100-річчя Першого зимового походу Армії УНР | сайт Берегівської РДА\n6 грудня 1919 року розпочалася одна з найлегендарніших операцій Армії УНР – Перший зимовий похід. І сьогодні, відзначаючи День Збройних Сил України 6 грудня – це данина славній історії українського війська. Пам’ятаймо героїчні сторінки нашої історії!\nПерший Зимовий похід став унікальною воєнною операцією в історії України. Не маючи військово-технічного і медичного забезпечення, Армія УНР виконала свої головні завдання – зберегти ядро Армії, підтримувати військову присутність в окупованій Україні, підняти антибільшовицькі повстання і дати Симону Петлюрі час домовитись із Юзефом Пілсудським про спільну боротьбу проти влади Рад.\nПохід завершився 6 травня 1920 року. Протягом п’яти місяців Армія УНР з боями подолала близько 2,5 тисяч кілометрів, провела більше 50 великих боїв і 100 сутичок з ворогом.\nСто років тому, 6 грудня 1919-го, розпочався Перший зимовий похід Армії УНР. Таку назву отримав партизанський рейд Армії Української Народної Республіки під проводом Михайла Омеляновича-Павленка тилами Червоної та Добровольчої армій. Це був єдиний варіант зберегти як саму армію та її дух у той час, як Головний Отаман Петлюра із штабом перебував у Варшавi, так і присутність української армії на окупованій території, що для населення мало неабияке значення. «Здивування росіян, що мостилися міцно засісти в повітах та губерніях на посадах різних губернаторів, ісправників, приставів тощо, можна порівняти хіба з тим, якби в наші часи, як уже мало хто вірить в чуда, з’явився б з-під землі мертвець і почав порядкувати в хаті. Та ще й як панувати! На своєму шляху Українська Армія буквально змітала все, що нагадувало російське панування. Мертвець воскрес і на «живих людей» напав жах, котрий неминуче гнав їх до якоїсь прірви, де вони мусили знайти собі смерть», – писав про похід один з його учасників, генерал-хорунжий Армії УНР Юрко Тютюнник.\nПам’ятаймо героїчні сторінки нашої історії!\nОпубліковано 07.12.2019 09.12.2019 Автор redaktorКатегорії Новини\nНазад Попередній запис: Робочий візит на Берегівщину Міністра освіти та науки України\nНаступн. Наступний запис: Володимир Зеленський: Я хочу привезти з Нормандської зустрічі розуміння, що всі справді мають бажання закінчити цю війну


Роскомнадзор виключив телеканал «Дощ» з переліку ЗМІ, які отримують гроші з-за кордону ⋆ Инсайдер\nРоскомнадзор опублікував перелік ЗМІ, які отримують кошти від іноземних джерел, за третій квартал 2021 року. Зі списку зник телеканал «Дощ», а також ТОВ «Сноб Медіа», яке видає журнал Snob. У реєстрі «іноземних агентів» Мін'юсту «Дощ» все також присутня.\nУ той же час в попередньому переліку Роскомнадзора (за другий квартал) «Дождь» є, як і ТОВ «Сноб Медіа». При цьому новий перелік поповнило ТОВ «Версія», якому належить однойменне ЗМІ, а також видавничий дім «Камертон».\n«Дощ» був внесений до реєстру «іноземних агентів» 20 серпня. Головний редактор телеканалу, що веде мовлення лише в інтернеті, Тихон Дзядко заявив, що «Дощ» за характером своєї діяльності не іноагент і працює за всіма нормами російського законодавства. Будь-який бажаючий може знайти на сайті телеканалу документ з фінансовою звітністю і зрозуміти, що ніякого іноземного фінансування «Дощ» не отримує, підкреслив він.


п’ятниця, 20 травня 2022, 23:50\nПро це повідомляє Сирійський центр моніторингу за дотриманням прав людини (SOHR), передає Укрінформ.\n«Бойовики ІДІЛ намагалися дістатися та підірвати ворота в’язниці, використовуючи автомобіль-бомбу та ємність з паливом, де згодом виникли сутички з військовими на тлі повідомлень про втечу кількох ув’язнених», - повідомили активісти SOHR.\nВибух стався біля в'язниці, де перебувають ув'язнені ІДІЛ. На разі в'язницю оточено для запобігання їх втечі. Повідомляється, що літаки "Міжнародної коаліції" відкрили вогонь по позиціях поблизу в'язниці Гувайран.\nЧитайте також: У Туреччині вибухнув нафтопровід Кіркук – Джейхан\nІнші ЗМІ повідомили про втечу «кількох десятків іділівців».\nЯк повідомляв Укрінформ, на початку січня у результаті вибуху в сирійській провінції Хама загинули двоє цивільних, одна людина отримала поранення.\nІДІЛ Сирія В'язниця Вибух


Попередження злочинності у сфері економічної діяльності залежить, перш за все, від реалізації економічної політики держави, її стратегічних напрямків і тактичних заходів. Як один з найбільш важливих напрямів соціального управління ця діяльність, зокрема, потребує здійснення заходів, спрямованих на нейтралізацію, зниження, перетинання, пересічення злочинів у сфері економічної діяльності.\nЗ урахуванням цих обставин найважливіше значення для попередження цього виду злочинної поведінки мають загальносоціальні заходи. Вони повинні бути спрямовані на чітке визначення функцій держави в регулюванні економічних відносин, формування її економіко-правової політики, розподіл повноважень між центральними і місцевими органами в регулюванні економічних процесів, створення відповідних умов для належної правової поведінки суб'єктів економічної діяльності, забезпечення рівного правового захисту державного і недержавного секторів економіки, створення такої ринкової інфраструктури, яка забезпечила б рівні можливості для реалізації творчого потенціалу різноманітних суб'єктів підприємницької діяльності, налагодження демократичних принципів контролю за діяльністю підприємницьких структур.\nДля попередження економічної злочинності необхідна реалізація комплексу заходів: політичних, економічних, організаційних, технічних, правових, виховних.\nПолітичні заходи повинні бути спрямовані на чітке визначення пріоритетів по захисту економічних інтересів держави, окремих соціальних груп і громадян. Виходячи з того, що економічна діяльність громадян є основою економічного існування держави, пріоритет економічної політики може бути визначений як створення відповідних умов для реалізації трудової потенції громадян. Принципи економічної політики повинні бути узгодженими з Конституцією України і відповідати їй.\nЕкономічна політика держави, спрямована проти людини, нічого іншого не може породити, окрім протистояння державі і всім напрямкам її діяльності. Наявність свідомої, а не декларативної політичної волі владних структур держави для реалізації послідовних і дійових економічних законів, стратегій і програм — це зараз найголовніше. Без твердої політичної волі всі заяви і заклики про наміри посилити боротьбу зі злочинністю не можуть дати бажаного результату.\nСутність поняття політичної волі лежить у площині створення такого правового поля для економічної діяльності, яке б давало реальні можливості законослухняної поведінки у сфері економічних відносин, робило б абсолютно недоцільним вчинення таких злочинів. А це можливо лише через створення відповідних економічних стимулів для всіх суб'єктів економічної діяльності і встановлення жорсткої відповідальності за правопорушення.\nЕкономічні заходи тісно пов'язані з політичними і обумовлюють їх. У загальній концепції боротьби з економічною злочинністю, в умовах переходу до ринкових відносин вони визначають економічну політику держави. Державні програми по окремих напрямках економічної політики повинні створювати необхідні умови для реалізації творчих можливостей громадян України у сфері підприємницької діяльності. Але, на жаль, і реформи, і програми розвитку підприємницької діяльності, і програми приватизації, і реформи банківської системи не створюють належних умов для доброчесної діяльності у сфері підприємництва.\nПершорядне значення у структурі економічних заходів має розроблення:\n— загальної Концепції боротьби з економічною злочин ністю в Україні, яка б чітко визначила завдання, цілі рефор мування економіки України та фінансові можливості цього процесу;\n— спеціальних програм по окремих напрямках державної політики стосовно різних галузей народного господарства;\n— програм розвитку підприємницького сектора;\n— програм приватизації державного майна;\n— програм обмеження монопольної діяльності;\n— програм реформування банківської системи і систе ми оподаткування;\n— програм упорядкування торговельно-посередницької діяльності;\n— програм упорядкування діяльності місцевих органів влади і управління стосовно регулювання підприємницької діяльності на місцях.\nРозроблення Концепції боротьби зі злочинністю у сфері економіки, без сумніву, має пріоритетне значення. Сьогодні такої Концепції в Україні немає. Окремі фрагментарні положення, які містяться в Комплексній цільовій програмі боротьби зі злочинністю в Україні на 1996-2000 роки, не в змозі виправити становище в цій сфері і не містять детального викладу всіх напрямків цієї боротьби. Адже стан боротьби з економічною злочинністю визначає і стан боротьби з усіма іншими видами злочинів. Концепція повинна стати програмно-зобов'язуючим нормативно-правовим актом, настановам якого мають відповідати всі інші нормативно-правові акти, а також містити правові норми попередження і протидії економічній злочинності.\nВажливе значення у групі запобіжних економічних заходів має гарантоване державою невтручання різноманітних контролюючих органів без належних для цього підстав в безпосередню оперативно-господарську діяльність. А якщо таке втручання відбувається без підстави, то відповідні державні органи мають відшкодувати завдані збитки.\nВ умовах розширення сфери фінансових зловживань, різного роду правопорушень у кредитно-банківській системі, ухилення від сплати податків особливе значення мають заходи, спрямовані на вдосконалення фінансового і податкового законодавства, реалізацію жорсткої податкової політики, вдосконалення всієї фіскальної системи з тим, щоб її діяльність сприяла підвищенню ефективності суспільного виробництва, а не його занепаду. Створення в Україні податкової міліції ставить і важливе завдання підвищення ефективності її роботи.\nПриватизація, що триває в Україні понад шість років, не виконала тих завдань, які ставилися перед нею: підвищен-\nня соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України, створення належних умов для залучення інвестицій. За статистичними даними у 1998 році від приватизації держава отримала лише 25 % коштів від запланованих. Тому важливе значення має розробка чіткої програми приватизації державного майна, вдосконалення методик оцінки державного майна, умов використання іноземних інвестицій, розробка заходів для попередження зловживань і методик запобігання правопорушенням у цій сфері.\nДля попередження міжнародної економічної злочинності важливе значення має поєднання зусиль України та інших держав у боротьбі з економічною злочинністю, міжнародне співробітництво, використання досвіду безпосередньої правоохоронної діяльності, спрямованої на викриття, розслідування і судовий розгляд справ про економічні злочини, вчинені міжнародними злочинними угрупованнями. Для нашої країни з її прозорими кордонами ця проблема має особливу актуальність у зв'язку з економічними відносинами між країнами СНД. Особливість правового статусу цієї структури потребує створення відповідних координуючих органів, інформаційного обміну, проведення спільних заходів, а також укладання відповідних угод по боротьбі з економічною злочинністю.\nНадійне наукове забезпечення боротьби зі злочинністю у сфері економіки передбачає налагодження системи фундаментальних і прикладних досліджень з проблем запобігання і протидії злочинності у сфері економіки, розробку сучасних наукових методик з цих питань, раціональне впровадження результатів досліджень і методик у практику боротьби зі злочинністю у сфері економіки, а також науковий аналіз заходів, що здійснюються, та прогнозування їх результатів.\nУсі чинники, що обумовлюють існування і прояви економічної злочинності, достатньо відомі кримінологічній науці. Однак рівень пізнання цих чинників тільки за допомогою соціологічного аналізу в сучасних умовах мало що дає практиці боротьби з цим явищем. Тому зараз необхідна розробка відповідних комп'ютерних технологій аналізу їх\nвзаємодії на основі математичного моделювання кримшо-' генних процесів.\nОрганізаційні заходи попередження економічних злочинів спрямовані на вдосконалення діяльності управлінського персоналу на засадах раціональної економічної діяльності, підвищення ефективності діяльності контрольно-ревізійних органів, вдосконалення систем обліку і звітності. Сюди ж входять заходи з підбору і професійної підготовки кадрів для всіх сфер господарства, кредитно-банківської системи, органів податкової інспекції для роботи в органах боротьби з економічною злочинністю.\nВивчення кримінальних справ про господарські злочини показує, що професійна підготовка слідчих і працівників дізнання з цієї категорії справ вкрай низька. Тому необхідна розробка та впровадження методики професійного відбору фахівців для роботи у цих органах, організація постійного навчання з основ бухгалтерського обліку, з вивчення законодавства про підприємницьку діяльність, створення необхідних умов та гарантій для нормальної посадової діяльності. Цілям профілактики мають слугувати і заходи щодо вдосконалення методів обліку і контролю за рухом товарно-матеріальних цінностей, які б відповідали -світовим стандартам ведення господарського обліку і давали змогу проаналізувати та вивчити по кожній галузі господарства, на кожному етапі виробництва дії, операції, рішення, при здійсненні яких можливе вчинення економічних злочинів, розробити певні умови та процедури, що включали б такі факти, детально регламентували правила та стандарти прийняття розпорядчих, дозвільних, управлінських рішень, видання ліцензій, вирішення інших питань управління економікою.\nІнформаційно-аналітичне забезпечення боротьби зі злочинністю у сфері економіки також є необхідною умовою підвищення ефективності діяльності правоохоронних органів. Це передбачає створення системи інформування про стан, динаміку, структуру злочинів у сфері економіки в Україні, необхідної і достатньої для ефективної діяльності суб'єктів профілактики і для прийняття відповідних управлінських рішень щодо запобігання цим злочинам.\nОрганізаційні заходи включають також: створення узгодженої системи показників, що відбивають реальний стан боротьби зі злочинністю в економічній сфері в Україні; створення єдиної Міжвідомчої системи інформування про такі злочини, причини та умови їх вчинення; створення банку нормативної, управлінської, аналітичної, науково-методичної, довідкової та іншої інформації, у тому числі із закордонних джерел, і розробку системи користування цією інформацією заінтересованими відомствами і науковцями; створення методичних рекомендацій по використанню методів статистичного аналізу динаміки окремих видів економічних злочинів, методик організації статистичних спостережень за збитками від економічних злочинів. Необхідно створити надійний механізм збирання і використання відповідних даних не тільки на республіканському, але і на регіональному рівні.\nТехнічні заходи попередження злочинної поведінки у сфері економічної діяльності в умовах комп'ютерного управління рухом фінансових ресурсів і товарно-матеріальних цінностей повинні забезпечити надійну охорону, облік, своєчасне визначення кількісних і якісних показників цього процесу через розробку сучасних комп'ютерних систем на основі математичного моделювання умов виробничих процесів, систем охорони об'єктів, запровадження технічних приладів, контролюючих кількісні і якісні показники сировини, комплектуючих елементів на кожному етапі технологічного процесу. Надійні системи контролю повинні бути розроблені по всій лінії технологічного процесу: постачання сировини — її оплата і система розрахунків — виробництво — виготовлення готової продукції — транспортування вантажів — захист документації та цінних паперів, аналіз фінансових документів — умови одержання продукції — її реалізація. До технічних заходів профілактики економічних злочинів слід віднести також створення більш досконалих засобів охорони при транспортуванні сировини (особливо по трубопроводах), які б виключали можливість втручання в технологічний процес, розробку методів виявлення фальсифікованих продуктів і товарів.\nАле головне — це забезпечення правоохоронних і контролюючих органів сучасними приладами і методиками\nвиявлення правопорушень і злочинів, що здійснюються у процесі економічної діяльності.\nПравові заходи у сукупності з іншими відіграють важливу роль у попередженні злочинної поведінки у сфері економіки. Особливе значення вони мають у сучасний період зміни форм власності і побудови на цій основі ринкової економіки. Правозабезпечувальний механізм цього процесу не в достатній мірі відтворює і регулює реальні економічні зміни в суспільстві і господарській практиці.\nВдосконалення законодавства з урахуванням цих обставин має бути спрямоване на:\nа) забезпечення прав людини і громадянина;\nб) встановлення загальнообов'язкових правил поведінки на ринку для всіх господарських і управлінських структур;\nв) встановлення реальної системи санкцій для органів державного управління, юридичних та фізичних осіб за порушення законодавства стосовно споживачів;\nг) введення адміністративної та кримінальної відпові дальності посадових осіб за дії, що призводять до дестабі лізації функціонування господарського механізму і спричи няють шкоду суспільним інтересам;\nґ) приведення різних галузей законодавства до сучасних потреб суспільства;\nд) законодавче упорядкування підстав для надання відповідних пільг окремим суб'єктам підприємницької діяльності і встановлення кримінальної відповідальності за незаконне надання таких пільг;\nе) встановлення підвищеної кримінальної відповідальності за найбільш суспільне небезпечні форми економічної поведін ки, що призводять до підриву економічної безпеки країни;\nє) реформування законодавчого процесу шляхом скорочення його строків, впровадження незалежної експертизи, розробки проектів законодавчих актів колективами юристів, економістів, психологів і практичних працівників;\nж) вдосконалення правозастосовної політики, підви щення ефективності її діяльності з метою реалізації прин ципу невідворотності покарання незалежно від політично го і соціального статусу особи.\nСукупність правових заходів повинна створити таке правове поле, при якому будь-яке правопорушення або злочин у сфері економічної діяльності були б своєчасно виявлені, а також зробили б вчинення їх недоцільним як з боку державних службовців, так і окремих громадян.\nВиховні заходи мають важливе значення у формуванні економіко-правової свідомості людини. Вони повинні забезпечити її законослухняну поведінку в існуючій системі економічних відносин на всіх рівнях суспільного життя. Цей напрямок найскладніший у системі профілактики економічної злочинності. Адже завжди існують протиріччя між потребами особи у досягненні матеріальних благ і можливостями держави їх забезпечити. Це протиріччя обумовлено ненадійністю і неповнотою програм соціального захисту громадян з боку управлінського апарату і підприємницьких структур. Ось чому важливе виховне значення в сучасних умовах має:\n— виховання нетерпимості у громадян до порушення їх законних прав та інтересів як з боку державних службовців, так і підприємницьких структур;\n— використання різноманітних форм протесту з метою наведення у державі елементарних форм порядку в еконо мічному житті;\n— своєчасне звернення до відповідних правоохоронних і контролюючих економічну діяльність органів про факти вчинення злочинів;\n— активна участь у діяльності організацій по захисту прав споживачів;\n— виховання через засоби масової інформації стійкої громадянської позиції для захисту своїх прав, подолання стереотипів урівняльного мислення, ефективного протисто яння злочинним проявам у сфері економіки.\nА найважливіше значення має виховання в суспільній свідомості ідеї побудови високоефективної економіки, здатної створити людям надійні умови життя. І на цьому повинна бути зосереджена діяльність ідеологічного апарату держави і засобів масової інформації. Ідеологічні, виховні заходи мають бути спрямовані на посилення стимулів і мотивацій\nчленів суспільства до створення гідних умов економічного існування та активної протидії порушенням соціально-економічних підвалин такого існування.\nЕкономіко-правові заходи боротьби з економічною злочинністю. К, 1996.\nКальман О. Г. Господарсько-правова статистика і проблеми попередження економічних правопорушень // Право України. 1995. №1.\nПреступность в Украине. 1994. № 2.\nПопович В. М. Тіньова економіка: теоретичні основи дослідження. К., 1996.\nТурчинов О. Тіньова економіка. К., 1998.\nЗЛОЧИННІСТЬ У МІСЦЯХ


Г. Москаль: «Ми щиро вдячні Угорщині, яка вкотре відгукнулася на наші проблеми й прийшла на виручку…»\nУгорщина передала Закарпатській області як гуманітарну допомогу партію рідкого хлору для знезараження питної води (+ ФОТО)\nУряд Угорщини передав Закарпатській області партію рідкого хлору для знезараження питної води, яка централізовано подається населенню. У вівторок (24.02) вантажівка з хлором прибула з Угорщини через Міжнародний пункт пропуску «Тиса», що на українсько-угорському кордоні. З угорського боку вантаж супроводжував генеральний консул Угорщини в Ужгороді Йожеф Бугайла, з українського боку партію хлору в присутності засобів масової інформації прийняв голова облдержадміністрації Геннадій Москаль.\n– Після того, як в Україні виникла критична ситуація з поставками хлору вітчизняного виробництва, ми звернулися до Генерального консульства Угорщини в Ужгороді з проханням про допомогу, – розповідає Г.Москаль. – І одразу отримали позитивну відповідь. Сьогодні на Закарпаття прибули три тонни рідкого хлору, які отримає Ужгородський водоканал. А звідти ми розподілимо цю стратегічно важливу речовину по районах у залежності від потреби. Загалом Угорщина готова поставити 15 тонн хлору, якого вистачить для безперебійної роботи 18 підприємств водоканалу Закарпаття протягом півтора місяця. Хочу підкреслити, що проблема з хлором в Україні має штучне, а не об’єктивне підґрунтя, в результаті чого можуть постраждати прості люди. Тому Закарпаттю дуже пощастило, що воно має такого сусіда. Від імені мешканців області щиро дякую Угорщині яка завжди приходить на виручку в скрутні часи…\n– Угорщина, як і Україна, використовує хлор для знезараження питної води і має власне його виробництво, – повідомив Генеральний консул Угорщини в Ужгороді Йожеф Бугайла. – Ми чудово розуміємо, до чого може призвести відсутність цієї речовини на підприємствах водоканалу, тому не могли не відгукнутися на прохання Закарпатської облдержадміністрації. Наголошую, що допомога Угорщини стосується всіх мешканців області, незалежно від їх національності. Наш уряд і надалі надаватиме Закарпаттю різноманітну гуманітарну допомогу.\nНагадаємо, що через зупинку українського підприємства «Дніпро-Азот» запасу хлору для безперебійної роботи 18-ти насосно-фільтрувальних станцій області залишилося на кілька тижнів. У разі відсутності хлору підприємства змушені будуть припинити свою роботу й зупинити централізоване постачання води населенню, що неминуче призведе до спалаху інфекційних хвороб. Щоб не допустити цієї ситуації, Геннадій Москаль звернувся до Генерального консульства Угорщини в Ужгороді з проханням надати Закарпаттю як гуманітарну допомогу партію рідкого хлору


Витяжка кухонна телескопічна ELEYUS LOTUS 1000 60 BG (бежева) : продаж, ціна у Тернополі. Кухонні витяжки від "ELEYUS - національний бренд вбудованої техніки" - 1210819296\nВитяжка кухонна телескопічна ELEYUS LOTUS 1000 60 BG (бежева)\nВитяжка кухонна телескопічна ELEYUS LOTUS 1000 60 BG (бежева) Закінчується\n2 769 грн.2 495 грн.\nELEYUS LOTUS 1000 60 BG – це телескопічна витяжка від ТМ ELEYUS, одна із новинок 2020 року.\nКорпус витяжки ELEYUS LOTUS 1000 60 BG є класичним для телескопічних витяжок ТМ ELEYUS, його висота становить 138 мм, що дозволяє легко вмонтувати її у стандартний модуль для вбудованої техніки. Витяжка представлена у розмірі 60 см. Сучасний та надійний висувний механізм прикрасить кухню будь-якого стилю та дизайну, а висувна телескопічна панель забезпечить додаткове втягування. У своїй продукції ми застосовуємо високотехнологічні телескопічні направляючі нового покоління, відмінними рисами яких є нульове зажирення та легкий хід панелі.\nВитяжка представлена у широкій кольоровій гамі – чорна, біла, коричнева, бежева та нержавіюча сталь+сіра. Як і на всю продукцію ТМ ELEYUS на кухонну витяжку ELEYUS LOTUS 1000 60 BG діє гарантія 5 років.


Проект резолюції ООН по Криму: Україна вимагає пустити на півострів спостерігачів — The BesT\nУкраїна представила в комітеті Генеральної Асамблеї ООН проект резолюції, в якому вимагає від Росії «покласти край всім ущемлениям прав людини стосовно жителів Криму», а також допустити на півострів міжнародних спостерігачів.\nДокумент підготовлено у співавторстві з 38 країнами, включаючи Великобританію, США і Францію. Розглянути його планується 15 листопада. У разі, якщо проект резолюції буде схвалений, його винесуть на голосування на пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, передає ТАСС.\nПредставляючи документ у комітеті ГА ООН, постійний представник України при ООН Володимир Єльченко в черговий раз заявив, що Крим був окупований, а 2,5 мільйона жителів півострова «страждають від авторитарного режиму, безпорадні і позбавлені можливості захищати свої права». У резолюції Україна також вимагає скасувати прийняте Верховним судом РФ рішення про визнання меджлісу кримсько-татарського народу екстремістською організацією.\nУ свою чергу заступник постпреда РФ Євген Загайнов заявив, що підготовлений Україною документ націлений на розв'язання пропагандистської кампанії з метою чинити тиск на Москву.\nРеферендум про возз'єднання з Росією було проведено в Криму 16 березня 2014 року. У ньому взяли участь понад 80% що мають право голосу. «За» проголосували 96,7% виборців. Київ відмовився визнавати підсумки референдуму.\nПоцелованний Софі Лорен за порятунок дітей нижегородец став педофілом →\n← Путін: історія та традиції нікуди не подінуться


Мильна статистика в медицині\nІнформація – це, ймовірно, найважливіша річ у всіх сферах життя.\nІнформація під час екзамену дарує високу оцінку.\nІнформація під час війни – перемогy над ворогом.\nІнформація в медицині – перемогy над хворобою.\nПерефразую: інформація під час діагностики та лікування хвороби рятує життя.\nТа чи мають наші медичні державні органи об'єктивну та достовірну інформацію?\nВ галузі медицини, ймовірно, що ні.\nЛікувальний заклад стаціонарного типу. Він займається лише плановими операціями. Невідкладна допомога не надається. Розуміється, що в цей заклад потрапляють пацієнти лише по направленню поліклініки. Для отримання стаціонарного лікування. Інших шляхів потрапляться не повинно існувати.\nЯк Ви думаєте, чи оглядають і лікують лікарі цього закладу поліклінічних хворих?\nГіпотетично – ні.\nПрактично – так.\nІ про це знають усі. Пацієнти. Лікарі. Головні лікарі. Керівники від медицини міського та обласного рівня. Відділ статистики МОЗ про це теж знає.\nЧи вносять ці лікарі зі стаціонару інформацію про лікування поліклінічних пацієнтів?\nНі. І ще раз ні. Тому що вносити нема куди. Документів таких для стаціонару не передбачено!\nІ це заборонено\nЦі пацієнти просто відсутні в медичній статистиці МОЗ\nТепер поглянемо на це питання з під іншим кутом. А саме з точки зору збору медичної статистики.\nКожен рік МОЗ отримує звіти про діяльність лікувальних закладів. Стаціонари, поліклініки, лабораторії і так далі. Усі надсилають паперові стоси медичної звітної документації. Відділ статистики їх обробляє та осмислює, як уміє\nА тепер кілька простих питань:\nЧи потрапляє до звітів інформація про поліклінічних пацієнтів, які лікуються в стаціонарі без реєстрації?\nЧи вносять лікарі стаціонару інформацію про пацієнтів, які мають лікуватися в поліклініці?\nЧи інформація, якою оперує МОЗ є об'єктивною?\nВідповідь проста і зрозуміла.\nЦі пацієнти просто відсутні в медичній статистиці МОЗ.\nЦе простий і малозначущий випадок неефективності збору та обліку статистичної інформації сучасною системою охорони здоров'я України. Хоча назвати цю систему сучасною не повертається язик.\nЗдається, що це не є важливим. Вказано лиш на невеликий сегмент невідповідності статистики реаліям життя.\nТому що на основі спотворених та невірних даних правильні рішення прийняти неможливо в принципі.\nА при тому рівні ефективності управлінців в МОЗ, рішення та події можуть набувати катастрофічного характеру. Фінансування, рішення щодо кадрів, капітальні затрати – вся ця інформація не корелює з істиною статистикою медицини.\nІ все це за наші кошти. І все це наше здоров'я\nПринципово – так.\nЧи можуть це зробити сучасні керівники МОЗ?\nНа це питання я задам своє запитання: «Чому протягом 25 років Незалежності ці ж керівники (а вони, повірте мені ті самі) нічого не змінили?»\nВпевнений, що відповідь на нього Ви знаєте точно.\nКерівник проекту "Медична Інформаційна Система":


В Ірані відбулося випробування балістичної ракети\nБалістична ракета «Шахаб-3»\nІранські ЗМІ повідомили сьогодні про успішно проведене випробування балістичної ракети «Шахаб-3» середнього радіусу дії.\nЦя ракета може вражати цілі на відстані до двох тисяч кілометрів, тобто і об’єкти на території Ізраїлю. Випробування пройшло в рамках великих військових навчань, що почалися в Ірані в понеділок. Метою нинішніх маневрів Тегеран назвав прагнення продемонструвати здатність країни відбити будь-яку «ворожу атаку ззовні».\nВійськові навчання співпали з міжнародними переговорами щодо іранської ядерної програми, що проходять сьогодні в Стамбулі. П’ять постійних членів Ради Безпеки ООН і Німеччина домагаються від Ірану відмови від процесу збагачення урану, щоб запобігти можливості отримання ним ядерної зброї.\n1 липня набуло чинності запроваджене Євросоюзом ембарго на імпорт іранської нафти. Раніше США запровадили санкції, що передбачають заборону фінансових операцій з іранськими банками. Мета санкцій – змусити Іран відмовитися від ядерних розробок, які, на думку країн Заходу, можуть мати військове призначення. Тегеран відкидає ці звинувачення і заявляє, що його ядерна програма носить мирний характер.


Відкритий ВЕБІНАР з Оленою Дерев'янко\nВідкритий вебінар з Оленою Дерев'янко на тему "Світ, схиблений на репутації"\nВідкрито реєстрацію на вебінар 2 вересня 2021 року о 17:00!\nКожен з вас може відвідати вебінар від Олени Дерев'янко, послухати цікаву лекцію та навіть задати власні питання\nВіце-президент Української PR-Ліги\nСпівзасновник і партнер Агентства PR-Service з 2003 року. Віце-президент групи DCH Олександра Ярославського\nСенатор Європейського економічного сенату. Доктор економічних наук і професор (Україна), PhD Political Economy (Швейцарія)\nАвтор понад 200 наукових і науково-популярних статей, монографії «Управління репутацією в бізнесі», виданій на 3-х мовах, а також двотомника публіцистичних есе «Опыты ясномыслия»\nОлена Дерев'янко — автор КНИГИ "ОПЫТЫ ЯСНОМЫСЛИЯ. ЭССЕ О ВЛАСТИ, ДЕНЬГАХ И ЛЮДЯХ ЭПОХИ ПОСТПРАВДЫ"\nЛекція-роздум про те:\nщо таке репутація: мета чи інструмент\nщо не так з політиками в Україні і в світі\nщо значить репутація для сучасного бізнесу\nскільки «людей-брендів» потрібно світу\nяке майбутнє чекає людство.\nРеєструюся на вебінар 2 вересня\nДля всіх, хто бажає ефективно займатися політичною діяльністю, отримати досвід та розпочати власну політичну кар'єру.\nУсім активним громадянам, студентам, хто прагне внести певний вклад в розвиток держави та працевлаштуватися у сфері комунікацій на державному рівні.\nГрунтовну та повчальну лекцію про політику, бізнес та репутацію\nЛише уявіть! Ви самостійно задаватимете тему для спікера. Олена розповідатиме про все, що цікавить: політка та піар, репутація та професія, комунікація та експертність, наука та багато іншого!\nОлена поділиться власним життєвим досвідом роботи у різних сферах з питань репутації, комунікацій, письменника та політичного експерта.\nВи гарантовано візьмете участь в конструктивній дискусії з Оленою. Не пропустіть такої можливості!\nРеєстрація на вебінар Олени\nДякуємо! Ви зареєструвались на вебінар. Зберігайте посилання на зустріч о 17:00


Про нас - Дзеркало тижня 13-03-2001\nДзеркало тижня, №13 (337) 2001\n«Ї»: «МИ ЗАХИЩАЄМО ОСТАННІЙ БАСТІОН ЧЕСТІ УКРАЇНСЬКОЇ КУЛЬТУРИ»\n© Дзеркало тижня 2001\n«Ми заполонили геть увесь український ринок, — запевняли мене редактори часопису «Ї», — інша річ, що цей ринок складається з чотирьох книжкових магазинів на всю Україну: двох магазинів у Львові та двох яток на київських книжкових ринках».\nКілька років тому моя подруга (талановита українська поетеса) поцікавилася, чи часом не чула я про такий собі журнал «Ї». Наші спільні полювання по книжкових магазинах нічого не дали. Лише через рік пощастило знайти ятку з цим виданням, але враження довго залишилось таким, ніби журнал створюють ледь не міфічні персони для обраних і долучитися до нього, зважаючи, до того ж, на тривалі пошуки, — означає замахнутися на святе. Розмова в редакції журналу цього уявлення не спростувала, адже з’ясувалося, що певною мірою це — свідома політика редакції.\nЯкщо ж і геть серйозно, то відомий львівський філософ Тарас Возняк із колегами працює над цим унікальним виданням уже одинадцять років. Окрім самого журналу, вони у різний спосіб — семінарами, перекладами книжок — намагаються донести до України найсучасніші ідеї-хіти, які продукують Європа та Америка. Інше питання: чи так уже тих ідей в Україні чекають?\nВтім, наївно було б сподіватися, що такого роду видання в Україні матиме великий попит. Але у волаючій незатребуваності такої колосальної, цікавої і просто необхідної праці, здається, є якийсь величезний гріх, наш, спільний. Щось у цьому є від чорної магії: існує такий собі орден «Ї» , всередині якого обговорюють найтонші матерії політики та культури, і водночас ті, хто повинен реально втілювати ці ідеї в життя, навіть, переважно, і прочитати їх не зможуть — мовою не володіють. Втім, таке в історії (і не лише українській) траплялося не раз і не зупиняє ні головного редактора часопису «Ї» Тараса Возняка, ні редактора Андрія Павлишина. ...Поки що. Та й песимізму такого вони не поділяють — може, тому, що в Києві все видається трішки інакшим, ніж у Львові.\nРозмову ми й почали з тих проблем, через які журнал не завжди може дійти до «своїх», справді зацікавлених у ньому людей.\nТ.Возняк: По-перше, є труднощі з дистрибуцією, тому що книжковий та журнальний ринки в Україні було знищено. Скажімо, в Одесі наш журнал з’являється тільки завдяки тому, що ми маємо там друзів. А коли йдеться про те, щоб була якась мережа, поширення, як колись при «бєзврємєнно почівшем Совєтском Союзє» — Союздрук, то на місцях журнал просто не беруть.\nА.Павлишин: Я не хотів би зводити проблему лише до відсутності мережі дистрибуції. Найістотніший аспект, на мою думку, той, що наш потенційний клієнт неплатоспроможний, і ми не можемо ризикнути оголосити передплату на журнал, оскільки навіть для тієї невеликої кількості, яку зараз друкуємо, як правило, шукаємо різного роду дотації.\nТ.В.: Бо собівартість журналу набагато вища, ніж його ціна у продажу.\nА.П.: І це лише одна причина того, що ми не даємо журнал у вільну передплату. А друга — та, що ми би хотіли цілеспрямовано впливати на певні групи, і в даному випадку ми намагаємось формувати свого читача і тим групам нав’язувати контакт. Ми надсилаємо цей журнал до бібліотек, ми насамперед рекламуємо веб-сторінку через пресу, і ми найбільшу надію покладаємо на перевидання, адже історичний досвід у нашій державі засвідчив, що тільки електронні, мережеві нет-медіа вільні, а для нас свобода, незалежність — це, власне, найцінніше.\n— А який тираж вашого видання?\nТ.В.:У друкованому вигляді історично ми видавали від тисячі до двох тисяч екземплярів кожного числа. Для України, чесно кажучи, це немало. Але, крім того, є електронний варіант журналу, і ми ще видаємо іншу продукцію — книжки, різного роду менші видання. Третина екземплярів безплатно розсилається поважним академічним бібліотекам України, дипломатичним представництвам в Україні. Крім того, частину тиражу окремих випусків ми друкуємо ще й німецькою мовою і поширюємо їх у Німеччині, а не в Україні, тобто розсилаємо депутатам Бундестагу, Європарламенту, тим групам, на які ми хочемо впливати, щоб мати якийсь ефект.\nА.П.: З другого боку, не можна осягнути неосяжне, слід намагатися впливати на тих, на кого можна сьогодні вплинути. Можливо, завтра ми розширимо коло наших потенційних рецепторів. Як на мене, питання стоїть так: а чи можемо ми взагалі широко вплинути на інтелігенцію, скажімо, Центральної чи Північної України? Чи є між нами певна інтелектуальна сумісність? Зараз ми з допомогою журналу гомогенізуємо наше галицьке середовище, намагаємось його уодноманітити, знайти спільний інтелектуальний дискурс, залучаючи до цього дискурс польський, російський, німецький, до певної міри американський. Наступним кроком мала б бути гомогенізація дискурсу з інтелігенцією Центральної та Північної України.\n— Як би ви могли охарактеризувати вашу цільову аудиторію і динаміку її розвитку: чи вона змінюється протягом часу? І які є тенденції її розвитку?\nТ.В.: Видання розростається в електронному напрямі, паперова версія є теж фіксуванням, але навіть за кількістю матеріалів електронні версії більші інколи удвічі. До користувачів Інтернету легше доступитися.\nА.П.: Цільово ті, на кого ми завжди розраховували, — це вчені середньої та молодшої генерації, студенти, які працюють у гуманітарній сфері або цікавляться гуманітарними проблемами, незалежно від своєї освіти, ті, хто цікавиться поєднанням практичної політики і культурології як її обґрунтуванням, і ті, хто цікавиться українською культурою загалом, у найширшому розумінні цього слова.\nТ.В.: Чому українською? Ми не є пропагандистами української культури. Не треба зміщувати акценти. Те, що це видається українською мовою або перекладено з інших мов, — це не означає...\nА.П.: Ми зробили ставку на тих, хто працює в мережі Інтернет, бо це молода, динамічна група, а також так простіше і швидше дійти до іноземних читачів. І матеріально це значно дешевше. А те, що начебто немає нашого очевидного впливу на ситуацію, — то це ілюзія. Ті люди, які нас цікавлять, переважно добре відгукуються про нас. Є рецензії в найкращих мережевих виданнях Росії, є відгуки про наш журнал у Німеччині, в Польщі, в кількох київських газетах. А те, що їх немає щодень на рівні київських мас-медіа, — то це може бути свідченням не того, що з нами не рахуються, а, навпаки, того, що з нами не хочуть рахуватися, нас не хочуть бачити, бо ми незручні і не вписуємося в певні моделі.\nТ.В.: Гадаю, що кращого журнального електронного видання, потужнішого, масивнішого в Україні просто не існує. Воно доступне і тут, і в Новій Зеландії. Щодо політичного впливу, то він значно більший, ніж інших видань. Уже два роки поспіль правлячий блок ФРН, по суті, свою зовнішню політику формує у певній співпраці, а часом навіть і з подачі нашого видання, якщо говорити про партію зелених Німеччини. Двічі поспіль конференції із зовнішньополітичної стратегії ФРН, які відбувалися три тижні тому і рік тому, фактично є розгортанням нашої спільної теми — розмови про кордони. Себто про статус східного кордону і проблематику розширення ЄС на схід. А в першу чергу статус польсько-українського кордону — це головна тема для нас. Якщо говорити, що Йошка Фішер тими справами займається, а Зленко ними не займається, то це проблеми Зленка, а не Йошки Фішера.\nА.П.: Повертаючись до нашої популярності і впливовості, то ще одним фактором, який зумовив таку нашу невидимість, є те, що навколо нас жодного разу я не спостеріг якогось скандалу.\nТ.В.: Ну, ми люди порядні, в краватках ходимо.\nА.П.: Навіть якісь найкрутіші провокації, на кшталт єврейського номера чи номерів, присвячених українсько-польським відносинам, де просто говорилися речі дуже прикрі для українців, — викликали тільки мовчання, повну відсутність відгуку в усіх середовищах.\nТ.В.: А от перед вами лежить число, присвячене проблематиці глобалізму. Наступне число теж буде присвячене проблематиці кордону і вийде чотирма мовами, ідентичних чотири польською, українською, французькою і німецькою.\nА.П.: Це свого роду дайджест попередніх номерів. Якогось нового внеску у розвиток політичної думки ми не робимо, зате перекладаємо іншими мовами тексти української тематики. А наступного року номери будуть присвячені правам людини і формуванню громадянського суспільства, молодіжним субкультурам та ролі молоді у політичному житті, ролі церкви, духовності, 10-річчю національного державного проекту України. Ми тільки другий рік ставимо в центрі якусь соціальну тему, раніше ми робили наголос на темах міжнаціональних стосунків, бо, власне, з цього починалося. Журнал видавався як дзеркало наших поглядів на міжнаціональні стосунки у полікультурному регіоні, в Галичині, де знаходили спільну мову та віками співіснували поляки, євреї, останнім часом росіяни, і ми даємо не зовсім традиційний дискурс поглядів на ці всі міжнаціональні стосунки.\nДо того ж, що дуже важливо, ми регулярно запрошуємо на наші семінари людей типу Збіга Бжезинського чи П’єра Снерра з центру політичних досліджень у Парижі, наступного року в нас уже є домовленість із редактором журналу «Про еt Контра» з Москви Паулою Сільванською, а також колегами з Польщі, Німеччини, Англії. Оскільки ми відкриваємося світові, світ відкривається і нам. Ми намагаємося перекладати ті іноземні книжки, які є «бестами» сьогоднішнього і завтрашнього дня, щоб вводити публіку в сучасний західний дискурс. Але тут усе пов’язано з тим, що держава, як на мене, не зацікавлена в інтелектуалізації населення, в тому, щоб культура розвивалася, щоб книжки якісь видавалися. Навіть високі чиновники книжок не читають.\nТ.В.: Дуже добре росіяни кажуть — «оглуплєніє народа»...\n— Щодо глобалізації і «оглуплєнія». Відомий правозахисник Сергій Набока нещодавно сказав, що українська культура дуже невчасно вийшла на арену як самостійне явище, тому що, з одного боку, були дуже сильні зовнішні російські впливи, а з другого — теж зовнішнє, але глобалізація. Чи солідарні ви з ним у цьому? Які позиції ви обстоюєте щодо глобалізації?\nТ.В.: Я би, по суті, згодився з ним, тому що національні відродження відбулися в Західній Європі на початку XIX століття, у Центральній Європі де-факто на переломі сторіч. І тут ми зі своїм запізнілим патріотизмом приходимо тоді, коли відбуваються, з одного боку, процеси нівеляції, але, з другого боку, глобалізація — це не завжди уніфікація чи нівеляція.\nА.П.: Блискучу відповідь на це запитання дав Фрідман у своїй книжці «Лексус і оливкове дерево» (лексус — це суперсучасний японський автомобіль, який складають майже виключно роботи, а оливкове дерево — це символ прив’язаності до традицій, незнищенний у жодну епоху глобалізації). Там є вражаючі приклади. Скажімо, коли рабин біля Стіни плачу тримає мобільний телефон, а його співрозмовник із Франції молиться, щоби його молитва була почута біля Стіни плачу. Або коли він описує спеціальні сигналізатори в літаках: сучасні літаки провідних західних авіакомпаній оснащені спеціальними сигналізаторами, які показують, де схід, щоб мусульманин міг під час польоту правильно помолитись, повернувшись обличчям на схід. Це приклад того, що ніяка глобалізація не зможе знищити культурного елемента, того оливкового дерева, прив’язаності до традицій, яку вона, навпаки, підтримуватиме і розвиватиме. Наприклад, я вважаю, що Інтернет, глобальна мережа, — це шанс для української мови не загинути тоді, коли занедбано ринок української книжки. І, може, не в останню чергу завдяки Інтернету буде створена позитивна настанова щодо цієї культури.\n— Чи поділяєте ви думку, яку висловив Микола Рябчук, що українська культура існує в Україні як маргінальна, навіть як діаспорна, і що її творці творять навколо себе своєрідне гетто?..\nТ.В.: Кожен творець свого гетто. По-перше, не треба гетто творити навколо себе. По-друге, це є почасти людська ментальна установка, а по-третє, Україну треба любити руками для того, щоб мати право що-небудь говорити про Україну чи про українську культуру: треба спочатку довго працювати.\nА.П.: Адреса наша відома, ми вже рік маємо офіс, і писати, дзвонити можна вже дуже давно. Якщо ви гадаєте, що є обвал дзвінків, шквал листів, то це не так. З Росії є, а з Києва немає.\nТ.В.: Я згадав історію, розказану Вадимом Скуратівським. Будучи студентом, він пішов у бібліотеку Київського університету подивитись на журнал «Колокол», який перевернув історію Росії. Виданий він був накладом дуже маленьким, до Росії потрапило до ста екземплярів. Коли ж В.Скуратівський узяв цей журнал до рук, виявилося, що він був нерозрізаний — його ніхто не прочитав у Києві. Насправді ситуацію змінює не натовп, як учили нас комуністи, а зовсім небагато людей.\n— Чи не турбує вас те, що ваша цільова аудиторія досить вузька, і видання, можливо, не впливає належним чином на культурні і суспільно-політичні процеси в України?\nТ.В.: У нас немає жодних амбіцій, ми не «властітєлі дум», — по-перше, той час минув, а по-друге, ми лише інструмент. Зрештою, у тих семінарах, що ми організовуємо, задіяно вже кілька сот людей зі Львова і навіть з Києва, Польщі, Німеччини, вони набагато молодші, вони будуть жити довше, ніж я. І тут закладається те, що буде основою згодом.\nА.П.: Ще час не настав. Журнал «Культура» довбав польське середовище 40 років, перш ніж до чогось додовбав. Перші 20 років вони не були впливовими, лише через 40, а то й 50 років почали з’являтися перші паростки. Цей журнал так змінив польське середовище, що навіть посткомуністи його визнають, і Квасьнєвський ходить, притиснувши його до серця.\n— Може, тоді треба апелювати до ширшого кола людей, а не тільки до посередництва тих, хто потім розноситиме певні ідеї? Може, навіть на компроміс іти певною мірою?\nТ.В.: Звичайно, є різні журнали, є різні центри, і вони мають бути. Це як різні страти. Мають бути академічні журнали, мають бути журнали інтелектуального рівня, як ми. Думка має тиражуватися і спрощуватися, має бути весь той спектр. І один журнал чи одне видання «за всю Одесу» не може відповідати. Ми, принаймні, прикриваємо голий зад української культури, щоб не було «мучітельно стидно» за те, що у нас взагалі нічого немає.\nА.П.: Я би не оцінював стан української людності як апатію, я би оцінив його як розгубленість. Українці не такі вже затуркані, затиснені, вони готові реагувати адекватно на певні ситуації. Але я собі зараз не уявляю, як можна реагувати адекватно на ситуацію навколо справи Гонгадзе. Я гадаю, маси українців не можуть визначитися в цій ситуації тому, що вони не мають тих моральних авторитетів, які б їм однозначно сказали морально прийнятну істину. Був би в нас якийсь такий Ганді, який би мав один лише велетенський моральний авторитет, то люди пішли б за ним. У нас таких Ганді і на 10 відсотків немає.\nМи не політики, які займаються безпосередньою політичною практикою, ми, радше, девіації якісь, винятки з політичного процесу, тому що ми не можемо впливати ні на тих 10 відсотків, які сконцентрували у своїх руках все майно в Україні, ні на тих 90 відсотків, які живуть нижче рівня бідності. Ми десь збоку, поза всіма можливими системами, ми захищаємо останній бастіон честі української культури.\nЩось треба міняти, і я думаю, що нам треба розпочинати діалог з київськими інтелектуальними осередками, з харківськими. Ми насправді не знаємо цих людей.\nТ.В.: Кого ти не знаєш? Усіх ми знаємо.\nА.П.: Наш реальний порятунок — це надія не на Європу, не на Росію, а надія на самих себе, на реалізацію того інтелектуального потенціалу, якого ще в Україні трохи є. Українці дали масу цікавих ідей і концепцій у ХХ столітті. Треба не пишатися тим, що ми українці, а використовувати те, що ми українці. А наразі ми більше пишаємося, що ми українці.\nТ.В.: Поки що ми достатньо освічений народ, окремі навіть красиві, і, виходячи з того, маємо величезний ресурс. Навіть той ресурс совкової освіти — він був достатньо сильним, і рештки ще є.\n— Чому символом свого журналу ви взяли літеру Ї?\n— Літера Ї існує в українській культурній традиції 125 років, а літера Ґ — вже понад 300 років. І якщо говорити про символ, то Ґ було б більшим символом. Але ми вибрали Ї: хороша літера, в якій є неоднозначність, у якої є дві крапки згори, а не одна, і взагалі вона дуже гарна, візуально схожа на двох пияків, які йдуть, співаючи про вурдалаку, свого батька, тиняючись попідтинню...


Графічний планшет Mijia LCD Small blackboard 13.5 White (XMXHB02WC) - купити в Україні: ціна, фото, характеристики та відгуки в інтернет-магазині eStore.\nГрафічний планшет Mijia LCD Small blackboard 13.5 White (XMXHB02WC)\nКод товару: 228120\nГрафічний планшет Mijia\nГрафічний планшет Mijia LCD з діагоналлю 10 дюймів має розміри 244 х 173 х 6 мм і важить 195 г. Екран з діагоналлю 10 дюймів більше підходить для розкриття творчого потенціалу дитини.\nГрафічний планшет Mijia має практичний корпус з АБС-пластика, а також використовує технологію дуже чутливого датчика тиску і рідкокристалічний РК-дисплей, який виготовлений з комбінації рідкокристалічних полімерів.\nУ ньому використовуються 4 неодимо-залізо-борних магніту, які володіють магнітною силою для більш м'якого письма. Тому при листі товщина букви буде залежати від сили, що додається до кінчика пера і екрану планшета.\nЩоб забезпечити зручність, простоту і гнучкість використання, виробник оснастив ЖК-планшет для малювання однією кнопкою фізичного стирання.\nЖК-екран споживає лише невелику кількість енергії, коли ви видаляєте інформацію. Якщо прати написи і малюнки з екрану планшета до 100 разів на день, заряду батарейки CR2025 може вистачити на 365 днів.


На Світязі раптово померли двоє відпочивальників\n4 Сер, 2017 Пригоди\nМедикам не вдалося врятувати життя двох людей, яких спіткала раптова смерть під час відпочинку на Шацьких озерах.\nГаряча пора в роботі працівників Шацького відділення поліції пов’язана з розпалом курортного сезону на Шацьких озерах, інформує Район.Шацьк.\nІз 26 липня по 1 серпня в чергову частину правоохоронного органу надійшло 92 заяви про правопорушення і пригоди. Причини найпоширеніших звернень – крадіжки особистого майна, дорожньо-транспортні пригоди, гучна музика в закладах відпочинку, бійки, шахрайство і трагедії.\nЗа цей період у районі померло четверо осіб, у тому числі двоє відпочивальників. Так, у селі Гаївка померла 63-річна жителька міста Гостомель Київської області, яка перед смертю скаржилася на спазми в шлунку. 72-річний житель міста Львів відійшов у вічність на базі відпочинку села Світязь. Причини смерті не відомі.


Реабілітаційний центр в Донецьку - центр реабілітації для наркозалежних, реабілітація в Донецьку\nЛікування наркоманії в наркологічному диспансері в Донецьку\nНаркоманія - це проблема не однієї країни і навіть не одного континенту. Наркотики є скрізь - будь то захід або схід, південь або північ, мегаполіс чи селище, розвинена країна або країна третього світу. Відповідно, чим великих масштабів стає ця проблема, тим більше виникає потреба в боротьбі з нею, чим більше виявляється наркозалежних, тим більше і різних методик і клінік, спрямованих на допомогу цим людям. Лікування наркоманії в Донецкеочень важливий аспект життя.\nДонецький обласний наркологічний диспансер\nГеографія наших реабілітаційних центрів охоплює територію України і Росії. Крім того, на сьогоднішній день філії нашого центру відкрилися на території Ізраїлю, Болгарії, Білорусії, Америки та Німеччини. Ми дотримуємося думки, що допомоги потребує кожен наркозалежний чоловік незалежно від регіону його проживання. Звернувшись в наш реабілітаційний центр, ви можете не турбуватися про свою конфіденційності, тому що ми надаємо повністю анонімне лікування наркоманії в Донецьку. Якщо поведінка ваших родичів починає викликати побоювання, то вони можуть пройти ефективне лікування підліткової наркоманії в Донецьку за допомогою відомої методики «12 кроків» в нашому наркодиспансері. Наш наркологічний диспансер в Донецьку знаєш кращі методи лікування наркоманії.\nНаркологічний центр і клініка в Донецьку\nНа базі нашого реабілітаційного центру проводиться лікування наркозалежності в Донецьку, по всій Україні і за кордоном. Паралельно з лікуванням наркоманії, у людини, який проходить реабілітацію за кордоном, буде можливість ближче познайомитися з іноземними традиціями і культурою. Відвідування театрів, музеїв, виставок, памятних місць є невідьємною частиною одужання і духовного наповнення кожного, хто звернувся за допомогою.\nМайже всі з тих хто брали різноманітні види наркотиків, хоч це легкі або важкі наркотики, коли вони намагалися кинути вживати наркотики і різні наркотичні речовини, вони говорили, що їх однаково тягне до наркотиків. Тому що вони потрапили в пастку наркотиків і стали жертвами пристрасті до наркоти. Спочатку людина далеко не розуміє що наркотичні речовини несуть шкоду, а пізніше ставати надзвичайно пізно, вони трапляються в залежність від наркотиків.\nДонецький міський наркологічний диспансер\nКрім цього, ми проводимо лікування наркоманії в Донецьку і в інших містах. Якщо у вашій родині виявилася проблема залежності, або ви точно не знаєте, але бачите, що з вашим близьким стали відбуватися зміни (в характері, поведінці, зовнішності), не втрачайте час! Зверніться до нас по телефону, щоб отримати відповіді на всі хвилюючі вас питання або відвідайте безкоштовну консультацію психолога. Щоб отримати більш детальну інформацію, зателефонуйте по одному з телефоном нашої гарячої лінії.


Конфлікт на сході України завітав у дім літньої пари – UNHCR Ukraine\nПану Сергію та його дружині довелося самостійно розібрати бомбу, яка влучила у їхній дім у зоні конфлікту, що призвів до внутрішнього переміщення понад 1,5 млн. осіб.\nAвтор Хуго Райхенбергер, Луганськ, Україна | 26 лютий 2018\nПан Сергій* та його дружина Наталія під час обстрілів ховаються у підвалі. © УВКБ ООН\nТого дня у серпні 2014 року було незвично тихо, коли у дім 85-літнього пана Сергія* та його дружини Наталії завітав непроханий гість: ракета шести метрів завдовжки.\nЛітня пара вже звикла до обстрілів. Починаючи з березня того року їхнє село Переможне на сході України знаходилося близько до фронту бойових дій, і більшість мешканців села втекли. На очах у пана Сергія та пані Наталії тихе та процвітаюче місце перетворилося на поле бою.\nПід час обстрілів вони ховалися у підвалі, де зазвичай під час холодних зим зберігалися їжа та овочі. Підвал став їхнім домом у найтяжчі часи конфлікту протягом серпня 2014 року, коли більшість сусідніх будинків були зруйновані.\nПроте, одного дня обстріли раптом припинилися. Помітивши це, пан Сергій вийшов зі свого імпровізованого бункеру.\n«Це був дивовижний день: дуже гарне блакитне небо, тихо, немов благословення, і тут це трапилося», – згадує він.\n“Був дивовижний день.”\nЗненацька, у блакитному небі з’явився довгий металевий об’єкт і пробив дах будинку, який пан Сергій побудував понад 40 років тому. «Навіть не постукав!», – жартує він.\nЦе була ракета «Смерч» шести метрів завдовжки: вона прорвалася крізь перший поверх і зарилася на метр у підлогу. Лише один з чотирьох зарядів ракети голосно вибухнув, струснувши фундамент будівлі та вкривши будинок пилом.\n«Перше, що я зробив, – каже пан Сергій, – так це привітав гостю та сказав їй, що це трохи не той вид гуманітарної допомоги, на який я чекав того дня».\nПан Сергій звернувся до групи з розмінування, сподіваючись, що вони зможуть прибрати бомбу з його оселі. Але, прийшовши до нього, спеціалісти повідомили йому, що єдиним варіантом буде підірвати бомбу – і, разом із нею, весь будинок.\nСергій показує співробітнику УВКБ ООН у Луганську місце, куди влучила ракета. © УВКБ ООН\nПісля того, як пан Сергій наполіг на тому, що він хоче зберегти свій будинок, спеціалісти жартома сказали йому, що єдиним варіантом буде розібрати цю бомбу на деталі – нездійсненне завдання, яке б поставило під загрозу його власне життя та життя інших. «Коли я почув це, сказав їм: «Дякую за гарну пораду, хлопці! Тож забирайтеся звідси швидше, бо я почну роботу прямо зараз!»\nТого ж дня чоловік почав розбирати бомбу – деталь за деталлю, гвинтик за гвинтиком, провід за проводом, поки його дружина ховалася у підвалі. Сусіди іноді радили йому зупинитися, але він був налаштований рішуче. «Цей будинок – усе, що залишилося у нашому житті, – сказав їм пан Сергій. – Якщо ми полишимо його, наше життя закінчиться. Я розбиратиму цю бомбу до кінця».\nЗгодом пан Сергій став легендою серед жителів села, оскільки багато хто вирішив, що він загинув, почувши гучні вибухи інших снарядів. Однак через 19 днів бомба була розібрана повністю, і спеціалісти підірвали вибухову частину подалі від будинку Сергія.\n“Цей будинок – усе, що залишилося у нашому житті.”\nНезважаючи на те, що їхнє випробування скінчилося, Сергій і Наталія все ще стикаються з величезними проблемами в своєму повсякденному житті. Як і мільйонам інших людей, їм доводиться стояти у черзі на КПВВ і переходити пішки через небезпечний міст, щоб відвідати родину, друзів і медичні установи. Їхні пенсії складають лише 30 доларів США на місяць, але багато інших людей взагалі нічого не отримують.\nНа сьогоднішній день жителі непідконтрольних уряду територій зобов’язані реєструватися в державних органах української влади як внутрішньо переміщені особи, щоб отримувати свої законні пенсії – попри те, що право на пенсію гарантоване законом для всіх громадян. Кожні два місяці тисячам людей похилого віку, в тому числі людям з інвалідністю на інвалідних візках, доводиться повинні здійснювати небезпечну і дороговартісну подорож через лінію розмежування, щоб поновити свою реєстрацію. Перетин лінії розмежування взимку є особливо ускладненим: людям доводиться стояти у довгих чергах у морозну погоду, наражаючись на небезпеку обстрілів.\nЗавдяки підтримці з боку донорів, включно з фінансуванням Європейського Союзу та США, Агентство ООН у справах біженців, надало пану Сергію та його дружині матеріали для ремонту даху їхнього будинку. Також подружжя отримало предмети першої необхідності для дому та гігієнічні набори; співробітники УВКБ ООН до них регулярно навідуються.\nАле, допоки конфлікт не завершиться, у найближчі місяці, а, можливо, й роки, на них чекають труднощі.\nПоки конфлікт триває, Україна стає однією з найбільш забруднених мінами країн, і жертвами цього стає все більше мирних жителів.\nАле пан Сергій знає, як зберегти віру, більше за інших.\n«Секрет того, що я досі живий, – це вдячність. – каже він. – Вдячність за життя, яке я прожив. Вдячність за мир, який колись настане».\n*Імена змінені з міркувань безпеки.


Рівняни-"кіборги": 2 роки після аеропорту\nЇх називають «кіборгами», бо вистояли у Донецькому аеропорті. Через два роки після найзапекліших боїв за летовище, їх голос відразу сідає, щойно чують тему розмови. Бо пам'ятають надто добре.\nМинуло два роки від трагічних і героїчних подій - оборони Донецького аеропорту - за якими із жахом, очікуванням та гордістю спостерігала вся Україна. 242 дні українські військові під шквальними обстрілами відстоювали летовище. Серед них було й чимало рівнян та жителів області. Як боролися за Донецький аеропорт - хроніка протистоянь.\nДонецький аеропорт оновили напередодні Євро-2012. Тоді витратили 7 мільярдів гривень, аби летовище гідно приймало гостей з-за кордону. У травні 2012-го ніхто й не думав, що вже за два роки аеропорт перетвориться на справжню фортецю й крайню точку українськості.\nСаме у травні 2014 бойовики чи не вперше проникли у новий термінал. За дві доби наступ відбили, аеропорт знову став повністю українським. Так тривало ще 8 місяців.\n"Я, блін, не знаю, хто захищає Донецький аеропорт, але ми їх вже три місяці вибити не можемо. Спробували штурмувати – нам таких "вломили" - ми відійшли… Я не знаю, хто там сидить, але це не люди – це "кіборги"\nтак на початку вересня один із бійців так званої "Новоросії" описав українських військових\nЦілодобові штурми тривали з осені 2014-го. Обстріли перетворили будівлю на суцільні дірки. До початку 2015-го аеропорт опинився в повному оточенні. Операція з деблокування аеропорту розпочалась 16 січня. У цей же час в самому летовищі бойовики підірвали перекриття між поверхами. Поранені й виснажені «кіборги» чекали підмоги, а її не було.\n22 січня 2015 року всі українські ЗМІ облетіла звістка: сепаратисти зайняли Донецький аеропорт. «Кіборги» з втратами відійшли: хтось дістався «своїх», хтось потрапив у полон, а хтось залишився під руїнами…\nОстаточних цифр поранених, загиблих та полонених немає й досі\nначальник управління інфраструктури та промисловості Рівненської облдержадміністрації\nАеропорт для мене – це символ незламності всіх українських воїнів, бо він увійшов вже в світову історію війни, як об'єкт найбільшої оборони. Навіть славетний Сталінград у Другій світовій війні тримався не так довго, як Донецький аеропорт - 242 дні. Тому – він символ незламності.\nТам загинули мої друзі, які стали мені рідними і близькими, з якими я їв однією ложкою, спав поряд у спальнику. Тому він надзвичайно важливий.\nПідтримуємо зв'язки. Днями приходили два мої бійця. Одного з них я змінив на ротації в аеропорту: я заїхав, він виїхав. Всі знають, що я з великою повагою ставлюся до АТОвців, двері для них завжди відкриті, особливо для тих, з ким служив. Навіть у кабінеті є дошка пам'яті бійців 9-ї роти, які в тому числі загинули захищаючи Донецький аеропорт.\nВідходити з аеропорту наказу не було. А ми не мали права не виконувати наказ.\nМи дратували наших опонентів, тим, що вони не можуть його взяти.\nЦе був доказ для всіх: ніколи не треба ламатися. Через нашу силу волі, через наше братерство і бажання до перемоги перемога все одно буде нашою. Це став символ незламності Збройних сил України.\nт.в.о командира батальйону патрульної поліції Рівного\nЦе філософське питання. Донецький аеропорт для багатьох зараз став символом незламного духу українських військових, які не зважаючи на складну оперативно-тактичну обстановку продовжували виконувати свій обов'язок. Але крім того трагічність ситуації зумовлює відношення своєрідне. Не скажу, що це ідея-фікс, але це місце, яке хочеться повернути собі. Оскільки не зовсім від нашого бажання було нами втрачене. Це насправді складно пояснити.\nВ загальному, це перш за все, безцінний життєвий досвід. Це місце, де вдалося зрозуміти, що насправді цінним є у житті – не побутові речі, а людські якості, героїзм простих хлопців, які повіддавали своє життя заради загальної справи. Це те, що захоплює, і те, що заставляє замислитись над тим, як зараз живуть наші співвітчизники.\nСпілкуємося. З деким частіше, з деким рідше. Не завжди контакти вдається підтримувати. Тоді жартували: за той рік, за всі випадки, що довелося пережити, було бажання не бачити один одного як мінімум півроку після демобілізації. Але все, звісно, жартома. Безумовно, коли зустрічаємося, є про що поговорити, є що згадати. Зараз дуже спрощують цю ситуацію соціальні мережі. Можна так чи інакше слідкувати за життям, успіхами, за проблемами тих, з ким там був. Якщо потрібно комусь допомогти, намагаємось організувати цю допомогу. Своїх не залишаємо.\nТам ніхто не стояв за стіни чи їх відсутність, ніхто не чіплявся за ті куски бетону чи злітну смугу. Це частина нашої землі, яка мала залишатись за нами. Це, в першу чергу, твої товариші, яких там треба було змінити, яким треба там допомогти, яких треба виручити.\nНіхто не рвався туди просто захищати стіни, туди рвались до своїх. До своїх, які перебувають на передній лінії оборони.\nОднозначно: те, що там відбувалось, воно було того варте. А питання, як звідти вийшли і чому вийшли…\nЦінність у людях, а не у стінах. Ті кілька квадратних кілометрів великої ролі у цьому плані не зіграли. Велику роль зіграли поведінка і внутрішні сили тих людей, які 242 дні там воювали. От що зіграло велику роль.\nНе сама вежа аеропорту є символом, а символом є те, що вона в собі приховує – власне людей, які за неї воювали.\nголова Клесівської об'єднаної територіальної громади\nЯкщо дивитися зараз на сторінки Facebook – то це тільки спогади жахіття і навіювання того страшної, чорної тьми, що пройшло там. І як факт, не бачу закінчення й результату: чого ми там були.\nЗв'язки підтримуємо, звоню. Є хто лишився на контракті, офіцери лишилися там, командир роти, який був разом зі мною поранений в той день – 16 січня поранили, а 18 вивезли. Ми підтримуємо зв'язки, ще й як…\nЗ кожним роком все більше і більше болить, дивлячись на це все. Більше усвідомлюєш, більше розумієш, що ті хлопці вже не вертаються. Як почую, що хто-небудь пише з братів… От «Психа» нашого брат пише: «Батькам ніхто не помагає, тільки на словах» Та й дивлюся, мало кому помогли. Немає тієї допомоги, немає того відчуття державництва. Витоптали в наших душах, перекрутили на ті м'ясорубки, дивишся зараз і не хочеш нікого бачити, нікого чути…\nЯкщо тримати, поклавши руку на серце, то тримати треба було чимось, а не тільки одною тільки живою силою і стрілковою зброєю.\nТоді взяв на себе командування Муженко. Були танки, було все, і можна було тримали, або хоч прикривати. А так все розстрілювали, зривали. А як взірвали, то чого не приїхали, не повитягували? Чого така тиша була?\nУ дві години дня взірвали аеропорт - до вечора самі бійці ранений раненого витягували. Не можна було послати на допомогу?\nЯ вже не кажу, що там треба було тримати оборону… Щоб забрати тих, що стікали кров'ю, які дійшли, замерзаючи там. Хтось йшов пішки, деякі верталися, той самий Броневицький, якого Гіві потім застрелив… Верталися ті хлопці, які вивозили помаленьку інших. А ті, хто залишився, попали в полон. Треба було тримати, але не на таких умовах, не такими жертвами. Є таки техніка, правда?\nЯ розумію, що це були вхідні ворота, щоб сідали літаки й усе інше, але тримати треба було трохи по-іншому. Але тримати треба було…\nЦе кусочок української землі, за який, звісно, треба було боротися. Але треба було, щоб командири, вищестояще начальство нормально продумали ту всю операцію. А не відправляти туди, як м'ясо.\nВони знали, що в терміналі, на другому поверсі стояв крупнокаліберний кулемет, який БТР "прошиває" наскрізь. І вони глупо прямо відправили хлопців з другого батальйона по злітній смузі. Того БТРа розстріляли. Поранених було багато. Товаришу з Острога ноги прострелили, командир роти руку втратив, кому хлопцям очі повибивало, кому пальці повідривало. Я тоді отримав важку контузію і осколкове поранення.\nЯ вважаю, що то була глупа драка, глупа бойня. Розумію, що то шмат землі української, але могло бути менше втрат.\nСтояли на останніх тоді вже рубежах – РЛСці (радіолокаційна станція – авт.) та метеовишці. Вийшли 29 січня 2015 року.\nЗ хлопцями з терміналу побачилися в госпіталі. Розказували, що "сєпарам" на зло підняли український прапор, гімн заспівали, передали "привіт" - то все в ютуб виставили. А після того, звісно, була реакція…\nУ нас була рота – всі з Західної України. Сказали комбату: поїдемо в аеропорт, тільки, якщо всіх разом пустять. Щоб боялися. На нас "бендери" кричали там.\nБуло страшно. Спершу, правда, був істеричний сміх. Нас почали атакувати, рішуче хотіли взяти РЛСку і вежу. У перші хвилини бою відразу чоловік сім поранило. У мене на позиції старшині ноги перебило. Я ще перемотував тоді. Лишилися удвох з Бєлкою на кулеметах, прикрити відхід, щоб старшину витягнули. А після того дурдом "Веселка" почався…\nВийшли на комбата. Він каже: хто кульові і з "дірками", від осколків, їх заберуть. А ви, контужені і з легкими пораненнями, лишаєтесь далі. А за що там було триматись? Там вже та РЛСка була розбита повністю. Її зрешетили… Ми просили допомоги в артилерії. А нам кажуть – ні, нема чим. Добре, що вийшли на нашу 79-ту бригаду, то хлопці помогли, "накидали" їм трохи…\nПриїхав по нас лейтенант "Сова", тримав мене всю дорогу, бо втрачав свідомість.\nПриїхали в Водяне, мій друг з Дніпродзержинська "Сметана" зняв бронежилета і кинув ним в комбата… Комбат задачу ставить: хто ходячий, вертайтесь – далі відбивайте. А там смислу вже не було! Ротний лежав без руки і кричав: "Не пускай їх! Ти ж їх на смерть відправляєш"\nПішли батальйоном до комбата: якщо такий бравий, сідай з нами в БТР і поїдемо разом воювать. Побачиш, як там весело…\nЯ вернувся. Просився у військкоматі добровільно назад. Кажуть – тільки контракт. Хотів іти на контракт в розвідувальний батальйон, але наречена проти. Каже, боюся. У Костополі хотів у частину – не виходить по здоров'ю. То я поки без роботи.\nАле я не шкодую. Якби треба було – пішов би знову. Бо інакше, виходить, дарма мої друзі повмирали. І в аеропорті. Багато моїх друзів загинуло на цій війні. Виходить дарма? Та й сам я, що дарма поранення отримав, здоров'я втратив? Ні!\nА з хлопцями не спілкуюся. Говорю, то знову ніби туди вертаюся. А я хочу в мирне життя повернутись. Сім'ю створити, дітей ростити.\nХоч війна і хороше зробила. Я з нареченою в госпіталі познайомився. Вона волонтер. Виходила мене, а на таке не кожна піде. Два роки разом вже. На весну весілля відгуляємо.\n© 2016 Rivne1.tv


AV-Comparatives підтвердила високу якість корпоративних рішень ESET.\nНезалежна організація AV-Comparatives підтвердила високу якість корпоративних рішень ESET\nКиїв, 27 липня 2020 року\nКомпанія ESET — лідер у галузі інформаційної безпеки — отримала високі бали за комплексне рішення Endpoint Protection Advanced Cloud у тестуванні бізнес-продуктів за перше півріччя 2020 року, яке проводила організація AV-Comparatives. Варто зазначити, що під час тестувань незалежна організація AV-Comparatives використовує одну з найбільших колекцій зразків шкідливих програм у всьому світі, щоб створити умови реального середовища для високоточного тестування.\n«Якщо ми підсумуємо бали за всі тести — отримане число буде показником загального результату. За цим показником ESET має найкращий результат зі значним відривом», — розповідає Іржі Кропач, керівник лабораторії ESET, яка займається виявленням загроз.\nТестування захисту в реальному середовищі імітує онлайн-атаки, з якими типовий співробітник компанії може зіштовхнутися під час роботи в Інтернеті. Ця перевірка від AV-Comparatives складалась з 767 тестових випадків, які містили посилання на виконувані файли шкідливого програмного забезпечення. Загалом кількість пропущених зразків становила від 0 до 27, а кількість помилкових попереджень — від 0 до 41. Рішення ESET Endpoint Protection Advanced Cloud та ESET Cloud Administrator виявили всі, крім трьох випадків, а також не створили жодного помилкового попередження.\nПід час тестування захисту від шкідливих програм AV-Comparatives враховує сценарій, коли шкідливе програмне забезпечення вже є на диску або потрапляє в тестову систему іншим шляхом, але не з Інтернету. За результатами цього тесту ESET стала однією з чотирьох компаній з коефіцієнтом захисту від шкідливого програмного забезпечення 99,9% — це другий найкращий результат у звіті.\nВплив на продуктивність роботи пристроїв визначався за визнаним стандартом PC Mark, за яким тестовій машині без встановленого програмного забезпечення для захисту присвоюється 100 балів PC Mark. Загалом оцінки в цьому тесті варіювались від 98,9 до 92,5 балів. За результатом випробування ESET Endpoint Security отримало 98,7 балів та було визнано другим рішенням з найменшим впливом на продуктивність.\nКрім цього, протягом усіх тестувань продукти ESET продемонстрували відсутність помилкових спрацювань. Як зазначається у звіті AV-Comparatives, помилкові спрацювання можуть спричинити стільки ж проблем, як і реальна загроза, а їх відсутність є важливою складовою будь-якого антивірусного продукту.\n«Визнання від AV-Comparatives ще раз свідчить про нашу відданість клієнтам та обіцянку завжди забезпечувати їх найкращими продуктами в галузі кібербезпеки. Ми пишаємося тим, що отримали хороші бали у тестуваннях. Вважаємо, що такі результати пов’язані з ретельним аналізом та врівноваженням усіх параметрів нашої технології. Це дозволяє забезпечити легкість рішення, мінімізувати помилкові спрацювання, а також забезпечити якісний захист. Тому ми раді бачити, що такий підхід дозволяє ESET досягти успіху не лише в реальному середовищі, але і в тестуваннях», — коментує Іржі Кропач.


Німець привіз черкаським медикам «Мерседес» (ФОТО) — ПРОЧЕРК.інфо\nНімець привіз черкаським медикам «Мерседес» (ФОТО)\n16 липня 2013, 15:34\tНовини Черкас та Черкаської області\t/ Черкаські новини\nДо людей з обмеженими фізичними можливостями – у найвіддаленіші села Черкащини. Віднині це не проблема для лікарів обласного Центру медико-соціальної експертизи, адже вони отримали комфортабельний «Мерседес». Його привіз активіст німецького благодійного фонду «Допомога дітям Чорнобиля» Ервін Кох.\nУкраїнцям, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС, Ервін Кох допомагає більше 20 років. Двічі на рік він приїздить на Черкащину з гуманітарною допомогою для громадської організації «Діти Чорнобиля». Цього разу від імені управління поліції німецького містечка Вюрцбург Ервін Кох вручив комфортабельне 9-місне авто службі медико-соціальної експертизи. Адже з-поміж постраждалих від аварії на ЧАЕС дуже багато людей отримують групу інвалідності і потребують реабілітації.\n«Мало хто знає, але за благодійною роботою стоїть титанічна праця», - розповідає Ервін Кох, який постійно допомагає українцям, постраждалим від аварії на ЧАЕС та медичним закладам області.\nІ цього разу треба було здолати чимало перешкод, оскільки згідно з чинним законодавством робити такий подарунок має не приватна організація, а обєднання з власним статутом. Непросто доставити в Україну і вже оформлену згідно з усіма вимогами машину.\nАби на Черкащину прибув справді хороший автомобіль, багато зусиль доклало і поліцейське відділення Вірцбюрга. Тому керівництво департаменту охорони здоров’я ОДА і обласного Центру медико-соціальної експертизи вручили пам’ятну медаль «За милосердя, честь і доброчинність» Ервіну Коху та очільниці поліцейського відділку пані Ліліан Матіс.\nГолова обласної організації «Діти Чорнобиля» Ольга Янчук, яка теж усіляко сприяла цьому благодійному подарунку, радіє, що відтепер лікарі-експерти зможуть приїжджати новою машиною до людей з обмеженими фізичними можливостями у найвіддаленіші села Черкащини, полегшуючи процес оформлення документів та доставку технічних і медичних засобів реабілітації.\nГоловний лікар-головний експерт обласного Центру медико-соціальної експертизи, заслужений лікар України Владлен Лепський навзаєм передав українські подарунки для благодійників з Німеччини. А на Черкащині він запрошує до співпраці усі громадські організації, які можуть допомогти інвалідам.\nНаступного разу Ервін Кох приїде на Черкащину взимку, аби вручити новий 20-тонний вантаж гуманітарної допомоги для медичних закладів Черкащини.


§ 3. Визначення податкової бази - Податкове право - - Електронна бібліотека\nПлатники податків визначають податкову базу за підсумками кожного окремого податкового періоду на підставі даних податкового обліку об´єктів оподаткування чи об´єктів, пов´язаних з оподаткуванням. Фактично обов´язки визначити податкову базу і сплатити податок виникають у платників податків за підсумками кожного податкового періоду. За рахунок визначення податкової бази і податкового періоду формуються підстави стабільного надходження податків протягом усього календарного року. При цьому законодавець не пов´язує ці розрахунки з періодом формування об´єкта оподаткування. Це диктується в першу чергу тим, що той самий об´єкт може мати кілька баз оподаткування, які відповідатимуть окремим податкам. Саме тому база оподаткування встановлюється по кожному податку окремо. Здійснюється це на підставі таких принципів:\nПодаткова база може як збігатися, так і не збігатися з об´єктом оподаткування. При визначенні бази оподаткування застосовують одиницю її виміру (масштаб податку), за яку править конкретна вартість, фізична чи інша характеристика бази оподаткування або її частини, щодо якої застосовують ставку податку. Масштаб податку встановлюється по кожному податку окремо, він є єдиним для розрахунку й обліку податку.\nТермін «податкова база» використовують для того, щоб кількісно виразити предмет оподаткування. У ряді випадківподаткова база (основа податку) фактично є частиною предмета оподаткування, до якої застосовують податкову ставку. Однак це правильно тільки в тому разі, якщо предмет оподаткування безпосередньо зумовлює і дозволяє застосувати до себе спосіб нарахування. Оподатковуваний прибуток, наприклад, може бути безпосередньо виражений й обчислений тільки в грошових одиницях.\nПри розрахунку бази оподаткування багато уваги приділяється визначенню одиниці виміру бази оподаткування — конкретній вартісній фізичній або іншій характеристиці бази оподаткування чи її частини, щодо якої застосовується ставка податку. Одній базі оподаткування має відповідати одна одиниця виміру бази оподаткування. При цьому одиниця виміру бази оподаткування є єдиною як для розрахунку податку, так і для податкового обліку.\nУсі розрахунки податкової бази повинні здійснювати на підставі документально підтверджених даних про об´єкти оподаткування чи у зв´язку з оподаткуванням. У цьому разі платник зобов´язаний мати документальні підтвердження щодо обґрунтування будь-якої позиції податкової звітності. Якщо при цьому платник податків припускається помилки, то перерахунок податкового зобов´язання здійснюється тільки щодо того податкового періоду, в якому було допущено помилку.


Хочете бути модними і виділятися з натовпу, додати до свого образу екстравагантність, привнести в своє життя щось божевільне? Зверніть увагу на рвані джинси. Єдина порада: не забувайте, що це все-таки молодіжний стиль… Для людей старої формації незрозуміла мода на джинси з дірками. Інше виховання. Молодь має на цей рахунок свою думку і має такі джинси з задоволенням. Більше того, як зробити дірки на джинсах, знає майже кожна дівчина. А кілька практичних порад на цю тему можна знайти в цій статті.\nЯк з’явилися рвані джинси?\nПитання про рваних джинсах не риторичне. На нього вичерпну відповідь, чому ці джинси ввійшли в моду і після 1-2 сезонів популярності не поступилися місце чомусь новому, а навпаки, надовго прижилися. Їх люблять модниці, їх удосконалюють дизайнери.\nА почалася історія з цими джинсами з середини XX століття, коли повсюдно почали з’являтися хіпі, панки, металісти і інші представники субкультур, демонстрували свою зневагу до цінностей домінуючої культури. Свій протест бунтарі висловлювали, в тому числі, зневагою до культу одягу. Вони носили подерті й потерті речі.\nУ Росії цей стиль одягу принесли рок-виконавці і хіпі 80-х. У народі потерті джинси були підхоплені за менш хитромудрою причин — старі потерті джинси можна було не викидати, та ще й виглядати стильно.\nВже не дивно, що не виходять з моди і займають міцне місце в гардеробах гламурних панянок і строгих бізнес-леді джинси з дірками. Як зробити своїми руками ці дірки, модниці знають зі шкільної лави. Рвані джинси коштують дорого, але їх необов’язково купувати. Можна зайнятися кастомайзингом (від англ. customize – це перекрій), тобто перетворенням старих джинсових штанів в оригінальний і найпопулярніший наряд з модними потертостями і дірками. Головне — не перестаратися, річ повинна виглядати красиво. Міра і гармонія вітаються у всьому, навіть у недбалості і неохайності.\nЩоб зробити дірки на джинсах в домашніх умовах, потрібно підготувати для цього все необхідне:\nСтарі джинсові штани. Для переробки не підійдуть вузькі джинси. Зроблені на них дірки під час руху будуть збільшуватися, і пережимати негарно ноги. Кращий варіант — це старі моделі середньої ширини.\nІнструмент для розмітки — крейда або фломастер.\nКанцелярський ніж з гострим лезом, кравецькі та манікюрні ножиці.\nСпиця і пінцет. Згодяться для витягування ниток і бахроми.\nНаждачний папір або пемзовий камінь для додання потертостей і пошарпаного вигляду.\nКартон або дошка для підкладки під місця прорізів.\nЗаняття творче, вимагає терпіння, часу і трохи зусиль для того, щоб зробити дірки на джинсах своїми руками.\nУ будь-якій справі потрібна послідовність. Поспіх може привести до негативного результату. Ті, хто вже перетворив свої старенькі джинси річ, яка відповідала віянню моди, рекомендують:\nНе робити дірки на тонких джинсах літнього варіанту, так як вони не тримають форму і після прання будуть виглядати як ганчірка.\nМодні дірки на джинсах з великою зміст стрейчу після двох-трьох прань будуть виглядати сумно, так як дірки вийдуть просто неохайним.\nЗанадто широкі джинси з дірками будуть виглядати як робочі штани.\nПерш ніж робити дірки, необхідно створити на цих місцях вид природних потертостей.\nНе робити дірки близько до швах і один до одного, так як можлива в шкарпетці ймовірність появи прорізів, які не планувалися.\nЗасвоївши ці рекомендації, можна приступати до процесу перетворення джинсів. Щоб остаточно прийняти рішення, скільки робити прорізів, потрібно при примірці відзначити крейдою або фломастером місця, де потрібно зробити дірки на джинсах. Як варіант, ефектно виглядають дірки нижче колін, від стегна до коліна по верхній стороні ноги і під задніми кишенями. Непогано знайти фото рваних джинсів вашої мрії і зробити на своїх таку ж розмітку.\nЯк робляться потертості на джинсах?\nНамалювавши на джинсах місця, де припускають з’явитися дірки, необхідно підкласти під це місце картон або фанеру. Джинси потрібно злегка змочити, щоб при терті не піднімалася пил. Терти місце для передбачуваної дірки потрібно пемзою або наждачним папером. Непогано потертості виглядають при використанні кухонної тертки і леза бритви.\nЩоб навчитися робити потертості, а потім і дірки, краще потренуватися на обрізках джинсової тканини. Про те, як зробити дірки на джинсах, можна подивитися на відео.\nНа підготовлених потертих місцях можна приступати формування дірок, для чого робляться розрізи гострими ножицями. Рвати не рекомендується, так як можна просто зіпсувати джинси. Після розрізів потрібно отрепать краю всіх дірок за допомогою пемзи.\nЩоб зрозуміти, як зробити красиві дірки на джинсах з модним ефектом стирчать білих ниток, також необхідна тренування. Джинсова тканина складається з білих і синіх ниток. Білі йдуть паралельно нижньому краю штанини, а сині — вертикально. Для виконання цієї дірки, робляться два паралельних надрізу, перерезающие сині нитки. Відстань між ними залежить від бажання господині джинсів. Далі йде акуратна робота з висмикування синіх ниток, залишаючи світлі.\nЯкщо подобаються великі дірки, їх краще зробити в області колін. Правила, як зробити дірки на колінах на джинсах, наступні:\nнамалювати крейдою розмір отвору,\nпідкласти фанеру або картонку і зробити надрізи паралельно білим ниткам,\nвисмикнути чорні нитки, отримавши дірку з білими,\nпорвати білі нитки в потрібних місцях.\nБагато модниці прикрашають свої джинси з дірками мереживом, яке надає їм жіночність і витонченість. Вони ефектно виглядають в повсякденному стилі Casual, ставить акцент на зручність і практичність.\nНабравшись досвіду, можна спробувати зробити дірки на джинсах – як стрейчевий, так і чорних. На стрейчевих не варто робити більше двох або трьох дірок на місцях, які не розтягуються при ходьбі. Чорні джинси мають чорні нитки як вертикальні, так і горизонтальні. На них робиться необхідний горизонтальний розріз, зайві нитки витягають пінцетом. Краї самої діри можна потерти наждачним папером.


12.10.2020 33 Херсонские новости\nДо політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ” долучився і екс-заступника голови Херсонської ОДА, керівник Чорноморсько-Азовського міжрегіонального управління Державної служби морського та річкового транспорту України Сергій Тригуб. Сьогодні управління забезпечує здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства на морському та річковому транспорті в межах Херсонської області, м. Севастополь, Автономної Республіки Крим, а також Приморського, Бердянського, Приазовського, Якимівського районів Запорізької області та Мангушського, Новоазовського районів, міста Маріуполя Донецької області, здійснює нагляд за додержанням вимог щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища річковим транспортом, контролює безпеку перевезення вантажів, пасажирів та багажу на річкових суднах, здійснює огляд річкових суден перед початком навігації або входом на річкові внутрішні водні шляхи, а також контролює бази стоянки малих, маломірних суден в тому числі і у прикордонних контрольованих районах та контролює дотримання правил плавання для суден маломірного флоту.\nУ зв’язку з відновленням інтенсивності судноплавства на внутрішніх водних шляхах, розвитком водних розваг на Чорному, Азовському морях та річці Дніпро роботи наразі дуже багато, оскільки головної метою управління є забезпечення безпеки судноплавства.» , - розповідає Сергій Тригуб.\nПроблемних питань на Херсонщині є багато, одна з них, наприклад, довічна яку так і не спромоглося наразі вирішити керівництво міста це пасажирські перевезення дачників по Дніпру, які часто відбуваються нелегітимними перевізниками з порушенням безпеки судноплавства та пасажиромісткості плавзасобів. До повноважень управління належить також реєстрація маломірних суден, та контроль за експлуатацією гідротехнічних споруд, які нажаль не всі мають відповідальних власників чи балансоутримувачів які мають відповідати за їх належну експлуатацію.\nМайбутнє наших громадян має бути безпечним, і не тільки з точки зору безпеки судноплавства. Партієць має значний досвід роботи, тож сьогодні націлює колектив управління на конструктивну роботу і позитивні результати. Адже лише спільними зусиллями вдасться здійснити найсміливіші задуми. Також співробітники управління контролюють підготовку та здійснюють огляд підприємств, установ та організацій, що проводять підготовку членів екіпажів морських, річкових і маломірних (малих) суден.\n«Головний принцип у роботі нашого управління – це надання продукту, що поєднує сучасні інновації та високоякісний сервіс. Ми завжди готові до співпраці й діалогу. Адже кваліфіковані кадри зможуть побудувати МАЙБУТНІ ефективні та вкрай необхідні реформи у сфері морської галузі!»


В Аліни Гросу під час концерту вкрали сумку » РБК — Последние новости России, Украины, Мира, акции, курсы валют, доллар, евро\n16:21 – Парубий утвердил языковые квоты на ТВ и ответственность за георгиевскую ленточку 16:21 – Как разжижать густую кровь: народные рецепты 16:19 – Андрей Чуев нагрубил семье Африкантовых. Видео 16:18 – Известный модельер Лаура Бьяджотти скончалась после сердечного приступа В Аліни Гросу під час концерту вкрали сумку\n162.158.79.149 Перед виборами співачка Аліна Гросу давала концерти в київських дворах. Її мати Ганна Андріївна балотувалася до Верховної Ради за мажоритарним округом від Радикальної партії Співачку 19-річну Аліну Гросу  пограбували. 18 жовтня під час благодійного концерту в столичному Солом'янському парку за лаштунками в неї поцупили сумочку із гаманцем, телефоном, фотоапаратом та блокнотом. Втрачене майно оцінює в $1 тис. — Перед концертом залишила сумочку за кулісами, — розповідає Аліна. — Після виступу зайшла туди, щоб подивитися у дзеркало. За 10 хвилин знову вийшла до людей. Розмовляла з ними, фотографувалася, роздавала автографи. Коли повернулася за куліси, сумки не було. Вкрали фотоапарат, телефон і гаманець. Але найбільша втрата — це блокнот, куди багато років записую вірші, пісні та прозу. У ньому було багато ідей та замальовок. Значну частину пісень більше ніде не зберігала. Написала їх недавно і не встигла перенести в комп'ютер. Збиралася видати книжку з віршами та малюнками. В одну мить втрачено стільки років творчих напрацювань. Заяву до міліції співачка не писала. — Немає сенсу, — каже. — Камер за лаштунками не було, двері там не зачинялися. Я виходила з гримерки останньою. Ніхто не бачив, хто заходив туди після мене. Сподіваюся, що людина, яка привласнила сумку, зглянеться і поверне мій блокнот. Готова заплатити щедру винагороду. Читать больше на gazeta.ua\n» Алину Гросу пострадала во время концерта» Світлана Лобода розлучилася через зраду» Лайза Міннеллі зламала хребет» Аліна Гросу покинула навчання в Москві» Колекцію музею Стуса збирали 18 років» Колишньому хлопцю Брітні Спірз заборонили ходити на її концерти» Ірина Білик пішла від Юрія Нікітіна» Аліна Завальська не може вибрати синові ім'я


Пилосос Domotec MS-4401 - Super Mag\nГоловна / Техніка Для Догляду за домом / Пилососи / Пилосос Domotec MS-4401\nВакуумный очиститель Domotec MS-4401 |Интернет магазин Super-Mag\nПилосос Domotec MS-4401 кількість\nАртикул: tddp00002 Категорії: Пилососи, Техніка Для Догляду за домом\nПилосос Domotec MS-4401 – це якісний та надійний помічник. У вашому будинку більше ніколи не буде брудно так як цей пилосос має повітряний фільтр-збірник пилу і сміття, що миється, що так само дозволить економити вам не купуючи дорогих паперових мішків.\nУ корпусі циклонного пилососа замість мішка-пилозбірника використовується контейнер.\nПил і бруд відокремлюється від потоку повітря за допомогою створюваного всередині спеціального відсіку циклонного вихору, за рахунок відцентрової сили. Сміття в результаті потрапляє в призначений йому знімний контейнер, а повітря проходить через моторний блок, через фільтр і повертається в приміщення.\nЧерез відсутність мішка з пилом, через який має «пробиватись» повітря, такі пилососи майже не втрачають потужність всмоктування, навіть якщо контейнер наповнений сміттям. Маневрений пилосос для сухого прибирання допоможе за короткий час ідеально прибрати приміщення. У пилососі використовується контейнер і фільтр тонкого очищення, завдяки чому повітря в приміщенні буде чистим. Ця модель пилососа дуже компактна – його можна зберігати в шафі.\nХарактеристики пилососу Domotec MS-4401:\nНомінальна споживана потужність: 2500 Вт\nШвидкість обертання: до 35 тисяч об/хв.\nОб’єм контейнера для збирання пилу: 0.8 л\nУльтразвуковий відлякувач гризунів, комах і тарганів Riddex\nPrice: 275 грн\nPrice: 70 грн\nУсього 620 грн\n153 грн +Add\nФен Shinon SH-9822 7в1 900W


В Івано-Франківську стартував форум «Партнерство та Перспектива» — briz-info\nСьогодні Івано-Франківськ вкотре став місцем, де обговорюються важливі інвестиційні та економічні процеси, зароджуються та налагоджуються взаємовигідні зв’язки. Адже на Прикарпатті проводиться Міжнародний інвестиційно-економічний форум «Партнерство та Перспектива». Участь у його роботі беруть представники обласної та міської влади, народні депутати України, численні іноземні делегації із Польщі, Чехії, Франції, а також інвестори та підприємці.\nЯк зазначив у вітальному слові заступник голови облдержадміністрації Ігор Пасічняк, обласна влада значну увагу приділяє підвищенню інвестиційної привабливості нашого краю. Позаяк відкритість для потенційних інвесторів і готовність до діалогу приносить економічну користь громадам та мешканцям області.\n«Сьогодні за обсягом залучення інвестицій Прикарпаття займає 5-е місце серед усіх областей України і є лідером у Західному регіоні. Також завдяки капіталовкладенням за перше півріччя цього року Івано-Франківщина досягла найвищих показників за індексом промислової продукції, посівши перше місце у рейтингу серед інших областей, - підкреслив Ігор Пасічняк. – Це результат багаторічної праці багатьох людей, які виправдовують довіру наших міжнародних та європейський партнерів до нас».\nІгор Пасічняк також привітав громаду міста з отриманням найвищої нагороди від Парламентської Асамблеї Ради Європи – «Призу Європи», яку сьогодні урочисто буде передано Івано-Франківську.\nВітаючи учасників форуму, народний депутат України Михайло Довбенко зазначив, що з кожним роком зацікавленість іноземних партнерів до співпраці з місцевими підприємцями задля реалізації спільних інвестиційних проектів помітно зростає. Адже проведення таких форумів сприяє налагодженню тісних взаємовідносин, а в майбутньому – досягнення добрих результатів у втіленні взаємовигідних справ.\nНа переконання керівника управління міжнародних відносин уряду міста-побратима Івано-Франківська Любліна Кшиштофа Становського, інвестиційний форум дає змогу підприємцям із різних країн знайти сфери майбутньої співпраці, отримати належний рівень довіри для співробітництва.\n«З кожним роком у Польщі зростає кількість української продукції, яка користується попитом серед поляків, - зазначив Кшиштоф Становський. – Окрім того, багато польських туристів відвідують Прикарпаття. Щоразу українські студенти все частіше обирають польські вищі навчальні заклади задля отримання освіти. Наявна співпраця і у медичній галузі, де започатковуються і реалізовуються двосторонні проекти».\nЗазначимо, що вручення «Призу Європи» місту Івано-Франківську відбудеться сьогодні, о 16.00 годині, в приміщенні Івано-Франківського академічному обласному українському музично-драматичному театрі імені Івана Франка.


Рівні і темпи урбанізації :: Урбанізація як всесвітній процес. Географія найбільших мегалополісів світу :: Матеріали | novageografia.com\nМайже всі проблеми світового народонаселення, як ніколи колись, найтіснішим образом переплітаються в процесі світової урбанізації. У найбільш концентрованій формі вони виявляються в містах. Там же сконцентровано – дуже часто до крайніх меж – саме населення і виробництво. Урбанізація – складний різноманітний процес, що торкається всіх сторін світового життя. Тому він одержав широке відображення в літературі, насамперед у економіко - і соціально - географічній. Відзначимо лише деякі особливості світової урбанізації на порозі третього тисячоліття. Урбанізація як і раніше продовжується швидкими темпами в різних формах у країнах різного рівня розвитку, у неоднакових умовах кожної країни, і вширину, і всередину, з тією або іншою швидкістю.