Довгострокова сумісність чоловіка-Діви та жінки-Близнюка - Сумісність\nГоловна Сумісність Довгострокова сумісність чоловіка-Діви та жінки-Близнюка\nДовгострокова сумісність чоловіка-Діви та жінки-Близнюка\nЧоловік Діва і жінка Близнюки дуже приваблюють уми одне одного. Вони з'єднуються з інтелектуальної точки зору, що надзвичайно вигідно для двох людей, які беруть участь у стосунках.\nКритерії Жінка-Діва Близнюки Жінка Ступінь сумісності\nПоки він замкнутий у собі і не любить занадто багато людей навколо, їй потрібно бути великими групами і мати багато свободи.\nОскільки вони є мінливими знаками, жінка-Близнюки та чоловік-Діва гнучкі, і вони можуть адаптуватися до будь-якої нової ситуації. І це може бути корисним лише для їхніх стосунків, оскільки це означає, що вони охочіше йдуть на компроміси.\nАле коли два змінні знаки разом, лідера не буде. Вони обидва будуть рівні, і коли їм доведеться прийняти рішення, справа стане грубим. Цілком можливо, що ці двоє витратять багато годин і, можливо, днів, перш ніж щось насправді статися.\nБагато хто подумає, що стосунки між жінкою-Близнюками та Дівою не можуть працювати, а партнери взагалі не сумісні. Це тому, що вона буде критикована ним за занадто розслаблену та кокетливу.\nВона вважає його занадто аналітичним і зовсім не веселим. Коли вони вийдуть на перше побачення, вони відзначать ці відмінності і не будуть раді.\nОбома править Меркурій, це означає, що вони можуть дуже добре спілкуватися, якими б абстрактними та новаторськими не були ідеї. Вона покаже йому, як побачити картину в цілому, він допоможе їй зосередитися і бути більш дисциплінованим.\nУ ліжку вони будуть дуже веселитися і пробувати нові речі. Жінка-Близнюки любить поспішне життя, бути в русі і робити різні речі щодня.\nВи ніяк не можете переконати цю даму скласти графік і дотримуватися режиму. Її енергія здається безмежною. Вона повинна швидко перейти до наступної пригоди, не думаючи про ризики та наслідки.\nОсь чому їй потрібен той, хто любить подорожувати і хто має відкритий розум. Хлопець, який змусить її відчувати себе прив’язаною та обмеженою, не повинен мати нічого спільного з цією жінкою.\nОскільки вона розумна і така добра зі словами, вона переконає свого чоловіка-Діву робити майже все, що їй заманеться.\nВін скромний, тож вона буде постійно отримувати задоволення від перемоги. Вона буде продовжувати маніпулювати ним навіть після того, як виграла розмову. Не те щоб вона хотіла щось отримати, просто в природі жінки Близнюків бути такою.\nякий знак 24 липня\nПрактичний і чуйний, чоловік-Діва міг би навести вагомі аргументи в суперечках, якщо б лише турбував. Зрештою, це людина фактів. Діви, як відомо, не розмовляють, поки не переконаються в тому, що говорять. Отже, в довгостроковій перспективі може бути доведено, що чоловік-Діва - це той, хто в основному має рацію.\nТой факт, що чоловік-Діва занадто критикує і претензійний, може змусити оточуючих оточувати його. Жінка-Близнюки не поспішає, перш ніж вибрати партнера, але цілком можливо, вона відразу впаде на Містера Перфекціоніста.\nЗакохана жінка-Близнюк турботлива і віддана. Але оскільки вона любить різноманітність і безпосередність, вона може подумати, що сором’язлива Діва для неї трохи нудна.\nПоки він шукає когось, з ким він зможе влаштуватися і випити келих вина, коли день закінчується, вона хоче вийти і розважитися з новими людьми.\nЧоловік-пара-Близнюк-Діва може бути разом і щасливим, поки вона не вирішить, що настав час трохи розважитися і привітати хвилювання через двері.\nЯкщо ці двоє хочуть досягти успіху в парі, їм обом потрібно піти на деякі компроміси і зустрітися посередині.\nКоли всі хвилювання перших побачень закінчаться, і вони знайдуть трохи часу, щоб поговорити та проаналізувати одне одного, вони зрозуміють, що у них не надто багато спільного. І це може бути момент, коли їхні стосунки закінчаться.\nЧоловік Діва занадто невпевнений у собі за кокетливий характер жінки Близнюків. Коли він побачить, як вона посміхається з іншими чоловіками, він просто збожеволіє.\nЯк уже було сказано, два змінні знаки, такі як Діва та Близнюки, дуже пристосовуються. Планета спілкування править обома і змушує їх домовлятися про питання сім'ї та дружби. Коли один з них має ідею, інший її повністю зрозуміє.\nАле чим більше ці двоє прогресують у своїх стосунках, тим неспокійнішим стане їх зв’язок. Дуже інтуїтивно зрозумілий, чоловік-Діва буде повністю здогадуватися, що в душі та серці жінки-Близнюків.\nІ коли він вважає, що вона не думає або не відчуває щось правильно, він захоче втрутитися. Це правда, він буде означати лише добре, але вона не прийме такого.\nПісля того, як вони одружаться, він отримає можливість уникнути своєї повсякденності та потрапити у світ розваг та пригод. Вона соціальна метелик, яка може викликати посмішку на обличчя людей. І вона лише покаже йому, як бути більш захоплюючим.\nЖінка-Близнюки не буде заперечувати стабільність, яку він може їй запропонувати. Вона поважає його за це. Вони обидва віддані, але він може сумніватися в її вірності, бо вона доброзичлива і кокетлива з усіма. Чим більше вони прогресують у своїх стосунках, тим більше він зрозуміє, що іноді йому потрібно дозволити їй звільнитися, бо вона повернеться додому.\nЇхній шлюб може бути справді успішним, якщо це другий, а може, і третій шлюб. Що стосується дітей, вони не будуть думати про їх занадто рано. Вони іноді будуть говорити про це, але вони нічого не робитимуть.\nКоли вони разом, ці двоє можуть дослідити багато нових способів зробити одне одного щасливим. Повага, яку вони мають один до одного, допоможе їм тривати як пара.\nВони будуватимуть плани і лягатимуть спати щасливі, що когось знайшли. Вона не буде заперечувати, що він говорить. Як тільки ці двоє закохаються, для них більше нічого у світі не матиме значення.\nСкорпіон чоловік Риби жінка розлучитися\nОстанні поради для чоловіка-Діви та жінки-Близнюків\nДіва - знак Землі, Близнюки - Повітря. Ці два елементи можуть мати певні проблеми при узгодженні.\nЧоловік-Діва може бути занадто холодним і далеким для жінки-Близнюків, яка бажає ентузіазму. Вона подумає, що він занадто тихий і стриманий для її відкритості, і вона вирішить піти геть.\nВони, мабуть, будуть парою, яка є повсюди. Йому знадобиться деякий час, щоб зрозуміти її, бо вона може виглядати не щиро.\nКрім того, йому може здатися важким побудувати щось із нею спочатку, але якщо він продовжуватиме вести шоу і змуситиме щось відбуватися, у них може бути щось дуже гарне разом.\nВони обидва є подвійними знаками, єдина відмінність полягає в тому, що жінка Близнюки - це Повітряний знак. Повітряні знаки - це свобода та веселощі. А Діві подобається стабільність і безпека. Ці двоє іноді такі різні, що навіть два тижні не можуть протриматись разом.\nТой факт, що Меркурій править обома, може змусити все працювати. Якщо ні, їм було б боляче лише тому, що вони відкидають одне одного. Було б розумно, якби він не ставив їй занадто багато питань.\nВін може бути невпевненим у собі, але жінка-Близнюки - це дама, яка не любить, коли її допитують. З цією дівчиною найкраще рішення - це спокійна і приємна розмова.\nЙого може дратувати той факт, що вона навіть не уявляє, як розпоряджатися своїми фінансами, або своє хаотичне життя. Вона вміє будувати плани, але не має дисципліни, щоб їх дотримуватися. Тільки він може допомогти їй бути більш практичною.\nНатомість вона покаже йому, як веселитися та бути виразнішими. Було б ідеально, якби вона витрачала розумніше і не грала з его чоловіком-Дівою.\nВін може вислухати будь-яку проблему. Не кажучи вже про те, що він може придумати дуже хороші рішення. Трохи зусиль від них обох, і вони можуть мати стосунки, яким заздрять багато інших пар.\nСюрідні душі Діви: хто їхній партнер на все життя?\nБлизнюки та Діва Сумісність у коханні, стосунках та сексі\n6 грудня іменини\nяк догодити чоловікові-рибі сексуально\nяк отримати жінку-Водолія\nщо таке китайський зодіак 1969 року\nНептун у 3-му домі\nякий знак 5 травня\nякий знак для 27 листопада


Листопадовий голепад - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > Спорт > Листопадовий голепад\nАндрій Дикань пропускає перший м’яч на «Стемфорд Брідж».\nНапевно багато кого тішить успіх мюнхенців, у складі яких вкотре відіграв увесь поєдинок наш Анатолій Тимощук. Баварці позавчора принизили на власному полі румунський «Клуж», із яким добряче помучились у попередньому турі Ліги. Наш гравець на полі стадіону «Константин Радулеску» діяв на своїй звичній позиції опорного півзахисника, хоча в кількох попередніх іграх за участю мюнхенців їхній тренер Луї ван Галь використовував Тимощука як центрального захисника.\nГоловним творцем впевненого гостьового успіху німців став Маріо Гомес: 25–річний форвард відзначився хет–триком, а в нинішньому турнірі він забивав уже чотири рази. Утім йому ще далеко до здобутку камерунця Самуеля Ето’о, адже нападник «Інтера» має на своєму рахунку сім точних «пострілів».\nНатомість в іншого нашого представника в Лізі чемпіонів того дня справи склалися не так вдало. Андрій Дикань та його «Спартак» на собі відчули бажання «Челсі» якомога швидше розібратися з виходом до «плей–оф», хоча перший тайм у цьому матчі й закінчився нульовою нічиєю. А ось після перерви напад лондонців нарешті почав реалізовувати свої нагоди, суттєво попсувавши гостям різницю забитих та пропущених м’ячів. «Господарі просто сильніші, ось і все. Єдиний позитивний момент у цій невдачі — ми набралися важливого досвіду», — після поразки 1:4 робив висновки наставник «Спартака» Валерій Карпін.\nАле навіть не згадані великі рахунки стали рекордними того дня. «Жиліна» у тій же групі F була знищена на своєму полі «Марселем», пропустивши від гостей сім «сухих» м’ячів. Словацька команда є однiєю з двох учасників групового турніру, які ще не здобули жодного очка, і їхні показники забитих і пропущених м’ячів вражають — 1:15.\nЦікавим виявилося протистояння в Мілані, де місцевий однойменний клуб змагався з «Реалом». Мадридцям досить було набрати одне очко, і за певних обставин вони гарантовано ставали б одним із переможців у групі G. Підопічні Жозе Моуріньйо досягли мінімального потрібного результату, хоча «россо–нері» й змусили їх понервувати. На міланському стадіоні «вершкові» ще ніколи не вигравали, а позавчорашня нічия стала для іспанців четвертим таким досягненням за їхню історію протистоянь з «Міланом».\nІз особливою «теплотою» наставника гостей Моуріньйо зустріли «тіффозі» «Мілана», адже ще нещодавно португалець тренував їхнього заклятого ворога — «Інтер». «Вони свистали, але для свисту потрібно використовувати два пальці. Я ж їм показав три: Ліга чемпіонів, перемога в серії А та Кубку Італії», — після гри знайшов момент згадати про свої досягнення на Апеннінах цей тренер.\nЛіга чемпіонів. Груповий етап. 4–й тур (матчі середи).\n«Базель» (Швейцарія) — «Рома» (Італія) — 2:3 (Фрей, 69; Шачирі, 83 — Менез, 16; Тотті, 26 (пен.); Греко, 76; вилучення: Штокер, 90+1 («Б»)), «Клуж» (Румунія) — «Баварія» (Німеччина) — 0:4 (Гомес, 12, 24, 71; Мюллер, 90).\nТурнірне становище: «Баварія» — 12, «Рома» — 6, «Клуж», «Базель» — 3.\n«Челсі» (Англія) — «Спартак» (Росія) — 4:1 (Анелька, 49; Дрогба, 62 (пен.); Іванович, 66, 90+2 — Баженов, 86), «Жиліна» (Словаччина) — «Марсель» (Франція) — 0:7 (Жиньяк, 12, 21, 54; Хайнце, 24; Ремі, 36; Лучо, 52, 63).\nТурнірне становище: «Челсі» — 12, «Спартак», «Марсель» — 6, «Жиліна» — 0.\n«Осер» (Франція) — «Аякс» (Голландія) — 2:1 (Саммарітано, 9; Ланжиль, 84 — Алдервейрелд, 79), «Мілан» (Італія) — «Реал» (Іспанія) — 2:2 (Індзагі, 68, 78 — Ігуаїн, 45; Леон, 90+4).\nТурнірне становище: «Реал» — 10, «Мілан» — 5, «Аякс» — 4, «Осер» — 3.


Виховний захід (5 клас) ДЕРЖАВНА СИМВОЛІКА. - Конспекти - Виховні\nHome Виховні заходи Виховний захід (5 клас) ДЕРЖАВНА СИМВОЛІКА.\nВиховний захід (5 клас) ДЕРЖАВНА СИМВОЛІКА.\nМета: ознайомити учнів із національними та державними символами України, збагатити, поглибити і закріпити знання дітей з історії України. Розвивати логічне мислення, увагу, пам'ять, виховувати повагу і цікавість до минулого нашого народу, почуття відповідальності та обов’язку, формувати громадянську та правову свідомість школярів, свідоме дотримання почестей та правил поведінки щодо державних символів в повсякденному житі, під час урочистих і офіційних заходів, виховувати почуття патріотизму.\nНаша сьогоднішня зустріч присвячена державним символам України. Символам, за якими Україну впізнає весь світ. Ми будемо говорити про Державний Прапор, Державний Герб, та Державний Гімн. Їхня історія стала невід’ємною частиною історії нашої Батьківщини. Вони були не просто обрані урядом та затверджені парламентом країни, ні – вони були вистраждані багатьма поколіннями наших співвітчизників, які боролися за святе право людини – пишатися своїм народом, своєю мовою, своєю культурою.\nПрапор як символ виник ще за античних часів, наші пращурі вибивали чи малювали на скелях або великих каменях зображення різних тварин, яких вважали своїми предками. Це була своєрідна познака на володіння певною територією. Перші знамена ( тканинні полотнища, пришнуровані до горизонтальної рейки, до жердини) з’явилися у стародавньому Китаї.\nНаціональний прапор України — синьо-жовтий прапор. Вій теж має досить давнє походження. Поєднання цих двох кольорів зустрічається на гербах і прапорах нашого славного народу, ще за часів княжої доби.\nОдна з перших згадок про синьо-жовтий прапор стосується початку 15 століття, а саме: великої битви під містечком Грюнвальдом у Німеччині між німецькими рицарями та об’єднаними військами Польщі та Литви, серед яких були й українські галицькі полки. Вони виступали під прапором, тло якого було синього кольору, а лев, що спирається на скелю, - жовтого. Синій і жовтий кольори поєднувалися також і на деяких козацьких прапорах. У 1917 році після повалення самодержавства у Києві відбулися демонстрації під синьо-жовтими і червоними робітничими прапорами. УНР затвердила жовто-блакитний прапор, як державний, тобто такий, що уособлює всю державу Україну. Незалежна Україна з 1991 року має синьо-жовтий прапор. Синій уособлює мирне небо, а жовтий – стиглу пшеницю.\nЩе є така думка: синій і жовтий –це вогонь і вода, чоловіча і жіноча стать.\nУ липні 1990 року у Києві синьо-жовте знамено було висвячено в Соборі св.Софії і урочисто піднято біля будинку міськради. 28 січня 1992 року Верховна Рада прийняла постанову про прийняття національного прапора державним прапором України.\nЦе юність, це клич покоління, що йдуть крізь життєву грозу.\nЩе в період родоплемінного ладу на території України використовувалисимволічні знаки – зображення тварин, покровителів роду, хреста, квадрата, ромба, кола. Пізніше - півмісяць, зірки, зброю, квіти, оленів, орлів.\nДержавний герб УНР – золотий тризуб на синьому тлі – був схвалений 12 лютого 1918 року. Як державний герб тризуб було визнано 15 березня 1939 року. Золотий тризуб на блакитному тлі затверджений Верховною Радою України у 1991 році як державний знак – герб самостійної, незалежної держави.


Ані Лорак, Аліна Гросу, Антитіла - 5 музичних новинок тижня\nГлавная › Звезды › Новости звезд › Альбом Ані Лорак та дует Аліни Гросу з бойфрендом: 5 музичних новинок тижня\nЦього тижня українські артисти знову вразили новими музичними творіннями. Ані Лорак, Аліна Гросу, «Антитіла» та інші презентували кліпи, від яких стає тепло на душі. Дивись сама!\nАні Лорак презентувала 17-й студійний альбом\nАні Лорак впускає слухача у свій новий музичний світ – лонгплей чуттєвих жіночих історій, лейтмотивом якого стали реальні епізоди з життя артистки. Ця студійна робота складається з 12 треків, кожен з яких несе в собі особливий зміст та унікальну гаму емоцій, оформлену у чуттєвий симбіоз голосу та музики. Це щира історія про особисті переживання сильної і вольової жінки, яка через чимало душевних драм не втратила віри в себе і в любов.\n«Я з вами у кожному переживанні. Я знаю, як це боляче, коли зраджують, коли руйнується світ і здається, що не буде світла. З любов’ю вмирає частина тебе, але приходить новий день, і з променями сонця в душі поселяється віра та надія, що все буде добре. Ти розплющуєш очі і кажеш собі: Я жива»,\n«Антитіла» випустили кліп за участі учасниці Олімпійських ігор 2016 та 2021\nПопулярний український гурт «Антитіла» зняв кліп з мотиваційною назвою «Стань». Відео та пісня розповідають про життєвий шлях і внутрішню силу втілювати мрії. У ролику знявся не лише колектив, а й одна з найсильніших легкоатлеток світу – Марина Бех-Романчук.\n«Марина – це квінтесенція краси, неймовірної сили та наполегливості. При всьому цьому вона дуже проста у спілкуванні, відкрита до людей. І, на нашу думку, в кадрі вона виглядає прекрасно»,\nАліна Гросу та Роман Полянський презентують чуттєву пісню\nАліна Гросу та Роман Полянський не можуть один без одного ні хвилини. Творча закохана пара навіть заспівала про це у своїй новій пісні «Почуття на касетах».\n«Яка б ця пісня не була на перший погляд, вона не про розставання, а про розлуку!”, — наголосила Аліна Гросу. — Ми співаємо про те, що важко бути далеко від коханої людини навіть кілька хвилин, я не кажу вже про кілька днів. Потрібно, якнайчастіше проводити разом час».\nЗа словами Романа Полянського, цей трек несе у собі меседж важливості берегти один одного.\n«Цінуйте, любіть і не відпускайте від себе дорогих вам людей!».\nЛипка кров, підліткова меланхолія і білий кролик — у Ані Петраш вийшов кліп «Рано так»\nУ новому кліпі Аня Петраш знайомить слухачів зі своїм світом, який вміщається в її кімнаті. У кліпі містяться легкі психоделічні натяки на Алісу в Країні Чудес. Пухнастий білий кролик і липка калюжа крові, яку головна героїня пробує на смак, самотність серед натовпу, флешбеки й балансування на межі реальності – загадка цієї красивої відео роботи в тому, чому (або кому?) вона насправді присвячена.\n«Ця історія про розставання, проживання періоду втрати. Коли тобі здається, що разом з людиною, з якою ви розійшлися, ти втрачаєш частину себе. Намагаєшся зайняти себе чим завгодно, лише б не згадувати минуле, але все одно думками постійно повертаєшся до нього. Коли нічого навколо не радує, коли тобі здається, що ти як Аліса в Країні чудес – незрозуміло, що відбувається, і дуже хочеться думати, що все це – просто страшний сон».\nРеліз альбому «Глупости» запланований на 19 листопада.\nRAPhail & Kovalevskiy презентували пісню «Анабель»\n«Коли я почув ім’я Анабель, у мене пішли мурашки по шкірі. Одне слово дало імпульс для цілої пісні — і я тут же почав писати рядки»,\n— пояснив RAPhail.\n«Скажу чесно, ми проживали різні ситуації, підйоми й падіння. Нам з Дімою (RAPhail’ом) є про що розповісти людям. Але головне, що ми хочемо донести своєю творчістю: навчити слухачів мови кохання. Є бажання дарувати людям чисту музику з хорошим сенсом, щоб вона при цьому «качала» і заходила людям»,\n— додав Kovalevskiy.\nМетки: Алина Гросу, Ани Лорак, новости звезд, премьера клипа


Пластикова тара виробництва IPlast\n31 січня 2011 року ми підписали дилерський контракт з одним з провідних виробників пластикової тари в Росії - компанією IPlast. Асортимент пластикової тари включає пластикові лотки LogicStore, пластикові ящики KLT, пластикові піддони і контейнери. Пластикові лотки і піддони є в наявності на складі в Києві. З описом, характеристиками і цінами на продукцію можна ознайомитися в розділі Пластикова тара.\nНа даний момент ми вже виконали кілька великих поставок українським компаніям. Всі клієнти відзначають високу якість і ергономіку пластикової тари IPlast. Враховуючи позитивні відгуки і досить низькі ціни, можна впевнено говорити, що дана продукція є найбільш конкурентною на українському ринку серед своїх аналогів.


Тачскрін (сенсор) Nokia 500, чорний - купити за ціною 456 грн в Києві і Україні | VsePlus 12756\nТачскрін (сенсор) Nokia 500, чорний\nСпец. ціна: 403 грн.\nЩо таке Тачскрін (сенсор) Nokia 500, чорний?\nТачскрін (сенсор) Nokia 500, чорний в першу чергу зазнає механічних пошкоджень, внаслідок яких з'являються тріщини, подряпини та сколи, що значно ускладнюють експлуатацію, і можуть спричинити пошкодження внутрішніх деталей гаджета. Тому, бажано якомога раніше замінити пошкоджений тачскрін.\nДе купити сенсорне скло для Nokia 500?\nКупити сенсорну панель у нашому інтернет-магазині - вигідно та просто. Замовте Тачскрін (сенсор) Nokia 500, чорний через сайт Vseplus.com або зв'яжіться з нами по одному з телефонних номерів, вказаних на сайті компанії.\nКупити ₴ Скільки коштує Тачскрін (сенсор) Nokia 500, чорний?\nЦіна на Тачскрін (сенсор) Nokia 500, чорний - 456 грн. Товар 12756 в наявності та доступний до відправки.\nКупити тачскрін. Яка гарантія на Тачскрін (сенсор) Nokia 500, чорний?\nФотографія 12756 на сайті може відрізнятися від зовнішнього вигляду товару.\nТачскрін (сенсор) Nokia 500, білий\nРозбирання Nokia 500 та заміна сенсорного скла\nДізнатися про пристрій Nokia 500 та замінити сенсорне скло є нашим завданням у цьому посібнику. Необхідно купити новий сенсор... Читати далі >>


Вокальний гурток – Центр позашкільної роботи\nКатегорія: Вокальний гурток\nПісня – душа українського народу… (М.В.Гоголь)\nПісня супроводжує дитину із самого раннього віку, пісня, як народна, так і сучасна, вчить премудрості життя, спілкування, допомагає розібратися в життєвих проблемах, сповнює серце дитини почуттям любові до людей, до природи, до рідної землі, до батьків, розповідає про наші святині, про чисті й ніжні почуття.\nМетою роботи гуртка «Вокальний» – є формування творчої гармонійно-розвиненої особистості у процесі опанування вокального мистецтва, сприяння духовному розвитку вихованців, формування базових компетентностей та загальнолюдських цінностей.\nЗаняття співом розвивають у вихованців вокальні здібності та навики, прищеплюють правила співочої постави та поведінки, організовують концертну діяльність вихованців.\nКерівник гуртка: Катерина ГОНЧАРУК\nОпубліковано 26/10/2021 11/11/2021\nГурток «Вокальний» Дистанційне навчання. Початковий рівень 1 рік навчання (Група Б)\n1. Розспівування. Чітке виконання музичних вправ. Повторення пісні «Мелодії осені»\n2. Вправи на дикцію. Розучування скоромовок. Робота над вивченням пісень про Україну.\n3. Поняття Звукоутворення . Співоче формування голосних звуків. Поєднання їх із приголосними. Розспівування «поняття динаміка» звуку «crescendo» та «diminuendo». Продовження вивчення творів про Україну\n4. Поняття «Висота звуку». Верхній та нижній регістр. Розспівки над розширенням співочого діапазону. Визначення поняття ритму, види ритму 2 дольний, 3 дольний. Диригування вправ на 2/4 та ¾\nГурток «Вокальний» Дистанційне навчання. Початковий рівень 1 рік навчання (Група А )\n3 Поняття Звукоутворення . Співоче формування голосних звуків. Поєднання їх із приголосними. Розспівування «поняття динаміка» звуку «crescendo» та «diminuendo». Продовження вивчення творів про Україну.\nГурток «Вокальний» Дистанційне навчання. Початковий рівень 1 рік навчання (Група В)\n1. Виконання найпростіших вокальних вправ в унісон , поспівки, скоромовки. Розспівування. Чітке виконання музичних вправ. Повторення пісні «Мелодії осені».\n2. Вправи на дикцію. Розучування скоромовок. Робота над вивченням пісень про Україну. Поняття звукоутворення. Співоче формування голосних звуків, поєднання їх їз приголосними\n3. Розспівування «поняття динаміка» звуку «crescendo» та «diminuendo». Продовження вивчення творів про Україну. Поняття «висота звуку» верхній та нижній регістр. Розспівки над розширенням співочого діапазону\n4. Визначення поняття ритму, види ритму 2 дольний, 3 дольний. Диригування вправ на 2/4 та 3/4 . Створення художнього образу в пісні про Україну. Поняття тембр . спів і унісон. Розучування пісні «Зима»\nГурток «Вокальний» Дистанційне навчання Основний рівень 2 рік навчання\n1. Робота над вокальним репертуаром. Визначення на слух висоти звуку. Розспівування, робота над злагодженим виконанням пісень «про Україну»\n2. Правила співочої постави. Повторення пісень про Україну. Розспівування, гігієна голосу, виконання музичних творів.\n3. Вправи та розспівки на розширення співочого діапазону. Розучування пісні «Калинова Україна»\n4. Розспівування. Розвиток співацького дихання та співочого діапазону. Вправи на розвиток колективного співу\n5. Робота над створенням сценічного образу під час виконання пісні «Калинова Україна» Визначення на слух висоти звуку.\n6. Виконання елементарних вокальних вправ у повільному і швидкому темпі. Вивчення пісні «Тишком нишком»\nОпубліковано 29/03/2021 27/04/2021\nГурток “Вокальний”. Дистанційне навчання. Початковий рівень, 1 року навчання.\nВироблення відчуття впевненості та артистичності під час виступу.\nПодолання психологічного бар’єру перед виступом, глядачем та залою.\nВироблення уміння невимушено поводитись на сцені.\nЄдність сприйняття музики і рухів.\nОзнайомлення з музично–дидактичними іграми.\nВираження змісту та характеру пісні за допомогою ритмічних рухів. Вивчення пісні «Ой лопнув обруч».\n7 Поєднання танцювальних та ритмічних рухів. Повторення пісні «Ой лопнув обруч».\nМузичні сюжетно-рольові та народні ігри в супроводі зі співом, пантомімічні рухи.\nГра на музичних інструментах. Робота над музично-слуховим уявленням, відчуттям тембру та ритму.\nОпубліковано 11/01/2021 12/01/2021\nДИСТАНЦІЙНЕ НАВЧАННЯ ПОЧАТКОВИЙ РІВЕНЬ І РОКУ НАВЧАННЯ. ГУРТОК ВОКАЛЬНИЙ\n1 Вивчення музичного та поетичного текстів. Читання вірша ” Снігурі” О. Олесь.\n2 Робота з текстами пісень як з окремою від музичного супроводу прозою. Вивчення щедрівки “Ой сивая та і зозуленька”.\n3 Робота над ритмікою та пластичністю вірша . Повторення щедрівки “Ой сивая та і зозуленька”.\n4 Робота над інтонаційною виразністю в тексті “Старий рік минає”.


Відео — Новини України: вчителька відлупцювала дитину з аутизмом просто на очах у інших школярів — Сторінка відео\n18 червня 20:39\nВідлупцювала дитину з аутизмом просто на очах у інших школярів. Соцмережами розлетілося відео, як у одній із столичних шкіл вчителька смикає і б'є першокласника інклюзивного класу. Хлопчик намагається втекти, втім натомість дістає ще більших стусанів. Чому - з'ясувати намагалася ТСН.\nвчителькадитина з аутизмом\nНовини України: медики борються за життя дівчинки, яка випала з вікна 4 поверху в Южноукраїнську


Головна > Новини > Суспільство > Мати Ілона Маска розповіла про його непросте дитинство\nМей Маск, мати засновника компаній Space X і Tesla Ілона Маска, заявила, що після розлучення в 1979 році їй було важко прогодувати трьох дітей, хоча працювати доводилося на кількох роботах. Про це, вона розповіла в інтерв’ю порталу РБК.\nЧитайте також: Повну вакцинацію від COVID пройшли 4 млн українців\n“Нам з ними доводилося боротися за нормальне життя, і вони боролися разом зі мною. Я працювала з дому, це велика удача, що я могла займатися практикою з дому”, – розповіла Мей.\nЗа її словами, в її дітях їй дуже подобається те, що вони весь час готові вчитися, а також те, що всі вони “роблять щось, що добре і для інших людей”.\nЧитайте також: Ситуація з COVID-госпіталізацією погіршується - МОЗ


Сайт про моду » МОДА » Модні кольори в одязі 2016 року\nНе тільки споживачі, але і самі дизайнери уважно вивчають модні кольори в одязі 2016 року, щоб їхні колекції завжди залишалися в тренді. Для цього заздалегідь випускаються спеціальні друковані та електронні матеріали, в яких можна побачити актуальні відтінки на кілька сезонів вперед.\nЯкі наймодніші кольори одягу в 2016 році?\nЗаконодавцем тренда на цвіту по всьому світу є Інститут кольори Pantone. Тому відтінки, названі ним головними в наступаючому сезоні, безсумнівно, будуть присутні в одязі, оформленні інтер'єрів, а також скрізь, де колористика має особливе значення.\nТрадиційно є один головний відтінок і кілька допоміжних. Однак у цьому сезоні Pantone прийняв незвичайне рішення, виділивши в якості головних цілих два відтінку. Перший має назву «Рожевий кварц». Це ніжний пастельний рожевий, трохи йде в теплу гаму і тому швидше наближається до лососевому або коралового, ніж до класичного рожевому.\nДругий самий модний відтінок – «Безтурботність», який контрастує і при цьому ідеально поєднується з «Рожевим кварцом». Це блакитний колір з холодним подтоном, що йде в ліловий. Поєднання кольорів в одязі 2016 з використанням цих двох відтінків буде самим модним і актуальним в наступаючому році.\nЯкі кольори одягу в червоній гамі в моді в 2016 році?\nІнші актуальні кольори в одязі 2016 року виглядають не менш красиво і благородно. У червоно-рожевій гамі можна побачити кілька дуже цікавих колірних рішень.\nТак, крім згаданого відтінку рожевого в моду входить теплі персикові і лососеві відтінки. Образи в таких кольорах виглядають дуже жіночно і ніжно, крім того, подібний яскравий відтінок може стати прекрасним доповненням стриманого образу у вигляді яскравого акценту, невеликий деталі.\nТакож дизайнери в цьому сезоні пропонують звернути увагу на колір бургунді , який відповідає відтінку знаменитого сорту вина. Цей тренд перегукується з модною кілька сезонів поспіль відтінком Марсала, однак бургунді має більш насичений, наближений до чорного колір. Його можна описати як червоно-чорний. І хоча мода 2016 зверне увагу на подібні кольори в одязі вже ближче до осені, тим не менш така кольорова гама може використовуватися і в теплу пору року, наприклад, для вечірніх образів.\nЯкий колір одягу в синіх і зелених тонах зараз в моді 2016?\nНабагато більший вибір пропонують дизайнери серед відтінків в синьо-зеленій гамі. Фактично, можна використовувати всі кольори від блакитного до чорно-зеленого, але слід назвати і кілька особливо трендових.\nКобальтово-синій і колір індиго виглядають однаково аристократично і добре будуть виглядати в тканинах з матовою текстурою або з блиском. Вони прикрасять будь-яку дівчину і зроблять її образ більш яскравим.\nТемно-бірюзовий колір, існуючий на кордоні між бірюзовим і смарагдовим, деякі стилісти навіть називають новим чорним, настільки він гарний і здатний вписатися в будь-який образ. До нього примикає і відтінок під назву «Місячний камінь», який виглядає як більш разбеленная варіація темно-бірюзового.\nІнші відтінки 2016\nКрім цих актуальних відтінків варто назвати також два незвичайні кольори, більш спокійних, універсальних, але не менш модних. Це «Крем-брюле» (відтінок наближений до молочного, в який додана невелика крапелька жовтого) і сіро-коричневий.\nРазом з "Модні кольори в одязі 2016 року" також читають:


На горизонті було видно пил від повалених будівель - очевидець землетрусу в Непалі - Альпіністи поділилися спогадами в момент землетрусу | СЬОГОДНІ\nНа горизонті було видно пил від повалених будівель – очевидець землетрусу в Непалі\n29 квітня 2015, 18:21\nАльпіністи поділилися спогадами в момент землетрусу\nБлизько двох сотень українців досі знаходяться в зруйнованому землетрусом Непалі. Сьогодні для їх евакуації – з Києва в Катманду – повинен вилетіти літак Іл-76.\nПівсотні людей, які на собі відчули землетрус в Непалі, напередодні ввечері прибули до Варшави спецрейсом. Серед них 31 поляк, французи, німці, австрійці, чехи і п'ятеро українців. Розповідають, що дорога з Катманду була важкою. Спочатку дісталися Делі, звідки за вісім годин прибули до Варшави.\nЧитайте також: В Непалі переповнені морги і не вистачає місць у лікарнях\nАльпініст Ігор Жуков з товаришами вирушили до Непалу з експедицією ще в березні. Коли Катманду почало трясти, чоловік перебував на шостому поверсі готелю.\n"Я вибіг на дах і бачив, як руйнуються будівлі, на горизонті було видно пил від повалених будівель, внизу дуже багато народу і в паніці кричали. У районі, де я жив, зруйновано не дуже багато будівель, тільки один готель і локально ще кілька будівель", – сказав Ігор Жуков, альпініст.\nЧитайте також: Жительку Непалу врятували з-під завалу через 33 години після землетрусу\nДо жахливого видовища додалася паніка і тотальний хаос, розповідають альпіністи. Вони зізнаються – їм пощастило, адже під час перших поштовхів вони були в безпечному місці.\n"У центрі дворика ми перечекали потужний землетрус, який, мені здавалося, тривав дуже довго. Потім ми перейшли на велику відкриту місцевість, тому поштовхи, хоча не такі потужні, але повторювалися і повторювалися", – додав Юрій Клименко, альпініст.\nТим часом кількість жертв землетрусу перевищила 5 тисяч осіб. У країні оголошено триденний траур за загиблими.\nЗа попередніми оцінками, збиток від землетрусу в Непалі оцінюється в $2,5 млрд. Інші держави вже почали надавати допомогу постраждалому від стихійного лиха Непалу.\nЦе найсильніший землетрус в Непалі з 1934 року. Тоді підземні поштовхи магнітудою 8,0 в районі Евересту призвели до загибелі більше 10 тис. осіб.\nНепал українці землетрус катманду


ВККСУ розгляне матеріали щодо судді Апеляційного суду Одеської обл. Анатолія Заїкіна, - ЗМІ - 112 Україна\nВККСУ розгляне матеріали щодо судді Апеляційного суду Одеської обл. Анатолія Заїкіна, - ЗМІ\nВища кваліфікаційна комісія суддів України (ВККСУ) найближчим часом розгляне матеріали щодо судді Апеляційного суду Одеської області Анатолія Заїкіна. Про це йдеться в повідомленні видання "Західний кур'єр".\nЯк пише видання, в 2007 році рішенням Київського районного суду м. Одеси ТОВ "Оздоровчий комплекс "Вікторія" стало власником низки об'єктів нерухомості, розташованих за адресою м. Одеса, Гагарінське плато, 5. Серед об'єктів була одноповерхова будівля бойлерної загальною площею 98,5 кв. м. Після чого компанія продала будівлю бойлерної іншій фірмі.\nУ матеріалі наголошується, що далі виконком Одеської міськради в 2014 р. вирішив зареєструвати за собою двоповерхове нежитлове приміщення з підвалом загальною площею 191 кв. м за адресою в. Гагарінське плато, 5/1А, а саму будівлю здав в оренду приватній школі "Мрія". Автор стверджує, що після того "Мрія" звернулася в Апеляційний суд Одеської області із скаргою на рішення Київського райсуду, вказуючи, що згадані вище два об'єкти нерухомості - це одне і те ж приміщення. У свою чергу Департамент комунальної власності Одеської міськради і міськрада зажадали скасувати рішення Київського райсуду в частині визнання за "Оздоровчим комплексом "Вікторія" права власності на будівлю бойлерної. Суддя Заїкін приймає до розгляду апеляційні скарги, незважаючи на те, що з моменту проголошення рішення суду пройшло більше 8 років. У результаті судова колегія під керівництвом Заїкіна задовольняє скарги апелянтів. Суд визнає, що дані об'єкти нерухомості - нежитлова двоповерхова будівля з підвалом за адресою Гагарінське плато, 5/1А та одноповерхова будівля бойлерної за адресою Гагарінське плато, 5 – тотожні.\nСьогодні дане рішення оскаржено в касаційній інстанції, дата розгляду ще невідома. Також направлені скарги в Адміністрацію президента України, Раду суддів України, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, йдеться у повідомленні видання.


Стародавні перуанці видовжували черепи на знак статусу | Український тижневик Міст\nСтародавні перуанці видовжували черепи на знак статусу\nУ деяких частинах Південної Америки 700 років тому представники правлячої еліти видовжували голову, аби підкреслити свій статус. Представники невеликої етнічної спільноти, відомої як колагуа, практикували навмисне видовження голови, щоб створити високу тонку форму черепа.\nЗа словами біоархеолога Метью Веласко з Корнельського університету в Ітаці (штат Нью-Йорк), модифікації черепа могли об’єднати потужну еліту, а також поляризувати інші групи, створюючи соціальну нерівність. Народ колагуа жив у долині Колка у південно-східній частині Перу, де він вирощував альпак і лам для вовни.\nТакож у той час реґіон населяла інша етнічна група — кавани. Іспанські записи свідчать про те, що на відміну колагуа, кавани розширювали свої черепи та робили їх пласкими. Колагуа для формування черепа використовувати шматочки дерева, які щільно прив’язували до голів немовлят, аби змінити форму їхньої голови. Ця практика була заборонена у XVI ст. після вторгнення іспанців.\nДосліджуючи форми черепа більш ніж 200 осіб, команда вчених помітила, що високі тонкі черепи були пов’язані з вищим соціальним статусом. Хімічний аналіз кісток показав, що жінки колагуа з видовженими головами їли різноманітнішу їжу, ніж ті, котрі не мали змін у будові черепа. Команда також зазначила, що ці жінки, зазвичай, менше зазнавали травм від фізичних нападів, ніж жінки з незмінними черепами.


29 квітня у столичному Гідропарку на центральній локації країни наймасштабнішої щорічної Всеукраїнської соціально-екологічної акції «Let`s Do it, Ukraine!»\n29 квітня у столичному Гідропарку на центральній локації країни наймасштабнішої щорічної Всеукраїнської соціально-екологічної акції «Let`s Do it, Ukraine!» відбувся еко-фестиваль «ЧИСТОFEST». Основною метою «ЧИСТОFEST» є висвітлення екологічних проблем в країні та креативні пошуки їх вирішення.\nНа гостей заходу чекали майстер-класи екологічного спрямування від провідних експертів України, квест, розіграш призів від партнерів акції, конкурси робіт образотворчого мистецтва та зіркові виконавці в рамках музичної програми «ЧИСТОFEST».\nНа головній сцені гостей фестивалю привітали гурт BAHROMA, акустичний бойз-бенд Fat Chord, співачка Наталка Карпа та багато інших. Любителі еко-технологій зможуть відвідати виставку електрокарів від компаній Tesla та Nissan.\nНа території фестивалю можна було ознайомитись зі школою ОСББ, командою «Зоокомплексу» та іншими організаціями, які довели, що бути еко-відповідальним це більш ніж можливо, цікаво та дуже просто.\nКрім того, у рамках соціально-екологічної акції Let’s Do It, Ukraine! відбулось наймасштабніше прибирання по всій території України. Працівники охорони здоров'я Дніпровського району м. Києва також долучились до екологічної акції і взяли участь у прибиранні столичного Гідропарку, після чого відбувся квест, який було організовано Київським молодіжним центром спільно з Let’s do it, Ukraine за підтримки ООН на тему: “Цілі сталого розвитку”! До головних цілей сталого розвитку віднесли: світ без бідності, світ без голоду, міцне здоров’я, якісна освіта.


Магазин іграшок\_ Для дівчаток\_ Ляльки\_ Аксесуари\_ Будиночок Єви\tДОСТАВКА ІГРАШОК - БЕЗКОШТОВНО по Києву\nПо Україні Самовивіз з пункту видачі Нова ПоштаКур'єром на Вашу адресу Будиночок Єви\tАртикул: 4660958\tКод товару: 133251\tВсі товарицього бренду\n1709 90 грн. Купить\n3-5 років\tПросторового сприйняття\tУяви\tУміння грати\tПредставляємо Вашій увазі чудовий багатофункціональний місткий будиночок для ляльки Єви. У будиночку 4 кімнати з меблями: спальня, вітальня, кухня і дитяча кімната. Також будиночок оснащений гаражем для автомобіля Єви. Будиночок виготовлений з високоякісної яскравої пластмаси. У набір входять 2 лялечки Єви (12 см). Розмір будиночка 57 х 29 х 34 см. Разом з цим товаром дивилися також Ігровий набір Barbie Модна сукня (CFX65/DNT85)\t151 90 грн.\nЗабрати в магазині Іграшка-фігурка Тигреня\t149 10 грн.\nІграшка-фігурка Вівця породи шропшир\t251 70 грн.\nНабір для творчості Кульки та смужки Ведмедик\tАкция!\nЛялька Lalaloopsy Girls серії Lalabration Глазурина (536352), 25см\t1225.00 грн.\nЛялька Barbie серії Дрімтопія Принцеса (DHM49/DHM54)\t474 90 грн.\nЗабрати в магазині Навчальний набір в кейсі з російською абеткою, 32 х 30 см\t557 90 грн.\nЗабрати в магазині Ravensburger, Пазл у рамці Великий Ноєв ковчег, 48 елементів, 06604\t185 90 грн.\nТакже рекомендуем:роботы игрушкидетская железная дорогаигрушки музыкальныедетский велосипед для мальчикакупить набор rainbow loom\tОтримайте знижку на іграшки\nПідписатись\t“Будиночок Єви” - безкоштовна доставка і самовивіз в Києві, а також доставка кур'єром і в відділення Нової Пошти в містах України: Харків, Одеса, Полтава, Дніпропетровськ, Кривий Ріг, Кіровоград, Суми, Львів, Івано-Франківськ, Дніпродзержинськ, Бориспіль, Рівне, Чернівці, Чернігів, Херсон, Миколаїв, Маріуполь, Черкаси, Вінниця, Житомир, Запоріжжя.


Маски від коронавируса стали популярним товаром у контрабандистів | СЬОГОДНІ\nСеред контрабандних товарів з'явився новий "хіт поставок"\n16 березня 2020, 16:42\nНа вихідних митниця і поліція припинили спроби вивезення 130 тис. медичних масок\nНа вихідних, 14-15 березня, Митна служба спільно з поліцією і прикордонниками припинила спроби контрабанди затребуваного в Україні товару – медичних масок. Близько 130 000 масок не дозволили вивезти за кордон. Про це розповів глава Митної служби Максим Нефьодов.\nЯк зазначив Нефьодов, вперше нелегальний вивіз медичних масок побив за популярністю схему вивезення сигарет. Їх везуть в тайниках, ховають під одягом, називають іншими термінами, забивають весь салон авто.\n"Такий ось бізнес на коронавірус. Якби піші переходи працювали, переконаний, ми б побачили і маски-піджаки", – написав він у Facebook.\nРаніше сайт "Сьогодні" писав про те, що в Києві не контролюють ціни виробників на продукти харчування, маски і антисептики, вся відповідальність за підвищені ціни на маски лежить на самих виробниках.\nТакож ми розповідали про те, що Київ з резервного фонду міського бюджету виділяє 10 мільйонів гривень на закупівлю медичних масок . Як повідомив столичний мер, маски надійдуть до лікарень і поліклінік, працівникам громадського транспорту, в аптеки КП "Фармація".\nА новини "Сьогодні" повідомляли, що загальнонаціональний карантин триватиме три тижні – з 12 березня до 3 квітня.\nприкордонники контрабанда митниця карантин поліція маска коронавірус Максим Нефьодов


Чи римуються вірші з війною? Презентація збірки Анастасії Дмитрук - «Волинь» — незалежна громадсько–політична газета\nПульс дня 15.02.2018, 14:36\nЧи римуються вірші з війною? Презентація збірки Анастасії Дмитрук\nКнигарня «Є» та видавництво «Коло» запрошують на презентацію поетичної збірки Анастасії Дмитрук «Це моя і твоя війна», яка відбудеться 16 лютого за участю авторки. Початок – о 18.00 годині\n"Це моя і твоя війна" – друга книжка Анастасії Дмитрук, в яку ввійшли її вірші, прозові експерименти, спогади військових та листи з війни. Тонке мереживо творів розкриває саме чуттєву сторону нашої боротьби за незалежність, починаючи від подій Революції Гідності і до сьогодення. Гостро, відверто та емоційно.\nЗбірка дає можливість читачеві пережити всю гаму почуттів – від запалу бойової готовності до найніжніших хвилин кохання. Тут і вірші, що підіймають людей до боротьби і ведуть військо до бою, вірші, що втамовують біль втрат і розчарування, і ті, що запалюють вогник віри в серцях і дають нову надію.


Страница: 45. Курсовая по теме Історія розвитку вокального мистецтва на Буковині у ХІХ – поч. ХХ ст..\nпошану до праці Ремісники , Пісня рільника . Друга частина Співаника для шкіл народних складається з 40 пісень. Шістнадцять з них - оригінальні твори Воробкевича, решта має підзаголовок напів народний .\nТексти пісень здебільшого написані самим композитором. Виняток становлять лише Чом, річенько домашняя, так пливеш поволі на слова Я. Головацького, Шдлисся на слова М.\nШашкевича, До школи на слова Ю. Федьковича. Перші дві давно втратили авторство композитора і поширилися як народні по всій Галичині й Буковині.\nМелодія Підлисся побутує також із словами Кажуть люди як народна пісня-романс. Зміст другої частини Сніваника також в основному пристосований до вимог шкільної молоді, до її життя й побуту Вставайте, діти , Пісня школярів , Книжка , Співанка школярки . Є в збірці кілька трудових пісень Моя нива , Пісня женців рекрутських Рекрут , Жовнярська пісня ліричних Гей, орле, орле , Бездольний та ряд патріотичних пісень, в яких виражено любов до батьківщини і її природи Милий край родимий , Рідна мова на іншу мелодію, ніж у першому випуску .\nВарто підкреслити, що, крім загальновідомої у нас дитячої gісні-веснянки Ку-ку, ку-ку! Чути в ліску , до збірників Воробкевича увійшов ряд його оригінальних веснянок, близьких до народних. Видання завершується невеликим додатком з музичної грамоти про особливості запису нот, їх вартість і ключі .\nТретя частина Співаника складає значно більшу цінність, ніж перші дві. Це вже не просто збірник пісень, а методичний посібник з теорії музики і співу. У вступі подано найважливіші розділи з теорії музики висота й протяжність звуків, категорії тактів, інтервали, пояснення хроматичних знаків, вправи з сольфеджіо на різні інтервали тощо .\nПісля цього слідує таблиця мажорних і мінорних гам до чотирьох знаків включно. Кожна з них ілюструється пісенними прикладами, поданими у відповідній тональності.\nПолитическое учение О Конта практическая подготовка к автономному существованию человека в природе ОВ цитотоксического действия правоспособность и дееспособность граждан рк поступление в Политический портрет Черчилля Пенсионный фонд на примере омской области Петр Капица перемещение и складирование грузов в штабели и на стеллажах погрузчиком ответственность за нарушение прав человека муниципальное образование отчёт по практике обработка почвы севообороты сорные растения Обеспечение прав работников на охрану труда Моделирование и прогнозирование рецептур и технологий комбинированных продуктов питания миграция рыб на английском и русском языка Деятельность контрольно-счетных органов при рассмотрении и принятии бюджетов органов брюшной полости нормативный и субъективный подходы к идентификации социальных проблем низшие растения и грибы\nпоч розвитку вокальный хіх буковині історія мистецтва


Виховуємо дітей працею (молодший дошкільний вік) | Обозреватель 13 мая\nВиховуємо дітей працею (молодший дошкільний вік)\nВже на четвертому році життя дитини варто застосовувати початкові форми трудового виховання. Самообслуговування в елементарному вигляді, виконання простих доручень дорослого формують у дітей передумови важливих моральних якостей, особливо такої якості, як самостійність, які в подальшому визначають позитивне ставлення до праці.\nПрояви самостійності дітей не обмежуються лише сферою побутових процесів, самообслуговуванням. Самостійність успішно формується і при виконанні окремих трудових дій, коли дорослий дає дитині невеликі доручення, залучає до участі у своїй праці. Дитині приносить велику радість те, що вона допомагає дорослому, працює разом з ним. «Відстав, будь ласка, стільці від столу, я зараз підлогу протру»,- звертається до дитини мама. «Дістань, будь ласка, олівці з шафи. Їх потрібно підточити. Ми зараз будемо малювати»,- просить тато. Діти люблять брати участь в доступній їм праці дорослого. Разом з тим доручення дорослого викликає почуття відповідальності навіть у малюка і організує поведінку найбільш пустотливих дітей.\nБатькам слід виявляти позитивне ставлення до трудових дій дитини, підкреслювати її вміння, розповідати про це рідним, а також іншим людям за будь-якої нагоди. Якщо у малюка щось не виходить, необхідно терпляче пояснювати, що саме і чому не виходить, підказувати, як зробити роботу, допомагати досягти результату.\nВикористовуючи конкретні приклади, батькам варто звертати увагу дітей на працю дорослих в найближчому оточенні. Не потрібно говорити малюкам прямо, що працю дорослих потрібно поважати, цінувати, слід поступово привчати їх до цього: «Добре витирайте ноги: мама вимила підлогу», «У ванній кімнаті було так чисто, сухо, а ти розляпав воду. Мамі знову доведеться все витирати».\nПосильна участь у виконанні трудових доручень дозволяє дітям отримати перші трудові навички, викликає інтерес до трудової діяльності, радість від участі в ній.\nКоли в сім’ї зростає кілька дітей, батьки повинні привчати їх до надання допомоги один одному під час виконання трудового доручення. Однак при цьому потрібно дотримуватися міри, інакше у дитини може сформуватись звичка завжди на когось сподіватися, а у того, кого дуже часто залучають до допомоги, це може викликати протест, роздратування.\nПривчаючи дітей до посильної праці, батьки повинні бути терплячими, день у день показувати, як і що треба робити. При цьому потрібно навчити малюків співвідносити власні трудові дії з їх метою, пояснюючи: «Корму рибкам треба давати небагато. Адже вони маленькі, стільки не з'їдять, а вода зіпсується», «Прибери будівельний матеріал в ящик так, щоб він весь у ньому вмістився».\nПоказ прийомів роботи супроводжується допомогою дорослого, так як діти, як і раніше, багато чого ще не вміють робити самостійно. Нагадуючи про те, що, як і коли потрібно робити, батькам слід говорити про це по-діловому, без довгих пояснень: «Дивись, як бабуся прибирає посуд: блюдце тримає в лівій руці, а чашку за ручку - у правій. Ти теж візьми чашку так, тоді вона не впаде». Дорослий перевіряє результати праці, дає оцінку. Не ставлячи зайвих вимог, дорослий разом з тим повинен домагатися правильного виконання тих доручень, які цілком посильні дітям.\nДо кінця четвертого року життя діти не тільки виконують доручення дорослих, але і самі знаходять різні справи побутового характеру. Вони починають бачити необхідність праці в житті і виявляють ініціативу у виборі трудового завдання. Батьки повинні заохочувати дітей, високо оцінювати їхню поведінку. Інтерес до праці свідчить про формування основ працьовитості.


У Маріуполі стартували дні пам'яті видатного художника-маріупольця Куїнджи (ВІДЕО, ФОТО) - останні новини Маріуполя\nУ Маріуполі стартували дні пам'яті видатного художника-маріупольця Куїнджи (ВІДЕО, ФОТО)\nДні пам’яті відомого маріупольця Архіпа Куїнджи стартували у приморському місті\n5 червня 2016 10:03\nЯк передає кореспондент Depo.Донбас, третій міжнародний фестиваль живопису, присвячений легендарному пейзажисту, зібрав більше 250 робіт з різних країн світу, серед яких є Литва, Російська федерація, Ірак, Молдова і навіть Китай.\nНа урочистому відкритті фестивалю почесні гості поклали квіти до пам’ятника художнику, та пройшли центром міста ходою до виставкового центру ім. Куїнджі де спочатку послухали грецькі та українські пісні, і вже потім перейшли до перегляду саме робіт, представлених на фестивалі, і отримання нагород.\nПершу премію отримав сумчанин Іван Гапоченко за твір "Відшмагали дощі", другу – Васил Кондратюк з Житомирщини за роботу "Козацька хата. Тривога", а третю – киянка Валерія Лисяк, яку почесне журі не змогло навіть розшукати, тому її триптих "Місто на Балканах" отримав "бронзу" якось сам по собі.\nПочесний приз отримав і гість з Росії художник Валерій Єфімов. Кажуть, він постійний учасник маріупольських заходів, присвячених Куїнджі.\n"Неможливо представити життя художника без Архіпа Івановича Куїнджі. Тому що цей художник відклав величезний слід не тільки в душах росіян, українців, греків…" - вважає гість із країни-агресора.\nНа питання: "Як вам в Україні", він відповів наступне: "Нормально. Гостинно, що дивує". А про взаємовідносини між Україною та РФ каже: "Все це минеться. Тому не треба загострювати увагу. Все буде нормально, все налагодиться і буде попереднє життя".\nУ своєму урочистому виступі він також обминув тематику війни, у той час коли, наприклад, представники Литви побажали українцям триматися та перемагати.\nМітки: #художник #Маріуполь #Архіп Куїнджи


Діабетична стопа: лікування в домашніх умовах\nСиндром діабетичної стопи — смертельна небезпека\nОдним із серйозних наслідків цукрового діабету для організму є діабетична стопа, яка в окремих випадках призводить до летального результату. І навіть незважаючи на те, що сьогодні медицина розробила методики лікування цієї недуги, процес одужання триває дуже складно і проблематично. Розглянемо це важке ускладнення цукрового діабету детальніше, щоб зрозуміти, як при діабеті не допустити виникнення і на які початкові ознаки появи варто звертати увагу в першу чергу.\nДіабетична стопа розвивається у діабетиків зі стажем захворювання більше десяти років, коли процеси руйнування судин і нервів протікають інтенсивно, вражаючи все нові і нові тканини. Така картина притаманна тим, хто допускає часті перепади рівня глюкози в крові і не слід вказівок лікаря. Висока концентрація цукру в крові спочатку згубно позначається на микроциркулирующих судинах, далі викликає макроангиопатию (ураження великих судин) і руйнування нервової тканини. На останніх стадіях синдром діабетичної стопи викликає патологічні перетворення кістково-м’язової тканини, що нерідко призводить до ампутації кінцівок.\nОдна з основних причин розвитку цього синдрому, що стопу та гомілку максимально віддалені від серця. Тому уражені судини не здатні повноцінно забезпечувати нормальну циркуляцію крові на даних ділянках. Коли підвищений цукор постійно впливає на нервові закінчення стопи, з’являється діабетична нейропатія. У таких випадках хворий частково втрачає здатність відчувати садна, рани, мозолі, занози, що часто призводить до виникнення інфекційних процесів.\nДіабетична стопа виникає в результаті травм стопи або інфекційних процесів в тканинах нижніх кінцівок діабетиків. Це викликано тим, що організм хворого сильно ослаблений і не здатний протистояти патологічним процесам, які відбуваються у віддалених від серця ділянках тіла. Адже там не тільки ослаблена циркуляція крові, але і пошкоджені нервові закінчення. При цьому постійна навантаження при ходьбі на нижню частину кінцівки тільки посилює відбуваються патологічні процеси.\nСиндром діабетичної стопи поділяють на три види:\nНейропатический: ураження в першу чергу зачіпають нервові тканини.\nІшемічний: спостерігається патологія кровотоку.\nЗмішаний: мають місце ознаки першого і другого видів синдрому.\nРозглядаючи ознаки діабетичної стопи, потрібно відзначити їх відносну безневинно для здорової людини і особливу небезпеку для пацієнта з цукровим діабетом. Тому перші ознаки розвитку синдрому діабетикам потрібно знати «в обличчя», щоб вчасно звернутися за допомогою.\nгрибок нігтів – змінюється щільність, товщина і колір нігтя. Особливо небезпечно збільшення його товщини, так як в таких випадках ніготь починає тиснути або на сусідній палець, травмуючи його, або в результаті тиску на нього взуттям в сусідніх тканинах починаються гнійні процеси;\nгрибок шкіри на стопі – шкірний покрив стає сухою, шорсткою, з’являються тріщини (частіше на п’ятах), які перероджуються в виразки;\nнатоптиші і мозолі – при діабеті у них розвиваються нагноєння, що загрожує розвитком інфекційних процесів;\nврослий ніготь – відбувається травмування м’яких тканин, у результаті чого вони загнаиваются;\nранки – в результаті захворювання на діабет імунітет організму послаблюється, тому навіть невеликі порізи і рани, що не загоюються тривалий час, утворюючи виразкові ураження шкіри;\nдеформація стопи – у таких випадках взуття призводить до натиранням і утворенню мозолів, тріщин, натоптишів.\nОписані ознаки в занедбаному стані провокують розвиток гангрени, коли уникнути операції буде складно.\nКоли розглядається діабетична стопа симптоми визнано класифікувати в залежності від форми захворювання.\nСимптоми нейропатичної різновиди:\nбольові відчуття відсутні;\nколір шкіри не змінений;\nчутливість стопи знижена;\nспостерігаються ділянки гіперкератозу (розрісся шар епідермісу);\nвиразки мають рівно окреслені краю;\nСимптоми ішемічної різновиди:\nстопа не деформована;\nпацієнт добре відчуває стопу;\nпульс на артеріях кінцівок відсутній або слабо прощупується;\nприсутній набряклість будь-якій стадії;\nвиразки болять, їх краї нерівні.\nСимптоми різновиди змішаної синдрому поєднують в собі вищеописані прояви.\nВиявлення і точну постановку діагнозу діабетична стопа медики вважають непроблематичным процесом, так як це захворювання розвивається на тлі вже діагностованого діабету з видимими і легко розпізнаваними симптомами. Для уточнення виду синдрому та встановлення необхідного лікування лікарі можуть призначити додаткові методи дослідження:\nлабораторні тести показує наявність і ступінь розвитку інфекційного процесу в організмі;\nрентген нижніх кінцівок підтверджує артрит, ураження кісток, чужорідні микротела в м’яких тканинах стопи і гомілки. Дослідження також показує наявність газу в тканинах, що говорить про гангрени;\nультразвукова доплерографія показує порушення нормальної циркуляції крові через вени і артерії гомілки і стопи;\nантиограмма показує перешкоди нормальному кровотоку по судинах.\nЩоб зрозуміти, як лікувати діабетичну стопу, потрібно знати підхід до відновлення не тільки процесів обміну, циркуляції крові та догляду за шкірою нижніх кінцівок, але і лікування провокуючого фактора – цукрового діабету. Нерідко в список зцілювальних заходів успішно додають терапію народними засобами. Тому лікування діабетичної стопи зводиться до наступного комплексу оздоровчих заходів:\nщоденний контроль рівня глюкози в крові необхідний для підняття природного імунітету, який буде боротися з інфекціями і загоювати рани. У цьому випадку лікування зводиться до коригування раціону хворого та призначення препаратів, які врівноважують концентрацію цукру в крові;\nретельний догляд за раною необхідний для недопущення розвитку інфекційних процесів, а також для швидкого загоєння самих виразок. Для цього призначаються спеціальні медикаменти, які легко використовувати в домашніх умовах;\nзменшення навантаження на нижні кінцівки допоможе поліпшити кровообіг в судинах і швидше вилікувати виразки. Для таких пацієнтів медики прописують спеціальне ортопедичне взуття;\nантибіотики призначають у випадках зараження виразки інфекцією і потенційної небезпеки протікають в рані процесів для життя хворого. Якщо інфекція протікає гостро, пацієнта госпіталізують і в сукупності з антимікробними медикаментами призначають препарати для загоєння виразкових утворень. Антибіотики призначають на термін до двох місяців в залежності від складності перебігу інфекційних процесів і ризику розвитку гангрени, що може спричинити необхідність операції по ампутації кінцівки;\nхірургічне втручання показане у випадках, коли діабетична стопа має другу і наступні стадії. Є два різновиди операції. Перша передбачає хірургічну чистку виразки від відмерлих тканин і нагноєнь. Друга проводиться методом шунтування, коли використовують перенесення здорових судин в уражені ділянки стопи для нормалізації кровотоку;\nпацієнтам, у яких синдром діабетичної стопи, лікарі рекомендують носити тільки зручне взуття. Вона не сковує руху, не натирають, не потребує разнашивании після покупки, захищає від перегріву влітку і не дає промерзнути взимку. Не можна носити літнє взуття з утримує елементом біля великого пальця – є ймовірність натирання шкіри. Для профілактичних і лікувальних цілей рекомендується носити ортопедичне взуття;\nвідмова від куріння – один з головних кроків пацієнта до одужання;\nз метою загального оздоровлення і поліпшення складу крові пацієнтам, у яких діагностовано діабетична стопа, часто призначають гіпербаричну оксигенацію. Мета цієї процедури – збільшити концентрацію кисню в крові і тканинах організму. Нормалізація обмінних процесів – один із важливих пунктів у лікуванні цього ускладнення цукрового діабету.\nЛікування діабетичної стопи дає найкращі результати при комплексній терапії та розробці індивідуального плану терапії, що можливо в спеціалізованих медичних центрах. Там здійснюється постійний контроль з боку вузькопрофільних медиків, можлива щоденна коригування плану лікування. Належний сестринський догляд дозволяє не посилити розвиток інфекції, що вкрай важливо для запобігання розвитку гангрени.\nЛікування діабетичної стопи іноді успішно комбінують із народними засобами, які можна використовувати як допоміжну терапію у боротьбі із захворюванням. Особливістю таких методів є їх щадне дію на рани, а тривалі курси при поєднанні з основною терапією дають хороші результати. Користуючись народними засобами, потрібно пам’ятати, що тривалі компреси (більше двох годин) небажані, оскільки під ними можуть розмножуватися бактерії. Тому компреси краще тримати до години або міняти їх кожні 30 хвилин.\nДля лікування діабетичної стопи народними засобами використовують відвари, настої, мазі на основі цілющих трав (евкаліпт, шавлія, чистотіл, ромашка аптечна) і продуктів бджільництва (мед, прополіс). Корисно робити в домашніх умовах ванночки, накладати ранозагоювальні пасти, примочки і короткочасні компреси на основі цих компонентів.\nВарто розуміти, що пацієнтам, у яких діагностовано описаний синдром, потрібно невідкладно починати лікування, так як дане ускладнення діабету при несерйозне ставлення може призвести до летального результату. Тому медики настійно рекомендують якомога раніше починати комплексну терапію під наглядом вузькопрофільних лікарів, яку можна успішно поєднувати з народними засобами зцілення. Тільки так можна поліпшити якість свого життя і уникнути болісних симптомів і ампутації кінцівок.


Що робити, якщо впав на рейки в метро - інструкція - НАШ\nАдреса сторінки з помилкою: https://nash.live/news/society/jak-sebe-pravilno-vesti-jakshcho-vpav-na-rejki-v-metro-instruktsija.html\nЩодня у будні, 21:30\nЩодня у будні: 15:00 - 18:00\nБудні: 9:00 - 15:00\nВихідні: 10:00 - 18:00\nЩодня у будні з 6:00 до 9:00\nІнструкція з виживання: як правильно поводитися, якщо впав на рейки в метро\n06 серпня 10:45\nМетрополітен - це зона підвищеної небезпеки. Потяги, рейки під напругою, відсутність бар'єрів, які запобігають падінню людини на шляху поїзда і в кінці кінців велике скупчення людей - це все фактори, які не дозволяють відчувати себе в безпеці. Навіть якщо ви розумієте, що заходити за "жовту" межу перону небезпечно, поруч можуть виявитися ті, хто випадково (в поспіху) або навіть спеціально захоче вас туди штовхнути.\nNash.Live розбирався, як діяти в такій ситуації і що категорично заборонено робити, якщо ти опинився на рейках.\nГоловне пам'ятати, що у всіх випадках СУВОРО ЗАБОРОНЕНО торкатися або наступати на контактну рейку, яка є провідником струму (металева конструкція жовтого кольору уздовж тунелю), який, за винятком кількох станцій, знаходиться вздовж стіни з боку перону. Тому, якщо ви хочете зберегти своє життя, не намагайтеся підніматися назад на платформу самостійно або, ще гірше, ховатися від поїзда під платформу.\n"Ні в якому разі не торкатися до контактної рейки, по якій проходить струм. В залежності від типу станцій вона розташована у різних місцях - на станціях закритого типу (Хрещатик, Театральна і т.д.) вона знаходиться під платформою, на таких станціях, як Дніпро, Вирлиця та Червоний хутір - посеред колій. Натомість по двом іншим рейкам струм не проходить... Якщо впав - краще кликати по допомогу", - відзначає радник начальника КП "Київський метрополітен" Наталка Макогон.\nЩо робити, якщо ви впали на рейки метро?\nПопросіть людей, які знаходяться поблизу, повідомити про подію працівникам метрополітену. Однак, не чекайте допомоги, стоячи на місці. Прямуйте в сторону руху поїзда, поки не дійдете до чорно-білої смугастої перекладини (зебри) - біля неї зупиняється перший вагон метро.\nКрім того, за "зеброю" повинні бути сходи, якими можна піднятися наверх. Якщо їх немає - чекайте допомоги і не намагайтеся "видертися" на перон самостійно! Якщо співробітників станції все ще немає, а поїзд близько - встаньте за кілька метрів за лінією смугастої поперечини і махайте руками, ліхтариком або будь-якими іншими предметами, які дозволять машиністу вас побачити і вжити всіх необхідних заходів для вашого спасіння.\nВ іншій ситуації, якщо ви впали на рейки і бачите, що поїзд уже наближається або ж пошкодили кінцівку і не можете пересуватися - краще нікуди не йдіть та лягайте в яму між рейками, щільно притиснувши тіло до днища. У такому положенні поїзд проїде не зачепивши вас. Попереджаємо, коли поїзд буде проїжджати над вами, буде чути сильний гул, потік теплого повітря і навіть іскри, але головне - зосередитися на положенні свого тіла. Лежачи під поїздом ви можете кликати на допомогу, але ні в якому разі не рухайтеся. Після вам обов'язково нададуть допомогу.\n"Не дарма в метро постійно наголошують, аби пасажири не переступали через обмежувальну лінію. У поїзда є дзеркала, що виступають, які можуть не лише зачепити, а й серйозно травмувати. Якщо не заходити за обмежувальну лінію, то навіть при втраті свідомості пасажир впаде не під поїзд, а на платформу, де йому зможуть оперативно допомоги та викликати швидку", - наголошує на правилах безпеки Наталка Макогон.\nЯк раніше писав НАШ, у Києві на станції метро "Золоті ворота" помер чоловік.\nАвтор: Ірина Алфьорова\nЯкщо Ви виявили помилку в тексті, виділіть її мишкою і натисніть Ctrl + Enter\nПідпишіться на НАШ у соціальних мережах\nДля коментування матеріалу увійдіть або зареєструйтеся\n+ Більше коментарів\nУкраїнські кораблі почали прибувати до Очакова. Фото і відео\nДень Андрія: історія свята, головні традиції і заборони\nМихайлів день-2020: головні традиції і заборони свята\nЩо подарувати на День святого Миколая: креативні ідеї для дорослих і дітей\nНовий рік-2020: ТОП-10 смачних салатів без майонезу. Рецепти з фото\nМеню на Новий рік-2020: ідеї незвичайних і смачних страв. Рецепти з фото\n20 листопада 16:16\n20 листопада 14:41\n20 листопада 12:40\n19 листопада 21:12\n19 листопада 16:19\nШтрафи по-новому: як українців каратимуть за "небезпечну їзду" без дитячих крісел. ТОП-10 питань\nЯк НАШа журналістка за 400 гривень боролася з корупцією на проплаченому мітингу під НБУ. Репортаж\nМураєв: Катери, повернуті Росією - це речові докази по справі Порошенко\n20 листопада 10:32\nСлідкуйте за словами: що обіцяв та що зробив за пів року Володимир Зеленський\nПротести в Гонконзі: що відбувається в найгарячішій точці Китаю?\nЗустріч Нормандської четвірки: найгірші та найкращі сценарії для України\ninfo@nash.live +38 (044) 237 12 30\nСтруктура власності Політика конфіденційності ТОВ "НАША ПРАГА" © Всі права захищені.\nЯ приймаю умови договору про використання сайту nash.live


-- Романе Дмитровичу, хто з політичних партій в останні роки допомагав Вам, адже відомо, що стан музею є, практично, аварійним?\n-- З того часу, як Львівську обласну організацію СДПУ(О) очолив Ігор Шурма, об'єднані соціал-демократи давали нам посильну допомогу. Усі мої апеляції до інших партій та громадських організацій були даремними.\nЯкщо конкретно, то СДПУ(о) дала 70 тисяч гривень на реставрацію згорілої хати Франка у Нагуєвичах, 5 тисяч на підготовку до експозиції, 5 тисяч на транспорт, 5 тисяч на оформлення виставок. Якщо врахувати, що нам зовсім не виділяють гроші на придбання унікальних речей, книжок для музею, я навіть не можу уявити, які зусилля прикладає Ігор Шурма, аби ми отримали такі подарунки, як, скажімо, першовидання творів Івана Франка.\nВін перший і поки що останній здогадався подарувати нам комп'ютер. Мені неприємно, що підключається інша партія і одразу починаються якісь інсинуації, спекуляції, які абсолютно не відповідають дійсності. Заявляю чесно і авторитетно, що єдина партія, яка допомагала музею була і залишається СДПУ(о).\n-- Як же тоді можна розцінити слова Олекси Гудими про те, що СДПУ(о) ніколи не долучалася до допомоги музею?\n-- Я не знаю, хто дав таку інформацію народному депутатові, принаймні, не я. Хочу сказати, що у нас були такі критичні ситуації, коли колектив музею навіть без мого відома звертався до есдеків, аби вони чимось допомогли. І завше були позитивні рішення. Не знаю, хто Гудимі дав таку інформацію.\n-- УНП пообіцяла допомагати Вам, чим зможе. Пане Романе, чи бачили Ви вже хоч якусь допомогу, чи, можливо, очікуєте якихось кроків з їх боку?\n-- Ми підписали декларативну угоду. Ми охоче підпишемо угоду з будь-якою партією, оскільки хочемо, аби Франко, як батько українських партій, був навіть тією об'єднавчою силою, яка б сконсолідувала політичні партії. Допомоги від УНП немає, але надіємося, що вона, може, колись і буде. Сподіваюсь, що і Ігор Шурма хоче, аби більше політичних партій долучалося до цієї справи.\n-- Зараз багато кричать, мовляв, соціал-демократи об'єднані "монополізували" собі Франка...\n-- Я вас перерву. Це -- невігластські заяви. Як це можна зробити? Що мається на увазі? Красиві слова без змісту. Ніхто нас не монополізовує. Якщо йде мова про реальну допомогу, то прошу дуже, кожна партія може долучатися. Хто забороняє, наприклад, РХП чи НРУ, чи комусь іншому допомагати нам? Мені просто смішно.\nНе треба далеко ходити. Ми довго випрошували гроші на те, аби видрукувати наш науковий вісник. Ніхто не дав жодної копійки. А ось у мене в руках третій номер "Вісника", який вийшов за підтримки народного депутата Ігоря Шурми.\nСекретар ЛОО СДПУ(о), заступник голови партії, народний депутат України Ігор Шурма:\n-- Я звик до авантюрних та провокативних заяв Гудими на адресу львівських есдеків. Мені немає сенсу щось комусь доводити, бо вже впродовж трьох років саме ЛОО СДПУ(о) є єдиною з політичних партій, яка намагалася в міру своїх можливостей допомагати музею Каменяра. Під час акцій, які ми проводили, я жодного разу не дорікав правим за їх пасивність: навпаки, есдеки пропонували долучитися до вирішення проблем усім бажаючим.\nПісля слів Гудими я б лише хотів запитати у голови ЛОО УНП, що він особисто зробив, аби вирішити проблеми музею? Чому ані його, ані представників УНР-УНП жодного разу не було на толоках, які проводилися у музеї? Чому у 90-х роках тоді НРУ не бив на сполох до львівської влади (міської чи обласної) щодо ситуації навколо музею, а сьогодні УНП несподівано згадує про проблему саме напередодні президентських виборів? Нагадаю, що владу у місті та області тоді очолювали саме представники від націонал-демократів.\nМені не зрозумілою є заява Гудими. Допомога музею Франка не повинна бути справою політичних розборок. Якщо Гудима намагається у такий спосіб створити собі інформаційний привід, то він обрав не найкращу тему. Від його заяв виграють лише ті, які ніколи і нічим не допомагали музею. А зі свого боку я обіцяю, що ЛОО СДПУ(о) буде ретельно спостерігати за вирішенням проблем музею Українською народною партією й інформувати громадськість про дії та успіхи новоявлених "благодійників".\nГолова ЛОО УНП, народний депутат Олекса Гудима:\n-- Дійсно, музей Франка не має такої угоди з СДПУ(о). Але тут йде мова про юридичні терміни. Стан музею є поганий? Так. То є перше. Влада в особі управління культури і бюджету недостатньо опікується. Ми почали опікуватися задовго до підписання угоди: і я можу сказати конкретні речі, безпека, огорожа -- то ж наша справа, включення нової системи опалення -- це є наша справа, а тепер ми формально підписали угоду, бо жодна інша партія угод з музеєм не має, це нам підтвердили працівники музею.\nХтось боронить панові Шурмі аналогічну угоду укласти, щоби й вони опікувалися? Мені здається, що конфлікту між нами і СДПУ(о) як такого нема, є якісь амбіції. Я панові Шурмі про це сьогодні сказав, бо він на мене трішечки нападав, а я кажу, що я нікого не образив, не принизив. Я підтвердив, що за цими даними, які я отримав від працівників музею, СДПУ(о) офіційно не опікується ним. Але якби вона ним опікувалась, то результати були б кращими, а так ситуація погана і ми вирішили допомогти.\nРозмовляв Юрій ГУЩЕНКО


Про блукання вічні й про Землю – Рей Бредбері | Бібліотека\nГоловна ⇒ 📁Бібліотека ⇒ Про блукання вічні й про Землю – Рей Бредбері\nПро блукання вічні й про Землю – Рей Бредбері\n– От і все,- промовив він і, розмірковуючи про свою марну працю та понівечене життя, повернувся до спальні, напханої всяким антикваріатом, і ліг.- Дарма намагався я змалювати наш божевільний світ, і це моя помилка.\n2257-й рік, ракети, атомні\nдива, мандри до невідомих планет і подвійних сонць – та кому ж це до снаги! Багато хто брався – і жоден сучасний автор не зміг.\n“Космос надто безмежний,- думав він,- міжзоряні кораблі надто швидкісні, відкриття атомної науки надто несподівані. Однак інші, хоч сяк-так, а все ж друкувались, а він, багатий нероба, змарнував усе життя”.\nПротягом години гризли його ці думки, тоді він подався крізь нічні кімнати до бібліотеки й засвітив ліхтар. Серед книжок, яких ось уже півстоліття не торкався ніхто, він вибрав навмання одну. Випущена вона триста років тому, сторінки були ветхі й пожовклі, але він вчепився в неї\nй жадібно читав аж до світанку….\n– Приїздіть негайно! – кричав він.\nНе минуло й години, а в нього вже зібралися чоловік дванадцять. Генрі Уїльям Філд чекав у кабінеті – скуйовджений, неголений, незвичайно схвильований, сповнений якоїсь гарячкової веселості. У висхлих руках він стискав грубезний том, а в відповідь на вітання лише сміявся.\n– Дивіться,- нарешті проказав він,- ось книжка, її написав велет, який народився в Ешвілі, штат Північна Кароліна, тисяча дев’ятсотого року. Він давно вже обернувся на порох, а колись видав чотири величезних романи. Він був наче ураган. Він здиблював гори і всотував у себе вітри. П’ятнадцятого вересня тисяча дев’ятсот тридцять восьмого року він помер у Балтіморі, в лікарні Джона Гопкінса, від стародавньої страшної хвороби – пневмонії, а після нього залишилася валіза, напхом напхана паперами, списаними олівцем.\n“Озирнися на дім, ангеле”.\nСтарий Філд поклав на стіл ще три книжки. “Про час і про річку”, “Павутиння й бескид”, “Тобі вже не повернутися додому”.\n– Їх написав Томас Вулф,- сказав він.- Триста років лежить він у землі Північної Кароліни.\n– Та невже ви запросили нас лише для того, щоб показати книжки якогось мерця? – здивувалися друзі.\n– Ні! Я скликав вас, бо зрозумів: нам потрібний саме Том Вулф! Це людина, створена для того, щоб писати про велике, про Час і Простір, про галактики й космічну війну, про метеори й планети. Він любив і змальовував усе величне й грізне. Тільки народився зарано. Йому потрібний був матеріал справді грандіозний, а на Землі він нічого подібного не знайшов. Йому б народитися не сто тисяч днів назад, а сьогодні.\n– А ви, либонь, трохи запізнилися,- зауважив професор Боултон.\n– Е ні! – відрубав старий.- Я не дозволю дійсності обкрасти мене. Ви, професоре, досліджуєте подорожування в часі. Сподіваюся, вже цього місяця ви доробите свою машину. Ось вам чек, суму напишіть самі. Коли ще будуть потрібні гроші, скажіть. Адже ви подорожували вже в минуле, чи не так?\n– Так, на кілька років, але ж не на століття…\n– А ми доможемося століть! І ви всі,- він окинув присутніх шаленим, палаючим поглядом,- допомагатимете Боултонові. Мені потрібен Томас Вулф.\n– Еге ж,- підтвердив старий.- Отаке я надумав. Ви приставите мені Вулфа. Ми разом здійснимо велике завдання, політ з Землі до Марса буде змальований так, як це може лише Томас Вулф!\n– Авжеж, авжеж! Том – от хто нам потрібен. Саме він підходящий хлопець для цього діла.\nОдного разу, наприкінці місяця, він прокинувся опівночі – торохтів телефон. Філд простяг руку в пітьмі.\n– Це професор Боултон.\n– Так, професоре.\n– Я залишаю вас через годину.\n– Залишаєте? Як це? Ви що, кидаєте роботу? Це неможливо!\n– Перепрошую, пане Філд. Залишаю – значить, залишаю.\n– То ви насправді вирушаєте?\n– В тисяча дев’ятсот тридцять восьмий? У п’ятнадцяте вересня?\n– Ви точно записали дату? А раптом ви з’явитесь, коли він уже помре? Зважайте, аби не запізнилися! Спробуйте дістатися туди трохи раніше, скажімо, за годину до його смерті.\n– Я так хвилююся, ледь тримаю трубку. Хай вам щастить, Боултоне!\n– Дякую, сер. До побачення.\n“Томе,- думав він у півсні з безсилою ніжністю, мов батько, що кличе улюбленого, давно втраченого сина,- Томе, де ти зараз? Приходь, ми тобі допоможемо, ти обов’язково мусиш прийти, ти нам украй потрібен! Мені це не до снаги, Томе, і жодному з нас, нинішніх, не до снаги. Коли я вже сам не можу дати цьому раду, то хоч допоможу тобі. У нас ти зможеш жартома гратися ракетами, Томе, ось тобі зірки – пригорщі кольорових скляночок. Бери, що тобі до вподоби, у нас усе є. Тобі сподобається наше горіння, сподобаються наші мандри – вони створені для тебе. Ми, нинішні, жалюгідні графомани, Томе, я читав усіх, і жодного не порівняти з тобою. Я осилив цілу купу їхніх творів, Томе, і ніде й на мить не відчув Простору – для цього нам потрібний ти! То дай старому те, чого він прагнув усе життя, адже – свідок бог! – я завжди сподівався, що чи я сам, чи хтось інший напише нарешті велику книжку про зірки,- марно сподівався. Хоч би який ти був сьогоднішньої ночі, Томе, покажи, на що ти здатний. Ти збирався створити цю книжку. Критики кажуть – ця чудова книжка вже склалася в твоїй голові, та нараз твоє життя обірвалося. І тепер, коли ти маєш нагоду, Томе, невже не скористаєшся з неї? Адже ти послухаєш і прийдеш до нас сьогодні вночі, будеш тут уранці, коли я прокинусь, чи не так, Томе?”\nФілд чув їх подих. Він уже розрізняв їхню ходу. В одного – дрібненькі акуратні кроки, ніби в павука,- це Боултон. Хода другого промовляє про чоловіка високого, статурного, дебелого.\n– Том? – вигукнув старий. Він ще не розплющував очей.\n– Так,- почув він нарешті.\n– Дай-но я погляну на тебе, Томе Вулф! – повторював старий, незграбно вилізаючи з ліжка. Його трусило.- Та підніміть штори, дайте на нього подивитися! Томе Вулф, невже це ти?\n– Ти й справді такий, як тебе описували, Томе, хіба що більший.\nТомас Вулф засміявся, зареготав на все горло, – подумав, либонь, що з’їхав з глузду чи бачить якийсь дурний сон; ступнув до старого, торкнувся до нього, озирнувся на професора Боултона, обмацав свої плечі, ноги, обережно кашлянув, приклав долоню до чола.\n– Жару вже немає,- мовив,- я здоровий.\n– Звісно, здоровий, Томе!\n– Оце так нічка! – проказав Том Вулф.- Важкувато мені довелося. Мабуть, жодному недужому в світі не було так погано. Аж чую – пливу – й подумав: кінець, умираю. Підходить до мене чоловік. Подумав – посланець божий. Узяв мене за руки. Чую – електрикою пахне. Здійнявся кудись угору, бачу – мідне місто. Ну, думаю, приїхав. Ось воно, царство небесне, а ось і брама! Закляк я з голови до п’ят, ніби мене вкинули в сніг. Сміх розбирає, треба мені щось робити, бо я вже подумав був, що з глузду зсунувся. Ви ж не господь бог, га? З вигляду щось не те.\n– Та ні, Томе, я не бог, я тільки прикидаюсь. Я Філд.- Він знову засміявся.- Подумати лише! Я кажу так, ніби він знає, хто такий Філд. Томе, я Філд, фінансовий туз,- кланяйся нижче, цілуй ручку. Я Генрі Філд, мені подобаються твої книжки. Я переніс тебе сюди. Підійди-но.\n– Бачиш у небі вогні, Томе?\n– Бачиш феєрверк?\n– Це зовсім не те, що ти думаєш, синку. Сьогодні не Четверте липня. Не так, як за твоїх часів. Нині у нас кожен день – свято незалежності. Людина оголосила, що вона незалежна від Землі. Владу земного тяжіння давним-давно повалено. Людство перемогло. Ген та зелена “римська свічка” летить до Марса. А той червоний вогник – ракета з Венери. І ще – бачиш, скільки їх? – жовті, блакитні. Це міжзоряні кораблі.\n1. Четверте липня – День незалежності, національне свято США.\n– Рік ракети. Дивись! – Старий торкнувся до якихось рослин, і вони раптом розквітли в нього під рукою. Квіти нагадували біло-голубе полум’я. Вони пломеніли, іскрилися прохолодними видовженими пелюстками. Чашечки були два фути завширшки й холодно голубіли, наче осінній місяць.- Це місячні квіти,- мовив Філд.- Із зворотного боку Місяця.- Він злегенька доторкнувся до квітів, вони обсипалися срібним дощем і розтали в повітрі.- Рік ракети. Це найвлучніша назва, Томе. Ось чому ми перенесли тебе сюди: ти нам потрібен. Ти єдина людина, здатна виоратися з Сонцем, не перетворившись на жалюгідну пригорщу золи. Ми хочемо, щоб ти грався Сонцем, як м’ячем,- Сонцем і зорями, і всім, що ти побачиш дорогою до Марса.\n– До Марса? – Томас Вулф озирнувся, схопив старого за плече, нахилився, недовірливо вдивляючись йому в обличчя.\n– Так. Ти летиш сьогодні о шостій. Старий підніс рожевий квиток, що тріпотів у повітрі, й чекав, коли Том здогадається взяти його.\n– Авжеж, авжеж, я дуже ціную все, що ви зробили! – вигукнув Томас Вулф.\n– Сядь, Томе. Перестань бігати з кутка в куток.\n– Дозвольте договорити, пане Філд, дозвольте мені закінчити, я мушу висловитися до кінця…\n– Ми вже стільки годин сперечалися,- заблагав знеможений Філд.\n– Річ ось у чому,- мовив нарешті Томас Вулф.- Я не можу тут залишатися, пане Філд. Я мушу повернутися. Це не мій час. Ви не мали права втручатися…\n– Моя робота була в самому розпалі, а найкращу свою книжку я ще й не починав – раптом ви хапаєте мене й переносите на триста років уперед. Покличте професора Боултона, пане Філд. Хай він посадить мене в свою машину, яка вона там є, і відправить назад, де мій час і моє місце. Більше я від вас нічого не хочу.\n– Невже ти не хочеш побачити Марс?\n– Ще й як! Але знаю, це не для мене. Вся моя робота піде нанівець. На мене наляже ціла купа відчуттів, які я не зможу вмістити в свої книжки, коли повернуся додому.\n– Ти не розумієш, Томе, ти просто не розумієш.\n– Розумію чудово – ви егоїст.\n– Егоїст? – перепитав старий.- Еге ж, ще й який! Заради себе й заради інших.\n– Я хочу повернутися додому.\n– Послухай, Томе…\n– Покличте професора Боултона!\n– Томе, мені дуже не хотілося тобі казати… Я сподівався, що не доведеться, що не буде такої потреби. Але ти позбавляєш мене вибору.\nСтарий простяг руку до завішеної стіни, відсунув завіску – з’явився великий білий екран – і почав крутити диск, набираючи якісь цифри; екран замиготів, ожив; вогні в кімнаті повільно згасли й перед очима виник цвинтар.\n– Що ви робите? – різко запитав Вулф, ступнув уперед і втупився в екран.\n– Я зовсім цього не хотів,-сказав старий,- Дивись.\nЦвинтар лежав перед ними, освітлений літнім полуднем. З екрана війнуло жарким запахом літньої землі, теплого граніту, свіжістю струмка, що жебонів поруч. У кроні дерева цвірінькала якась пташина. Серед надгробків хиталися червоні й жовті квіти, екран рухався, небо оберталося, старий крутив диск, збільшуючи зображення… і раптом у самісінькій\nСередині екрана виникла похмура гранітна брила; вона збільшується, наближається, заповнює все; вони вже більше нічого не бачать і не відчувають – і в напівтемній кімнаті Томас Вулф, підвівши очі, читає карбовані на граніті слова – один раз, і ще, і ще, і, задихаючись, перечитує знову, бо це його ім’я:\n– Вимкніть,- сказав він.\n– Пробач, Томе.\n– Та вимкніть же! Я цьому не вірю.\n– Отже, я вже не прокинувся,- мовив Томас Вулф.\n– Так. Ти вмер тоді, у вересні тисяча дев’ятсот тридцять восьмого року.\n– І не дописав книжки.\n– Її видали інші, поставилися до неї надзвичайно дбайливо, зробили за тебе все, що треба.\n– Я не дописав своєї книжки, не дописав!\n– Та не побивайся ти так!\n– Вам легко казати!\n– Сядь-но, синку… Мовчанка.\n– Слухай, синку. Може, вип’єш чогось?\n– Це несправедливо, нечесно! Я мав ще стільки зробити!\n– Облиш,- проказав старий,- слухай. Слухай, що я скажу. Хіба ти не живий? Отут, зараз – ти живий. Ти дихаєш і відчуваєш, чи не так?\n– Отже,- Філд у темряві нахилився вперед,- я переніс тебе сюди, Томе, я надаю тобі ще одну можливість. Місяць чи приблизно стільки. Думаєш, я тебе не оплакував? Я прочитав твої книжки, а тоді побачив надгробок, що його триста років точили вітри й дощі, і подумав – не стало такого таланту! Ця думка мене просто вбила, повір. Просто вбила! Я не шкодував грошей, аби якось дістатися до тебе. Ти маєш відстрочку; правда коротку, навіть дуже коротку. Професор Боултон каже, якщо дуже пощастить, ми зможемо тримати канали Часу вільними два місяці. Він триматиме їх для тебе два місяці, але не більше. Протягом цього відтинку часу ти мусиш написати книжку, Томе, ту книжку, яку ти мріяв написати,- ні, ні, синку, не ту, котру ти писав для своїх сучасників, вони всі вмерли й перетворилися на порох, і того вже не змінити. Ні, тепер ти створиш книжку для нас, живих, вона нам надзвичайно потрібна. Ти залишиш її нам заради самого себе, вона буде незрівнянно краща за всі твої попередні твори… адже ти її напишеш, Томе? Чи можеш ти на якихось два місяці забути той надгробок, лікарню й писати для нас? Ти ж напишеш її, Томе, напишеш?\nКімната поступово освітилася. Том Вулф стояв, дивлячись у вікно, великий, масивний, а лице – бліде, стомлене. Він споглядав ракети, які шугали у тьмяному передвечірньому небі.\n– Я спершу не зрозумів, що ви для мене зробили,- мовив він.- Ви даєте мені ще трохи часу, а час це те, що мені найдорожче й найпотрібніше, це мій друг і ворог, я завжди з ним змагався і, певне, віддячити вам можу лише так. Хай буде, як ви хочете.- Він затнувся.- А коли я закінчу роботу? Що тоді?\n– Повернешся до лікарні, Томе, в тисяча дев’ятсот тридцять восьмий рік.\n– Інакше не можна?\n– Ми не можемо змінити Час. Ми взяли тебе тільки на п’ять хвилин. І повернемо на лікарняне ліжко через п’ять хвилин після того, як ти його залишив. Таким чином, ми нічого не порушимо. Це вже історія. Те, що ти живеш з нами зараз, у майбутньому, нам не зашкодить. Але якщо ти відмовишся повернутись, ти зашкодиш минулому, отже, і майбутньому, там багато чого піде шкереберть, настане плутанина.\n– Два місяці,- проказав Томас Вулф.\n– А ракета на Марс вирушає за годину?\n– Мені потрібні олівці й папір.\n– Ось, маєш.\n– Треба збиратися. До побачення, пане Філд.\n– Хай щастить, Томе.\n– Ну що, Боултоне? Як він почувався, як поводився на космодромі? Та кажіть уже!\n– Він просто якесь диво – такий велетень, жоден скафандр йому не підійшов, довелося негайно робити новий. Шкода, що ви не бачили, як воно було: все-все він обійшов, усе обмацав, принюхувався, наче собака, балакав не вгаваючи; очі круглі, жадібні, і від усього він у захваті – ну чисто тобі хлопчисько!\n– Добре, добре! Боултоне, а ви й справді протримаєте його тут два місяці?\n– Адже ви знаєте, що він належить не нашому часові. Якщо потужність хоч на мить зменшиться, минуле відразу притягне Вулфа назад, наче гума паперову кульку. Повірте, ми щосили намагаємося його втримати.\n– Збагніть, це конче потрібно! Не можна, щоб він повернувся, не докінчивши книжки! Ви повинні…\n– Дивіться! – перепинив його Боултон. У небо злетіла срібна ракета.\n– Це він? – запитав старий.\n– Так,- відповів професор.-Вулф летить на Марс.\n– Молодець, Томе! – заволав старий, стрясаючи кулаками над головою. – Дай їм там чосу!\n“Космос наче осінь”,- писав Томас Вулф. І вів оповідь про пустельний морок, про самотність, про те, яка мала загублена в космосі людина. Оповідав про вічну, неминущу осінь. А ще про зореліт, про те, як пахне метал, який він на доторк; а ще про чуття високої долі, про шалений захват, який переживаєш, відриваючись нарешті від Землі, залишаючи позаду всі земні завдання й печалі, і прагнеш до завдання куди важчого, і до печалі куди гіршої. Так, то були чудові сторінки, і вони казали те, що неодмінно слід було сказати і про Всесвіт, і про людину, і про її манюсінькі ракети, що загубилися в космосі.\nСтарий читав, поки захрип, потім читав Боултон, далі інші – до глупої ночі, коли апарат припинив писати і всі зрозуміли, що Том уже в ліжку, там, у ракеті, що летить до Марса… либонь, він ще не спить, ні, ще довго не засне, лежатиме без сну, ніби хлопчисько напередодні відкриття цирку: йому не віриться, що вже зведене величезне, чорне, всіяне коштовними камінцями шатро й вистава починається, і десять мільярдів сяйливих акробатів похитуються на пружно напнутих дротах, на невидимих трапеціях Простору.\n– От! – видихнув старий, обережно відкладаючи останні сторінки першого розділу.- Що ви про це скажете, Боултоне?\n– Дідька лисого добре! – заволав старий.- Це пречудово! Прочитайте-но ще раз, сідайте і прочитайте ще раз, хай йому біс!\nОтак воно й велося, день у день, по десять годин поспіль. На підлозі виростала купа жовтуватого списаного паперу, за тиждень вона стала величезною, за два тижні – неймовірною, наприкінці місяця – просто неможливою.\n– Ви послухайте лишень! – кричав старий і читав уголос.- А це? – казав він.- А ось іще розділ, Боултоне, а ось повість, її щойно передано, назва – “Космічна війна”, ціла повість про те, як ото воно – воювати в космосі. Він балакав з різними людьми, розпитував солдатів, офіцерів, ветеранів Простору. І про все написав. А ось іще розділ, називається “Довга опівнічна пора”, а цей про те, як негри заселили Марс, а ось нарис – опис марсіанина, йому ж ціни нема!\n– Пане Філд…\n– Потім, потім, не заважайте.\n– Кепські новини, сер. Філд підвів сиву голову.\n– Що таке? Щось з Елементом Часу?\n– Передайте Вулфові, нехай поквапиться,- м’яко сказав Боултон.- Певне, зв’язок з Минулим урветься цього тижня.\n– Я дам ще мільйон доларів, тільки підтримуйте його.\n– Річ не в грошах, пане Філд. Тепер усе залежить від звичайної фізики. Я зроблю все, що можу. Але ви його про всяк випадок попередьте.\n– Невже ви саме тепер заберете його в мене? Він так чудово працює! Бачили ви, які ескізи він передав лише годину тому – оповідання, шкіци? Ось це – про космічні течії, а це – про метеорити. А ось початок повісті під назвою “Пушинка й полум’я”…\n– Нічого не вдієш…\n– А якщо ми його втратимо зараз, то, може, ви зумієте доставити його сюди ще раз?\n– Надмірне втручання в Минуле надто небезпечне.\n– Тоді так. Зробіть, щоб Вулф не марнував часу на олівця та папір – нехай друкує на машинці чи диктує, коротше, подбайте про якусь механізацію. І то неодмінно!\nАпарат стрекотів без угаву – за північ, і до світанку, і цілий день. Старий усю ніч не спав, ледве склепить повіки, як апарат знов оживає – і він стрепенеться, і знов космічні простори й мандри та неосяжність буття ринуть до нього, перетворені думкою іншої людини.\n“…безкраї зоряні космічні луки…”\n– Давай, Томе! Дай їм чосу! Старий закляк, чекаючи. Задзвонив телефон.\n– Ми більше не в змозі підтримувати зв’язок, пане Філд. Ще хвилина – і контакт Часу зійде нанівець.\n– Щось зробіть!\n“…марсіанські міста – предивні, неймовірні, наче камені, зірвані з гірських верховин якоюсь стрімкою, небаченою лавиною, і вони застигли нарешті сяйливими розсипами…”\n– Томе! – вигукнув старий.\n– Все,- пролунав у трубці Боултонів голос.\n– Томе! – на відчай душі закричав Філд. Він почав термосити телетайп.\n– Дарма,- мовив голос у трубці.- Він щез. Я вимикаю Машину Часу.\n– Ні! Зачекайте!\n– Чули, що я сказав? Заждіть вимикати! Може, він ще тут.\n– Його вже нема. Все дарма, лише марнується енергія.\n– Хай собі марнується! Філд пожбурив трубку.\n– Ану, Томе, не можуть вони отак собі здихатися тебе, не піддавайся, ану давай, продовжуй! Доведи їм, Томе, що ти молодець, ти більший, ніж Час і Простір та всі ці кляті механізми, у тебе ж бо така величезна сила, така залізна воля. Томе, доведи їм усім, не дай відправити себе назад!\n– Томе, це ти? – несамовито забубонів старий.- Ти ще можеш писати? Пиши, Томе, не здавайся, поки ти працюєш, тебе не можуть відіслати назад, не можуть! “У” – відбила машина.\n– Ще, Томе, ще! “Подиху” – відклацала вона.\n“Марса” – надрукувала машина й зупинилась. Нетривала тиша. Клац – і машина почала знову, з нового рядка:\n“У подиху Марса відчуваєш запах кориці й холодних пряних вітрів, тих, що збивають летючий пил, обвіюють нетлінні кістки, приносять пилок квітів, які одцвіли хтозна-коли…”\n– Томе, ти ще живий!\nЗамість відповісти апарат ще десять годин поспіль вибухав гарячковими нападами й відклацав шість розділів “Утечі від демонів”.\n– Сьогодні вже півтора місяця, Боултоне, цілих півтора місяця, як Том полетів на Марс та на астероїди. Дивіться, ось рукописи. Десять тисяч слів на день, він не дає собі перепочити, не знаю, коли спить, чи встигав поїсти, та це мені байдуже, і йому теж, йому важливе одне – дописати, адже він знає, що час не жде.\n– Неймовірно,- проказав Боултон.- Наші реле не витримали, енергія впала. Ми виготовили для головного каналу нові реле, які забезпечують надійність Елементу Часу, але ж на це пішло три дні, а Вулф таки протримався! Певне, це залежить ще й від його особистості, тут діє щось таке, чого ми не передбачили. А Вулф таки живе тут, у нашому часі, і, виявляється, Минулому не так уже й легко його повернути. Час не такий піддатливий, як ми вважали. Ми неправильно порівняли. Час не гума. Він скоріше подібний до дифузії – взаємопроникнення рідких шарів. Минуле ніби просочується в Сучасне… Та однаково доведеться відіслати його назад, ми не можемо залишити його тут: у Минулому утвориться порожнеча, все зсунеться й переплутається. По суті, його зараз тримає у нас тільки одне – він сам, його пристрасть, його праця. Дописавши книжку, він щезне з нашого часу так само природно, як виливається вода зі склянки.\n– Чхати я хотів, що, як і до чого,- відказав Філд.- Я знаю одне: Том закінчує свою книжку! В нього лишився той самий талант і натхнення, і є ще щось, щось нове, він шукає цінностей, які вагоміші за Простір і Час. Він написав психологічний етюд про жінку, яка залишається на Землі, коли відважні космонавти вирушають у Невідоме,- це написано чудово, правдиво й тонко. Том назвав цей етюд “День ракети”, він змалював лише один день з життя звичайнісінької провінціалки, вона живе в своєму домі, як жили її прабабки, виховує дітей… небувалий розквіт науки, грім космічних ракет,- а її життя майже таке саме, як і в жінок кам’яного віку. Том правдиво, ретельно й зворушливо змалював її поривання й розчарування. Або ось рукопис, називається “Індіанці”, тут він пише про марсіан: вони – індіанці космосу, їх вигнали й винищили, як за давніх часів індіанські племена: чероків, ірокезів, чорноногих. Випийте, Боултоне, випийте!\nНаприкінці другого місяця Том Вулф повернувся на Землю\n– Хочеш усе це прочитати, Томе? – спитав старий.\n– Ні,- мовив,- боюся починати. Коли почну, заманеться взяти все це з собою. А мені ж не можна забрати це додому, чи не так?\n– Не можна, Томе.\n– А так хочеться…\n– Нічого не вдієш, не можна. Того року ти не написав нового роману. Те, що написане тут, мусить і залишитися тут, а що написане там, мусить залишатися там. Нічого не можна змінити.\n– Розумію.- Тяжко зітхнувши, Вулф сів у крісло.- Втомився я. Страшенно втомився. Важко все це було. Але й здорово! Котрий же сьогодні день?\n– Назад у тисяча дев’ятсот тридцять восьмий, на цвинтар, під камінь,- мовив Том\nВулф, заплющивши очі.- Не хочеться мені. Краще б мені не знати про це, жахно таке знати…\n– Що це у вас? – запитав старий Філд.\n– Давно знищений вірус,- відповів Боултон.- Пневмонія. Дуже давня і вельми небезпечна хвороба. Коли пан Вулф прибув до нас, мені, звичайно, довелось його вилікувати, щоб він міг упоратися зі своєю роботою: маючи нашу сучасну техніку, це було дуже просто. Культуру мікроба я зберіг. Тепер, коли пан Вулф повертається, йому треба знову прищепити пневмонію.\n– А якщо не прищепити? Том Вулф підвів голову.\n– Якщо не прищепити, він одужає в тисяча дев’ятсот тридцять восьмому році.\n– Тобто як? Одужаю, стану на ноги, там у себе, і обдурю гробарів?\n– А що, коли я знищу цей ваш вірус і не піддамся вам?\n– Аж ніяк не можна.\n– А все-таки… якщо?\n– Ви все зруйнуєте.\n– Що – все?\n– Зв’язок речей, перебіг подій, життя, всю систему того, що є й що було, ви зруйнуєте те, чого ми не маємо права змінити. Ви не можете все це порушити. Вихід лише один: ви повинні вмерти, а я повинен про це подбати. Вулф подивився на двері.\n– А якщо я втечу і повернусь без вашої допомоги?\n– Машина Часу під наглядом. Ви не можете вийти з цього дому. Мені доведеться силоміць повернути вас сюди й зробити щеплення. Я передбачав, що під кінець будуть ускладнення, і зараз унизу напоготові п’ять чоловік. Варто мені лише гукнути… самі бачите, це марна справа. Ну от, так краще. Отак.\n– Пробачте мені. Так не хочеться помирати. Ох, як не хочеться!\n– А ти дивись на це так: тобі пощастило зробити нечуване – виграти у життя ще два місяці, ти написав ще одну книжку – останню, нову книжку! Подумай про це – і тобі стане легше.\n– Спасибі вам за це,- поважно сказав Том Вулф.- Спасибі вам обом. Я готовий.- Він закачав рукав.- Робіть ваше щеплення.\n– В одній моїй давній книжці є таке місце,- він нахмурив чоло, пригадуючи: – “…про блукання вічні й про Землю. Хто володіє Землею? І для чого нам Земля? Щоб блукати нею? Чи для того нам Земля, щоб не знати на ній супокою? Кожен, кому потрібна Земля, матиме її, залишиться на ній, знайде спокій на малому клаптику й зостанеться в тісному її кутку навіки…”\n– Ось вона, моя остання книжка,- сказав перегодом і на чистому жовтому аркуші величезними чорними літерами, міцно натискаючи на олівець, написав: ТОМАС ВУЛФ – ПРО БЛУКАННЯ ВІЧНІ Й ПРО ЗЕМЛЮ.\n– Як би я хотів забрати оце все з собою. Ніби розлучаєшся з рідним сином!\n– Прощайте! – вигукнув він.- Прощайте! Грюкнули двері. Том Вулф щез.\n– Пане Вулф!\n– Ви нас так налякали, пане Вулф, ми вже думали, що ви щезли!\n– Де це ви поділися?\n– Де? Де подівся? – Його вели нічними коридорами, він покірливо йшов.- Ех, якби я й розповів вам, де… ви однаково не повірите.\n– Ось ваше ліжко, даремно ви встали.\n– Марс, Марс,- шепотів велетень у нічній тиші.- Моя краща, найкраща книжка, вона ще буде написана, буде надрукована, колись, через три століття…\nМинають роки, на могилі Томаса Вулфа знову й знов з’являються квіти. Здавалося б, нічого дивного, адже стільки людей приходять йому поклонитись. Але ці квіти з’являються щоночі. Ніби падають з неба. Величезні, кольору осіннього місяця, вони пломеніють, іскряться прохолодними видовженими пелюстками, вони ніби біле й голубе полум’я. А ледь повіє передранковий вітерець, вони обсипаються срібним дощем, білі іскри бризкають і тануть у повітрі. Минуло вже багато, багато літ відтоді, як помер Томас Вулф, а квіти з’являються знову й знов…\nКульбабове вино – Рей Бредбері Кульбабове вино Уолтерові А. Бредбері – не дядькові, і Не двоюрідному братові, Але, поза всяким сумнівом, Видавцеві й другові Був тихий ранній ранок, і містечко, ще оповите темрявою, безтурботно спочивало. У повітрі вчувалося літо, і...\nМарсіанські хроніки – Рей Бредбері Марсіанські хроніки “Добре, коли людина знову знаходить у собі здатність дивуватися, – Сказав один філософ. – А з початком космічних подорожей усі ми стали дітьми”. СІЧЕНЬ 1999. РАКЕТНЕ ЛІТО Хвилину тому в Огайо стояла зима....\n451° за Фаренгейтом – БРЕДБЕРІ, Рей Зміст Частина перша. ТАК ПРИЄМНО БУЛО… Частина друга. РЕШЕТО І ПІСОК Частина третя. ВОГОНЬ ГОРИТЬ ЯСНО Донові Конгдону із вдячністю 451° за Фаренгейтом – температура, при якій загоряється папір. Якщо тобі дадуть лінійований папір, пиши...\nВічні проблеми людського буття На початку XVІІ століття зіткнулися два світи: старий світ феодальної темряви й жорстокості та новий світ, де панують сила золота й згубні пристрасті. Спостерігаючи це зіткнення двох зол, гуманісти тих часів поступово втрачали віру в...\n« Роман “Война и мир” – энциклопедия эпохи


Справжня модниця ніколи не забуває про своє головному жіночому призначення — прикрашати світ і бути щасливою. Певною мірою з цим нелегким завданням дівчатам допомагають впоратися красиві і стильні повсякденні сукні, в яких можна відправитися на прогулянку по улюбленому місту, так і в похід по магазинах; як на зустріч з друзями і колегами, так і на побачення. Для одних повсякденне плаття може стати офісним нарядом, для інших — просто улюбленою одягом, в якій можна зручно і комфортно пересуватися. У новому осінньо-зимовому сезоні 2017-2018 бренди пістаралися врахувати всі потреби сучасних жінок, змоделювавши для них величезна кількість суконь в стилі «кежуал».\nЯк показали модні покази, повсякденні осінньо-зимові сукні можуть бути самої різної довжини. Приміром, Carolina Herrera, Balmain, Elie Saab, Valentin Yudashkin віддали перевагу довжині міні, в той час як Chalayan, Zero + Maria Cornejo, Ralph Lauren, Victoria Beckham обрали для себе довжину міді. Примітно, що міді-сукні можуть закінчуватися як трохи нижче лінії колін, так і на рівні литкових м'язів, завдяки чому подібні наряди можуть дозволити собі жінки різного віку і зростання. Проте в даному випадку все ж не варто забувати про те, що неправильно підібране плаття міді може зіграти злий жарт, так як воно може візуально трохи вкоротити ніжки.\nПорадував і вибір модних кольорів. Насамперед необхідно відзначити колишню популярність ахроматики, яка була затребувана у всі часи і народи. Чорно-сіро-білим кольорам віддали перевагу Valentino, Carolina Herrera. Zadig & Voltaire, Roland Mouret, Prada, Alberta Ferretti, Zac Posen, Zero + Maria Cornejo закликають використовувати більш насичену гаму, в яку увійшли зелені, помаранчеві, рожеві, сині, блакитні, червоні, бордові кольори.\nНапівпрозора текстура знову озброїлася незамінними квітковими візерунками, які підтримують актуальний модний стиль ажурних вбрання сезону осінь-зима 2017-2018. Однотонні відтінки — зелені, білі і соковиті помаранчеві моделі з спідницями різної довжини виглядають неймовірно яскраво і стають справжнім вкрапленням позитиву у прохолодні сезони. Спістерігати дизайнерські рішення сукні з мережива можна у Osman, Monique Lhuillier, Jenny Packham, Francesco Scognamiglio, Blumarine і By Malene Birger.\nНе здає своїх позицій і асиметричний крій. Модні асиметричні лінії знову показали себе у нових лініях DKNY, Boss, 3.1 Phillip Lim, Akris, Aquilano, BCBG Max Azria. Як і в минулих модних сезонах, цей дизайнерський прийом торкнувся практично всі частини виробу — від горловини до подолу. Крім цього, бренди часто використовували багатошарові вставки, складки і інші складно кройние елементи.