивши на другому і третьому місці інші старти вихідних: "Будинок з паранормальними явищами" і "Мисливців на гангстерів".\n1. "Ціль номер один" — $24 млн (Джесіка Честейн, Джейсон Кларк, Джоел Едгертон) Стрічка, що оповідає про операцію з усунення терориста №1 у світі.\n2. "Будинок з паранормальними явищами" — $18,2 млн (Марлон Уайанс, Ессенс Еткінс) Молода пара переїжджає у прекрасний новий будинок, проте незабаром з'ясовується, що у дівчину вселився демон. Аби вилікувати кохану, хлопець звертається до екзорциста, ясновидця і навіть до команди з упіймання привидів.\n3. "Мисливці на гангстерів" — $16,7 млн (Джош Бролін, Райан Гослінг, Нік Нолті, Емма Стоун) Лос-Анджелес, 1949 рік: секретний загін поліції на чолі з двома сержантами об'єднується у спробі повалити безжального ватажка банди Міккі Коена, який керує містом.\n4. "Джанго звільнений" — $11,1 млн (загальна каса $125,4 млн)\n5. "Знедолені" — $10,1 млн (загальна каса $119,2 млн)\nРосія. Своєрідним рекордсменом за час святкового прокату можна назвати вітчизняний мультфільм "Три богатирі на дальніх берегах", якому вдалося зібрати у Росії майже 30 мільйонів доларів. На минулих вихідних також вийшли у прокат "Дублер" із зіркою Камеді-клабу Олександром Ревою і "Джек Річер" з Томом Крузом.\n1. "Життя Пі" — $4,4 млн (загальна каса $25,02 млн)\n2. "Дублер" — $3,17 млн (Олександр Ревва, Христина Асмус, Дмитро Хрустальов, Людмила Артем'єва) Головний герой — артист і шоумен, якого номінували на премію "Людина року". Але у нього є конкурент Михайло Стасов, також спраглий до слави. Однак наш герой знайшов вихід — запросити двійника, аби "відпрацьовувати" на вечірках подвійно.\n3. "Джек Річер" — $2,62 млн (Том Круз, Розамунд Пайк, Річард Дженкінс) Після вбивства снайпером п'ятьох людей всі докази вказують на людину, що сидить у в'язниці. Він, у свою чергу, просить лише про одне — знайти Джека Річер.\n4. "Анна Кареніна" — $2,48 млн (загальна каса $4,8 млн)\n5. "Три богатирі на дальніх берегах" — $2,02 млн (загальна каса $29,3 млн)\nУкраїна. В українському прокаті лідирує "Життя Пі", якому вдалося за вихідні зібрати майже 500 тис доларів. Прем'єри тижня ідентичні російським.\n1. "Життя Пі" — $474,9 тис (загальна каса $1,66 млн)\n2. "Джек Річер" — $337,7 тис (загальна каса $337,7 тис)\n3. "Три богатирі на дальніх берегах" — $274,3 тис (загальна каса $2,4 млн)\n4. "Дублер" — $246,4 тис (загальна каса $246,4 тис)\n5. "Анна Кареніна" — $216,6 тис (загальна каса $900 тис)


Погони для Державної пенітенціарної служби в інтернет-магазині - Символіка\nТкані (0)Вишиті (0)\nМуфта (0)З'ємні (хлястик) (0)\nБілий (0)Сірий (0)Полинь (0)\n12 (0)13 (0)14 (0)15 (0)16 (0)17 (0)\nПогониДержавна пенітенціарна служба України\nПогони для Державної пенітенціарної служби\nПогони "Старший керівний склад Державної пенітенціарної служби"\nКод: 999 20 грн.\nПогони "Молодший керівний склад Державної пенітенціарної служби"\nКод: 996 20 грн.\nКод: 940 40 грн.\nКод: 1004 20 грн. Розмір: хлястикмуфта\nПогони "Сержантський і старшинський склад"\nКод: 812 20 грн.\nКупити погони для службовців Державної пенітенціарної служби, на яких покладена складна і відповідальна місія, можна в магазині “Символіка”. Ці розрізнювальні знаки дають змогу відразу виділити службову особу серед інших. Під інспекцією цієї служби - величезна кількість спеціальних установ, а погони для Державної пенітенціарної служби потрібні кожному працівнику.\nАсортимент погонів для Державної пенітенціарної служби\nЩоб заощадити час на пошуки формених виробів, переходьте в розділ Погони та обирайте потрібну кількість. В асортименті магазину Ви знайдете погони, потрібні сержантському та старшинському складу, а також керівному складу ДПС.\nВи можете бути впевнені в наших виробах, адже власне виробництво та наявність вдячних клієнтів зобов'язує нас підтримувати якість продукції, обирати найкращі матеріали. Щоб купити якісні і довговічні погони, зверніться до нас. Менеджер на зв'язку в робочий час, тож ви завжди можете поставити запитання і отримати вичерпну консультацію.\nЯк замовити погони для Державної пенітенціарної служби\nДля того, щоб зробити замовлення, не потрібно ходити по магазинах в пошуках погонів ДПС, достатньо додати вподобані вироби в кошик та натиснути кнопку замовлення. Далі з Вас лише коротка інформація, щоб менеджер міг зв'язатися та підтвердити замовлення. Ми зробимо все, щоб ви були задоволені сервісом нашого магазину. Якщо Вам потрібно внести якісь поправки, Ви також можете написати нам про це, і ми врахуємо це при формуванні замовлення. Завдяки швидкій доставці, замовлення приїде до Вас в найкоротші терміни.


Тепло на порозі: вибираємо плаття на весну - BOMBA-NEWS\nЗима закінчується, а це значить, прийшов час готуватися до наступного сезону. розповість, що будемо носити, коли розтане сніг\nНавесні так хочеться скинути важкі зимові речі і приміряти легку сукню, тим більше, що всі жінки навколо також починають чепуритися.\nУ цьому сезоні ніжність сусідить з буйством фарб абсолютно в будь-якому стилі, так що ви без зусиль зможете підібрати плаття до будь-якого образу.\nВ тренді наряди з активним принтом, наприклад, квітами, рослинними візерунками, різної кліткою і смужкою різної товщини.\nЯкщо ви любителька природних орнаментів, вибирайте плаття з невеликими квіточками: вона ідеально впишеться в денний спосіб.\nНа вечір варто доглянути варіант з великими квітами. Такий принт добре виглядає на коктейльних сукнях.\nЗбираючись в офіс, віддайте перевагу монохромним квітам або простих геометричних лініях. Так ви не будете перевантажувати «лук» непотрібними деталями.\nНевелика прозорість не завадить, якщо ви збираєтеся на прогулянку з друзями або з молодою людиною. Допускається невелика оголеність плечей і акцент на зоні декольте. Рюші, волани і трохи мережива зроблять образ романтичним і ще більш жіночним.\nТакож варто відзначити зростаючу популярність асиметричних моделей. Особливо добре буде виглядати легке, розвивається плаття до середини коліна з подолом різної довжини.\nЯкщо ви можете похвалитися стрункими ніжками і підтягнутою фігурою, вибирайте укорочені моделі. Плаття з розрізом можуть бути тільки довжини максі, інакше такий фасон буде залучати багато непотрібного вам уваги.\nТакі сукні поєднують в собі кілька тканин, які лягають один на одного шарами, в результаті виходить дуже цікавий ефект. Весною 2019 кращі моделі до коліна, коли стане трохи тепліше, можете підібрати більш короткий варіант.\nПопулярні в цьому сезоні і глибокі вирізи. Причому не важливо, на який захід ви підбираєте наряд – вечірній або денний, виріз буде однаково доречний в будь-якому випадку, головне, не переборщити з його глибиною.\nФутболка в V-вирізом можуть бути як з довгим рукавом, так і з коротким, все залежить від способу, який ви хочете створити.\nЯкщо ви соромитеся показувати ноги, нічого страшного: ви завжди можете доглянути варіант з відкритими плечима. Такі сукні надають чуттєвість і трохи більше жіночності. У сукнях з відкритими плечима добре виглядають рукава-волани і зав’язки на шиї.\nЕтно-стиль досі утримує свої позиції, це ідеальний варіант на весною 2019 для тих, кому набрид монохром і геометрія, але при цьому вони не хочуть «рослинності» в образі. Однак пам’ятайте, що етно-принт сам по собі дуже яскравий і самодостатній, тому не перестарайтеся з прикрасами.


Мері Роквуд Лейн, доктор філософії.\nПонад двадцять років тому життя кинуло мені виклик. Я впав у депресію, і все в моєму житті зруйнувалось і змінилося. Я відчував, що віддаляюся від себе і всього, що я знав.\nУ хвилину відчаю я зрозумів, що маю бачення і мрію, яких ніколи не реалізував. Я завжди хотів бути художником, але не мав часу та навичок і не знав, як займатись навчанням. Це був переломний момент у моєму житті.\nЯ ставав депресивнішим і знерухомленим. Незважаючи на терапію, книги про самодопомогу та майстер-класи, я балакав. Я намагався знайти щось поза собою, щоб полегшити біль.\nМій творчий процес: глибоко цілющий та перетворюючий\nПотім сталося диво. Мій друг запросив мене до студії, щоб я займався мистецтвом. Це був промінь надії - те, що мене зацікавило. Все в моєму житті стало бледним, поки я не почав малювати.\nМистецтво стало моїм сонцем, водою та їжею. Це мене настільки зарядило енергією, що я знову відчув себе живим. Я полюбив стати художником. Я почав малювати кожен день. Мій творчий процес був як річка: джерело енергії, яка була глибоко цілющою та перетворюючою.\nЦей досвід змінив мене до глибини душі. У мене був такий глибокий досвід зцілення, що я одужав і став іншою людиною.\nЗахоплюючи свій ентузіазм і будучи справді живим\nЯ скористався своїм власним ентузіазмом та силою, щоб відчути те, що я справді живий. Я щодня працював у своїй студії. Я запросив художника у своє життя і став художником свого життя. Це був вихідний пункт, де я ніколи не озирався назад. Моє життя йшло шляхом наповнення долі, яка розгорталася. Я знав, що відбувається щось глибоко глибоке і пов’язує мене з моїм духовним призначенням.\nЯ дістав велике полотно і навіть не знав, як тримати пензлик. Я подивився журнали і побачив фотографію жінки, яка була зламана і спотворена. Так я почувався. Я почав малювати. Я захопився кольорами фарби, як фігури з’явилися на папері. Моя картина була великою. Коли я працював, це почало виглядати як щось - це було схоже на мій біль, на те, як я відчував. Я забув про те, що я почував, і натомість подивився на те, що я почував. Я захопився створенням картини.\nПотім я взяв ще одне полотно і розпочав серію картин жінки. Всі вони спочатку були спотворені. Я намалював яскраві фони. Я сфотографував себе і почав малювати автопортрети. Я захоплююсь цим процесом і малюю те, що я відчував, замість того, щоб думати про те, що я відчував. Я почав розуміти, що малюю своє життя.\nВивільнення моєї енергії на полотно\nДалі я створив для себе студійний простір і просто почав малювати. Спочатку я не намагався визначити себе чи свій процес. Я писав з чистого стану почуттів. Я поглинувся чистим виразом і жестом живопису. Я міг повністю пристрасно звільнити свою енергію на полотні. Серіал виявився автопортретами.\nПершу картину я назвав "Виріж мені серце". Це був мій біль, глибоко інтенсивний і вмираючий біль. Фігура була зламана, спотворена, дифузна, зім'ята, плакала і кровоточила. Я намалював "її". Ця цифра була моїм відчаєм, моєю безцензурною та суто емоційною енергією. І як тільки я випустив цей образ, я відступив, подивився і задихався. Те, що я побачив, було одним із аспектів мене самого, з яким я досі не стикався, це було настільки потворно.\nІ все-таки я почувався спокійно і відсторонено в цей момент віч-на-віч із собою. Я відпустив на інтенсивному емоційному та фізичному рівні. Живопис для мене фізичний; Я втілюю свій біль, коли малюю його.\nВперше я переживав свій біль по-новому. Як художник, я стояв перед своїм полотном і вперше контролював. Я намалював свої емоції. Я намалював своє тіло. Я відчував, що був творцем себе.\nЖивопис як спосіб звільнити минуле\nПовернувшись до своєї майстерні, я побачив, що картина зафіксувала і містила мить, яка вже минула. Картина залишилася, хоча емоції минули. Це був об’єкт, що містив зображення, створене у справжньому вираженні. Я пройшов повз нього. Я зрозумів, що став свідком власної трансформації.\nНаписавши серію автопортретів, я боровся з формою та перспективою. Метафорично я відтворював і реконструював свою внутрішню форму і внутрішню перспективу. Зовнішній творчий процес відображав мій внутрішній світ. Я зрозумів, що прояв руху та змін був потужним. Це був процес пізнання себе.\nТворчість та мистецтво як засіб зцілення\nПоглибившись живописом, я не тільки добре поправився, але й став художником, яким я завжди хотів бути. Моя творчість була частиною мене, яку я не визнав і не поважав. Завдяки цьому досвіду я зрозумів, що мистецтво можна використовувати як засіб для зцілення.\nМистецтво стало способом пізнати себе через досвід свого болю. Побачивши свої емоції, я міг би відійти від них. Вони стали моїм мистецтвом, абсолютно відокремленим від мене. По суті, я став вільним.\nЯ провів два роки художником у своїй майстерні. Я малював своїх дітей, що гралися на пляжі. Я намалював навколишні пейзажі, які бачив. Я розставив натюрморти на кухонному столі, щоб писати речі, які я любив.\nВикористання моєї хвороби та мого мистецтва для лікування себе та допомоги іншим\nОскільки я була медсестрою, і мистецтво мене зцілило, я сподівався внести мистецтво в систему охорони здоров’я. Це була моя можливість допомогти іншим допомогти собі. Ніхто ніколи не казав мені, що я можу прийняти свою хворобу і конструктивно використати її, щоб допомогти собі.\nКуди б я не глянув, здавалося, що я мав стосунки з формою зцілення, яка не була відокремлена від мого життя. Це не підтримало мене так, як мені це потрібно. Лише коли я зайнявся своєю творчістю, я відчув потужний лікувальний ефект. Мені потрібно було кинути все своє життя на щось могутнє. Мені потрібно було все життя занурене в нього, бо саме так я був пов’язаний зі своєю хворобою.\nМистецтво та зцілення змінили моє життя. Я зцілився. Мій процес не був фрагментованим: одна година, два рази на тиждень. Моя хвороба була настільки тяжкою, що мені потрібно було постійно жити своїм зціленням, а не лише відвідувати терапевта. Оскільки я була медсестрою, я сподівалася внести мистецтво в систему охорони здоров’я.\nЦе була моя можливість допомогти іншим допомогти собі. Ніхто ніколи не говорив мені, що я можу конструктивно використати свою хворобу. Те, що збиралося зцілити мене - та інших - це стосунки з самим собою, які були принципово іншими, ніж будь -які раніше. Я завжди міг бути поруч із собою.\n© 2013 Майкла Самуеля та Мері Роквуд Лейн.\nВсі права захищені. Передруковано з дозволу від\nAtria Books /Видавництво за межами слів понадword.com\nЗцілення за допомогою мистецтв: Програма на тиждень 12, щоб зцілити себе та свою громаду\nМайкл Самуельс доктор медицини та Мері Роквуд Лейн доктор філософії\nМері Роквуд Лейн, штат Росія, доктор наук, є співзасновником і співрежисером Емеріта Шандс Мистецтво в медицині в Університеті Флориди, Гензінвіль, де вона викладає креативність та духовність у сфері охорони здоров’я. Зараз вона проводить дослідження творчості та духовності наприкінці життя. Вона є співавтором п'яти книжок, зокрема Творче зцілення і Душевне зцілення тіла.


У нашому під’їзді жила бабуся. Бабуся Люба. Їй було 97 років. Мила, приємна старенька, завжди в гарному настрої, усміхнена і привітна. Спочатку бабуся Люба прикрасила підвіконня на нашому поверсі і в нашому під’їзді горщиками з квітами. Гарно. На наступний день найяскравіші квіти, ті, що з бутонами, поцупили, і біля метро можна було побачити прудких торговців з горщиками з бабусиними квітами – Hot News\nYou are here: Home / Життєві історії / У нашому під’їзді жила бабуся. Бабуся Люба. Їй було 97 років. Мила, приємна старенька, завжди в гарному настрої, усміхнена і привітна. Спочатку бабуся Люба прикрасила підвіконня на нашому поверсі і в нашому під’їзді горщиками з квітами. Гарно. На наступний день найяскравіші квіти, ті, що з бутонами, поцупили, і біля метро можна було побачити прудких торговців з горщиками з бабусиними квітами\nУ нашому під’їзді жила бабуся. Бабуся Люба. Їй було 97 років. Мила, приємна старенька, завжди в гарному настрої, усміхнена і привітна. Спочатку бабуся Люба прикрасила підвіконня на нашому поверсі і в нашому під’їзді горщиками з квітами. Гарно. На наступний день найяскравіші квіти, ті, що з бутонами, поцупили, і біля метро можна було побачити прудких торговців з горщиками з бабусиними квітами\nСусіди вирішили поставити замок і домофон на вхідні двері. А вона повісила на стіни рамки з висловами великих людей, що пробуджують совість і діють, як заповіді. І знову поставила квіти на підвіконня. Затишно.\nУ під’їзді почали збиратися галасливі підлітки. Бабуся Люба вийшла і… запропонувала їм води чи чаю. Вони довго сміялися. Пообривали квіти, перевернули рамки.\nНа наступний день вона знову поставила квіти, повернула рамкам колишній вигляд і поклала на підвіконня книги. Класику. Прийшли підлітки. Галасували, шуміли. Вона вийшла і… запропонувала їм чаю зі своїми пиріжками, апетитними і ароматними. Діти не змогли відмовитися. І навіть потягли з собою книги з обіцянкою прочитати. Квіти вони не чіпали, рамки теж.\nНа наступний день вона винесла пластикову пляшку з водою, щоб кожен, хто вирішив подбати про квіти, зміг полити. І… нові книги. Увечері прийшли підлітки, обливали один одного водою, реготали і галасували. Бабуся знову вийшла до них і запропонувала чаю, булочок, забрала пляшку, наповнила її водою і попросила їх полити квіти.\nДіти почали приходити в під’їзд щодня, сусіди обурювалися, навіть якось викликали правоохоронців, але бабуся сказала, що це мовляв до неї, її учні прийшли за книжками, роздала при хранителях порядку книги розгубленим підліткам і проводила стражів спокою: «З богом!»\nУ під’їзді з’явився шафа з книгами. І поруч оголошення: «Прохання! Якщо є у вас вдома цікаві і важливі книги, вже прочитані вами, поділіться! Будьте ласкаві! А ті, хто взяв почитати, будь ласка, поверніть для тих, кому також це може бути потрібно і важливо!».\nШафа заповнився книгами. Квіти з’явилися на підвіконнях на всіх поверхах. Красиві рамки з цитатами теж. Щовечора вхідні двері в під’їзд залишали відкритими.\nБабусі не стало. На першому поверсі нашого будинку відкрили Клуб для дітей та підлітків. З бібліотекою і квітами на підвіконнях. Символом Клубу став ліхтарик…\nАвтор: Ольга Плicецька .


Дерев'яні кухні: натуральний затишок Новости RemontVDome.com.ua\nДерев'яні кухні: натуральний затишок\nНе дивлячись на модні дизайнерські віяння в оформленні інтер'єру, дерев'яні кухні ніколи не здадуть своїх позицій перед ультрасучасним мінімалізмом або стилем хай-тек.\nЯкщо в інших кімнатах і приміщеннях присутність натурального дерева - це більше питання смаку та особистих уподобань, то на кухні цей матеріал є практично обов'язковим. Це можна пояснити тим, що тільки дерево здатне зберігати тепло і затишок домашнього вогнища, чистим втіленням якого в будь-якому будинку стає саме кухня.\nТому кухні з масиву можна сміливо і впевнено назвати перевіреною часом класикою. У такій кухні приємно не тільки готувати кулінарні шедеври, а й збиратися в теплому колі сім'ї. Навіть найскромніша кухня, оформлена натуральним деревом, стане справжнім затишним гніздечком. Тут немає різких контрастів і різких звуків - дерев'яні кухні створюють атмосферу спокою і надійності.\nДерев'яні кухні, незважаючи на класичний образ, можуть бути дуже стильними та оригінальними. Сучасні виробники дерев'яних меблів піклуються про те, щоб ви могли вибрати самі відповідні елементи інтер'єру кухні. Також ви можете гармонійно доповнити естетичність дерев'яної кухні, практичною вбудованою технікою. На щастя, різноманітність вбудованої техніки також вас не підведе - ви можете вибрати незвичайні моделі з дерев'яними фасадами.\nЯкщо площа вашої кухні не дуже велика, то за допомогою світлого дерева ми можете візуально розширити її. До того ж дерев'яні кухні не обмежують вас у виборі текстилю. Таким чином, ви можете підібрати будь-яку оббивку меблів і оформити вікна на свій смак - можете бути впевнені, що благородство дерева буде чудово гармоніювати з будь-якою тканиною.\nДля алергіків дерев'яні кухні - чи не єдиний вихід з положення. Натуральне дерево є чистим екологічним і гіпоалергенним матеріалом. Тому якщо у вас в родині є діти, то дерев'яні кухні також для вас.\nПоєднуючи класику з прагненням до всього незвичайного, ви можете доповнити дерев'яну кухню оригінальними різьбленими візерунками. Цей тонкий хід зробить ваше сімейне вогнище справді неповторним. Дерев'яні кухні з покриттям підлоги з паркету також виглядає досить ефектно і благородно.


25 цікавих фактів про Омеляна Пугачова\nВ історію назавжди увійшло повстання Омеляна Пугачова, яке було жорстоко придушене. Воно навіть стало причиною посилення політики правлячої династії, так як такий значний бунт показав імператорського дому, що в суспільстві назріває смута. Цілі повстання Пугачова були, скажімо так, досить спірними, як і деякі зроблені ним рішення, але не можна не погодитися з тим, що він був особистістю вражаючого масштабу.\nФакти з біографії Омеляна Пугачова\nНародився майбутній бунтівник на території сучасної Волгоградської області.\nРік народження Пугачова так і не був точно встановлений.\nЗа приблизно 110 років до його появи на світло в тій же самій сторінці, що й він з’явився на світ інший знаменитий бунтівник — Степан Разін.\nПрізвище Омеляна Пугачова походить від прізвиська його діда, якого звали Михайло Пугач.\nБатько Пугачова був донським козаком. Син пішов по його стопах, і записався на козацьку службу в 17 років, щоб замінити батька, який вийшов у відставку.\nСам Омелян Пугачов під час служби брав участь у знаменитій Семирічній війні, воюючи в Пруссії, а також у російсько-турецькій війні.\nУ нього було двоє дітей, дочка і син.\nСерйозно захворівши під час служби, Омелян Пугачов просив про відставку, але отримав відмову. Йому запропонували лікуватися і повертатися в стрій. Саме це стало однією з причин його бажання дезертирувати зі служби і пуститися в перегони.\nУ 1773 році Пугачов після невдалого бунту був заарештований і за рішенням таємного зібрання у справах державної зради засуджений на довічну каторгу в селищі Пелим, але в тому ж році успішно втік.\nПід час повстання Омеляна Пугачова російські власті намагалися всіляко приховати цю смуту від іноземних послів, але зазнали невдачі.\nСам Омелян Пугачов видавав себе за нібито дивом уник смерті імператора Петра III, ставши одним з численних самозванців, які намагалися зробити те ж саме.\nСаме повстання Омеляна Пугачова стало наймасштабнішим за всю історію Російської Імперії.\nБунтівний отаман не був освіченою людиною, тому що ніколи не отримував освіти.\nДосі збереглися легенди про незчисленні скарби Пугачова. За чутками, у скарбниці бунтівного отамана були незліченні скарби татарських і башкирських ханів.\nГроші на повстання Пугачов частково отримував з-за кордону. Першим помічником була Османська Імперія, з якою Росія тоді вела війну. Допомога армії самозванця надавала і ворожа Франція (цікаві факти про Османську імперію).\nЯк тільки народний бунт був подавлений, а його призвідник був прилюдно страчений, Катерина II наказала знищити всі історичні свідчення і факти, що збереглися про селянську війну, щоб стерти саму пам’ять про бунт.\nПугачов одружився повторно, офіційно не розлучившись з першою дружиною.\nГармати для пугачівської армії були відлиті на уральських заводах.\nСтавлення до пугачовського повстання було дуже різним навіть серед селян. В одних містах від нього намагалися захиститися, як від розбійника, і просили допомоги у государині, а в інших його зустрічали хлібом і сіллю, як, наприклад, в Пензі.\nПісля смерті Пугачова його сім’я разом з його другою дружиною були заточені в фортецю, де й прожили під найсуворішим наглядом близько 30 років.\nДо страти Омеляна Пугачова тримали в ув’язненні в Бутирській в’язниці. Що цікаво, він знаходився в підвалі вежі, яка збереглася до сьогоднішнього дня.\nВідразу після смерті Пугачова повстання почало вщухати, в основному тому, що припинилося його фінансування з-за кордону.\nСпійманого Омеляна Пугачова в Москву конвоював особисто Суворов (цікаві факти про Суворова).\nДеякі історики вважають, що на Болотній площі в Москві стратили не Пугачова, а іншої людини, а самого Омеляна потай убили ще в Бутирській в’язниці.\nБільшість відомостей і фактів про повстання Омеляна Пугачова були засекречені понад 140 років.


“Рідне місто” відкликає своїх представників із виконавчих органів Полтавської міської ради | Зоря Полтавщини. Громадсько-політична газета\n“Рідне місто” відкликає своїх представників із виконавчих органів Полтавської міської ради\nПро поточну ситуацію в Полтавській обласній та міській радах йшлося на прес-конференції голови фракції політичної партії “Рідне місто” в обласній раді, керівника однойменного політичного проекту Олександра Удовіченка. Прес-конференція викликала великий інтерес у місцевих мас-медіа.\nОлександр Удовіченко наголосив, що рішення брати участь у місцевих виборах 2015 року для “Рідного міста” було принциповим. Мета – визначити ступінь підтримки програми політичної сили населенням і реалізувати намічене. Результати виборів, за словами політика, були і є оптимістичними. “Рідне місто” має своїх однодумців у більшості районних рад і широке представництво у радах п’яти міст обласного підпорядкування, що дало можливість висловлювати позицію політичного проекту, підтримувати програмні положення, з якими йшли на вибори, відстоювати інтереси виборців. “Рідне місто” прагнуло і прагне бути конструктивною силою, щоб ради були дієздатними і приймали необхідні для громад рішення. В Полтаві політична сила взяла на себе найтяжчий і найважливіший сегмент роботи – житлово-комунальне господарство. За оцінками її лідера, завдяки внесеним змінам в організацію роботи, змінам в розподілі коштів на ЖКГ вдалося дещо зробити. Торік відремонтовано безпрецедентну кількість дахів багатоповерхівок – 165, мережі в підвалах 53 будинків, в 31 будинку – під’їзди, капітально відремонтовано 20 ліфтів.\nОлександр Удовіченко дав негативну оцінку ситуації в Полтавській обласній та міській радах. На його думку, політичні протиріччя та деструктивна позиція окремих депутатських фракцій у радах залишаються неподоланими, що дуже шкодить конкретній роботі. Тому у “Рідному місті” вирішили відкликати своїх представників із виконавчих органів Полтавської міської ради. Що стосується депутатів від політичної сили у міській раді, то вони розраховують на співпрацю з фракціями, які налаштовані відстоювати не власні, корпоративні, інтереси, а потреби полтавців, і будуть продовжувати свою роботу, заявив Олександр Удовіченко. Зазначалося, що у найближчій перспективі “Рідне місто” також планує взяти участь у виборах в об’єднаних територіальних громадах.\n« Автоцистерна КрАЗ-5401Н2 (АЦ-7-40) – новий вітчизняний спецпродукт\n“Він пішов добровольцем, коли не було ще наказу…” »


"Заповіді Божі" пояснення » VCHYS.COM.UA - Навчання Онлайн\nВЧУСЬ.КОМ.ЮА » Твір з української літератури » Твір з української літератури для 9 класу » "Заповіді Божі" пояснення\n“Заповіді Божі” пояснення\nПерша заповідь – Я Бог твій, нехай не буде у тебе інших богів, окрім Мене.\nДруга заповідь – Не роби кумира (ідола) і всякої подоби з того, що на небі вгорі, і що на землі внизу, і що у воді, під землею – не вклоняйся їм і не служи їм.\nТретя заповідь – Не взивай імені Господа Бога твого надаремно.\nЧетверта заповідь – Пам’ятай день суботній , щоб святити його; шість днів працюй і виконай усі свої справи. А день сьомий – субота – для Господа Бога твого.\nП’ята заповідь – Шануй батька твого і матір твою, щоб добре було тобі і довго жив на землі.\nДо заповіді про шанування батьків додано обіцяння благополуччя і довгого життя для того, щоб краще спонукати до дотримання такої заповіді, на якій стверджується лад по-перше, родинного, а по-друге – суспільного життя.\nШоста заповідь – Не вбивай.\nСьома заповідь – Не чини перелюбу!\nВосьма заповідь – Не крадь.\nДев’ята заповідь – Не будь неправдивим свідком на ближнього твого.\nДесята заповідь – Не побажай жони приятеля твого, не побажай дому ближнього твого, ні поля його, ні слуги його, ні служниці його, ні вола його, ні осла його, ні всього, що є у ближнього твого.


Суд: Барський районний суд Вінницької області\nІм`я: Барський районний суд Вінницької області\nСудові рішення суду: Барський районний суд Вінницької області - знайдено 62843 судових рішень\nПорушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами Барський районний суд Вінницької області Питель О.В. Ухвала Кримінальне 17.11.2021 17.11.2021 17.11.2021\nпроведення обшуку житла чи іншого володіння особи Барський районний суд Вінницької області Питель О.В. Ухвала Кримінальне 15.11.2021 17.11.2021 17.11.2021\nпро стягнення аліментів Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Рішення Цивільне 16.11.2021 17.11.2021 17.11.2021\nСправи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на нерухоме майно (крім землі), з них: Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Рішення Цивільне 16.11.2021 17.11.2021 17.11.2021\nСправи у спорах, що виникають із відносин спадкування, з них Барський районний суд Вінницької області Питель О.В. Рішення Цивільне 16.11.2021 17.11.2021 17.11.2021\nШахрайство Барський районний суд Вінницької області Єрмічова В.В. Ухвала Кримінальне 15.11.2021 17.11.2021 17.11.2021\nУмисне легке тілесне ушкодження Барський районний суд Вінницької області Єрмічова В.В. Ухвала Кримінальне 16.11.2021 17.11.2021 17.11.2021\nСправи у спорах, що виникають із правочинів, зокрема договорів (крім категорій 301000000-303000000), з них Барський районний суд Вінницької області Єрмічова В.В. Рішення Цивільне 12.11.2021 17.11.2021 17.11.2021\nпозики, кредиту, банківського вкладу, з них Барський районний суд Вінницької області Питель О.В. Ухвала Цивільне 05.11.2021 16.11.2021 17.11.2021\nоренди Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Ухвала Цивільне 10.11.2021 16.11.2021 17.11.2021\nПорушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Постанова Адмінправопорушення 15.11.2021 16.11.2021 17.11.2021\nКерування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Постанова Адмінправопорушення 15.11.2021 16.11.2021 17.11.2021\nспоживчого кредиту Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Ухвала Цивільне 04.11.2021 16.11.2021 17.11.2021\nспоживчого кредиту Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Ухвала Цивільне 09.11.2021 16.11.2021 17.11.2021\nпро розірвання шлюбу Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Ухвала Цивільне 08.11.2021 16.11.2021 17.11.2021\nпро розірвання шлюбу Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Ухвала Цивільне 10.11.2021 16.11.2021 17.11.2021\nпро розірвання шлюбу Барський районний суд Вінницької області Салдан Ю.О. Рішення Цивільне 10.11.2021 16.11.2021 17.11.2021\nпро стягнення аліментів Барський районний суд Вінницької області Питель О.В. Ухвала Цивільне 15.11.2021 16.11.2021 17.11.2021


Чому в Кропивницькому так повільно розглядаються земельні питання « Інформаційно-аналітичний електронний додаток до тижневика «Вечірня газета»\n31 березень 2017 - 14:45\nДвічі протягом кількох тижнів ця комісія не могла зібратися через те, що не було кворуму. Обидва рази на засідання приходили тільки троє депутатів – голова комісії Олександр Шамардін, а також Андрій Ларін та Вадим Дрига. А тим часом накопичилося більше двохсот нагальних питань. У вівторок комісія вирішила зібратися втретє. І знову на її початку були присутні троє депутатів. Решта або не відповідали на телефонні дзвінки взагалі, або казали, що дуже зайняті. Лише Сергій Капітонов сказав, що вже на шляху до міської ради. Поки його чекали, люди, які вже по кілька разів дарма приходили на засідання комісії і які тривалий час чекають вирішення свого питання, обурювалися.\n– Я протягом півтора року не можу отримати землю під гараж, – каже Олена Задніпряна. – А він мені конче необхідний. Справа в тому, що моя донька хвора на онкологічну недугу, нам доводиться дуже часто їздити на обстеження, лікування. Машину поставити немає де, залишаємо її на стоянці і платимо за це гроші. Я не можу зрозуміти депутатів – а якби я, лікар, не ходила на роботу? Чому вони думають, що кращі за нас?\n– Мій син – майстер спорту, неодноразово представляв Україну на міжнародних змаганнях, потім, отримавши травму, став інвалідом першої групи, – скаржиться Ганна Хлевіцька. – І ось вже скільки часу ми не можемо отримати гараж. Тоді як у нашому дворі їх понаставили люди, які явно на це не мали права.\n– Ми вже втретє приходимо на засідання комісії, – розповідає перший заступник виконавчого директора філії Національної телекомпанії України «Кіровоградська регіональна дирекція» Олена Кваша. – Просимо зменшити орендну плату за користування землею під телецентром, оскільки знаходимося в процесі реформування і нам зменшено фінансування. Однак приходимо дарма, бо депутати ігнорують засідання комісії.\nТретій раз прийшов на засідання земельної комісії і голова комітету мікрорайону Никанорівка Віктор Гончаров. Просить землю під дитячий спортивний майданчик. Також серед присутніх були і воїни АТО. Дехто хоче отримати належну йому за законом земельну ділянку, ще один учасник АТО – дозвіл на відкриття магазину із соціальними знижками для наших захисників.\nЧому частина членів комісії ігнорує її засідання? У Фейсбуці дехто із них заявляє, що не згоден із тим, що головою комісії було призначено Олександра Шамардіна. Є й такі, хто взагалі висловлюється, наприклад, проти виділення земельних ділянок під гаражі, хоча це законне право громадян, тим більше – інвалідів. А хтось ставить під сумнів, що гаражі отримують ті, кому належить: мовляв, ділянки оформлюються на підставних інвалідів, а потім викупляються. Такі факти дійсно мали місце у Кропивницькому. Але що заважає депутатам перевірити ті ділянки, які хочуть отримати кропивничани?\n– Урешті-решт, якщо у частини членів комісії є якісь претензії до мене, до формування порядку денного, що має розглядатися на засіданні, є якісь сумніви, чи не логічніше прийти на нього і висловити свою позицію, аніж просто саботувати його? – підкреслив Олександр Шамардін. – У нас кожного дня додаються нові питання, люди чекають їх вирішення. Цього можна було б уникнути, якби депутати Юрій Деркаченко, Віталій Бєлов та Юрій Гребенчук не бойкотували засідання комісії. Вони мають розуміти, що не залежно від того, хто голова комісії, їхній прямий обов’язок – розглядати питання громади, а зараз вони порушують права людей.\nЩе один момент. Рішення земельної комісії, у принципі, носить рекомендаційний характер. Тож з огляду на критичну ситуацію, що склалася, аби люди могли скористатися своїм законним правом отримати земельні ділянки, можна було б винести земельні питання на сесію і без погодження їх більшістю членами комісії. Однак чи є гарантія, що ті ж самі депутати, які не ходять на засідання комісії, не оскаржать потім з цих підстав рішення міської ради у суді?\nСвою позицію стосовно ситуації, яка склалася, висловили у понеділок на апаратній нараді і міський голова Андрій Райкович та секретар міської ради Андрій Табалов.\n– На жаль, саботаж депутатської діяльності можна спостерігати не тільки в намаганні зірвати сесійні засідання, – зазначив Андрій Табалов. – Попередня сесія наочно це продемонструвала: складно було працювати в першій її половині, коли розмовами намагалися підмінити роботу, а вже після перерви в залі залишилися лише налаштовані на конструктив депутати, яким вдалося прийняти всі заплановані до розгляду рішення. Сьогодні ж є проблеми в роботі постійних депутатських комісій, особливо «земельної» через відсутність кворуму. Я звертаюсь до тих депутатів, які ігнорують роботу в комісіях. Таким чином ви бойкотуєте не мене і не міського голову, ви бойкотуєте громаду міста. Адже комісія має розглянути сотні питань, вирішення яких очікують містяни, серед них – і учасники АТО, і підприємці. Важливо також проаналізувати стан використання раніше наданих в оренду земельних ділянок. Адже не секрет, що багато з них перебувають у захаращеному стані, їх не використовують за призначенням. Навести лад у питаннях регулювання земельних відносин – наш прямий обов’язок.\nІ міський голова, і секретар міської ради закликали депутатів чесно виконувати свої депутатські обов’язки.\nНаостанок зазначимо, що третє засідання “земельної” комісії все ж відбулося. Хоч і з запізненням, таки прийшов Сергій Капітонов. Члени комісії, за його пропозицією, виключили з порядку денного ряд питань стосовно виділення землі під гаражі, однак ті питання, які стосувалися присутніх у залі інвалідів, воїнів АТО, розглянули позитивно.


6 сортів чаю, які допоможуть у разі головного болю | Anywell\nAnywell › Здоров'я › 6 сортів чаю, які допоможуть у разі головного болю\n6 сортів чаю, які допоможуть у разі головного болю\nЖеня Шкуренкова - 11.10.2020\nГоловний біль може траплятися з нами з різних причин: від утоми, перепадів тиску або стресу. Та якщо приймати ліки ви поки не хочете, можна допомогти організму впоратися з болем приємним методом — чаєм.\nЗа словами Джинджер Халтін, дієтолога і представника Академії харчування та дієтології, чай допомагає впоратися з головними болями, по-перше, тим, що гідратує організм, а по-друге, завдяки катехінам, протизапальним антиоксидантам у його складі.\nОсь які чаї будуть особливо ефективними у разі головного болю.\nДослідження клітинної й інфекційної мікробіології показало, що дисбаланс у мікробіомі кишківника може призвести до мігрені. Імбир же може заспокоїти запалення, якщо воно буде в кишківнику або нервовій системі.\nЧитайте також: Королівський рецепт: ідеальний чай за словами постачальника Єлизавети II\nХоча ромашковий чай безпосередньо не пов’язаний із лікуванням головного болю, це відомий розслаблювальний засіб. Якщо ваші головні болі викликані напругою чи стресом, ромашка може бути дуже корисною. Вона також зміцнює імунну систему і допомагає боротися з інфекціями, пов’язаними з застудою. Тому цей чай може полегшити головні болі, викликані застудою, запаленням носових пазух або алергією.\nОлія перцевої м’яти може допомогти у разі мігрені, напружених м’язів, симптомів застуди та кашлю. Листя м’яти містять ментол, а олії можуть містити багато вітамінів і поживних речовин, включаючи магній, калій і вітаміни А і С. Крім того, антиоксидантні та протизапальні властивості рослини використовуються для лікування болю.\nЧай із кори верби\nКора верби — джерело саліцину, який є активним інгредієнтом аспірину. Це робить чай із верби потужним засобом для зняття різних болів, включаючи біль у спині, суглобах, при розтягненні м’язів, запамороченнях і головному білю.\nПіретрум — лікарська рослина, яке вже давно використовується і вивчається на предмет її здатності лікувати біль, такий як мігрень, біль у животі, вушний і зубний біль. В одному дослідженні дорослим із мігренню випадковим чином призначали або плацебо, або піретрум. У групі плацебо спостерігалося збільшення частоти й тяжкості головних болів, а ц групі піретруму — ні. «Це свідчить про те, що піретрум, що приймається у профілактичних цілях, запобігає нападам мігрені», — йдеться в дослідженні.\nОдин із найкорисніших для здоров’я варіантів чаю завдяки високій концентрації ґаллату епіґаллокатехіну — протизапального катехіну. За даними Національного центру додаткової та інтегративної медицини, зелений чай давно використовується для поліпшення розумової активності й головних болів.


Малюнки - ФотоФанія: Переробіть свою фотографію онлайн - додайте безкоштовно фотоефект малюнка олівцем з обробкою\nХудожник National Geographic Картина в інтер'єрі Вуличні картини Практика скетчінга Скетч мандрівника Портрет тушшю Майстер-живописець Сувій Акварельний картинка Кольорові олівці Малюнок і фото Художник в капелюсі Урок малювання Художник за роботою Антикваріат Портрет на тлі моря Художник на мосту Брюгге Акварель Малюнок на асфальті Вулиці Рима Вулиця в Пізі Розпродаж картин Романтичний етюд Малюнок майже закінчений Портрет на стіні Truck Галерея Мистецтв Малюнок олівцем Художник Художник в темряві Карикатура Малюнок олівцем Малюнок на тротуарі Художниця Акварель Малюнок Класична рамка Малюнок пастеллю Шкільна дошка Останні штрихи Графіті Настінний малюнок\nМалюнок на асфальті Портрет Художниця\nЯкщо ви плануєте отримати намальовану вуличним художником картину, то категорія «Малюнки» виявиться дуже корисною. Як і вуличні художники, котрі володіють власним стилем, ви отримуєте можливість обробити будь-яку фотографію на свій смак. Вас чекає безліч фотоефектів від звичайної картини на полотні до величезного графіті на всю стіну. Все залежить тільки від вас!\nЗа допомогою нашого сервісу ви отримуєте можливість застосувати до своєї фотографії фотоефект малюнка онлайн і повністю безкоштовно. Фотоефекти з розділу «Малюнки» дозволять створити власний професійний портрет. Зробити подарунок друзям і близьким у вигляді картини можна абсолютно безкоштовно.


ПІД ЗНАКОМ УКРАЇНИ\nУ Мінську 13-18 липня 2009 року відбувалася 39 Міжнародна баладна конференції SIEF “Світова фольклорна спадщина:минуле, сучасне та перспективні напрямки дослідження”. Організатором її стали Інститут мистецтвознавства, етнографії та фольклору імені К.Крапиви НАН Білорусі та Міжнародна комісія з дослідження народних пісень та балад\nДиректор Інституту мистецтвознавства, етнографії та фольклору імені К.Крапиви НАН Білорусі, член-кор. О.І.Локотко, завідувач відділу мистецтва та народної творчості зарубіжних країн ІМФЕ ім.М.Т.Рильського НАН України, проф. Л.К.Вахніна, проф.Д.Маркес (Португалія) в україн-ській сорочці з Києва\nSIEF. Це друга конференція такого високого представницького рівня на теренах Східної Європи. Не можна не згадати 35 Міжнародну баладну конференцію SIEF, що відбулася в Києві в Інституті мистецтвознавства, фолькло-ристики та етнології імені М.Т.Рильського НАН України, яка надовго запам”яталася її учасникам. В Мінську на відкритті цьогорічної конференції прозвучали слова вітання академіка Г.А.Скрипник, директора ІМФЕ ім.М.Т.Рильського НАН України до білоруських колег та зарубіжних учасників. На конференції в Мінську було заслухано доповіді науковців з багатьох країн Європи, США, Канади, Австралії. Україна була представлена і в оргкомітеті (Л.К.Вахніна) і виступами на різних секційних засіданнях та комісіях (І.Є.Головаха, І.М.Юдкін, Л.К.Вахніна). Українська тематика звучала і в доповідях проф. Н.Кононенко (Інститут українських студій Альбертського університету, Едмонтон) та аспіранта згаданого Інституту, представника Туреччини – Гусейна Олюмінара, який займається дослідженням українських народних дум.. Знаковою подією стала презентація нових видань Інституту, серед яких особливе місце належить тому публікацій доповідей та матеріалів 35 Міжнародної баладної конференції та спецвипускам журналу “НТЕ”, присвячених угорській, французьскій, польській, болгарській, ізраїльській та японській етнології. Міжнародні видання ІМФЕ ім. М.Т.Рильського НАН України, які презентували Л.К.Вахніна та І.Є.Головаха, викликали посилений інтерес у зарубіжних колег та високу оцінку їхньої діяльності. Українські науковці беруть участь в роботі багатьох міжнародних організацій та комісій, серед яких провідне місце належить Міжнародній Комісії з дослідження слов”янського фольклору при Міжнародному Комітеті славістів, голова якої проф. Л.Раденкович виступив з доповіддю на пленарному засіданні. Не випадково Мінськ має об”єднати дослідників слов”янських культур в 2013 році на ХУ Міжнародному з”їзді славістів. Член-кореспондент НАН Білорусі О.Лукашанець, який також брав участь в роботі конференції, був обраний головою МКС в Охриді у вересні минулого року на ХІУ МЗС.\nБілоруська фольклористика завжди займала одне з провідних місць за своїми здобутками у Східній Європі. Праці А.С.Фядосика, К.П.Кабашникова, Г.О.Барташевич відомі в усьому слов”янському світі. Їх традиції успішно продовжують їхні учні. Саме білоруськими доповідачами було представлено унікальні аудіовізуальні матеріали, які відрізнялися рідкісною автентичністю ( В. Новак, В. Ізотова,\nНа закритті конференції з українським рушником президент Комісії з дослідження народних пісень та балад проф. С.Вінкер-П”єффо (Німеччина), віце-президент – проф. І.Пір (Бельгія), голова оргкомітету, проф. О. В.Морозов (Білорусь) .\nІ.Швед). Привернув увагу фільм на Чорнобильську тематику за сценарієм відомого етномузикознавця З.Можейко, представлений нею особисто. Голова оргкомітету – завідувач відділу славістики Інституту мистецтвознавства, етнографії та фольклору імені К.Крапиви НАН Білорусі проф. Олександр Морозов разом з своїми білоруськими колегами на високому рівні організував нову міжнародну баладну конференцію, яка об”єднала науковців Західної Європи, Канади, США, Австралії з країнами слов”янського світу, зокрема Східної та Південної Європи. Вперше було представлено цікаві пошуки фольклористів з регіонів Півночі Росії. Серед учасників з”явилася ідея проведення за кілька років аналогічної конференції в Архангельську.\nУкраїна ніби передала естафету своїм білоруським колегам, з якими їх продовжує поєднувати плідна наукова співпраця на рівні міждержавних наукових проектів. Віце-президент Комісії з дослідження народних пісень та балад проф.Ізабель Пір урочисто розгорнула український рушник на закритті конференції в Мінську, який вважає в своєму житті одним з кращих подарунків, адже за її словами, сказаними в Києві,” він буде поєднувати Схід та Захід”. Український рушник, який вона возить з собою на всі наступні конференції, пройшов щлях через Уельс, де Україна підтримала ідею проведення нової конференції в Білорусі, до Мінська. “Саме в Білорусі, - переконливо підкреслила І.Пір, - майбутнє Європи! ”.


До кого записатися на масаж в Чернігові — поради по пошуку масажастів на barb.ua – ЧЕline |\nДо кого записатися на масаж в Чернігові — поради по пошуку масажастів на barb.ua\nЩе давні люди вміли впливати на тіло за допомогою найпростіших прийомів масажу. Що вже говорити про наші часи, коли надання цієї процедури стало професією, масажисти мають можливість постійно удосконалювати свій рівень, а техніки масажу не тільки розвиваються, а й з’являються нові.\nЯк не розгубитися у цьому різноманітті? Як підібрати процедуру, яка стане корисною, і людину, що своїми руками покращить здоров’я і настрій? Що робити, якщо послуга потрібна у Чернігові? На ці та інші подібні питання дасть відповідь barb.ua.\nНа що звертати увагу при виборі спеціаліста на сервісі\nНа сервісі легко знайти масажиста в Чернігові. Достатньо перейти за посиланням: https://barb.ua/uk/chernigov/spa/massazh.\nТакож це можна зробити наступними способами:\nВвівши назву процедури, наприклад «класичний масаж», у рядок пошуку;\nЗнайти необхідне у переліку процедур в розділах «Догляд за обличчям», «Догляд за тілом»;\nОбравши зі списку «Майстри і організації» на сторінці нижче. У розділі «Масажисти» представлені як індивідуальні підприємці, так і працівники салонів, центрів, студій, що надають послуги масажу. Якщо цікавить тільки спеціаліст з перевіреною кваліфікацією – шукайте тут же працівників організацій, заходячи на їх сторінки.\nВ розділі «Акції та скидки в Чернігові» можна відшукати акційні пропозиції.\nНа сторінках «Активні салони краси» та «Активні майстри» представлені бьюті-майстри, які займають певні рейтинги за оцінками клієнтів. Хочете мати високий рівень довіри до спеціаліста – вам сюди.\nТаку ж послугу пропонує розділ «Відгуки», варто ознайомитись і обрати масажиста тут.\nІ, найвищий рівень піклування сервісу – пошук спеціаліста, що знаходиться найближче до клієнта, на Googl-мапі. Адже, отримавши процедуру, так не хочеться далеко добиратись. Карта представлена внизу розділу «Масажисти».\nКрім того, заходимо на сторінку спеціаліста і звертаємо увагу на його досвід, презентацію та відгуки клієнтів.\nНа які види масажу можна записатися в Чернігові\nВвівши слово «Масаж» у пошуковому рядку сайту barb.ua, будете здивовані. Адже догляд за обличчям та тілом включає понад 50 видів масажу. Серед них популярні:\nмасаж обличчя від зморшок;\nмасаж обличчя «по Жаке»;\nмасаж, коректуючий овал обличчя;\nмасаж спини та шиї;\nмасаж голови, обличчя та рук;\nмасаж ніжок та стоп;\nмасаж «Ломі Ломі»;\nтайський масаж в 4 руки;\nтібетський вогняний масаж;\nЗа категоріями клієнтів: дитячий, спортивний, для вагітних.\nУ переліку на сторінці представлена також вартість та тривалість масажу. Активні посилання можна відкрити та ознайомитись із процедурою ближче.\nЯкщо такого пояснення немає, щоби не обирати зі списку незрозумілих слів, багато спеціалістів пропонують безкоштовну або платну консультацію для визначення проблеми та підбору необхідного виду масажу.\nОсобливості запису в салон чи до майстра на barb.ua\nЩоби записатися на процедуру, можна набрати обраного спеціаліста чи адміністратора салону за номером телефону, вказаним на його сторінці. Або натиснути кнопку «Зв’язатись» та ввести у спливаючому вікні своє ім’я, телефон та бажаний вид масажу.\nБьюті-майстер уточнить деталі та призначить дату і час проведення процедури.\nЯк спеціалісту чи організації додати та рекламувати свої послуги\nМайстри масажу та салони краси, медичні центри, перукарні та інші організації бьюті-сервісу, на сайті мають право заявити про себе та представити перелік своїх послуг споживачам. Усе це здійснюється безкоштовно.\nДля зручності просування на будь-якій сторінці сервісу є активна кнопка «Додати послуги». Натиснувши на неї, необхідно буде пройти коротку та нескладну процедуру реєстрації. Є можливість зареєструвати себе окремо як масажиста, або як працівника салону. В особистому кабінеті варто додати повний перелік, фото та ціну послуг.\nГоловне – зареєструватись. Тоді реклама не заставить себе чекати. Чим скорше пройде реєстрація – тим більше буде вдячних клієнтів та схвальних відгуків. А отже сторінка вийде на перші щаблі показу і потік клієнтів розширятиметься надалі без вашої участі у просуванні. Цьому також сприятиме повне та якісне заповнення профілю необхідною інформацією. Для збільшення об’єму переглядів рекомендовано скористатись платною послугою.\nПогладжуванням, пощипуванням, легким натисканням можна знизити больові відчуття та зняти втому. При грамотному підході та належному рівні фахівця масаж принесе тільки користь. Знаючи проблему, кваліфікований масажист знайде способи її позбутися. Потрібно тільки скористатись послугами сервісу barb.ua, щоби знайти такого спеціаліста.\nУ Семенівці провели конкурс дитячого малюнка «Дзвони Чорнобиля»\nІМІ визнав факт перешкоджання журналістам ЧЕline: чи визнає поліція\n«Ці адреси повинні лежати в поліції», – випускні пройдуть під жорстким контролем\n«Я чекаю підвищення показників, а вони падають», – Атрошенко про пандемію


Нові тарифи дозволять "Рівнегазу" підняти зарплатню, однак цього замало | ITV MEDIA GROUP | Новини Рівного та області\nНові тарифи дозволять "Рівнегазу" підняти зарплатню, однак цього замало\n13 лютого 2020, 10:42\nНові тарифи на доставку газу дозволять збільшити середню зарплату на підприємстві на 18%. Але рівень оплати праці залишається нижчим за середні зарплати в промисловості по області. АТ «Рівнегаз» продовжуватиме діалог з НКРЕКП, щоб газовики мали достойну оплату праці. Як повідомляє пресслужба АТ «Рівнегаз, впродовж останніх років середня заробітна плата АТ «Рівнегаз», передбачена в тарифі, складала 3903 грн на місяць. Втім, співробітники компанії отримували вищу оплату праці. АТ «Рівнегаз» знайшло можливість виплачувати працівникам 8832 грн на місяць. Нові тарифи на розподіл дозволять в цьому році переглянути і збільшити діючі заробітні плати. З січня у АТ «Рівнегаз» вони складатимуть 11200 грн на місяць. Втім, це не дозволить компанії витримувати конкуренцію за цінні кадри на ринку праці. «Ми хочемо стимулювати і утримувати кращі кадри за рахунок достойної оплати праці. Адже АТ «Рівнегаз» є сервісною компанією. І рівень оплати праці позначається на якості обслуговування клієнтів, - говорить Вікторія Головатчик, начальник управління з персоналу АТ «Рівнегаз». - Тому ми будемо наполягати, щоб заробітні плати наших працівників були не меншими за середню заробітну плату по промисловості у відповідній області».


Фото интерьеров > Кухни > дизайн маленькой кухни\nКаждый человек хочет чувствовать себя комфортно и уютно у себя дома. Этим специально занимается такой раздел деятельности, как дизайн интерьеров. В категории дизайн маленькой кухни (фото) мы постарались подобрать фото по данной теме.\n#67 дизайн маленькой кухни фото\n#626 дизайн маленькой кухни фотогалерея\n#536 дизайн маленькой кухни фото\nЧасто бывает, что мы хотим сделать изменения в дизайне собственной квартиры, но не четко представляем как это должно выглядеть. Предлагаем Вам просмотреть варианты фото интерьеров и другие фото в категории дизайн маленькой кухни фото, и у Вас появятся собственные идеи.\nПростора кухня - справжній подарунок! А якщо це важливе в будинку приміщення має маленьку площу? Є прийоми, які допоможуть зробити кухню максимально зручною і комфортною.\nМаленька квартира = маленька кухня?\nІ якщо брати маленьку квартиру, приміром, однокімнатну, то як правило і всі складові її кімнати теж є маленькими, а в деяких випадках просто мініатюрні. Не є винятком і кухня.\nЗвичайно, людині властиво прагнути до кращого і кожен намагається домогтися цього кращого по-своєму. Але як же використовувати таку маленьку кімнатку, яку ми використовуємо в якості кухні з максимальною ефективністю, при цьому враховуючи мінімальні обмеження?\nЯк збільшити маленьку кухню?\nЗвичайно, кухня не гумова кулька і збільшити її квадратні метри не вдасться, якщо ж ми не затіваємо перепланування, результат якого скоріше всього нас обмежить в чомусь іншому. Але з розумом розставити те що є і додати кухні гідний зовнішній вигляд, здатний не тільки радувати око, але і забезпечити максимальну функціональність спробувати можна.\nПерш за все, потрібно враховувати те, що кухню не вийде використовувати як їдальню, здатну вмістити велику кількість людей. У такому випадку, як би нам не хотілося, доведеться цю функцію віддати вітальні.\nРозкладний стіл - знахідка для маленької кухні!\nАле щоб не перетворювати вітальню в постійну їдальню можна подбає про те що б стіл можна було прибирати. Для цих цілей кращим рішенням буде розкладний стіл. Але якщо ми не плануємо збирати за одним столом велику кількість людей, а членів сім'ї не так вже й багато, то запросто можна обмежитися невеликим розкладним столиком прикріпленим до стіни кухні.\nІ якщо ж маленька кухня дозволяє поставити стіл, то використання кутового столика буде, мабуть, кращим рішенням.\nТехніка на маленькій кухні\nЩо стосується використання кухні для приготування їжі, то тут вже хто на що здатний. І все ж захаращувати кухню новинками кухонної техніки, мабуть, не варто.\nНа сьогоднішній день існує величезна кількість інтегрованих пристроїв і пристосувань, наприклад, кухонний комбайн може замінити і кавомолку, і блендер, і безліч інших пристроїв, при цьому економлячи місце під кожен пристрій окремо.\nХитрощі для маленької кухні\nЩо стосується конструкційних змін, то замінивши вузьке підвіконня на широке, можна отримати досить не погану поверхню, що виконує роль столика для приготування їжі.\nНезамінними на маленькій кухні можуть виявитися підвісні шафки.\nЩо стосується кухонних меблів, то кращим варіантом будуть меблі зроблені на замовлення. Адже саме в цьому випадку будуть враховані і архітектурні особливості кухні і ваші вимоги і побажання. Приміром незайняте місце під підвіконням поряд з радіатором опалення або ніша, навряд чи здатні вмістити туди яку-небудь шафку стандартних розмірів, не зіпсувавши зовнішнього вигляду.\nМожна домогтися простору за рахунок візуальних ефектів. На приклад світлі кольори, глянсові поверхні створюють ілюзію простору. А сонячне світло, яке проникає через вікна і освітлює все навколо не тільки візуально розсовує стіни, але і як правило піднімає настрій.


Народженого літати хмари кличуть - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nОлег ГРОМОВ 17 жовтня 2014\nНародженого літати хмари кличуть\nОкупність інвестицій у розвиток лоу-костів — до 10 років, але закордонних інвесторів це не лякає\nТема, присвячена існуванню та проблемам лоу-костів (компаній, що займаються недорогими перельотами), виявилася настільки цікавою та багатогранною, що «УК» після невеликої перерви вирішив знову повернутися до неї. Нагадаємо, що про такі компанії ми розповідали нашому читачеві в №187 від 10 жовтня цього року.\nТак, зараз експерти та пересічні громадяни очікують ухвалення Повітряного кодексу. Він дасть поштовх неабиякій конкуренції на ринку авіаперевезень та сприятиме появі дешевих квитків на перельоти між європейськими містами.\nОднак ці очікування можуть і не стати реальністю. Так, у середині літа Державна авіаційна служба України оприлюднила дуже «цікавий» проект наказу, де йдеться про те, що авіакомпанії для виходу на регулярні рейси повинні не менше року виконувати міжнародні чартери (мінімум за трьома напрямками). Для доступу до міжнародних чартерів треба мати не менш ніж один рік роботи на внутрішніх регулярних рейсах (також за трьома маршрутами).\nОтже, щоб стати повноправною лоу-кост-компанією в Україні, треба пройти чимало етапів. Як уточнив «УК» експерт у транспортній сфері Олександр Юраков, можливо цей документ і залишиться проектом, проте зараз, коли в Україні триває війна й постійно зменшуються обсяги перевезень пасажирів авіатранспортом (за 2012—2014 роки — на 20%), держава повинна надавати усілякі можливості для розвитку конкуренції та здешевлення таких дорогих для українців авіаквитків.\n«Проект Повітряного кодексу давно лежить у Верховній Раді «під сукном». І жоден склад парламенту так і не наважився його поставити на голосування. Чому так відбувається? Дуже просто — у ВР є потужне лобі звичайних авіакомпаній, яким не вигідна поява дешевих лоу-костів у нашій країні», — зазначає він.\nЙмовірність, що не голосуватимуть за цей важливий документ, який значно здешевить українцям подорожі світом, і в оновленій ВР є високою.\nЗагалом під∂рунтя для масового входження на український ринок лоу-костів, як зауважують експерти, є. Так, нам з радянських часів дісталася чудова спадщина — аеропорти у кожному обласному та великому місті країни. Люди середнього та старшого віку пам’ятають, що, приміром, із Києва до Чернігова літали невеликі літаки — «кукурудзяники» та «Як-40», які приймали на борт 20—40 чоловік. І ці рейси були рентабельними. Попри те, що політ для пасажирів був порівняно недорогим, авіакомпанія заробляла саме на великому обсязі перевезень.\nЩось подібне можна сказати і про лоу-кости. Проте, щоб розпочати цей шлях в Україні, треба зробити чимало: замінити обладнання аеропортів на сучасніше, виконати всі європейські вимоги для злітно-посадкових смуг, розробити програму підтримки регіональних аеропортів, створити умови для панування приватно-державного партнерства. Експерти зазначають, що такі проекти окупляться не одразу: лише через 7—9 років. Однак, як свідчить міжнародна практика, лоу-кости охоче йдуть на це.\nВодночас політико-економічна ситуація в країні, зокрема закриття аеропортів на сході країни і в Криму, заважає розвитку на українському ринку нових лоу-кост-авіакомпаній. А можливості для цього, за словами комерційного директора аеропорту «Львів» В’ячеслава Чеглатонєва, були ще наприкінці 2013 року. «Зокрема, «Візз Ейр Україна» планував із квітня 2014-го базувати третій літак у Львові і збільшувати кількість рейсів з 8 на тиждень до 21», — каже він.\nОднак є й чинники, які не залежать від нашої «української складової». Приміром, за словами експерта, польоти до Харкова «Візз Ейр Україна» припинила повністю у зв’язку з тим, що міжнародна страховка зробила економічно недоцільним виконання рейсів до цього регіону.\nОтже, питання розвитку лоу-костів в Україні можна вирішити лише комплексно — якщо є воля чиновників нашої держави і закордонних компаній.


Всесвітній День Плону 2010 — Plone Ukraine\nВи знаходитеся тут: Головна → Діяльність спільноти → Всесвітній День Плону 2010\nВсесвітній День Плону 2010\nПлон Конференція 2009\nВсесвітній День Плону 2009\nВсесвітній День Плону 2008\n— зберігається у: Всесвітній День Плону\n28 квітня 2010 року відбувся третій щорічний Всесвітній День Плону.\nЦього року вже втретє святкували Всесвітній День Плону. В цей день 28 квітня численні спільноти користувачів СКВ Плон організовували зустрічі, семінари, круглі столи та інші заходи в рамках всяткування. Згідно з офіційними даними близько 45 організацій в усьому світі долучилися до святкувань. На таких заходих в основному відбувалися доповіді на теми пов'язані з роботою у Системі Керування Вмістом Plone. Говорилося про її переваги, перспективи розвитку та використання у різного виду проектах.\nУкраїнська спільнота користувачів Плону, а саме компанія Група Квінта організувала зустріч для українських Плон-користувачів. В рамках зустрічі було представлено такі доповіді:\n"Plone 4. Що нового?" Сергій Вальчук розповів про те, як розвивається Plone 4 версії. Сергій звернув увагу на основні зміни, які принесла з собою 4 (поки ще) бета версія. В основному говорилося про функціональні зміни та зміни в інтерфейсі для користувачів, а саме: про нове в Plone Control Panel, про нововведення стосовно управління зображеннями, про новий текстовий редактор TinyMCE, який прийшов на заміну Kupu, а також про нове в управлінні портлетами.\n"Календарі для Plone-сайтів" Ольга Пелішок зробила огляд існуючих додаткових продуктів для Plone 3 для створення календаря. Дана доповідь мала на меті ознайомити слухачів з найбільш популярними додатками, таким як: CalendarX, Plone4Artists Calendar, zopyx.multieventcalendar, та vs.event.\n"Plone SEO: Пошукова оптимізація Плон сайтів" Ігор Берегуляк розповів про особливості пошукової оптимізації Плон сайтів. Ігор говорив про чинники, які впливають на результати пошуку, про генерацію уніфікованого локатору ресурсів (URL) в Plone, та про додаткові продукти для пошукової оптимізації Plone сайтів. Також велику частину доповіді було присвячено роботі з Google Webmaster Tools та robots.txt в базовому Plone. Ігор також запропонував кілька ідей стосовно того, що потребує змін в Плон сайті стосовно питань SEO оптимізації.\nОстаннім мав слово Мирослав Опир і доповідав він про автоматизацію розробки, тестування та адміністрування Plone сайтів.\nФотографії зі святкування WPD у Львові шукайте у розділі "Фотографії".\nPlone® CMS — Система Управління Вмістом © 2000-2021 за підтримки Фундації Plone та ін.


Привітання з Різдвом. Владика Мілан\nНеодноразово журналісти краю визнавали його «Лідером року» та включали до списку впливових людей Закарпаття. Однак єпископ рідко розповідає про своє особисте життя. Закарпатська газета «Неділя» вирішила скористатися ювілейною нагодою, аби під час ексклюзивного інтерв’ю дізнатися більше про цю знакову постать сучасного Закарпаття.\n– Владико, вам виповнилося 65 років. Про що думалося під час ювілею?\n– Дивлюся на своє життя і розумію, що вже більша частина минула. Попереду невеликий проміжок, тож хотілось би прожити його так, щоб не змарнувати, а якщо Бог дасть можливість, ще щось завершити. Коли тобі 65, по-інакшому дивишся на все, ніж коли тобі було 30 чи навіть 50. Розумієш, що життя швидко збігає і хочеться прожити ті роки, що залишилися, з більшою відповідальністю.\n– Пригадую світлину на 65-річчя вашого батька, де було сфотографовані шестеро його синів. Ви мало розповідаєте про вашу родину. Розкажіть про ваших батьків?\n– Минуло двадцять п’ять років від смерті батьків. Я згадую їх як чудових людей. І чим більше живу, тим більше переконуюся, що мав найкращих батьків на світі. Думаю, що так би мала дивитися на своїх батьків кожна людина. Згадую їхні людські якості, доброту, боротьбу з життєвими труднощами. Вони завершили своє життя спокійною смертю, померли в один рік. Батько – 24 січня 1992 року, а мама – наприкінці липня. Були дуже пов’язані між собою, любили одне одного. Догоріла свічка татові, й мама пішла за ним. Батькові було 75, а мамі – завершених 73.\nВони були селянами, працювали в колгоспі (у нашому селі насильно всіх зігнали в колективне господарство в 1957 році, в інших повітах пізніше).\nЗгодом батько мав проблеми зі здоров’ям. Знався на багатьох ремеслах, був майстром на всі руки, вмів обробляти дерево. Були періоди, коли він перебував у лікарні, не міг працювати.\n– А ваша родина була з бідняків, середняків чи із заможних?\n– Середняки, ми мали близько п’яти гектарів землі. Це був не чорнозем, але непоганий ґрунт. Тож родина мала з того жити. Мама працювала фізично, старалася більше зробити. Тому ми не голодували навіть у важкі часи. Коли в нас украли порося, яке можна було вже зарізати, з’ясувалося, що в ту справу замішані поліцейські. Навіть не подивилися, що в хаті тоді було п’ятеро дітей. Комуністична система не зважала на людей. Владу мали в руках гірші, а не кращі.\n– У ваших батьків було шестеро синів. Рідкісний випадок!\n– А в наших сусідів народилося шестеро дівчат. У той час вважали: що Бог дасть, те й слід приймати. Коби були здорові.\n– Розкажіть про ваших братів.\n– Я п’ятий з-поміж братів. Всі вони були порядними людьми із середнім достатком. Старший вже помер. Решта – пенсіонери. Наймолодший, який свого часу закінчив університет, ще працює.\n– Ви, мабуть, найвідоміший з братів?\n– Не знаю… Але маю найбільшу відповідальність.\n– А ви вважаєте себе успішною людиною?\n– Відчуваю, що на мені лежить велика відповідальність. Як каже святий Августин в одній із своїх проповідей: «З вами я – християнин, і це наповнює мене радістю. Для вас я єпископ, і це наповнює мене відповідальністю». Так що це палиця з двома кінцями. Якщо дивитися на сан єпископа як на кар’єру, то можна казати про якісь особисті досягнення. Але коли дивитися з погляду віри, то йдеться про відповідальність служіння, і я не вважаю це якимось здобутком. Без Божої допомоги це служіння, покладене на мене, не можна було б нести. Це великий тягар. Перші п’ять років, коли я був священиком-сотрудником, мені було легко. Але коли став адміністратором парафії, я жахнувся: на мої плечі відразу лягла відповідальність за спасіння тисячу двісті парафіян. А в єпископа відповідальність за цілу єпархію. Одних людських сил тут замало.\n– А що би ви змінили у своєму житті?\n– Людина завжди думає, що в певних ситуаціях могла би по-іншому вчинити: десь була недостатньо наполеглива, тут забракло любові, а там не подолала своїх слабинок.\n– А що би ви зробили не так?\n– Я маю імпульсивний характер, то часом можу занадто різко відреагувати. А коли охолону, то розумію, що слід бути спокійнішим. Але Господь дав мені такий характер.\n– А бувають ситуації, коли ви можете перепросити за свою імпульсивність?\n– Звичайно. Саме таким є життя християнина. Коли переборщу, обов’язково вибачусь.\n– А що вас вивело з себе останнім часом?\n– От дізнався, що в «Благовіснику» хотіли надрукувати віршований панегірик на мій ювілей. Я наказав, що такого не сміє бути. Мусили ті надруковані сторінки замінювати.\n– Але чому? Все ж таки вагомий привід!\n– А що я такого зробив? Мені нічого не вдалося. Якщо вдалося зробити Господу, то я його прославляю. Бога треба славити, а не людину\n– Але ви згодні, що від керівника єпархії багато залежить?\n– Керівник лише несе відповідальність. Кожен отримує від Господа своє: один – більше, другий – менше. І якщо ти отримав більше, то для чого хвалитися?\n– Як сформувалася у вас така міцна віра в Бога?\n– Скільки себе пам’ятаю, це завжди було пов’язано із моїм життям, нашою родиною. Батьки були глибоко віруючими людьми, виросли в таких сім’ях і передали це нам. У нас не виникало дискусій з цього приводу. Це було основою нашого життя: молитва, відвідини церкви.\nІноді замислююсь, яка велика мудрість у сповіді. Батьки щомісяця сповідалися і нас водили. Перед сповіддю я йшов до мами й казав: «Мамо, прошу Вас: пробачте, якщо чимось Вас образив» і цілував їй руку. І мама казала: «Я тебе прощаю і нехай пан Бог тебе простить!». Йшов до тата, баби з дідом просити прощення. Всім цілував руку. Але й батько з мамою просили пробачення одне в одного. І це було не просто визнання і відпущення гріхів, а й привід для примирення родини. Це дуже мудре у взаєминах, у вихованні. Неможливо було довго гніватися. Я не кажу, що ми не сварилися, але ми примирювалися. І це було по-християнськи. Суть була в тому постійному примиренні. Тож мій вибір був цілком закономірним.\nУ 4 класі за добру успішність мені подарували в школі атеїстичну книжку. Це були перекладені з французької карикатури. На обкладинці був зображений Бог на хмарах. Ми з сусідом різали ту книжку за хатою і палили, бо Бог – це було для нас святе! Тому така література не заслуговувала на існування. Це був природний рефлекс.\nТому коли мені іноді приносять таку неправдиву критику церковного життя, я запитаю: «Навіщо?». Кажуть: «Може Вам варто прочитати?!». «Ні! – відповідаю. – Я – християнин. Знаю, що це – неправда. Тому не буду приймати отруту».\n– А коли у вас виникло бажання стати священиком?\n– Як не дивно, але в багатьох моїх однокласників у дитинстві було бажання стати священика-ми-місіонерами. Життя в 1960-х роках у Словаччині було міцно пов’язане з церквою, попри комуністичну ідеологію, піонерію (у нас піонери називалися «іскричками»). Із 2 до 7 класу ми ходили на катехизацію до школи. Я тоді вперше почув про греко-католицьку церкву, яка була заборонена. Пригадую, як ми щовечора з хлопцями ходили на вечірні богослужіння. Церква була переповнена. Багато з нас мріяли поїхати місіонерами в Африку. На перші сповіді та причастя йшли всі школярі без винятку. Не було різниці: партійний батько чи ні.\n– І скільки ваших однолітків стали священиками?\n– Один я. Але з нашого класу у середній школі двоє зголосилися вчитися в семінарії.\n– А як відреагували ваші батьки?\n– Спокійно. Мама сказала, що вже хвора, то, мабуть, не доживе до того часу, як я висвячуся. Батько зауважив, що бути священиком-то важлива справа, тож якщо маю стати священнослужителем, то лише дуже добрим.\n– А коли ви вперше захотіли стати священиком?\n– Не повірите, але ще до школи. До першого класу брали тільки дітей, народжених до 1 вересня. А я народився 17 вересня, тому мусив ще один рік ходити в дитячий садок. Там ми бавилися в різні ігри, наслідували дорослих. Якось мене призначили зіграти священика. Мені сподобалося, бо я любив церковні обряди, богослужіння.\n– А обрати інший фах у вас не виникало бажання?\n– Мені подобалися ще лісництво та історія. Були моменти, що я вагався, чи не обрати археологію. Всі знали, що моє хобі – це історія, що я люблю читати історичні книжки. Наша класна керівниця, вже старша пані, не здивувалася, коли я офіційно запевнив, що йду вивчати археологію. Бо якби дізналися, що йду на теологію, вчиняли би мені різні перешкоди.\n– Ви були відмінником?\n– Не завжди. Школу у Нітрі я закінчив без медалі, але на екзаменах мав дуже добрі оцінки. Найбільше я хвилювався, що прийде державний чиновник і попросить характеристику на мене. Але, мабуть, про мою заявку на теологію вони не дізналися.\nПотім на засіданні педагогічної ради нашу вчительку вичитували, чому з її класу аж двоє вирішили вступати до духовної семінарії. Вона кричала, що нічого не знає, що це – омана. Для всіх це була певна сатисфакція, бо вона була правовірною комуністкою, в 1950-х роках працювала лектором з атеїзму, переслідувала вчителів.\nКоли зустрів її влітку після вступу, вона гукала мені з іншого боку вулиці: «Мілане! Що ви мені наробили?!».\nЯ відказую: «Пані професорко, а що трапилося?».\n– Я чула, що тебе не прийняли на археологію. Не йди на теологію! Наступного року вступиш, куди захочеш.\n– Пані професорко, але я дуже радий, що вступив на теологію.\n– Релігія дозволена і в Радянському Союзі, але за 20 років не залишиться і сліду від неї!\n– Пані професорко, чи не повторюєте ви цю фразу вже 20 років?\nЇї моє зауваження дуже зачепило:\n– Ну якщо не за двадцять, то за сто!\n– Через століття не будуть ні мене вже зуби боліти за це, ні вас!\nДо неї зверталися «товаришко Маргіто». Вона не хотіла, щоб її називали професоркою. Казала, що хоче, аби по смерті її спалили в крематорії.\n– Вам мало, що душа горітиме в пеклі? Треба ще й тіло спалити?!\n– Дуже сміливо з вашого боку!\n– Ми мали ідеологічні сутички, але це не впливало на стосунки. Вона мене по-своєму шанувала.\n– Дивлюся на деякі речі іншими очима. На щось — оптимістичніше, на інше — песимістично. Що не можу змінити, з тим доводиться змиритися. Мені подобаються слова Матері Терези: «Людей потрібно любити, навіть якщо вони на це не заслуговують». В «Євангелії», коли Петро запитує, скільки разів на день потрібно пробачити своєму братові, Ісус відповідає: «Не сім разів, а сімдесят по сім!» Це дуже сильні слова, вони допомагають мені в скрутні хвилини.\nзакарпатська газета «Неділя»


Економічна думка Р.Коуза та Є.Хансена (реферат) - Історія економічних вчень - Архів якісних рефератів\nЕкономічна думка Р.Коуза та Є.Хансена (реферат)\n1. Економічна думка Стародавньої Греції як відображення проблем періоду Генезис, розквіту та кризи рабовласництва. 3\n2. Праця Р.Коуза "проблема соціальних витрат”. Теорема Коуза. 10\n3. Що обумовило пасивні сальдо західноєвропейського балансу у легантійській торгівлі: 14\n4. Згідно теорії Є.Хансена нерівномірність відтворення основного капіталу обумовлює: 14\n1. Економічна думка Стародавньої Греції як відображення проблем періоду Генезис, розквіту та кризи рабовласництва\nЕкономічну думку стародавньої Греції класичного періоду пов'язують з класичним рабством. Пам'яткою історії економічної думки того часу може служити "Афінська політика" ("Державний лад Афін"), написана 428 або 425 року до н. є. Автор цієї праці засуджував надмірний демократизм, мріяв про жорсткий режим для рабів.\nСтворення держави вважав великим досягненням філософ Демокрит (нар. 460 або 470 року до н. е.). Він захищав приватну власність, мирився з рабством, хоч і вважав, що "у всьому прекрасна рівність".\nНа V ст. до н. є. припадає діяльність Сократа (469—399), який відстоював поміркованість у збагаченні, надавав великого значення моральним добродійствам. Близькими до поглядів Сократа були економічні уявлення Еврипіда (480—406рр. дон. є.).\nУ класичний період економічна думка греків нуртувала в різних напрямах, знаходила відображення у писемності, щораз більше виявляючи професіоналізм у з'ясуванні економічних проблем. Об'єктом спеціального аналізу вони стають у працях Ксенофонта(444—355pp. дон. е.), Платона(427—347рр. дон. є.) й Арістотеля (384—322 pp. до н. е.).\nКсенофонт був учнем Сократа, він походив з аристократії афінського полісу. За військову звитягу він одержав у винагороду маєток, що спонукало його зайнятися організацією свого господарства. Це, очевидно, спонукало Ксенофонта написати посібник з управління господарством, який він назвав "Економікос", що українською означає "домобудівництво", "домознавство". Точна дата написання "Економікоса" невідома. Можливо, цей твір виник у період 401—399 pp. до н. є. "Економікос" — це викладення економічних поглядів Ксенофонта у формі розмови Сократа і Критобула.\nКсенофонт ідеалізував політичний деспотизм Персії, захоплювався законами Лікурга, спартанськими порядками. Головним, найвигіднішим заняттям, на думку автора "Економікоса", є землеробство. Землеробство — мати і годувальниця всього життя, основа людської діяльності. Якщо землеробство у розквіті, то всі інші галузі розвиваються успішно, і, навпаки, де земля пустує, там завмирає майже всяка діяльність на суші й морі. Звичайно, землеробство Ксенофонт уявляв заснованим на рабській праці.\nГлорифікація землеробства сприяла популярності твору Ксе-нофонта. "Економікос" було перекладено латиною, він здобув популярність у стародавньому Римі. "Економікос" Ксенофонта привабив французьких фізіократів, зокрема, Франсуа Кене, теорія якого ґрунтувалася також на провідній ролі сільського господарства в економічному поступі.\nКсенофонт прагнув визначити завдання науки економії. На його думку, економія — це така наука, за допомогою якої можна збагачувати своє господарство. Предметом економії є домашнє і сільське господарство. Що стосується ремесла, то воно вважалося непридатним для вільних людей заняттям, а ремісники — поганими захисниками країни. Ремеслом могли займатися раби та іноземці. Торгівля також не вважалася гідним заняттям для вільного грека.\nКсенофонт висловив свої міркування з приводу грошей і грошового обігу. Він радив нагромаджувати гроші. Водночас негативно оцінював обіг грошей у вигляді торгового і лихварського капіталу, рекомендував нагромаджувати гроші як скарб, страховий фонд на випадок неврожаїв чи війни. "...Гроші не цінність,— зазначав Ксенофонт, — якщо не вмієш ними користуватися".\nКсенофонт мав свій погляд на цінність. Він вважав, що цінним є те, від чого можна мати користь. Купці, казав він, щоб отримати гроші, не продають хліб будь-де, а везуть його туди, де ціна хліба найвища[1, c. 61-63].\nЗаслуговують на увагу погляди Ксенофонта щодо поділу праці. Землеробство — це найпочесніша галузь господарства, але вільний громадянин повинен займатися не фізичною працею, а лише управлінням, наглядом і контролем. Розподіл праці — це простір для розвитку таланту і здібностей працівника згідно з його нахилами. Ксенофонт зазначав, що в містах і селищах Греції одна й та ж людина виготовляє постіль, двері, плуги, столи, іноді зводить будинки, радіє, що має достатньо замовлень для прожиття. Однак одна людина не може все робити добре.\nКсенофонт запримітив зв'язок поділу праці з розвитком ринку. Чим більш розвинутий ринок, тим більше можливостей спеціалізуватися на виготовленні певних предметів. Зазвичай не треба знати ремесло в цілому, бо достатньо спеціалізуватися на окремих процесах. Виступивши прихильником глибокого поділу праці, Ксенофонт був ніби передвісником теорій Адама Сміта.\nУ своїх працях Ксенофонт охопив широкий спектр тогочасної господарської дійсності, намагався відповідно її витлумачити. Ці тлумачення посідають помітне місце в історії економічних вчень, позначившись на їхньому розвитку в новітню добу.\nЧільне місце в історії економічної думки стародавньої Греції посідає філософ й учений, творець системи об'єктивного ідеалізму Платон. Він походив з афінської землеробської знаті, здобув добру освіту, багато мандрував. З-поміж чисельних творів Платона слід назвати такі, як "Держава" і "Закони", присвячені економічним проблемам.\nПлатон був учнем Сократа, заснував свою школу "Академія", яка проіснувала близько 900 років після смерті мислителя. Як і Ксенофонт, Платон пояснював поділ праці різноманітністю потреб і однобічністю людських обдарувань. Можливості людей обмежені, а потреби — різні. Отже, поділ праці об'єктивно необхідний.\n"Жодне знаряддя, — твердив Платон, — лише від того, що воно опинилось у чиїхось руках, не зробить його відразу майстром чи атлетом і не принесе ніякої користі, якщо людина не вміє ним володіти, і недостатньо вправлялась". Отже, швець не повинен намагатися стати рільником, ткачем чи будівничим, щоб не занепала швецька справа. Це стосується й інших занять, бо тільки той може досягнути успіху в тому чи іншому ремеслі, якщо займатиметься ним упродовж життя. До речі, майстерність виробників Платон пов'язував з добробутом, багатством і бідністю, які можуть негативно позначитися на мотивації та ефективності праці.\nСпираючись на поділ праці відповідно до людських талантів і постійних тренувань в обраній галузі діяльності, Платон підходив до тлумачення суті й соціальної структури держави.\nУ вченні про державу Платон виходив із того, що вона повинна складатися з трьох частин: 1) правителі (філософи); 2) воїни (охоронці держави); 3) ремісники, землероби, дрібні торговці з вільних людей. Невільні — це раби. За Платоном, раби — це знаряддя, що розмовляє. Незважаючи на це, він вважав, що держава має ґрунтуватись на засадах справедливості.\nДо фізичної праці Платон ставився з погордою. Приватну власність вважав джерелом незгод і збурень у суспільстві. Саме тому Платон запропонував позбавити воїнів власності й сім'ї, щоб вони пильнували державні справи. У цьому зв'язку виникли погляди щодо спільності жінок, дітей і власності в ідеальній державі.\nНаприкінці життя Платон написав новий твір "Закони", в якому відмовився від ідей, висловлених у "Політейя". "Закони" складені з позицій рабоволодіння. Усю фізичну працю виконують раби, а власність на землю належить державі та передається у спадкове користування рабовласникам. Вільні громадяни не повинні займатися торгівлею і ремеслом, забороняються кредитові операції.\nОсновою платонівської держави була аграрна економіка, в якій заборонялось захоплювати чужі угіддя, водні джерела тощо. У державі Платона не дозволялось використовувати позики під відсотки, купувати товари в кредит. Не допускався ввіз товарів, у яких не було необхідності, вивіз тих, котрі потрібні державі. Закон регулював ціни. Платон надавав перевагу натуральному господарству[4, c. 58-60].\nНайвидатнішим мислителем стародавньої Греції був Аристотель — учень Платона. Протягом 20 років (367—347 pp. до н. є.)\nАрістотель був учасником платонівської Академії. У 343 р. до н. є. він став вихователем македонського царевича, видатного полководця Олександра Македонського. Повернувшись до Афін 335 р. до н. е., Арістотель заснував свою школу (Лікей), написав праці з різних галузей знання: філософії, логіки, етики, фізики, біології та ін. Його основні соціально-економічні твори — це "Політика" й "Афінська політика".\nНаписана в 30-ті роки IV ст. до н. е., "Політика" складається з восьми книг: 1) Держава та її основи; 2) Критичний огляд запропонованих проектів ідеальної держави; 3) Громадянство, форми державного ладу (продовження); 4) Державні перевороти; 5) Організація демократичних олігархічних держав; 6) Проект ідеальної держави; 7) Суспільне виховання.\nЗ'ясовуючи суть держави та її економічні засади, Аристотель поставив у її епіцентрі людину з усім необхідним для її життя, зокрема, із власністю. "Власність, — твердив він, — є частиною дому, і придбання є частиною сімейної організації, без предметів першої необхідності не можна не тільки добре жити, але й жити взагалі".\nЗахищаючи власність, Аристотель був прихильником активної діяльності. Мотивація діяльності — не тільки власність, майно, багатство, а передусім, доброчинність, моральна досконалість, дух, який панує над тілом. Люди створені з різними навичками до праці. Найвище Аристотель ставив людей, які живуть "завдяки землеробству і вирощуванню культурних рослин".\nМислитель з належною ретельністю розглянув господарські форми й економічні відносини на різних етапах розвитку. Наприклад, первісне виникнення торгівлі Аристотель пояснював природними причинами, оскільки люди володіли необхідними для життя предметами — одними в більшій, іншими — в меншій кількості. Дрібна торгівля, наголошував він, не суперечить природі; вона не може перетворитись на мистецтво накопичення багатства.\nГроші виникли з потреби здійснювати обмін у великих кількостях. Унаслідок того, твердив Аристотель, дійшли згоди "давати і одержувати при взаємному обміні щось таке, що, становлячи само собою цінність, було би разом вигідне в життєвому побуті, наприклад, залізо, срібло чи щось інше; спочатку простим виміром і зважуванням визначали цінність таких предметів, а потім, щоби звільнитися від їх виміру, почали відзначати їх карбуванням, що служило показником їхньої вартості"[7, c. 47-49].\nОтже, такими були погляди Аристотеля на походження і суть грошей. Він уважав, що немає межі в прагненні до багатства і володіння грішми. Всі, хто займається грошовими обігами, прагнуть збільшити кількість грошей до безмежності. Аристотель схвалював ведення господарства, бо воно зумовлене необхідністю. Обмінна діяльність не зумовлена природними причинами, атому заслуговувала на осуд, які лихварство. Лихварство суперечить природі, — вважав Аристотель.\nМінову торгівлю (Т-Т) і товарну торгівлю за посередництвом грошей (Т-Г-Т) Арістотель відносив до економії, а купецьку торгівлю з метою одержання прибутку (Г-Т-Г) він оголосив хрематистикою. Аристотель розглядав форми руху обігу Т-Г-Т і Г-Т-Г у їх протилежності під назвою "економії" та "хрематистики". Аристотель у своєму аналізі виходив з економії, вважаючи її природною основою господарства. Хрематистика побудована на грошах, вона безмежна і неприродна. Розмежування між простим товарним обігом і обігом капіталу, тобто між економією і хрематистикою, вважається видатним науковим відкриттям Аристотеля.\n"Політика" Аристотеля, як і інші його твори, насичена різними роздумами, які не втратили своєї актуальності досі. Наприклад, він твердив, що до предмета, який є у володінні "дуже великої кількості людей, докладається найменша турбота. Люди піклуються найбільше про те, що належить особисто їм; менше вони турбуються про те, що є спільним або дбають у тій мірі, в якій це стосується кожного". Отже, краще оберігається індивідуальна, ніж колективна, власність. "Власність повинна бути спільною тільки у відносному розумінні, — твердив Арісто-тель, — а взагалі — приватною. Адже коли турбота про неї буде розподілена між різними людьми, серед них зникнуть взаємні нарікання, навпаки, буде велика вигода, оскільки кожен буде дбайливо ставитись до того, що йому належить...".\nЦінними слід вважати економічні міркування Арістотеля, пов'язані з нормами етики. "Якщо спочатку є пропорційна рівномірність (робота), а потім сталася розплата, — казав мислитель, — вийде те, що називається справедливим у значенні рівності. А якщо ні, то не буде ні рівності, ні взаємин: ніщо ж бо не заважає роботі одного бути кращою, ніж робота іншого, а тим часом ці роботи мають бути зрівняні".\nВсе, що бере участь в обміні, має бути якимось чином порівняним. Для того має бути якась одиниця виміру. Людські потреби роблять речі сумірними в процесі обміну, а засобом обміну служить монета. Вона робить речі сумірними. Отже, як "без обміну не було б суспільних взаємин, так без прирівнювання — обміну, а без сумірності — прирівнювання".\nРозгляд економічних поглядів і наукових ідей Аристотеля можна би продовжити. За обсягом охоплення економічної проблематики і глибиною її з'ясування Арістотель належить до найвидатніших мислителів античності. Його творчість — це підсумок усього попереднього розвитку економічної думки. У ній цілком закономірно шукали аргументів наступні покоління мислителів і фахових економістів новітньої доби[3, c. 27-29].\n2. Праця Р.Коуза "проблема соціальних витрат”. Теорема Коуза\nДо загальних положень нової інституціональної теорії відносять так звану теорему Коуза, викладену в його статті "Проблема соціальних витрат" (1960). Теорема присвячена проблемі зовнішніх ефектів (екстерналій). Так називають побічні наслідки будь-якої діяльності, що стосуються не безпосередніх її учасників, а третіх осіб.\nПриклади негативних екстерналій: дим із заводських труб, яким вимушені дихати оточуючі, забруднення рік стічними водами і т. п. Приклади позитивних екстерналій: приватний квітник чи газон, який милує око перехожих, установка індивідуального ліхтаря у дачному провулку і т. п. Існування екстерналій приводить до розходження між приватними і соціальними витратами (за формулою — соціальні витрати дорівнюють сумі приватних витрат і екстерналій, тобто покладених на третіх осіб). У випадку негативних ефектів приватні витрати виявляються нижчими від соціальних, при позитивних зовнішніх ефектах — соціальні витрати нижчі від приватних.\nЗгідно з дослідженнями Пігу, який одним із перших досліджував цю проблему, це "провали ринку", оскільки орієнтація лише на власні вигоди і витрати приводить або до перевиробництва благ з негативними екстерналіями, або до недовиробництва благ з позитивними екстерналіями. Вказівки на "провали ринку" служили для Пігу теоретичною основою державного втручання в економіку: він пропонував накладати на діяльність, яка є джерелом негативних зовнішніх ефектів, штрафи (що за розмірами дорівнюють екстернальним витратам) і відшкодовувати у формі субсидій еквівалент екстернальних вигод виробникам благ з позитивним зовнішнім ефектом.\nПроти позиції А. Пігу щодо державного втручання була спрямована теорема Коуза. З його точки зору, в умовах нульових трансакційних витрат (а саме із цих умов і виходила стандартна неокласична теорія ринок сам зуміє справитись із зовнішними ефектами.Теорема Коуза говорить: "Якщо права власності чітко визначені і трансакційні витрати дорівнюють нулю, то алокація ресурсів (структура виробництва) буде залишатися незмінною й ефективною незалежно від змін у розподілі прав власності".\nТаким чином, висувалося парадоксальне положення — при відсутності витрат після укладання угод структура виробництва залишається тією самою незалежно від того, хто якими ресурсами володіє. Уявімо собі, що по сусідству розміщені землеробська ферма і тваринницьке ранчо, причому тварини можуть заходити на поля фермера, завдаючи збитків посівам. Якщо господар ранчо не несе за це відповідальності, його приватні витрати будуть менші від соціальних. Здавалося б, є всі підстави для втручання держави. Проте Коуз доводить зворотне: якщо закон дозволяє фермеру і господарю ранчо добровільно дійти згоди з приводу спашу, тоді втручання держави буде не потрібне: все вирішується само собою[8, c. 246-248].\nПрипустімо, оптимальні умови виробництва, в яких обидва учасники досягають максимуму сукупного добробуту, полягають у наступному: фермер збирає зі своєї ділянки врожай 10 ц зерна, а господар ранчо відгодовує 10 корів. Але ось ранчер вирішує завести ще одну одинадцяту корову. Чистий прибуток він неї становитиме 50 доларів. Водночас це призведе до збільшення навантаження на пасовище і неминуче виникне загроза спашу для фермера. Через цю додаткову корову буде втрачено врожай у розмірі 1 ц зерна, який би дав фермеру 60 доларів чистого прибутку.\nРозглянемо перший випадок — правом не допускати потрави володіє фермер. Тоді він вимагатиме від власника тварин компенсацію, не меншу, ніж 60 доларів. А прибуток від одинадцятої корови — лише 50 дол. Висновок: ранчер відмовиться від збільшення стада і структура виробництва залишиться незмінною (а отже ефективною) — 10 ц зерна і 10 голів тварин.\nУ другому випадку права розподілені так, що господар ранчо не несе відповідальності за потраву, проте у фермера залишається право запропонувати ранчеру компенсацію за відмову від вирощування додаткової корови. Розмір "викупу", за Коузом, буде у межах від 50 дол. (прибуток фермера від десятого центнера зерна). При такій компенсації обидва учасники будуть у виграші, а ранчер знову ж таки відмовиться від вирощування "неоптимальної" одиниці тварин. Структура виробництва не зміниться.\nОстаточний висновок Коуза такий: і в тому випадку, коли фермер має право на стягнення штрафу з ранчера, і в тому випадку, коли право потрави залишається за ранчером (тобто при будь-якій розкладці прав власності), результат виявиться однаковим — права все одно переходять до тієї сторони, яка цінить їх вище (у даному випадку — до фермера), а структура виробництва залишається незмінною й оптимальною. Сам Коуз з цього приводу пише так: "Якщо б усі права були ясно визначені і запропоновані, якби трансакційні витрати дорівнювали нулю, якщо б люди погоджувались суворо дотримуватись результатів добровільного обміну, то ніяких екстерналій не було б". "Провалів ринку" у цих умовах не відбувалося б, і у держави не було б ніяких підстав для втручання з метою коригування ринкового механізму.\nПо-перше, вона розкриває економічний зміст прав власності. Згідно з Коузом, екстерналії (розходження між приватними і соціальними витратами і вигодами) з'являються лише тоді, коли права власності розмиті. Якщо ці права визначені чітко, тоді всі екстерналії "інтерналізуються" (зовнішні витрати стають внутрішніми). Не випадково основним полем для конфліктів, пов'язаних із зовнішніми ефектами, виявляються ті ресурси, які із категорії необмежених переміщуються у категорію рідкісних (вода, повітря) і на які до цього прав власності зовсім не існувало.\nПо-друге, теорема Коуза відводить звинувачення ринку в "провалах". Шлях до подолання екстерналій лежить через створення нових прав власності у тих галузях, де вони були нечітко визначені. Тому зовнішні ефекти і їх негативні наслідки породжуються недосконалим законодавством, і якщо тут хтось і "провалюється", то це — держава. Теорема Коуза по суті знімає стандартні звинувачення у руйнуванні навколишнього середовища, які висуваються проти ринку і приватної власності. Із неї випливає зворотний висновок — до деградації зовнішнього середовища веде не надлишковий, а недостатній розвиток приватної власності.\nПо-четверте, теорема Коуза доводить, що посилання на зовнішні ефекти — недостатня підстава для державного втручання. У випадку низьких трансакційних витрат воно зайве, а у випадку високих — далеко не завжди економічно виправдане. Оскільки дії держави поєднані з позитивними трансакційними витратами, то результат "лікування" може виявитися гіршим від самої "хвороби"[2, c. 79-81].\n3. Що обумовило пасивні сальдо західноєвропейського балансу у легантійській торгівлі:\nа) феодальні примуси і цехова регламентація;\nб) недостатній рівень розвитку продуктивних сил в Європі;\nв) низька товарність господарства;\nг) заборона Ватикану на вивіз зерна і зброї до мусульманських країн\n4. Згідно теорії Є.Хансена нерівномірність відтворення основного капіталу обумовлює:\nА) малі цикли;\nБ) великі цикли;\nВ) будівельні цикли;\nГ) сторічні циклічні хвилі.\nУ першій частині А. Хансен, грунтуючих на даних економічної історії США, викладає концепцію множини циклів. На його думку, дані щодо розвитку народного господарства США дозволяють виділити принаймні чотири моделі циклічних коливань:\n1) "малі цикли" — від 2 до 3 років, породжуються нерівномірністю відтворення обігового капіталу (на базі коливань капіталовкладень в товарно-матеріальні запаси);\n2) "великі цикли" — 6 — 13 років, причиною яких є нерівномірність вкладень в основний капітал;\n3) "будівельні цикли" — тривають у середньому від 17 до 18 років з амплітудою коливань від 16 до 20 років. (Ця модель циклу стосується лише будівництва житлових будинків.) Механізм коливань, за Хансеном, тут такий: припустімо, що в якийсь момент на ринку виявилася нестача житла. Ринок реагує зростанням цін на житлову площу і підвищенням квартплати. Різко зростає інвестування в житлове будівництво. Закладених будинків\nу принципі досить для покриття попиту, але оскільки вони ще недобудовані, ціна на житлоплощу і квартплата продовжують рости. Так розкручується маховик будівельного буму, закладаються все нові і нові фундаменти. Нарешті настає день, коли перша партія будівель, яка достатня для задоволення попиту, вводиться в дію, квартплата і ціни на житло падають, але будівництво на об'єктах, де закладені фундаменти, все одно триває — так виникає перевиробництво і спад у будівельній індустрії. Будівельні цикли породжують наявність тимчасового незівпадіння між виникненням потреби у нових будинках і часом задоволення цієї потреби;\n4) "вікові циклічні хвилі" — тривалістю до півстоліття і більше — викликані фундаментальними переворотами у техніці, значними зрушеннями у виробництві (щось на зразок "довгих хвиль кон'юнктури" М. Д. Кондратьева, на чию статтю посилається А. Хансен)[6, c. 65-66].\nРеферат на тему: Економічна думка Р.Коуза та Є.Хансена (реферат)


Обласна газета "Житомирщина" — Під знаком Лесі | В Новограді-Волинському відгуляли традиційні «Лесині джерела»\nПід знаком Лесі В Новограді-Волинському відгуляли традиційні «Лесині джерела»\nПід знаком Лесі\nВ Новограді-Волинському відгуляли традиційні «Лесині джерела»\nСергій БОВКУН 03 серпня 2018\nСвято, яке колись народилося як суто міський захід, нині має статус міжнародного. Відтак щороку, в липні, до Новоград-Волинська приїздять сотні гостей з усіх куточків області та з різних регіонів країни і навіть з-за кордону.\n— «Лесині джерела» були започатковані ще у 1987 році, — зауважив під час зустрічі з почесними гостями свята Новоград-Волинський міський голова Віктор Весельський. — І ось уже у тридцять перший раз, незважаючи на всі труднощі сучасного життя, наше місто проводить свято українських поезії, літератури і мистецтв — у пам’ять про славетну Лесю Українку. В ці дні нас всіх єднають любов і повага до безсмертного слова доньки Прометея.\nЧим позначилися цьогорічні «Лесині джерела»? Організатори підготували ціле гроно цікавих творчих заходів, якими наповнилося триденне свято. Окрім традиційних виставок та екскурсій в музеях міста, було піднесено кілька цікавих сюрпризів. У будинку культури експонувалася виставка «Кременець та Почаїв очима Лесі Українки» — старовинні фотографії цих місць, зняті приблизно в ті роки, коли там бувала поетеса. Дослідниця Лариса Мірошниченко представила на розсуд читачів свою книгу «Михайло Косач» — про брата Лесі Українки. Театральні діячі з Волині привезли до Новограда поетичну виставу «Музичні химери» за Лесиними творами.\nА ще в дні свята у місті відбулися два традиційні творчі змагання. Вже у вісімнадцятий раз пройшов усеукраїнський конкурс автентичного співу «Животоки». Водночас у музеї Косачів відбувся ХІІІ Всеукраїнський конкурс виконавців художнього слова.\nВідзначали на Лесиному святі й лауреатів премії її імені, яку вручили від обласного відділення Українського фонду культури. Лауреатами стали письменники Світлана Соболевська та Олександр Кухарчук, майстер народної творчості Наталія Гофінгер-Бугайчук, диригент-хормейстер Ірина Навоєва, громадський діяч Сергій Мохнюк, доктор філософських наук Олена Поліщук та голова товариства «Музейна родина» Юрій Дебич.\nСвяткові заходи не обмежилися лише приміщеннями музеїв та будинком культури. «Лесині джерела» струменіли й на вулицях міста. Просто неба на концертних майданчиках виступали самодіяльні музичні та хорові колективи. У міському парку свої вироби представили десятки майстрів народного мистецтва та традиційних ремесел, які приїхали з різних міст і сіл країни. В центрі міста фактично не було де проштовхнутися — більшість городян вийшли на вулиці, аби долучитися до святкувань. Учасників свята та глядачів не налякав навіть дощ, який кілька разів рясно поливав місто впродовж святкових днів.