Середньовічна трапеза у «5-му Підземеллі» | One Deal\nГоловна Середньовічна трапеза у «5-му Підземеллі»\nСередньовічна трапеза у «5-му Підземеллі»\nГурман День народження Для компанії\nЧудова можливість відпочити та смачно поїсти з компанією у незвичайній обстановці. Окрім смачної їжі на Вас чекає тепла атмосфера Середньовіччя і Ви самі того не помічаючи переміститеся у просторі, а хороший настрій і позитивні емоції залишаться надовго.\n«П’яте підземелля» — це ресторація у самому центрі Львова, яка переносить вас у часи лицарів та гучних бенкетів, яка дарує незабутні враження та дивує винятковими стравами!\nНезабутня мандрівка до місця, де перетинаються часи, народжуються легенди та панує атмосфера середньовічної таверни, закликає вас!\n5 тематичних зал, Меч обраного та Вільний престол на додачу до найсмачнішої трапези! Середньовічну трапезу у таємничих стінах найатмосфернішого закладу міста Лева вже накрито для Вас!\n6 кілків на вибір – з птицею або зі свининою;\n4 соуси на вибір;\n1 тареля квашенини;\n1 тареля сала;\n2 порції чортового яблука рубленого;\n2 порції чортового яблука печеного;\n4 порції салатів на вибір: з хамоном та грушею, з сиром та качкою, з гарбузом, з нутом та овочами-гриль;\nСерця у гранатовому соусі;\nКрафтове пиво або домашнє вино – 6 келихів.\nПорожній шлунок, хороший настрій і наш сертифікат!


Дострокові вибори: Разумков виступив з екстреною заявою. Термін імунітету - корупціонери затремтіли | Корупція Інфо\n“Станом на сьогодні немає жодної передумови, щоб дострокові парламентські вибори відбулися. Є коаліція, або в цьому випадку фракція, яка діє на правах коаліції, – монобільшість “Слуга народу”. Є термін – рік так званого імунітету для Верховної Ради України”, – сказав Разумков у понеділок увечері в ефірі телеканалу “Україна-24”.\nРаніше глава Верховної ради Дмитро Разумков заявив, що не підтримує люстрацію, оскільки під неї потрапила велика кількість людей, які були ефективні і “не були замазані в якихось гучних скандалах”. Про це Разумков розповів в інтерв’ю РБК-Україна.


Трагедія на шахті: на Луганщині під час обвалу загинув гірник. | UA.NEWS\nТрагедія на шахті: на Луганщині під час обвалу загинув гірник.\n2020-06-29 11:35 1 0\nподії україна лисичанськвугілля луганщина обвал на шахті (3)\nПоблизу Лисичанська у Луганській області стався обвал на шахті «Привільнянська», яка входить до структури компанії «Лисичанськвугілля». У результаті обвалу загинув шахтар. А його колегу з чисельними переломами гірничорятувальники евакуювали на поверхню. Зараз чоловік перебуває у лікарні Лисичанська.\nПро трагедію повідомив голова Незалежної профспілки гірників України та народний депутат від фракції «Батьківщина» Михайло Волинець. За його словами, трагедія сталася приблизно о 23:30 28 червня.\nСкандальна американська селебріті йде у президенти Авіакомпанія МАУ оновила розклад польотів на серпень. ООН закликала Україну вивести мігрантів із тіні Мінфін повідомив, скільки витрачено на боротьбу з коронавірусом. На Закарпатті розповіли про ситуацію з коронавірусом у санаторіях.


Dr. Brandt hydro biotic recovery sleeping mask - Mixo\nДодому Різне Dr. Brandt hydro biotic recovery sleeping mask\ndr. Brandt hydro biotic recovery sleeping mask. Нічна відновлююча маска для обличчя з біотичним комплексом.\nМаска напівпрозора, світло-м’ятного кольору, гелеподібна з приємним трав’яним і лавандовим ароматом.\nРекомендовано: при розацеа, при чутливій або запаленій шкірі, для відновлення після агресивних косметичних процедур, для тих, хто проводить багато часу на холодному повітрі.\nЗаспокійливі пептиди, цераміди і жирні кислоти підсилюють захисні властивості шкіри, а натуральні пребіотики йогурту (стрептокок термофільний) і ферменти лактобактерій, працюючи в синергії, відновлюють мікрофлору шкіри.\nВиробник рекомендує наносити маску на попередньо очищену суху шкіру щоночі перед сном і не змивати. Я наношу маску за пару годин до сну, вона швидко вбирається, не залишаючи липкості. вранці шкіра обличчя свіжа, відпочила, ніжна, гладка, чудово зволожена. я використовую маску 2-3 рази на тиждень. Результат-усуваються запалення і подразнення, ніякої сухості і лущення, шкіра більш щільна і пружна, тон і мікрорельєф однорідніше. Маска заспокоює шкіру і підтримує оптимальний рівень зволоження. Важливо, що засіб не забиває пори.\nсклад дуже хороший: біотики, антиоксиданти, вітаміни, лізат ферменту лактококка, інулін, екстракт йогурту, полісахариди насіння тамаринду індійського, вітамін е, олія лаванди, бісаболол, мед, фітостероли ріпаку, олія дамаської троянди, екстракти листя зеленого чаю, виноградних кісточок, босвеллії, ройбуша, поліпептиди сахароміцетів.\nЦіна: 4911 рублів на оф.сайті, зі знижкою по промо-коду 3192 рубля, в рг — 4910 рублів, зі знижкою — 2999 рублів.\nТермін тестування: кожен день протягом місяця.\nнаступна стаття“навіть для мене це несподіванка”: регіна тодоренко несподівано кардинально змінила імідж


Основи плиточних робіт\nОпис початкових основ при роботі з керамічною плиткою. Види плитки та способи її укладання.\nПлитка може бути різною за призначенням і, відповідно, різною по складу. Основними видами керамічної плитки є: настінна і підлогова. Настінна відрізняється від підлогової набагато меншою міцністю і стійкістю до будь-яких навантажень. Крім цих двох головних видів, можна виділити ще деякі керамічні вироби: керамограніт, фаянс, майоліку, плитка клінкер і т. д.\nПриступати до плиткових робіт потрібно тоді, коли основна частина ремонту залишилася позаду, найбільш складні електромонтажні роботи закінчені і покладені всі труби. Перед початком облицювальних робіт слід ще раз перевірити - чи не забули ви вмонтувати в свою стіну щось важливе. Укладання керамічної плитки повинна проводитися при температурі як на поверхні, на яку вона укладається, так і повітря не менше 10°. Якщо ви працюєте з плиткою в холодну пору року на вулиці, то в тому місці, де відбуваються роботи, потрібно встановити спеціальну обігрівається намет для досягнення необхідної температури.\nУкладання плитки проводиться як на попередньо підготовлену поверхню за допомогою штукатурки, так і на голу бетонну або цегляну стіну. Якщо ви збираєтеся укладати плитку на штукатурку, то вона повинна дуже міцно триматися на поверхні - якщо ваша штукатурка обсипається, то і плитка посиплеться разом з нею. Перед будь-якою обробкою поверхні, в тому числі, і перед облицюванням, вона повинна бути ретельно очищена від жиру, бруду і пилу, а краще її додатково заґрунтувати.\nПлитка може прикріплятися до поверхні як за допомогою цементно-піщаного розчину, так і з допомогою клею і мастики. Цементний розчин володіє перевагою перед клеєм, коли укладається керамічна плитка для підлоги на нерівне основу. Їм легко прибрати наявні на поверхні нерівності. Тому при укладанні плитки на бетон, цегла та інші нерівні поверхні слід віддавати перевагу саме такому виду зв'язуючого розчину. На оштукатурених стінах можна використовувати клей і мастику.\nПерш ніж безпосередньо приступити до укладання керамічної плитки, слід ретельно розпланувати поверхню, врахувати наявні перешкоди - труби, підвіконня, плінтуси і т. д. Розмітьте стіну у відповідності з розмірами вашої плитки. Ніколи не покладайтеся на власний зір - для рівної укладання необхідно використовувати висок, рівні і рейки. В іншому випадку ви ризикуєте в підсумку отримати перекошений, що з'їхав кудись убік малюнок. Якщо ви не зовсім впевнені в правильності вашого рішення з приводу створення малюнка на стіні, не полінуйтеся спочатку викласти плитку на підлозі і переконатися, що ваша задумка дійсно дасть у підсумку відмінний результат.\n26-04-2016, 21:28 934 0\nЯк наносити венеціанську\nЯкщо ви хочете створити непросто стильний, але і вишуканий інтер'єр, венеціанська декоративна штукатурка стане ідеальним рішенням. Неповторні ефекти, які можливі за допомогою цього матеріалу, не залишають байдужими багатьох дизайнерів. Венеціанська штукатурка (венеціанка) – це декоративний


Важливе за тиждень: автопром і податки, розмитнення в Молдові, платні дороги та тест-драйв LC Prado в пустелі : 17:03:2018 - vn.20minut.ua\nМи продовжуємо спільний проект з головним авто-сайтом України і одночасно нашими друзями. Читайте огляд головних новин минулого тижня від AUTO.RIA за 5 хвилин.\nВкрай простий принцип закладено в нові законопроекти, нещодавно подані до Верховної Ради Кабміном. Якщо український виробник або асоціація, яка об'єднує таких, подадуть заяву про виявлення демпінгованого чи субсидованого імпорту, тобто наявність підозріло дешевих товарів на ринку, держава почне розслідування. У разі встановлення факту «нечесної гри», яка шкодить внутрішньому виробнику, будуть застосовані спеціальні мита - звісно, для захисту українського бізнесу. Запропонований механізм стосується всіх без винятку товарів, тобто і автомобілів.\n«Розмитнення авто за молдавським сценарієм»: що воно таке?\nЗнаєте, як у Молдові вирішили питання з «євробляхами»? Спершу держава дозволила за пільговими ставками податків розмитнити всі авто на іноземній реєстрації, але потім, по закінченню «податкової амністії», були введені жорсткі санкції. Хто порушить умови нового закону – примусово вивезе свій автомобіль за межі Молдови. Ще й у супроводі поліції, сплачуючи за кожен кілометр «ескорту» в євро. Дізнайтеся про всі деталі «молдавського сценарію», щоб вирішити, наскільки він підходить для українських умов.\nАвтовиробництво в Україні зростає. Кому «дякувати»?\nУ лютому виробництво транспортних засобів в Україні зросло вдвічі, у порівнянні з показниками січня. А якщо порівняти дані з минулим роком, то зростання складе більше 70%. Звучить переконливо і досить круто, але насправді мова йде про 606 легківок, 35 вантажівок та 80 автобусів. Разом – 721 ТЗ, що для країни з населенням понад 44 мільйони — мізерний показник. Втім, може це тільки розгін: після зупинки завжди потрібен час для набору швидкості...\nПлатні дороги в Україні: ціна проїзду не повинна перевищувати 3 грн\nПерша платна дорога повинна з'єднати Львів з одним із прикордонних пропускних пунктів з Польщею, це відома інформація. Також стало відомо, що вартість проїзду повинна бути дешевшою, ніж в Європі, близько трьох гривень», повідомив Славомір Новак, голова Держагенства автомобільних доріг України. А от що залишається трішки неясним – застосування тарифу. Три гривні - це за кілометр, за певний відрізок (наприклад, від радіомаяка до такого ж пристрою), чи за весь маршрут?\nІ в заголовку немає ані краплі перебільшення: це дійсно більше, ніж просто тест-драйв, адже «обкатка» нового «Прадо» відбувалася на віддалі більше, ніж 10 тисяч кілометрів від України – в Намібії, мало не на самому краю Африки. Це набагато далі, ніж відомий Дакар. Тобто, умов для перевірки максимальної кількості якостей позашляховика було предостатньо. Не вистачало хіба що снігу з льодом, - це все ж Африка. Плюс, оглядати місцеві краєвиди у журналіста AUTO.RIA не було особливої можливості – замість «добування» фото екзотичних пейзажів є ризик самому стати здобиччю лева. Тому вся увага була віддана маршруту і автомобілю. Отож, приєднуйтесь до нашої великої пригоди!\nВажливе за тиждень: дешеві німецькі дизелі, потужні снігопади, новий Lexus UX і тест-драйв VW Crafter\nВажливе за тиждень: скільки коштують електромобілі без розмитнення та справжній парад автоновинок


Поштовий індекс Укрпошти за вашою адресою = 56625 індекс Дільниче, Новоодеський район, Миколаївська область, Україна.\nПоштові індекси Києва, поштовий індекс Дільниче і поштові індекси більшості інших міст України можна знайти прямо для конкретного будинку. Тобто у нас представлені поштові індекси областей, поштові індекси районів, поштові індекси міст, поштові індекси вулиць, поштові індекси будинків.\nТут представлена найбільш повна і точна база поштових індексів України, в тому числі і індекс Дільниче. Інформація про поштові індекси України представлена на основі останніх версій бази поштових індексів Укрпошти та Класифікатора адрес по Україні. Ви можете скористатися як пошуком індексу за адресою або адреси за індексом, так і ієрархічним рубрикатором України, щоб знайти необхідний індекс поштової адреси.\nЗміни поштових індексів відбуваються регулярно. Хочемо зауважити, що на відміну від інших сайтів з базами поштових індексів у нас представлений тільки реально діючі індекси, немає застарілої інформації, і ви можете бути абсолютно впевнені, що знайдена на нашому сайті Дільниче індекс буде точно чинним і відповідати обраній адресі.\nІндекс Дільниче — це номер 56625 поштового відділення, яке відповідає за декілька вулиць або цілий район.


ПІДГОТОВКА ПАЛЬЦІВ І ЗАЛИШЕННЯ ЇХ НА струн при грі на скрипці\n1. Гра на одній струні\n2. Види підготовки пальців і залишення їх на струнах\n2.1 Тримання пальців над грифом\n2.2 Залишення пальця на попередній струні\n2.3 Становлення першого пальця на дві струни одночасно\n2.4 Техніка подвійних нот\n2.5 Виконання послідовностей і неоднорідних інтервалів\n2.6 Техніка pizzicato\nУ виконавській і педагогічній практиці існують прийоми підготовки пальців і залишення їх на струнах, що мають досить суттєве значення для розвитку техніки лівої руки; в той же час вони відіграють чималу роль і в розвитку техніки правої руки.\nЗасвоєння цих прийомів і раціональне їх використання полегшують гру і тим самим допомагають досягненню чистої інтонації, пальцевий швидкості, розвитку техніки переходів змичка з однієї струни на іншу в різних штрихових варіантах (особливо зв'язування звуків, розташованих на різних струнах). Вони також сприяють вирівнюванню акордової та інших видів скрипкової техніки.\nРазом з тим слід застерегти від механічного застосування цих прийомів, недоцільне і надмірне використання яких може привести до скутості рухів, погіршити інтонацію і якість звучання, загальмувати розвиток швидкості і викликати ряд інших небажаних наслідків.\nВідомо, що при грі на одній струні, незалежно від того, скільки б пальців на ній не знаходилося, можна витягти тільки один, і притому найвищий звук; вільні пальці цьому не заважають, і вони можуть бути використані для підготовки до вилучення інших звуків. Так, наприклад, чотири пальці, залишені на струні після того як зіграний тетрахорд можуть бути використані для подальшого низхідного тетрахорд:\nТаким чином, для вилучення тих же звуків у зворотній послідовності немає необхідності знову ставити пальці, так як вони виявляються вже підготовленими, - для цього достатньо їх знімати. Не слід тільки натискати на струну пальцями, що не приймають участі в грі. Якщо, прийнявши за основу те ж розташування пальців, залишити перший палець на струні Ля, а другий переміщати послідовно на інші струни, то утворюється квінта.\nПереставляючи другий палець на струну Мі, отримуємо сексту сі-сіль (замість секунди сі-до); при переміщенні другого пальця па струну Ре утворюється збільшена кварта сі-фа, а переміщення його через струну вниз дає новий інтервал сі-бемоль - сі-бекар .\nПерестановка третього пальця дає:\nа) терцію, б) септиму вгору і в) септиму вниз. Переставляючи четвертий палець, отримуємо:\nа) секунду вниз, б) октаву вгору, в) сексту вниз.\nЯкщо прийняти положення пальців, необхідне для виконання того ж тетрахорд в якості вихідного і, залишивши перший палець на струні Ля, розташувати інші на трьох струнах, то, в залежності від місця кожного з них, утворюються такі поєднання:\nВсі ці переміщення пальців відбуваються без порушення звучання ноти сі. Ми можемо виконувати кожне з наведених поєднань послідовно або одночасно, а також переходити на одну, дві або три інші струни, залишаючи перший палець на струні Ля, але не витягуючи звуку сі. Використання особливостей струнного інструменту дозволяє завчасно готувати вільні від гри пальці, а також і залишати їх на місці (після того як смичок перейшов на іншу струну) для послідовного або одночасного витягання звуків, розташованих на двох, трьох і чотирьох струнах, де це доречно.\nПравильне розуміння і розумне використання цих особливостей, значно полегшуючи і спрощуючи руху пальців, сприяє більш легкому оволодіння технікою подвійних нот і акордової технікою та в цілому сприяє поліпшенню якості виконання.\nІснують різні види підготовки пальців і залишення їх на струнах. Найпростішим видом підготовки є тримання пальців на невисокому рівні над грифом як би напоготові (на противагу часто спостерігається відведення їх догори або в сторону від грифа). Найбільш часто застосовуються прийоми залишення та підготовки пальців в епізодах, в яких звуки, розташовані на двох, трьох і чотирьох струнах, повторюються. Такі епізоди можуть бути в найрізноманітніших штрихових поєднаннях:\nВказівки, що стосуються залишення та підготовки пальців, є в деяких редакціях етюдів Р. крейцерів, П. Роде (наприклад, ред. Е. Кроса) та інших у вигляді умовних позначень (наприклад: риса, пунктир). Ці позначення пояснюють, до появи якого звуку редактор рекомендує тримати палець (або групу пальців) на струні (або на декількох струнах) або в який момент краще, на його думку, готувати палець на наступній струні до майбутнього переходу на неї смичком. Так, наприклад, постановка пальця на дві струни, відповідна інтервалу квінти, позначається в деяких виданнях квадратними нотами:\nЗалишення пальців в цих випадках не заважає, а, навпаки, полегшує виконання і покращує його якість.\nОсобливого значення набувають залишення і підготовка пальців в епізодах, що вимагають зв'язкового, плавного переходу смичка зі струни на струну. Для того щоб забезпечити гарне legato і уникнути призвуків при переході на іншу струну, потрібно залишати палець на попередній струні до виникнення звучання на подальшій; переводити ж смичок на іншу струну слід тоді, коли палець займе на ній своє місце.\nЗалишати пальці треба при переходах змичка з однієї струни на іншу особливо в мазку legato. Практика гри на скрипці підтверджує, що чистий квінта вимагає підготовки пальця, мабуть, більше, ніж всі інші інтервали.\nУ роботі над гамою, в якій не використовується відкрита струна, нерідко корисно ставити перший палець на дві струни одночасно. Цей прийом у рухомому темпі може полегшити виконання тризвуків (в межах однієї позиції), що починаються першого або другого пальцем:\nЗалишення і підготовка пальців виявляються необхідними і в техніці подвійних нот.\nТак, наприклад, в гамах терціями не слід знімати зі струн перший і третій пальці до переходу на іншу позицію; ці пальці є сполучними при переходах. При русі руки у верхні позиції не слід завчасно знімати зі струн другий і четвертий пальці, щоб уникнути призвуків, що утворюються від пересування першого і третього. Той самий прийом рекомендується застосовувати і в «подвійних» октавах.\nЗалишення і підготовку пальців слід широко використовувати і при виконанні послідовностей, що складаються з неоднорідних інтервалів. У практиці часто зустрічаються послідовності терції і сексти: при повторному чергуванні їх особливо потрібна попередня підготовка пальців.\nПри чергуванні неоднорідних інтервалів, звуки яких рухаються в протилежні сторони, залишення пальця можливо тільки тоді, коли поєднання їх грається без відкритих струн. У тих же випадках, коли уникнути відкритої струни не можна, необхідно спритне, швидке піднімання і опускання пальців.\nТерція і октава:\nТут перший палець ставиться на дві струни і залишається на місці.\nТерція і септима:\nПерший палець ставиться на дві струни і залишається на них. Одночасно з терцією можна підготувати сексту і залишити другий палець на струні під час виконання септими.\nКварта та октава\nНа місці залишається секста, підготовлена одночасно з квартою.\nСекста та октава:\nНа місці залишається саме з секстою.\nЗменшена квінта (кварта) і секста.\nПерший палець готує квінту одночасно з квартою.\nСенс залишення та підготовки пальців в наведених випадках стане очевиднішою, якщо повторити кілька разів кожне окреме поєднання подвійних нот в рухомому темпі.\nНаведені нижче приклади пов'язані з переміщеннями пальців в акордах. У послідовностях триструнний акордів з відкритими струнами прийоми підготовки і залишення пальців мало відрізняються від прийомів, використовуваних при виконанні подвійних нот.\nПри виконанні поєднань акордів, що рухаються в одному напрямку (наприклад, ряду тризвуків, секстаккордов і т. д.), слід пересувати пальці, не знімаючи їх з струн:\nУ сполученнях акордів, що мають загальний тон, потрібно по можливості залишати палець на відповідній струні.\nПри виконанні ряду акордів, побудованих на органному пункті, рекомендується не знімати пальця зі струни, на якій витримується органний пункт.\nУ ряді випадків в акордах можна зняти палець зі струни, не витримавши навіть зазначене в тексті тривалості басового звуку, проте це вкрай небажано робити до того як почне звучати верхній звук.\nН. Паганіні, Перший каприс\nУ сполученнях так званих «розкладених» акордів (арпеджірованних угруповань) одинарними або подвійними нотами слід користуватися тими ж прийомами залишення та підготовки пальців для більш зв'язкового з'єднання звуків, що і у всіх наведених раніше прикладах:\nУ прикладі «приховані» акорди вимагають підготовки і залишення пальців.\nВиконання ряду одинарних і подвійних флажолетні звуків (за винятком натуральних) також обумовлено необхідністю залишати пальці на струнах під час пересування руки уздовж грифа:\nУ Л. Ауера зустрічається вказівку на прийом одночасної постановки групи пальців на струну при низхідних дослідженнях хроматичних звуків:\nЯкщо цей прийом не застосовувати на практиці, то все ж слід завчасно розташовувати групу пальців над струною для забезпечення ритмічного руху.\nНа тому ж принципі одночасної підготовки кількох пальців заснована техніка pizzicato пальцями лівої руки. Як відомо, для добування одного звуку (за винятком звуку відкритої струни) pizzicato лівою рукою необхідно, щоб на струні перебували одночасно два пальці, один з них (вищерозміщений), защипуючи струну, забезпечує звучання, а інший (нижележащий) готує певну висоту звуку.\nРяд звуків, що виконуються на одній струні pizzicato в рухомому темпі, вимагає одночасної підготовки групи пальців, кожен з них виконує по черзі обидві згадані вище функції.\nВикористовуючи залишення та підготовку пальців, слід у всіх випадках уникати посилення тиску їх на струни, усувати напруга і пов'язане з цим гальмування в русі.\nЯк вже було підкреслено вище, використання зазначених прийомів має бути доцільним і розумним. Слід уникати перебільшень, які тільки ускладнюють гру. Наприклад, виконуючи мелодію в помірному русі, немає потреби залишати на струні вільні від гри пальці, тому що вони тільки ускладнюють вібраційні руху, збіднюючи тим самим звучання, позбавляючи його свободи і краси.\nНеобхідно в кожному окремому випадку враховувати темп і характер музики. Залежно від різних художніх завдань, один і той же вид техніки може вимагати різного підходу до розглянутих прийомів. Так, наприклад, у швидко чергуються терціях слід залишати перший і третій пальці:\nУ кантилені ж залишати пальці немає потреби, оскільки це позначається на виразності звучання особливо терцій, взятих другим і четвертим пальцями.\nВзагалі не слід вдаватися до надмірного задерживанию пальців на грифі, так як це робить звучання плоским і гальмує розвиток техніки. Наприклад, у згадуваній редакції Е. Кроса етюдів Р. крейцери і П. Роде прийоми залишення та підготовки пальців доведені до такої крайності, що вони стають безумовно хибними.\nРозумне ж застосування цих прийомів найсприятливішим чином позначається на вихованні ігрових рухів, а отже, і на якості художнього виконання.\n1. Ауер Л. Моя школа гри на скрипці. Інтерпретація творів скрипкової класики. Музика, М., 1965;\n2. Бернштейн М. Нариси про фізіологію рухів і фізіології активності. М., 1966.\n3. Вальтер В. Як вчити грати на скрипці. Практичний посібник для вчителів та учнів. СПб, 1910.\n4. Войко І. Побудова природної системи гри на ній. - М., 1930.\n5. Львів А.Ф. Поради початківцям грати на скрипці. - СПб., 1859.\n6. Нариси з методики навчання грі на скрипці. - М., 1960.\n7. Шульпяков О. Технічний розвиток музиканта-виконавця. Музика, Л., 1973.


Під час стрілянини у Парижі загинув поліцейський, ІДІЛ заявила про свою причетність | Європейська правда\nПід час стрілянини у Парижі загинув поліцейський, ІДІЛ заявила про свою причетність\nП'ятниця, 21 квітня 2017, 08:04\nУ Парижі на Єлисейських полях у четвер ввечері сталася стрілянина, внаслідок якої було вбито поліцейського і поранено двох інших.\nНападник близько 21.00 відкрив вогонь з автоматичної зброї по поліцейському фургону, вбивши одного поліцейського і поранивши двох його колег.\nПісля цього його самого застрелили.\nПрезидент Франції Франсуа Олланд заявив, що напад мав терористичний характер.\nПізніше пропагандистське агентство терористичного угруповання "Ісламська держава" Amaq випустило заяву, в якій сказано, що стрілянину вчинив "один з бійців ІДІЛ".\nВбивця, ідентифікований як 39-річний француз, вже був відомий поліції за підозрою в тероризмі. У 2000-х він провів декілька років у в’язниці за спробу вбивства, в тому числі поліцейських.\nЗазначається, що вплив нападу на президентську кампанію досі незрозумілий – досі виборці більше переймалися такими питаннями, як безробіття чи власні витрати, аніж тероризм чи безпека. Однак аналітики застерігають, що насильницькі події за кілька днів до першого туру виборів можуть змінити картину.\nКандидати у президенти Франції Марін Ле Пен, Еммануель Макрон та Франсуа Фійон у зв’язку зі стріляниною заявили про скасування передвиборних заходів у п’ятницю.\nЧерез стрілянину в мечеті Квебека загинули 6 людей, влада каже про теракт\nВ Барселоні сталася стрілянина, є загиблий і поранені\nПід час стрілянини в Ісламському центрі Цюриха поранено три особи – ЗМІ


Депутат повинен мати шосте почуття — почуття обов’язку перед виборцями\n29 лис 2014, 16:49\nУ перший день засідання Верховної Ради України восьмого скликання з трибуни в стінах парламенту багато говорилося про відповідальність депутатів перед народом. А ще про те, що люди багато чекають від них, тому треба виправдати, не підвести і допомогти.\nЩе з радянських часів за депутатом закріпилося означення «народний», яке згодом почало сприйматися як епітет (художній вираз), а то і як оксюморон (поєднання протилежних за змістом понять).\nНова Верховна Рада справді оновилася і в певному сенсі стала ближчою до народу: у її лавах з'явилося багато, як ніколи, військових, журналістів, громадських активістів.\n«Ракурс» вирішив долучитися до дискусії про те, яким має бути депутат, і чи достатньо йому бути просто хорошою людиною. Хто такий народний депутат? Людина, яка пише і ухвалює закони? Проводить газ до села, ремонтує дорогу на своєму виборчому окрузі, захищає права покривджених виборців? Чи може депутат обійтися без юридичної освіти? І якою є насправді його місія?\nСергій Висоцький, депутат,член фракції «Народний фронт», депутатська група «Самооборона Майдану» (на момент обрання: журналіст, спеціальний кореспондент інформагентства):\nЯ вважаю, що депутат — це точка входу у владу, точка комунікації між органами влади та громадянським суспільством, активістами. Кожен депутат відповідно до своїх широких повноважень і прав, передбачених законом «Про статус народного депутата України», може зайти до будь-яких органів влади, до будь-якого міністра. І це плюс. Наприклад, зараз у нас в Україні є волонтерський рух, який допомагає армії. Ніхто, окрім депутата, не може зробити кращою взаємодію між Міністерством оборони та волонтерами. Депутат може залучати для цього весь доступний йому апарат (юристів, помічників тощо).\nЮридична освіта для депутата, на мою думку, необов'язкова. Депутат не робить все сам, його завдання — забезпечити комунікацію з народом України. Наприклад, я співпрацюю з волонтерами, вони озвучують, що їм потрібно, я подаю це професійним юристам. Не кожен юрист може написати закон, до речі. Але є апарат юристів у Верховній Раді, які спеціалізуються на цьому десятки років. Депутат є точкою виходу на цих людей.\nДепутату важливіше мати комунікаційні здібності, аніж вищу освіту. У мене, наприклад, її немає (не закінчив хіміко-технологічний факультет КПІ). Зараз я вчуся в КНУ ім. Тараса Шевченка на факультеті філософії.\nАртем Вітко, депутат, член депутатської фракції Радикальної партії Олега Ляшка (на момент обрання:командир батальйону«Луганськ-1»):\nДля себе головним депутатським завданням я бачу захист інтересів учасників бойових дій, допомогу родинам переселенців з зони АТО, загиблих та поранених унаслідок бойових дій. Передусім депутат повинен допомагати людям, не слід забувати, що це слуга народу.\nНа жаль, виконувати обов'язки командира батальйону на фронті я не зможу, бо закон мені це забороняє. Хоча дуже сильно хотілось би. Але стосунок до батальйону я завжди матиму, він як дитина для мене. Можливо, в майбутньому ухвалять закон, який дозволяв би командиру підрозділу поєднувати депутатські повноваження з обов'язками командира. Я на це дуже сподіваюся.\nПоки я не склав присягу депутата, бійці батальйону «Луганськ-1» не отримували «бойових». У них досі немає статусу учасника бойових дій, хоча наш батальйон звільняв Лисичанськ, Попасну, Сєвєродонецьк, Рубіжне. На мою думку, такий статус їм не дали через злочинне недбальство керівництва ГУ МВС у Луганській області. При цьому начальник ГУ МВС, його заступник, який сидить у кабінеті, — учасники бойових дій, а мої бійці — ні! Думаю, тепер, коли я став депутатом, це питання вирішиться. А якщо не вирішиться, то я їм відірву... язика.\nЩодо того, чи потрібно депутату мати юридичну освіту. Кожен депутат має бути спеціалістом у своїй сфері. Я прийшов з окопів, я знаю, які там проблеми. А для юридичних питань є помічники-консультанти, які можуть мені підказати, якщо в законі щось буде не так.\nЯ маю вищу освіту, закінчив факультет протиповітряної оборони сухопутних військ Харківського університету повітряних сил. Цього року отримав другу вищу освіту в Луганському аграрному університеті за спеціальністю землеустрій та кадастр.\nОлег Рибачук, депутат Верховної Ради четвертого скликання:\nВ усьому світі депутати займаються не тільки законотворчою діяльністю, але й турбуються про проблеми своїх виборців. Наприклад, якщо ви зайдете в парламент Швеції чи Великої Британії і скажете, що ви хочете бачити свого депутата, то в будь-який час (якщо це робочий час) до вас вийде депутат і поцікавиться, якє питання ви маєте. Там є спеціальне місце для прийому, я перевіряв.\nДепутату необов'язково потрібна юридична освіта, на мою думку. В українських реаліях депутату треба мати, в першу чергу, совість і високу мораль. Ми маємо високоосвічених і безмежно цинічних та аморальних людей, які є депутатами. Тому їхня освіта використовується не на благо України, а для власного збагачення.\nЯк у нас, так і за кордоном, якщо ви представляєте інтереси працівників агробізнесу, ви необов'язково маєте бути досвідченим у тому, що потрібно робити для агробізнесу. Але якщо Асоціація агровиробників (умовно) підготує для вас законопроект, ви зможете просувати його в парламенті. Головне — мати компетентну команду і зв'язки з виборцями.\nІнша крайність є тільки в нас, коли ти не представляєш жодну групу виборців, і незрозуміло, як ти потрапив у парламент...\nВолодимир Крижанівський, депутат Верховної Ради першого скликання, перший посол України в Російській Федерації (висунутий кандидатом у народні депутати трудовим колективом «УкрНДІпроектстальконструкція»):\nОкрім законодавчої функції, депутат виконує контрольну (стежить за виконанням законів виконавчою владою) та представницьку (представляє або територію, якщо він мажоритарник, або всю державу, якщо обирався за списком партії).\nКоли я став послом до Росії, хотів відмовитися від звання народного депутата (хоча тоді це можна було поєднувати), але президент попросив мене цього не робити. Я вів прийом громадян, писав тисячі звернень. Депутатський прийом громадян, особливо для мажоритарника — це дуже тяжко. Особливо тяжко це зараз, коли люди перебувають у важкому матеріальному становищі. І те, що депутатам скоротили зарплатню до 6,5 тис. грн — це просто смішно. У мене бувало таке: приходить людина в повному відчаї, і ти бачиш, що прямо зараз, негайно, ти нічим не можеш їй допомогти, тому даєш їй 25 рублів, а вже потім міркуєш, як допомогти вирішити ситуацію.\nІдею відкликання депутатів я вважаю нерозумною. Люди повинні відповідати за свої дії, у тому числі виборці. Якщо буде можливість обирати і звільняти щороку, то так і будуть обирати. Якщо ти будеш чітко розуміти, що це ти зробив дурницю, обравши цього депутата, то й розплачуватися за помилку треба тобі. Виборці теж мають бути відповідальні за свої дії. Їм дається один раз на п'ять років можливість керувати державою. Треба вчити людей.\nДепутат може обійтися без юридичної освіти, але він має вивчати право і мати гарних помічників. Найкраще, якщо він є юристом. Після обрання першої Ради ми разом з декількома депутатами з «Народної Ради» (парламентська опозиція у Верховній Раді в 1990–1994 роках. — Ред.) пішли навчатися до університету, з комуністів ніхто такого не робив. Мені, на жаль, не вдалося закінчити юрфак, бо я поїхав послом у Росію, тому не міг це поєднувати.\nВіктор Мусіяка, кандидат юридичних наук, професорНаціонального університету «Києво-Могилянська академія»,народний депутат України другого і четвертого скликань:\nЗавжди на депутата дивилися як на людину, яка є носієм законності, бачили в ньому захисника своїх прав. Нині люди зневірилися в депутатах, бо депутати почали працювати на олігархів, які фінансують їм передвиборчу кампанію. Тому, звісно, сприйняття людьми ролі та призначення депутата змінилося.\nЩодо юридичної освіти, то, звісно, заможні депутати можуть найняти цілі команди професійних юристів, які готуватимуть їм законопроекти. Але коли людина взагалі не розуміється на правовій матерії, це дуже шкідливо. Під час редагування законопроекту в ньому можуть змінити цифру чи слово, і від цього хтось отримає великий зиск, а депутат цього і не помітить.\nВрешті-решт, не можна йти в парламент вчитися. Як говорив один з наших президентів: «Першу каденцію я вчився бути президентом, тепер я буду президентом». На такі посади треба йти вже підготовленим.\nНаталія Черниш, кандидат філософських наук, перший доктор соціологічних наук в Україні, завкафедроюісторії та теорії соціології Львівського національного університету імені Франка:\nДепутат, як і кожний громадянин, має свою місію у суспільстві. Депутат Верховної Ради як законотворчого органу має продукувати такі закони, які забезпечили б проведення газу до осель мешканців, будівництво/ремонт дороги до місця їхнього проживання, зведення до мінімуму порушень прав людей. Саме ж проведення газу, якісний ремонт доріг, захист прав громадян мають робити газовики, ремонтники, юристи і міліціонери. Так має бути, коли кожний займається своєю працею, тому для мене важливим і пріоритетним є насамперед фаховість, професіоналізм, надто в умовах війни.\nЯк депутат обрана особа до того ж має ставити понад усе інтереси України, бо професійно можна й служити її ворогові. Якщо всі будуть працювати на своїх місцях як професіонали, во благо України, то і в країні буде порядок.\nАртем Захарченко, журналіст:\nОкрім створення законів, депутату варто було б бути містком між людьми і виконавчою владою. Те, що зараз працює переважно формально — усі ці депутатські приймальні.\nЩе однією функцією нормальних депутатів є, на мою думку, прикривати собою революційні виступи. Те, що було на Майдані, і навіть частково під Українським домом.\nДепутат може обійтися без юридичної освіти, але тоді має бути спеціалістом у своїй галузі: економіці, енергетиці, культурі. Тоді він буде дуже корисним на засіданнях комітетів, направляючи в потрібне русло все те, що понаписували юристи.\nАле якщо в нього нема спеціальних знань, і він просто чесний хлопець і колишній активіст, це складніше. У такому разі він може спробувати контролювати своїх колег і дбати, щоб у Раді не було корупції.\nЧи варто обирати суддів місцевими громадами\nВідкликання депутата Верховної Ради України: як відкликати нардепа


СТРАСТІ ЗА НЕБЕСНОЮ СОТНЕЮ *** Погляди Тараса Шевченка у контексті народної педагогіки\nСТРАСТІ ЗА НЕБЕСНОЮ СОТНЕЮ\nУкраїна у великій скорботі. Вона, як та антична Ніобея, не перестає оплакувати своїх дітей. Бракує слів, щоб передати глибину відчаю, болю, жалю, тривоги, розпачу. Душа не дає собі ради, бо «хлоп’ята юні, чорноброві знов чорнобривцями стають», бо стікає ще жива, тепла кров униз Інститутською, бо дивляться в небо небесні очі наймолодших з Небесної сотні. Рве серце тужлива «Пісня ангелів»:\nМамко моя, не лай мені…\nМелодія вічного Реквієму, здається, відбивається від бруківки на Майдані, розпачливо торкається обвуглених стін Будинку профспілок, піднесено резонує зі Стіною плачу, добігає колонади стадіону, де сорок днів тому прошито беркутівською кулею палке серце Михайла Жизневського, якого в Золотоверхому оплакали всі матері України.\nПогину я в чужім краю…\nХвиля смутку заливає і ту першу барикаду на Грушевського, де, мов струна, на найвищій Шевченковій ноті урвалося зовсім юне життя Сергія Нігояна: «Борітеся – поборете!».\nУздовж алеї Героїв Небесної сотні – море квітів, міріади різнокольорових лампадок, до щему зворушливі світлини, присвяти, іконки, хрестики. І сльози, сльози, сльози, перед якими міліє навіть знаменитий Гауптманів глек сліз. Бо він – фігуральний, а ці сльози – живі, справжні, пекучі до нестями. За Назарчиками, Устимками, Романками, Ігорчиками, Сергійками, Сашками, Васильками, Дмитриками, Іванками, Богданками. За всіх не скажу, але за всіх переболію. Тому простіть, кого не згадала поіменно. Простіть усі, хто зник, був спалений, по-середньовічному обезголовлений, замордований, закатований новітніми манкуртояничарами з московського ескадрону смерті.\nОй ци не жаль ти, мамко, буде?\n«Плач, Украйно, нещасна вдовице…» Плач! Бо це на тебе впала кара за гріхи байдужих і продажних, засіяних гречкою і часто фальшивими п’ятдесятками чи сотнями ( яка драматична гра долі – СОТНЯ за сотню!). Тих, хто закривав очі й підписував протоколи з підтасованими голосами на виборах. Тих, хто малодушно мовчав, коли ківалово-колесніченківськими законами ґвалтували мову – руйнували останню барикаду національного духу.\nДо слова, Сашко Капінос, що так хотів жити на своїй Богом даній землі, на знак протесту проти мовного беззаконня голодував і протримався найдовше. 18 лютого йому розірвало голову світло-шумовою гранатою. «Непокаране зло регенерує себе», – сказала велика поетка сучасності Ліна Костенко. Наші гріхи лягли фатальними грамами в кулі найманців і фатально точно визначили траєкторію їхнього руху, не залишивши жодного шансу лікарям. Не діждалася чоловіка вагітна дружина Валерія Опанасюка, навіки осиротіли його четверо малолітніх діточок. «Єдиного сина, єдину надію, єдину дитину» віддали сирій землі батьки Назара Войтовича, Ігоря Костенка, Ігоря Пехенька, Івана Тарасюка. Хто зможе осягнути міру їхнього горя?..\nВеликий плач стоїть по всій землі українській… Скорботно-урочиста аура огортала кожного, хто прийшов на жалобне віче в нашому університеті вшанувати полеглих за свободу, аби живим нарешті усміхнулася доля. Ревно молилися, говорили мало, але проникливо й щиро, мовчали, печально прощалися з душами-журавлями, що сивим смутком навесні відлітали у вирій:\nЧуєш, брате мій, товаришу мій…\nМайдан став простором, де Україна зустріла себе, і, на жаль, де в новому тисячолітті в центрі Європи під стелою Незалежності по-звірячому, з якоюсь сатанинською ненавистю знущалися з усіх, хто заявив про своє право просто бути Українцем, хто не схилив голови – вбивали. Київ, як і Ізраїль, тепер має свою Стіну Плачу. Але й це не зупиняє новітніх агресорів, що вже не приховують своїх божевільно-сатанинських намірів – умити всю Україну за її бажання БУТИ в купелі крові і сліз. Першою жертовною чашею обрано Крим: нам обіцяють новітній Фонтан Сліз, і не лише в Бахчисараї чи в Сімферополі – на всьому півострові…\nСо святими упокой, Господи, душі рабів твоїх – Небесну сотню. Зупини, Боже, підступний віроломний меч, що повис над нами – щиро згорьованими і ще не висохлими від сліз.\nГей, пливе кача по Тисині…\nМарія Стецик, доцент кафедри української мови ДДПУ ім.І.Франка\nУ небо – високе-високе...\nВони дивилася в небо...\nВони дивилися в небо...\nА небо таке ласкаве,\nІ руки чиїсь, такі рідні,\nА там мліє рідна неня,\nКохана, сестра, жона.\nНе треба, не треба, не треба!–\nі згасла навіки весна...\n«Не дуріте самих себе»\nПогляди Тараса Шевченка у контексті народної педагогіки\nУ різні історичні періоди видатні українські письменники, учені й практики, опираючись на теоретичні і практичні засади народної педагогіки, створювали власні концепції навчання і виховання дітей. Вони збагачували не тільки офіційну педагогічну думку, але й народну педагогіку.\nВеликий вклад у розвиток народної педагогіки вніс Т.Г.Шевченко. У цьому контексті він написав “Букварь Южнорусский” для недільних шкіл. Букварь відкривався знаменитими словами:\nЗ братом добрим добра повно\nУ цьому підручнику подаються “велика азбука”, “мала азбука” (33 літери), склади, рукописна азбука (велика і мала), прислів’я, деякі народні думи і релігійні тексти.\nВодночас Т.Г.Шевченко вважав, що початкове навчання не повинно зводитись тільки до навчання читання, письма та лічби. Вже з першого року навчання, на його думку, необхідно давати дітям доступні їм знання про довкілля, про світ, знайомити їх у доступній формі з деякими аспектами географії та історії.\nШевченко також високо цінував працю педагога. Вчителями, на його думку, повинні бути мудрі, чесні порядні, сумлінні люди. “Учителеві належить розумно направляти пізнавальний процес, стимулювати розумову діяльність дітей”, – писав Шевченко в “Щоденнику”.\nТарас Шевченко наголошував, що вчитель повинен любити дітей, висловлюватися чітко і зрозуміло. У такого вчителя учні на уроках не порушують дисципліну, зачаровано слухають свого наставника. Про це він розмірковує у повісті “Близнецы”. Взагалі ця повість пройнята ідеями народної педагогіки.\nПроблеми навчання і виховання дітей знаходять висвітлення у повісті “Варнак”. У ній показано як дитина з простого народу виявляє здібності і талант під час навчання, а панська дитина, розбещена змалку, вчитися не хоче.\nУ повісті “Прогулка с удовольствием и без морали” поет відзначає, що освіта має збагачувати, а не обкрадати серце людське.\nУ повісті “Капитанша” Шевченко виступає за освіту для всього народу. “Загальна грамотність у народі – величезне добро”, – говорить він устами персонажів.\nУ поемі “І мертвим і живим, і ненародженим землякам моїм…” Шевченко не тільки закликав, але й благав своїх сучасників:\nНе дуріте самих себе,\nУ народній педагогіці зверталась особлива увага на роль сім’ї, зокрема матері у вихованні дітей. І це зрозуміло.\nПогляди Тараса Шевченка про матір вписуються у контекст народної педагогіки. У вірші “У нашім раї на землі” образ матері він підносить аж до небес.\nЧасто жінку-матір він порівнює з Богородицею, зокрема він писав:\nМов перед образом святим,\nТієї матері своєї,\nЩо в мир нам Бога принесла.\nВ українській етнопедагогіці чільне місце займають питання, зв’язані з любов’ю до Батьківщини. Про це засвідчують такі афоризми: “Кожному мила своя сторона”, “За рідний край, хоч умирай”, “Любов до України – найцінніша риса людини”, “Для українця воля понад усе” і т.д.\nВласне все життя Т.Шевченка, його слово, картини образотворчого мистецтва пройняті любов’ю до України, українського народу, його історії, культури, мови.\nНайдорожча в нього Україна, яка постає в образі світлого єднання матері і дітей:\nПро віддану любов Шевченка до України писала Леся Українка:\nЯк син кохає неньку,\nХоч би вона була слаба,\nСтара, змарніла, бідна!\nМаємо пам’ятати слова Кобзаря, звернені до своїх нащадків:\nЛюбіть Україну свою,\nОновлений погляд Тараса Шевченка на народну педагогіку, його вклад у її розвиток, обумовлені його патріотичними почуттями, вболіванням за долю України, за загальну освіту для українських дітей, за їх навчання і виховання.\nКобзарева спадщина в галузі народної педагогіки багатогранна і невичерпна, вона має педагогічну цінність і в наші дні.


РЕВОЛЮЦІЯ І ХРИСТИЯНИ. Події Революції 1917-1919 рр. на Ямпільщині очима мирних людей | ЯМПІЛЬ.INFO\nPosted on : 29 Березня 2018 By Ямпіль.INFO\nДо уваги читачів нашого інтернет – видання стаття відомого історика, директора народного музею М.М. Неплюєва Валерія Авдасьова про події 1918-1919 років на Ямпільщині, яка нещодавно була опублікована на сторінках газети «Голос часу».\nВиповнюється 100-річчя Української революції, в результаті якої Україна постала як держава. Революція прокотилася через наш край. Тут, на межі України і Росії, вона мала свої особливі риси. Ми спробуємо поглянути на революційні події з точки зору людей, які не бажали соціальних потрясінь, але опинились серед революційної стихії саме на нашій землі. Цими людьми виявилися жителі Воздвиженського трудового братства та біженці дворянського стану з Росії. Через їхні долі і письмові спогади відкриваються маловідомі сторінки нашої історії.\nПочаток революційним змінам у нашому краї як в Україні, так і всій тодішній Російській імперії поклала Лютнева революція, яка сталась в Петрограді 23 лютого 1917р. Цар Микола II зрікся престолу. Держдума у березні створила Тимчасовий уряд Росії. Він виступав за продовження війни і демократизацію країни. Паралельно більшовики сформували в центрі і регіонах «Советы» робочих и солдатських депутатів. Вони вимагали припинення війни, ліквідацію приватної власності, передачу землі селянам, встановлення соціалістичного ладу. У той же час в Києві було створено Українську Центральну Раду. Запанувало двовладдя. Йшов п’ятий рік Першої Світової війни.\nРеволюційно-анархічний безлад панував на просторах вчорашньої Російської імперії. Давнішній друг братчиків французький історик, абат Альбер Грас’є, перебуваючи в Москві в серпні 1917р., писав: «Я так хотел поехать в Воздвиженск. Мысль о том, что я снова увижу моих добрых друзей, была одной из возможных радостей мого приезда в Россию. Но как рискнуть путешествовать в подобных обстоятельствах? Мы находились посреди революционного беспорядка. Русское разложение чувствовалось со всех сторон … особенно на железной дороге. Даже если можно было представить, что я смогу добраться до Воздвиженска, смог бы я оттуда уехать? Я не осмелился рискнуть и вернулся в Петроград, так и не увидев моего дорогого Братства».\nВлітку 1917р. на неосяжних просторах розхитаної країни почалося повсюдне самочинне захоплення селянами церковних і монастирських земель, лісів. Не оминуло воно і Українських губерній. Звіти головного управління МВС були переповнені донесеннями про конфлікти селян з духовенством, причиною яких були конфіскації селянами церковної землі і майна. Дуже вірогідно, що в цей період у Трудового братства були відібрані ліси і більшість земель. Оскільки селяни вважали Братство таким собі «сімейним монастирем» – релігійним формуванням, яке, до того ж, перебувало у духовному відомстві. Селянські маси по-своєму розуміли шлях соціалістичних перетворень – «отнять и поделить». Помісний Собор Російської православної церкви в серпні 1917р. звернувся зі спеціальною відозвою до народу, закликаючи віруючих схаменутися і покаятись. Але маховик революції вже набрав незупинні оберти.\nНаприкінці жовтня 1917р. в Петрограді відбулась Жовтнева революція. До влади прийшли комуністи-більшовики на чолі з вождем В. Леніним. Це був сильний лідер, який створив партію бойового тоталітарного типу. Як мислитель, він зумів показати народу шлях у «світле майбутнє». Як правитель, він мав залізну волю для оволодіння такою країною, як Росія. Комуністи знищували християнство і на його місце насаджали свою марксистську псевдо-релігію. На вірі народу в ленінський комунізм було створено нову державу – Радянський Союз.\nНа Ямпільщині у більшовиків було багато гарячих прихильників. Сприяли цьому бідність населення, територіальна прилеглість до Росії та залізнична магістраль Москва – Київ. Свою роль зіграв і тутешній феномен подвійної ідентичності населення, коли люди локально ідентифікують себе як українців, а ширше як руських. Саме в районі Зернова і Хутора-Михайлівського формувалися партизанські загони В. Боженка, М. Щорса та інших червоних командирів, в яких було багато місцевих жителів з Антонівки, Чуйківки, Степного, Шатрищ. Загін ямпільського більшовика Ю. Беленького налічував до 500 людей. В союзі з російською Червоною армією вони насаджували тут Радянську владу.\nВ грудні 1917р. жителі Глухова та навколишніх сіл: Берези, Слоута, Горілого створили другий загін Червоної гвардії. За допомогою загонів Червоної армії під керівництвом Антонова-Овсієнка та командуючого 5-ю Армією Р.Сіверса 1 січня 1918р. повстанці захопили владу у Глухові. Так у нашому краї вперше була встановлена Радянська влада.\nРеволюційний комітет розташувався у будинку Неплюєва, де нині розміщується Глухівська районна влада.\n2-3 січня 1918р. у приміщенні Глухівського земства відбувся І-й повітовий з’їзд Рад – загальне зібрання селянських уповноважених від сіл і хуторів Глухівського повіту. Збори ухвалили резолюцію до Центральної Київської Ради. Революційні селяни вимагали «припинити посилку каральних загонів гайдамаків, бо порядкувати в нашому повіті має право лише народ нашого повіту».\nОпір більшовикам чинили на Глухівщині загони «Вільного козацтва», які складались з місцевих жителів і відстоювали інтереси Української Народної Республіки.\nПо всій країні продовжувалось організоване і стихійне захоплення майна. Робітники встановлювали так званий робочий контроль над заводами і фабриками. В січні 1918р. робітники Свеського механічного та цукрового заводів взяли їх під своє управління.\nПередача відбулась в мирний і цивілізований спосіб. Ось як розвідав про це головний управляючий Ямпільського маєтку Андрій Фурсей: «Ко мне после Октябрьской революции обратилась группа рабочих с требованием передать в их ведение сахарный и механический заводы. С согласия думы Братства и помещиц Неплюевых оба завода были переданы рабочим на условиях, приемлемых обеими сторонами».\nРобітники були задоволені передачею заводів. Вони свідчать: «Усилиями рабочей администрации заводы работали нормально с полной нагрузкой». В лютому 1918р. підприємства оголосили націоналізованими.\nЖитель Воздвиженського Федот Якович Бурдукало у 1925р. розказував: «Когда в ноябре 1917г. я приехал с немецкого фронта, то увидел, что в округе царит хаос. Зимой 1918г. жительница села Гремячки мне сообщила, что к ним из-за Десны приехала банда и подстрекает гремячан идти грабить Воздвиженск. Мы срочно обратились в Глуховский ревком за защитой. И грабеж удалось предотвратить». Вже 16 січня 1918р. Глухівський ревком видав Трудовому Братству «удостоверение на приобретение и хранение оружия». Щоб братчики могли захистити своє велике культурне господарство.\nПрактика створення озброєних загонів по селах була поширена за часів становлення радянської влади. Чи не в кожному селі був свій загін оборонців.\nТреба зазначити, що братчики залишались християнами і під час війни. Маючи у своєму загоні самооборони 5 бойових офіцерів та 70 солдат-фронтовиків, озброєних револьверами, гвинтівками та 4 кулеметами, братчики за роки Громадянської війни не вбили і не поранили жодної людини. Більше того, вони рятували людей, яким загрожувала небезпека, не зважаючи на їхню політичну позицію. Так у Воздвиженському у свій час переховувалися і голова Глухівського ревкому відомий комуніст Іван Нечмоня з товаришами, і сім’я російського аристократа сенатора Льва Биркина, яка приїхала з Петрограду.\nАналіз архівних документів показує, що населення нашого району виділяло і характеризувало такі основні сили революції.\nНайбільшу прихильність мали більшовики (Красні). Для простого люду вони були – «свої, наші». Тому що Ленін і його партія запропонували таку політичну платформу, таку стратегію боротьби за нове життя, які виявилися близькими і зрозумілими масам. Потім виявиться, що їхня ідеологія – то великий обман. А тоді, у вересні 1917р., Глухівська повітова рада повністю перебувала в руках більшовиків.\nДругою за впливовістю силою були гайдамаки – прихильники самостійної України. На виборах до Українських установчих зборів у Чернігівській області українські партії набрали більше третини голосів. Сила української ідеї полягала у великому принципі: «Од нині самі будемо творити наше життя». Але селян мало цікавило національне питання. Вони переживали за землю, яку їм обіцяв Ленін. Тому для значної частини місцевої бідноти гайдамаки були «не зовсім свої», а нерідко і супротивники. І хоча українська влада не раз змінювалась: Центральна Рада, Держава гетьмана П. Скоропадського, Директорія С. Петлюри – селяни не робили відмінностей. І всіх прихильників самостійної України називали гайдамаками.\nНімці – «окупанти, підтримують гайдамаків». Німецькі війська контролювали край з березня до листопада 1918р.\nБілі – денікінці – «вороги», воюють проти Красних, за збереження царського режиму. Денікінці протримались у нас з кінця серпня до початку листопада 1919р.\nБули ще і всякого штибу отамани. Вони не мали ніякого ідейно-державницького бачення. На початку революції їх називали українськими повстанцями. Потім вони чинили спротив легальній владі УНР. Позиція цих ватажків зазвичай виглядала деструктивно: «проти влади». Найпотужнішим був загін анархіста Шуби, що налічував до 300 озброєних вояків, мав три гармати і до 10 кулеметів. До 70-90 шабель і по 2-3 кулеметні тачанки мали загони «батьок» – Красняка, Ващенка і Левадного. Діяли у повіті й кілька менших загонів: Каперулі, Кривоноса, Самохвалова. Вони були добре озброєні, мобільні, тримали зв’язок між собою, неодноразово об’єднувались з метою захоплення та пограбування населених пунктів. Більшовицька влада боролась з цими загонами як з бандитами. Населення ж ставилось до них неоднозначно. Жорстокий характер комуністичного режиму робив зухвалих лісових отаманів в очах деякої частини селян такою собі озброєною опозицією. На Ямпільщині вони проіснували аж до 1931р.\nПерше нашестя більшовиків виявилось недовгим. У березні 1918р. – на початку квітня німецькі війська витіснили червоних до Хутора-Михайлівського, а далі – на Брянськ. 16 квітня край перейшов під владу німецької військової адміністрації.\nУкраїна тим часом була визнана суверенною державою зі своїми кордонами. І цей кордон проходив через Ямпільщину. Згідно Брестської мирної угоди від 3 березня 1918р. демаркаційна лінія між Українською Народною Республікою і Радянською Росією проходила по лівому берегу річки Івотки. За правим берегом – нейтральна зона.\n29 квітня 1918р. до влади в Україні прийшов гетьман Павло Скоропадський. В цей же день була оприлюднена «Грамота до всього українського народу», яка проголошувала: «Права частной собственности как фундамента культуры и цивилизации восстанавливаются в полной мере, все распоряжения бывшего Украинского правительства, так же как и Временного российского правительства, отменяются и аннулируются».\nБратчики полегшено зітхнули після більшовицької навали. Вони встановили особистий зв’язок з Українським урядом, в якому вбачали надію на збереження традиційних цінностей та батьківської православної віри. В травні 1918р. братчики звернулись до гетьмана Скоропадського з посланням та доповіли про становище, в якому опинилось Братство під час революції. Вони писали: «Сознательное отношение членов Трудового братства к государственной деятельности царского времени ставится нам в вину местным населением, как признак принадлежности к буржуазному классу… Большевистские банды как только возможно грабят Воздвиженское хозяйство, все берется бесплатно и произвольно. Лесные дачи, лесопильные заводы, оказавшиеся в нейтральной полосе между Украиной и Россией, фактически находятся в руках банд. Время от времени эти банды делают набеги на Воздвиженск… У нас были надежды на перемены в стране к лучшему и действительно, весна этого года улыбнулась миром для Украины».\nТреба пояснити, що «большевистскими бандами» братчики називали тих, кого радянські історики назвуть «героями-партизанами». Такою була логіка радянської історіографії.\nНаселення уживалось з німецько-гетьманським правлінням. Гучних заворушень не було. Відновилась господарська діяльність. Працювали школи. Принишк бандитизм. Почали ходити потяги. Місцеві жителі розповідають, що ставлення до гайдамацько-німецького урядування було терпимим, але «до часу». Бо відбирання німцями продуктів викликало масове невдоволення.\nСвеські заводи Братство вирішило повернути. Керівник Воздвиженського маєтку І.А. Цвілодуб у 1924р. розповідав: «По приходу гетмана и немцев были восстановлены права частной собственности. И мы, зная законность этого права, приступили к возврату имущества».\nПовернення заводів відбулось так само цивілізовано, як і відчуження.\nРобітники свеських заводів свідчать: «В период гетманщины (літо 1918р.) на завод, в сопровождении гайдамаков, прибыл управляющий А. Фурсей и заявил рабочим: «Теперь вы уже не хозяева, а хозяином заводов являюсь я». И потребовал от администрации завода отчета и выдачи ему денег. Это распоряжение было ими исполнено».\nЩоб зберегти майно в умовах отаманщини, керівники Братства вирішили призупинити роботу заводів. А коштовне обладнання перевезти до Воздвиженського. Робітники і службовці були звільнені. Їм було оголошено, що робота відновиться, коли складуться належні умови.\nДії братчиків можна зрозуміти. Економію «Ольгине» селяни розібрали «до цеглини». Відома ямпільчанка Зоя Марченко у своїх мемуарах пише: «В Ямполе был «панский двор» — огромный парк, обнесенный кирпичной стеной. Это была классическая помещичья усадьба того времени: липовые аллеи, пруд с купальней, оранжерея, дом управляющего, были «службы»— конюшни, коровники, сараи. Дом был сожжен партизанами в 1918 году». Того ж року селяни знищили родову каплицю-усипальницю Неплюєвих біля Преображенської церкви.\nПро перипетії тодішнього життя у нашому прикордонному краї розповів історик Олександр Григоров у своїй книзі «Наши странствия в годы Гражданской войны». Сім’я дворян Григорових тікала з Росії до України від «красного терору» і їхала з Костроми через Москву до Києва.\nВ том же доме, в котором мы поселились, на постое стояло человек десять германских солдат – бородатых ландштурмистов. В находившемся почти на самой границе Янполе располагался немецкий гарнизон — в то время Германия напрягала последние силы, пытаясь выиграть затеянную ею войну, и на военную службу призывались и старики-ландштурмисты, и совсем юные мальчики. Как можно было заметить, никаких конфликтов между жителями Янполя и немецкими солдатами не было. Немцы были благодушно настроены и к нам, беглецам из РСФСР».\nАле восени 1918-го Німеччина капітулювала перед Антантою і вивела свої війська з України. Брестський мир було денонсовано, і «Красная армия» знову рушила у наступ на Україну.\n19 листопада 1918р. більшовицькі війська оволоділи Ямполем та Хутором-Михайлівським, стискаючи кільце навколо Глухова.\nДруге пришестя більшовиків було страшним. Це був справжній терор. Той самий каральний «красный террор», запроваджений головою ВЧК Ф. Дзержинським до всіх ,«кто не с нами». Загін більшовика Шарахова, чисельністю до 300 бійців, спершу захопив хутір Рождественськ. Потім вони увірвались до Воздвиженського. Братчики розповідають: «Мы не оказывали сопротивления, хотя оружие у нас было. Красноармейцы избивали людей, по жилым домам стреляли из пулемета. Мы все были терроризированы».\nЗлість більшовиків була викликана знанням про співпрацю братчиків з Українським урядом. Не менший гнів наводило на них і неприйняття братчиками агресивної антихристиянської ідеології.\nНа початку березня 1919р. у Києві відбувся III Всеукраїнський з’їзд Рад, на якому проголошено утворення УСРР. Братчики зрозуміли, що більшовики набирають міць і їхня влада може протриматись декілька років. Між собою керівники Братства вважали, що суспільство без християнської віри, без Бога – довго існувати не зможе. Щоб пережити цей скрутний час, Братство у березні 1919р. перетворюється в комуну.\nПід виглядом радянської комуни воздвиженці працювали до кінця літа 1919р. А потім радянську владу з України витіснила добровольча армія А. Денікіна. Білогвардійці прийшли з півдня. Більшовики відступили за Хутір-Михайлівський. Під час володарювання денікінців братству повертають первісну назву «Крестовоздвиженское православное трудовое братство». На зміну красному терору прийшла військова диктатура білих. Навколишні селяни розповідають, що братчики зустрічали денікінців «як своїх». Але практично ніхто з воздвиженців не пішов до «білих» воювати «за единую и неделимую Россию». Не маючи достатньої підтримки народу, денікінці швидко виснажились. І вже на початку листопада 1919р. сталося третє і остаточне повернення більшовиків. Під час громадянської війни майно і продукти у братчиків забирали усі: і німці, і гайдамаки, і «білі», і місцеві «батьки». Але найжорстокішими реквізиторами були більшовики.\nВ документах ВЧК-ОГПУ, які збереглися у Державному архіві СБУ, зафіксовані скарги вже радянських братчиків-комунарів, датовані листопадом 1919р.: «Красные войска грабили, избивали нас и разрушали наши дома. Забрали у нас всё имущество, обрекая на голодную смерть».\nБратчики жалілися радянському уряду, бо іншого не було. Вони писали, що вони не вороги комунізму. Що Трудове братство вже понад 30 років втілює ідеї християнського комунізму. Найвище керівництво України відреагувало на цей «крик душі» братчиків. До Воздвиженського приїхала комісія з Чернігівського губернського земельного управління, яка вивчила ситуацію на місці. Виявилося, що скарги братчиків правдиві. А Братство, при уважному розгляді, навіть видалось комісарам цікавою моделлю майбутнього сільського комунізму.\nЗ цього приводу голова Ради народних комісарів України Християн Раковський 21 листопада 1919р. звернувся з офіційним листом № 1090 до командування 12-ї Армії:\nВ Черниговской губ., Глуховском уезде, хуторе Воздвиженском находится 1-я Украинская Коммуна под названием «Воздвиженское Трудовое братство». Коммуна эта насчитывает до тысячи членов, имеет образцовое хозяйство, два сельскохозяйственных училища, два завода, породистый и племенной скот.\nПомимо своей культурно-экономической ценности, коммуна эта сейчас является примером нашей коммунистической политики, где во главу угла ставится не принудительный труд, а труд сознательный и добровольный. Созданная в этой коммуне примерно-показательная система, представляет весьма ценный научный материал. Ввиду вышеизложенного, Рабочее-крестьянское правительство Украины просит Вас принять меры к охране хозяйства означенной коммуны от реквизиций со стороны воинских частей».\nАле захоплення комуністів унікальним досвідом Трудового братства тривало недовго. Більшовиків не влаштовувала християнська основа общини. Її приналежність до Православної церкви. А той факт, що фундатором комуни був класовий ворог – поміщик-мільйонер Неплюєв, не обіцяло братчикам нічого доброго. Через кілька років братство оголосять контрреволюційним гніздом. Керівництво репресують. А унікальну «першу українську комуну» перетворять у звичайний колгосп.\nІ дійсно, це були різні «комунізми». Християнський комунізм Неплюєва виходив з любові. Він говорив: «нехай все моє – буде вашим. Жертвую добровільно».\nБільшовицький комунізм виріс з класової ненависті. Він казав: «все ваше нехай буде моїм. А хто не віддасть – заберу силою». Гасло ранньої радянської влади «Железной рукой загоним человечество к счастию!» гарантувало народу тільки залізну руку. І історія нашої країни у ХХ столітті про це свідчить. Тому що духовні закони діють так само невідворотно, як і закони фізичного світу. Шлях грубого насильства, як і всяке зло, не може привести до добра. Про це нам нагадує Православна церква. Про це нам говорять найбільші мислителі. «Подальший розвиток людства – писав фізик Альберт Ейнштейн – залежить від його морального здоров’я, а не від рівня технічних досягнень». Будемо ж пам’ятати про це і шанувати тихий подвиг благородних людей, які в лиху годину історії намагались мирним, ненасильницьким шляхом втілити в життя християнський суспільний ідеал.\nдиректор народного музею М.М. Неплюєва\n7 thoughts on “РЕВОЛЮЦІЯ І ХРИСТИЯНИ. Події Революції 1917-1919 рр. на Ямпільщині очима мирних людей”\n29 Березня 2018 о 21:15\n30 Березня 2018 о 14:32\nНічого нового під сонцем. Ті ж самі більшовики і через 100 років намагаються захопити Украіну. Але, можна тільки уявити, якби не ця радянська навала, якою б процвітаючою і багатою Украіна стала б за ці 100 років.\n30 Березня 2018 о 18:07\nа 80-90% в руководстве у большевиков были кто?\n30 Березня 2018 о 23:01\nХто? Підкажіть. Одурманені більшовістсько-марксистсько-ленінсько-атеістично-комуністичною пропагандою люди.\n31 Березня 2018 о 13:17\n85-90% евреи. а в ВРУ их сколько знаете?\n31 Березня 2018 о 19:32\nТак на початку становлення совка дійсно було багато євреів при владі, але думаю, що це було пов’язано з антисемітизмом і погромами в царській Росіі. І євреі, мабуть вбачали в совдепіі більш безпечне середовище. Але в 30-их роках все змінилося маховик імперіі зла захопив всіх і віруючих, і євреів, і інтелігенцію. Скільки євреів в Верховній Раді я не знаю, але нічого поганого в цій національності не вбачаю. Ізраіль сьогодні-це одна з найрозвинутіших краін світу. Це нація розумних людей з високими технологіями в науці, медицині, військовій справі. Тому, якщо євреі і займають якісь позиціі в нашій державі, то це більш позитивно для нас.\n31 Березня 2018 о 19:55\nтогда с Пейсахом Вас


Валентина, пенсіонерка, у своїй власній квартирі живе в найменшій кімнаті. Там стоїть лише ліжко, шафа та маленький столик, там не розвернутися. Зате дві інші зайняли син з родиною. Валентина не раз говорила синові, що їй в кімнаті мало місця і подруг запросити до себе не може. А невістка відповіла: – Не подобається, вас ніхто тут не тримає. Ми за цю квартиру заплатили гроші – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Життєві історії / Валентина, пенсіонерка, у своїй власній квартирі живе в найменшій кімнаті. Там стоїть лише ліжко, шафа та маленький столик, там не розвернутися. Зате дві інші зайняли син з родиною. Валентина не раз говорила синові, що їй в кімнаті мало місця і подруг запросити до себе не може. А невістка відповіла: – Не подобається, вас ніхто тут не тримає. Ми за цю квартиру заплатили гроші\nВалентина, пенсіонерка, у своїй власній квартирі живе в найменшій кімнаті. Там стоїть лише ліжко, шафа та маленький столик, там не розвернутися. Зате дві інші зайняли син з родиною. Валентина не раз говорила синові, що їй в кімнаті мало місця і подруг запросити до себе не може. А невістка відповіла: – Не подобається, вас ніхто тут не тримає. Ми за цю квартиру заплатили гроші\nВалентина, пенсіонерка, у своїй власній квартирі живе в самій маленькій кімнаті. Там стоїть лише ліжко, шафа та маленький столик, там не розвернутися. Зате дві інші зайняли син з родиною. Валентина не раз говорила синові, що їй в кімнаті мало місця і подруг запросити до себе не може.\n– Мамо, а що ти пропонуєш, онучок твоїх удвох в цю кімнатку поселити? Це неможливо, ти ж сама розумієш! І наша з дружиною ліжко туди не поміститься.\nСин пропонував Валентині вихід з цієї ситуації, сказав, що буде орендувати їй однокімнатну квартиру. Там і поліклініка близько є, магазин, парк, все, що потрібно для літньої людини. Але Валентина відмовилася, адже зі своєї трикімнатної квартири не хоче перебиратися на околицю міста. Каже, що тут у неї і подруги і сусіди, звикла до всього.\nВласна квартира Валентини, хоч і трикімнатна, але має не зручне планування. Дві кімнати нормальні, великі, просторі, а третя – практично комора, правда, з вікном, темна, вузька і незручна. У цій кімнаті і живе Валентина останні кілька років.\nУ великих кімнатах квартири розташувався син Мирон з сім’єю: дружиною Інною і двома дочками-школярками. Спочатку квартира належала трьом: Валентині і її дітям, синові й дочці, в рівних частках. Дочка вийшла заміж і поїхала до чоловіка, незабаром одружився і сам Мирон, і привів дружину до матері. Домовилися, що молоді поживуть з Валентиною кілька років, поки не накопичать початковий внесок на кредит, щоб взяти квартиру.\nІ перші пару років Мирон з Інною дійсно збирали гроші, не дивлячись на те, що народилася старша дочка. Мирон працював, брав зайві зміни, Інна підробляла з дому, встигаючи крутитися і по господарству, і з дитиною. Накопичили якусь суму, стали вже потихеньку вечорами доглядати варіанти квартири для себе.\nАле тут сталося непередбачене: старша сестра Мирона влізла зі своїм чоловіком в якісь фінансові справи і прийшла до матері з проханням продати квартиру і виплатити їй її частку. Поділити їх квартиру на три окремих нехай навіть кімнати в комуналці абсолютно нереально, але сестра і чути нічого не хотіла:\n– Віддавайте моє, і крапка.\nБуло все: суперечки, листи, образи.\nУ підсумку сам Мирон зібрав всі наявні у нього гроші і викупив у сестри її частку в батьківському житлі.\nТепер у Мирона і його дружини, виходить, у власності дві третини квартири, а у Валентини – лише третина. І все б нічого, тільки невістка, до цього сиділа тихіше води нижче трави, раптом відчула себе тут повноцінною господинею. Почала часто сперечатися, диктувати свої правила, а якось раз і зовсім заявила свекрусі:\n– Не подобається, вас ніхто тут не тримає. Це наша квартира! Ми заплатили гроші вашій доньці!\n– Розмови про те, що вони будуть собі щось купувати, плавно припинилися! – сумує Валентина. – Гроші вони всі витратили, а потім у сина почалися складнощі на роботі. Почула якось, що вони другу дитину затіяли народжувати. Перед появою другої дитини зробили в квартирі ремонт, зробили гарну дитячу кімнату у великій спальні, а мене заселили в комору. Ось як? Що за діти! Не про таку старості я мріяла, коли їх виховувала.\n– Так прямо, бідна-нещасна вона, як же! – обурюється невістка Валентини, Інна. – Чим їй погано, ось скажи? Грошей своїх на побут вона не витрачає ні копійки, все на нас: і холодильник, і комуналка, і дрібний ремонт. Пенсію свою вона всю відносить на рахунок. І кімната у неї нормальна цілком, все відремонтували, світильники повісили, шафу нову купили, з дзеркалами. Що їй там, танцювати? Або нам дітей, двох, поселити в цю комору, а її одну в більшу кімнату заселити? Господарством теж не займається, машинку пральну включати за ці роки так і не навчилася, а навіщо? Я і перу, і мою, і прибираю все. Готую теж я, вечорами після роботи, якщо нічого немає. Свекруха приготує собі бутерброд з чаєм і буде чекати, коли я прийду. З дітьми не сиділа ні дня, зараз вони вже великі, раніше я сиділа, нікого не напружувала.\nВалентина рахує, що невістка не права, у них не було б квартири, якби не вона і ображається на сина.


НЕРІВНОВАЖНА БІОТЕРМОДІНАМІКА. СТАТИСТИЧНА БІОФІЗИКА, Статистична біотермодінаміка - БІОТЕХНІЧНІ СИСТЕМИ МЕДИЧНОГО ПРИЗНАЧЕННЯ - Підручники для студентів онлайн\nНЕРІВНОВАЖНА БІОТЕРМОДІНАМІКА. СТАТИСТИЧНА БІОФІЗИКА\nВ основі термодинамічної підходу до опису різних систем лежить уявлення про рівноважному стані. Будь-яке рівноважний стан однозначно характеризується певними значеннями термодинамічних функцій стану, що не залежать від передісторії системи. У загальному випадку нерівноважну систему не можна однозначно описати за допомогою функцій стану. Саме до таких cucmejuaM нерідко відносять біологічні системи. Суворі критерії застосовності термодинаміки до нерівноважних і біологічних систем розглядає термодинаміка нерівноважних процесів.\nУ класичній термодинаміці поняття «стан системи» ототожнюється з поняттям «рівноважний стан». Ця обставина особливо підкреслював У. Гіббс. Процеси розглядаються як переходи між рівноважними станами системи. Кожен перехід характеризується збільшенням функцій стану. Як вже було зазначено в гл. 5, найбільш часто застосовуються такі функції: внутрішня енергія?, Ентальпія Я, ентропія 5, енергії Гіббса G і Гельмгольца А.\nПроміжні стану, в яких система виявляється при переходах, можуть розглядатися лише за умови, що вони рівноважні, точніше, квазістатичні, або квазірівноважні (т. Е. Близькі до рівноваги). У зв'язку з цією обставиною висновки термодинаміки нерівноважних процесів часто не можуть вважатися обгрунтованими.\n«Рівноважний» підхід до опису самих різних об'єктів визначає досить широку спільність висновків класичної термодинаміки, і в той же час обмежує область її застосування.\nОбмеженість опису може бути пов'язана з тим, що термодинамічні характеристики різних частин системи (температура, тиск, концентрація) внаслідок нерівноважності можуть істотно відрізнятися. Однак нерідко можливо поділ в цілому нерівноважної системи на квазірівноважні підсистеми (локальні рівноваги по Уоддінгтона). Кожна з таких підсистем визначається своїми функціями стану. До таких об'єктів часто відносять біосистеми, тому методи декомпозиції системи на підсистеми набувають першорядного значення. Відомо, що кожна з виділених квазірівноважних підсистем характеризується своїм часом релаксації т рел .\nПри вирішенні питання про можливість застосування даного методу для опису біооб'єкту важлива ступінь його відкритості (див. Гл. 5), т. Е. Слід встановити тип взаємодії об'єкта з навколишнім середовищем і характерні часи перетворень (кінетику) в цьому Біооб'єкти. За цими критеріями біооб'єкти поділяють на три типи.\nПерший тип - об'єкти, в яких підвід (відведення) речовини і енергії відбувається за час, менший, ніж характерний час релаксації т ^ л . Такі об'єкти близькі до стану термодинамічної рівноваги.\nДругий тип - об'єкти, в яких підвід (відведення) речовини і енергії для всіх станів системи здійснюється за час, порівнянний з характерними часом релаксації т * сл . Параметри таких об'єктів можуть істотно відрізнятися від рівноважних.\nТретій тип - об'єкти, в яких підвід (відведення) речовини і енергії хоча б в один зі станів відбувається за час, менше, ніж відповідне характерний час релаксації т * їв . Параметри таких об'єктів істотно відрізняються від рівноважних.\nМетоди термодинаміки рівноважних і лінійних нерівноважних процесів застосовні для відкритих систем першого типу і окремих систем другого типу, кінетичні методи - для систем всіх трьох типів.\nНа основі часу релаксації трелі виділених квазірівноважних підсистем можна сформулювати кількісний критерій равновесности процесу.\nПроцес можна вважати рівноважним, або квазистатическим, якщо для будь-якого параметра х системи виконується нерівність\nде Ах / трелі - середня швидкість зміни параметра х при часу релаксації; dx / dt - швидкість зміни параметра х в даному процесі.\nНерівність (7.1) дозволяє віднести дану систему до одного з трьох наведених типів.\nЗ викладеного вище випливає, що вирішення питання про можливість застосування методів термодинаміки до живих систем пов'язано з проблемою оцінки їх равновесности. Оскільки прямий метод експериментальної оцінки досить важкий, широко поширені непрямі методи. На основі таких методів нерідко роблять висновки про непридатність принципів термодинаміки рівноважних процесів до живих систем.\nТак, наприклад, в якості критерію суттєвої неравновесное ™ процесів в організмі людини використовується велика швидкість тепловиділення. Однак при цьому не враховується те, що швидкість тепловиділення - кінетичний критерій, що залежить від механізму теплообміну. Сама по собі ця величина без використання нерівності типу (7.1) не дає можливості судити про ступінь відхилення процесів життєдіяльності від рівноважного стану. Зокрема, навіть при інтенсивній роботі температура внутрішніх порожнин тіла зростає лише незначно (десяті частки градуса).\nЗапереченням проти застосування методів термодинаміки рівноважних процесів до біосистеми є безперервний обмін речовиною і енергією з навколишнім середовищем, т. Е. Відкритий характер біосистем. Таке заперечення пов'язано з дуже вузьким розумінням принципів класичної термодинаміки. Відомо, що Гіббс розробив методи термодинамічного опису рівноважних відкритих систем на основі методу хімічних потенціалів (наприклад, рівняння Гіббса - Дюгема).\nГиббсу також належить статистична трактування термодинаміки рівноважних процесів, згідно з якою система являє собою довільний об'єкт природи, обмінюються енергією і частинками з резервуаром. Очевидно, що з біологічної точки зору такий підхід еквівалентний, наприклад, екологічному опису популяції, яка взаємодіє із середовищем в біогеоценозах.\nЗастосування статистичної фізики до Біооб'єкти вимагає узагальнень з метою формалізації ряду понять для них. Якщо біооб'єкт містить досить велику кількість частинок (уніструктур), можна говорити про наявність ансамблю, ентропії, температури.\nГіббс запропонував розглядати термодинамічну систему в різних станах як статистичний ансамбль (сукупність).\nСтатистичний ансамбль - набір систем, що відображають всі допустимі стану реальної системи (рис. 7.1). Стан допустимо, якщо воно сумісне з характеристиками системи - повною енергією, тимчасовим масштабом і загальним числом частинок (уніструктур) цієї системи.\nМал. 7.1. Приклад статистичного ансамблю:\nа-е - розподіл молекул по об'єму посудини в різні моменти часу\nТермодинамічна система характеризується набором енергетичних рівнів Е до , на яких можуть перебувати уніструктури цієї системи. Для саркомерной системи м'язів - це набір енергетичних рівнів, представлених на енергетичній діаграмі сукупності саркомерних містків (див. Рис. 5.4).\nНехай для закритої системи N k населеність стану становить число компонентів до (число уніструктур U k ) на енергетичному рівні Е до . Тоді загальна енергія цього стану дорівнює E k N k ; енергія системи в цілому - Е =? E k N k , загальне число частинок - N = ZA't-. Вектор стану системи визначається розподілом уніструктур (jV |, N 2 , ..., N m ) по енергетичним рівням.\nОсновні поняття статистичної фізики - канонічна статистична сума окремої уніструктури\nде до в - постійна Больцмана; Е до - енергія на к-м рівні. Канонічна статистична сума ансамблю уніструктур\nЗа допомогою статистичних сум розраховують термодинамічні функції стану.\nЕнергія Гельмгольца уніструктур на k-му рівні визначається як\nде Z CTk - приватна статистична сума. Енергія Гіббса уніструктур на до -му рівні\nХімічний потенціал уніструктур до -го рівня (чисельністю Uk )\nде% = N k / N. При а> до = 1 отримуємо А до = p 0i .\nУ загальному випадку потік з до -го стану в стан / можна записати в такий спосіб:\nПри детальному рівновазі потоки в ансамблі рівні: а і [зі *] = = а / к [зі,], хімічні потенціали є рівними: р * = | Д /. Звідси слідує що\nде А) - енергія Гельмгольца на рівні /; До и - константа рівноваги.\nЗ (7.3) отримують (статистичними висновком) рівняння ізотерми реакції (потік до - "/):\nПарциальная функція дисипації\nпоказує розсіювання енергії в даному потоці.\nСумарна функція дисипації в системі становить\nВідповідно до визначення ентропії S = -dG / dT з (7.2) отримують формулу Больцмана для ентропії:\nде W M - число допустимих станів.


Губе, Губбе — Гу — GENEO-ГЕНЕО\nGENEO-ГЕНЕО → Гу → Губе, Губбе\n1 Тема от litar Л 12-12-2016 09:57:51\nТема: Губе, Губбе\nГУБЕ Теодор Теодорович,*\n1919, смт Розівка того ж р-ну Запорізької обл, німець, осв. неповна сер. Член к-спу ім. Кірова. Заарештований 3.09.41 р. Звинувачення: соціально небезпечний елемент. Особливою нарадою при НКВС СРСР 22.10.42 р. засуджений до 8 р. позбавлення волі. Помер 16.06.43 р. в Івдельтаборі НКВС СРСР. Реабілітований у 1989 р. 3т\n2 Ответ от Balakyn 17-09-2017 21:29:58\nRe: Губе, Губбе\nГубе Василь Андрійович, 1893 року народження, х. Клинкіне Будьоннівського району Донецької області, німець, освіта нижча, безпартійний. Проживав: х. Брандт Будьоннівського району Донецької області. Коваль колгоспу ім. Неймана. Заарештований 8 листопада 1935 року. Засуджений спецколегією Донецького облсуду 28 грудня 1935 року на 8 років ВТТ з позбавленням прав на 5 років та конфіскацією майна. Реабілітований у 1991 році.\nГубе Карл Олександрович, 1910 року народження, х. Климуш Тельманівського району Донецької області, німець, даних про освіту немає, безпартійний. Проживав за місцем народження. Даних про роботу немає. Заарештований 8 жовтня 1937 року. Засуджений рішенням НКВС та Прокурора СРСР до розстрілу. Даних про приведення вироку до виконання немає. Реабілітований у 1991 році.\nГубе Костянтин Корнійович, 1904 року народження,[/b] 1904 року народження, с. Климичі Тельманівського району Донецької області, німець, малограмотний, безпартійний. Проживав: с. Климичі Тельманівськогорайону Сталінської (Донецької) області. Колгоспник колгоспу ім. Карла Маркса. Заарештований 5 серпня 1941 року. Засуджений Особливою нарадою при НКВС СРСР на 8 років ВТТ. Реабілітований у 1995 році.\nГубе Корній Корнійович, 1900 року народження, х. Климушеве Тельманівського району Донецької області, німець, освіта нижча, безпартійний. Проживав: х. Брандт Будьоннівського району Сталінської (Донецької) області. Конюх сільського споживчого товариства. Заарештований 3 вересня 1941 року. Даних про вирок немає. Реабілітований у 1995 році.\nГубе Олександр Олександрович, 1902 року народження, с. Климуш Старокаранського (Тельманівського) району Донецької області, німець, малограмотний, безпартійний. Проживав за місцем народженням. Голова колгоспу “Розівка”. Заарештований 16 листопада 1937 року. Засуджений рішенням НКВС та Прокурора СРСР до розстрілу. Даних про приведення вироку до виконання немає. Реабілітований у 1989 році.\nГубе Петро Федорович, 1888 року народження, с. Климуш Старокаранського (Тельманівського ) району Донецької області, німець, малограмотний, безпартійний. Проживав: с. Климуш Старокаранського (Тельманівського) району Донецької області. Одноосібник. Заарештований 26 жовтня 1930 року. Засуджений Особливою нарадою при колегії ДПУ УРСР 15 лютого 1931 року на 3 роки ВТТ. Реабілітований у 1989 році.\nГубе Федір Олександрович, 1906 року народження, с. Климуш Старокаранського (Тельманівського) району Донецької області, німець, даних про освіту немає, безпартійний. Проживав: с. Принцефельд Тельманівського району Донецької області. Коваль колгоспу “Нейланд”. Заарештований 18 червня 1937 року. Засуджений рішенням НКВС та Прокурора СРСР до розстрілу. Даних про приведення вироку до виконання немає. Реабілітований у 1990 році.\nГубе Федір Федорович, 1871 року народження, с. Самсонове Тельманівського району Донецької області, німець, грамотний, безпартійний. Проживав: с. Будьоннівка Сталінської (Донецької) області. Сторож райспоживспілки. Заарештований 4 вересня 1941 року. Даних про вирок немає. Реабілітований у 1995 році.\nГубе Яків Едуардович, 1915 року народження, с. Климаш Старокаранського (Тельманівського) району Донецької області, німець, освіта 2 класи, безпартійний. Проживав: с. Новоолександрівка Тельманівського району Сталінської (Донецької) області. Тракторист колгоспу “Спартак”. Заарештований 3 вересня 1941 року. Засуджений рішенням НКВС та Прокурора СРСР до розстрілу з конфіскацією майна. Даних про приведення вироку до виконання немає. Реабілітований у 1990 році.\n3 Ответ от Balakyn 17-09-2017 21:30:28\nГуббе Едуард Якубович, 1908 року народження, сел. Атаманське Ростовської області, Росія, німець, освіта 4 класи, безпартійний. Проживав: Старобешівський район Донецької області. Рахівник колгоспу ім. Карла Лібкнехта. Заарештований 4 травня 1938 року. Даних про вирок немає. Вмер 9 листопада 1938 року у в’язниці НКВС м. Сталіно (м. Донецьк) Реабілітований у 1961 році.\nГуббе Еріх Васильович, 1924 року народження, с. Брандене Будьоннівського району Донецької області, німець, освіта нижча, безпартійний. Проживав: с. Брандене Будьоннівського району Сталінської (Донецької) області. Учень СШ. Заарештований 7 вересня 1941 року. Засуджений Особливою нарадою при НКВС СРСР на 8 років ВТТ. Реабілітований у 1995 році.\nпоиск немецких предков Губе


ГоловнаНовини Здоров'яВідстрочити день своєї смерті допоможуть книги\nВчені з США стверджують, що люди, які читають певну кількість хвилин, живуть довше тих, хто книгами не захоплюється.\nСпівробітники Єльського університету довели, що люди, які читають більше півгодини (210 хвилин) в тиждень на 23% менше ризикують померти раніше. До такого висновку вони прийшли після 12-річного експерименту.\nВчені розповіли, що читання допомагає впоратися зі стресом, чим захищає від ряду захворювань (наприклад, стрес в 40% випадків провокує появу інсульту або інфаркту). 12 років тому співробітники Сассекського університету почали експеримент, який нещодавно закінчився. Він показав, що читання книг-одне з найефективніших заспокійливих відомих світу (так-так, книги здатні знизити тривожність на 68%). Книги діють на всю нервову систему навіть краще, ніж прогулянка на свіжому повітрі.\nДо всіх іншого, книги також допомагають краще розуміти інших людей і захиститися від суворості в реальному житті. Вчені знаходять і іншу сторону: герої книг – це моделі поведінки для читачів. Людина, яка любить книги мають гнучке мислення, вона в більшій мірі усвідомлює, що оточуючі можуть думати не так, як вона. Книголюби найчастіше чесні самі з собою.\nВід читання люди розумніють, так як книги розвивають інтелект. І взагалі, книга – це джерело поповнення знань про навколишній світ і звичайного словникового запасу. Крім усього іншого, читання прекрасно розвиває фантазію.\n13:28 При яких проблемах зі здоров’ям допомагає пиття води натщесерце вранці\n10:25 Терапевти: Найнебезпечніший вік для чоловіків починається після 40 років


MapMe.Club » Поради » Новий хостел у Kyoto пропонує постояльцям спати на книжкових полицях!\nКоли ми вже писали про унікальний готелі у Токіо — Book And Bed. З дня свого відкриття готель набула неймовірної популярності, що призвело до відкриття ще одного подібного хостелу, на цей раз в Кіото.\nТак само, як і в Кіото, гості нового хостелу будуть спати на ліжках, вбудованих всередині книжкових полиць, серед 5000 книг на англійській і японській мовах. Це місце — справжній рай для любителів повалятися з книжкою в затишному куточку. Вартість ночі в Book And Bed в Кіото стартуватиме від $39.\nНещодавно відкриті готелі, які вже встигли вразити всіх\nЯк японці укладають спати капібар! Їх ставлення до цих тварин неймовірно!\nМалюків панди теж потрібно укладати спати... І роблять це так!


смерть – Весь Кіровоград – Суб'єктивно та упереджено про Кропивницький та область\nЗа добу в області померло п'ять жінок з діагнозом COVID-19\nПовний курс вакцинації від коронавірусу на сьогодні, 22 жовтня, отримало 15,3% населення Кіровоградської області – 139,2 тисячі людей. Першою дозою щеплено 179,7 тисяч (19,7%) мешканців,\nCOVID-19.kr.ua: повністю вакциновано 11%, смерті в Олександрівці, Олександрії, Приютівці\nЗа кількістю вакцинованих від коронавірусу Кіровоградська область – на четвертому місці «з кінця» серед регіонів України. Про це свідчать дані системи моніторингу вакцинації РНБО України.\nВ Пoкoтилoвому Гoлoванівськoгo pайoну пoпpoщалися із захисникoм Укpаїни, стаpшим сoлдатoм Oлексієм Куленкoм. Він загинув на Луганщині під час мінометного обстрілу проросійських бойовиків 11 вересня. Oлексій\nВід COVID-19 вакциновано менше 8% області, померла 26-річна\nНа Кіровоградщині повний курс вакцинації від коронавірусу пройшли майже 68 тисяч жителів, всього зробили близько 171 тисячі щеплень. Про це повідомляє Гречка з посиланням на\nВійна триває: в Кропивницькому вшанували пам'ять спецпризначенця Ігоря Горовенка\n28-річний військовослужбовець отримав несумісні з життям поранення в зоні проведення ООС на Донеччині. Про це повідомляють у міськраді обласного центру. Сьогодні, 16 серпня, вшанувати пам’ять\nЧерез коронавірус помер перший голова СБУ Марчук, уродженець Гайворонщини\nКоронавірусна хвороба загострила захворювання, на які він страждав, та спровокувала гостру серцево-легеневу недостатність. Про це повідомила колишня речниця обласного управління СБУ Марина Яковенко у Facebook,\nЗ початку року у водоймах Кіровоградщини загинуло шестеро дітей\nВ липні нинішнього року в Україні потонуло майже вдвічі більше людей, ніж торік – 310 проти 166. Всього з початку 2021-го у водоймах країни загинуло\nДиректорка школи, яка насмерть збила жінку, визнала провину в суді\n21.05.2021 Коментарі відключені\nДиректорка кропивницької школи, яку обвинувачують в аварії, під час якої загинула жінка, визнала свою провину повністю. Аварія сталась торік на початку вересня. Загинула 51-річна жінка,\nНова експертиза в справі Собченка підтвердила: його задушили, - адвокат\nТретя, київська, судова-медична експертиза у справі про загибель 52-річного Олександра Собченка під час затримання патрульними в Кропивницькому підтвердила результати другої, харківської. Про це у коментарі\n22.04.2020 0 коментарів\nЛікар та фельдшерка Центру екстреної швидкої допомоги, які мали підтверджений тест на коронавірус, померли від важких супутніх захворювань. Про це пише Сьогодні з посиланням на


Конвертувати мікрозіверт на годину (мкЗв/год) (Доза випромінювання)\nКонвертувати мікрозіверт на годину (мкЗв/год)\nКонвертувати мікрозіверт на годину (мкЗв/год):\nЗа допомогою цього калькулятора можна ввести значення, яке потрібно конвертувати, разом з оригінальною одиницею вимірювання; наприклад, '766 мікрозіверт на годину'. При цьому можна використовувати повну назву одиниці або її абревіатуруяк приклад: 'мікрозіверт на годину' або 'мкЗв/год'. Потім калькулятор визначає категорію одиниці виміру, яку потрібно конвертувати, в даному випадку це 'Доза випромінювання'. Після цього він конвертує введене значення у всі відомі йому відповідні одиниці. У отриманому списку ви обов'язково знайдете конверсію, яку ви спочатку шукали. Незалежно від того, яку з цих можливостей ви використовуєте, він зберігає громіздкий пошук відповідного списку в довгих списках вибору з безліччю категорій та підтримуваних одиниць. Все це калькулятор робить за нас за долю секунди.\nКрім того, калькулятор дозволяє використовувати математичні вирази. В результаті, можна не тільки порахувати числа між собою, наприклад, '(55 * 28) мкЗв/год'. Але різні одиниці вимірювання можуть бути з'єднані між собою безпосередньо в конверсії. Це може, наприклад, виглядати так: '766 мікрозіверт на годину + 2298 мікрозіверт на годину' або '52mm x 69cm x 39dm = ? cm^3'. Одиниці виміру, об'єднані таким чином, природно, повинні збігатися і мати сенс у даній комбінації.\nСкільки складає 1 мікрозіверт на годину?\nКалькулятор вимірювань, який може використовуватися для конвертації мікрозіверт на годину, тощо.


ЦЕРІНТА інструкція, аналоги, ціна в аптеках, показання, протипоказання, склад. Таблетки виробництва Сан Фарма\nЛЕВОНОРГЕСТРЕЛ + ЕТИНІЛЕСТРАДІОЛ\nЦЕРІНТА таблетки 150 мкг + 30 мкг Сан Фарма\nЦЕРІНТА таблетки 150 мкг + 30 мкг\nЛЕВЕРЕТ МІНІ 100 мкг + 20 мкг\nЛЕВОМІН 30 150 мкг + 30 мкг\nРИГЕВІДОН 150 мкг + 30 мкг\nG03AA07 Левоноргестрел та етинілестрадіол\nПідвищена чутливість до компонентів препарату; тяжка печінкова недостатність, уроджена гіпербілірубінемія (синдром Дубіна – Джонсона та синдром Ротора), жовчокам’яна хвороба, холецистит, хронічний коліт; наявність або вказівка в анамнезі на тяжкі серцево-судинні і цереброваскулярні зміни, тромбоемболія та схильність до них, пухлини печінки, злоякісні пухлини, насамперед рак молочних залоз або ендометрія; розлад ліпідного обміну, тяжкий перебіг артеріальної гіпертензії, тяжкий цукровий діабет, інші захворювання ендокринних залоз, серпоподібно-клітинна анемія, хронічна гемолітична анемія, кровотеча зі статевих органів невідомої етіології, мігрень, отосклероз з погіршенням під час попередніх вагітностей; ідіопатична жовтяниця вагітних в анамнезі, тяжкий шкірний свербіж або герпес вагітних; період вагітності й годування груддю.\nПрийом препарату починають на 1-й день від початку менструації перор. по 1 таб/доб протягом 21 дня (у той самий час доби, за можливості ввечері). Після цього роблять 7-денну перерву, під час якої звичайно виникають менструальноподібні кровотечі. Прийом наступної упаковки, яка містить 21 таб., необхідно розпочати на 8-й день після 7-денної перерви (через 4 тиж. після прийому 1-ї таб. в той самий день тиж.). Зазначений спосіб застосування препарату можна продовжувати доти, доки бажане попередження вагітності.


Новости Дональд Трамп - Потрапивши в пастку імпічменту, Трамп виграє час | Новости - УРА-Iнформ\nПап Ндіай, Libération\n(...) Імпічмент представляється недосяжним, але становище Трампа набагато більш тривожне, ніж здається на перший погляд. По-перше, Білий дім, схоже, не вжив заходів, очікувані в подібній ситуації: тобто створення спеціалізованої групи юристів, оперативного центру імпічменту (англ. Impeachment war room), щоб скорегувати захист. У 1998 році Клінтон створив таку команду, яка зіграла істотну роль в тому, щоб виплутатися із ситуації. Сьогодні неймовірна дезорганізація Білого дому, незайняті вакансії, неконтрольовані просторікування адвоката Руді Джуліані, крайня взбудораженность президента навряд чи посприяють заспокоєнню перед обличчям наміченої перспективи довгої судової битви. Імпічмент - це не для нетямущих дилетантів ", - стверджує автор статті.\n"По-друге, процедура імпічменту буде проходити під час небаченої виборчої кампанії. Республіканська більшість в Сенаті знаходиться під загрозою, оскільки участь в грі візьмуть 35 місць, з яких в даний час 23 належать республіканцям. Серед них є деякі сенатори, які тремтять за своє переобрання. вони часом затиснуті в лещата між вірними прихильниками Трампа і центристським і незалежним електоратом, в якому вони також потребують, якщо хочуть, щоб їх переобрали в боротьбі проти згуртованих і войовничих демократів. Поки ці помірні сенатори притискаються до стін, але їх солідарність з Трампом не гарантовано на 100%, особливо якщо розслідування піде не за планом. Багато сенатори-республіканці відмовляться тонути разом з "Титаніком" і стрибнуть в рятувальні шлюпки, докладаючи всіх зусиль, щоб не піти на дно ", - міркує експерт.\n"По-третє, ніхто не в силах передбачити, який улов виявиться в мережах розслідування. Два місяці тому у демократів було дві можливості розпочати імпічмент. Перша стратегія полягала в тому, щоб доопрацювати пакет судових документів, що містить всі зловживання Трампа: його зв'язки з Росією в президентській кампанії 2016 року і після неї; його зусилля, націлені на те, щоб перешкодити розслідуванню спеціального прокурора Роберта Мюллера, його спроби чинити тиск на людей, цитованих у судових справах; змішання його президентських про язань і його діяльності в якості бізнесмена, і зовсім недавно сюди додалися його наполегливі прохання на адресу президента України дискредитувати кандидата від демократичної партії Джо Байдена ", - вказує Ндіай.\n"У кінцевому рахунку, демократи обрали другу стратегію, яка полягає в тому, щоб зосередитися тільки на українській справі: вона більш зрозуміла для широкої публіки і в принципі дозволяє рухатися швидше, по ходу коригуючи постріли по одній і тій же цілі. Однак можливо, що по шляху з'являться нові елементи, що підтверджують широко поширену корупцію в Білому домі. Імпічмент здатний відкрити скриньку Пандори. Вперше з тих пір, як він зайняв Овальний кабінет, Трамп знаходиться в обороні, і він, здається, злякався, його охопило подсознат льно почуття страху, яке він висловлює в допомогою цілої низки образ і провокацій. А що, якщо, потягнувши за українську нитка, вдасться розпустити всю павутину президента? " - аналізує експерт.\n"А поки, щоб виграти час, Дональд Трамп оголосив, що він відмовляє демократам в їх в проханнях з приводу заслуховування свідків або передачі документів. Нинішня юридична плутанина, без сумніву, буде врегульована в суді, що призведе до затягування розгляду на кілька місяців, - вважає автор публікації. - Трамп робить ставку на своє переобрання в листопаді 2020 року. на той час йому буде все дозволено. (...) ".


У Дрогобичі на Львівщині відновлюють унікальну дзвіницю | Справжня Варта\nУ Дрогобичі на Львівщині відновлюють унікальну дзвіницю\nПонеділок, 9 листопада 2020, 08:29\nМайстри-реставратори відновлюють пошкоджені підвалини дзвіниці храму Воздвиження Чесного Хреста у Дрогобичі\nУже четвертий місяць триває реконструкція дзвіниці храму Воздвиження Чесного Хреста у Дрогобичі. Цей храм є унікальним, це одна із найстаріших пам’яток архітектури національного значення, якій понад 350 років. Про це повідомляють у прес-службі Львівської ОДА.\nДзвіницю побудували приблизно у 1661 році. Впродовж останніх років вона перебувала в аварійному стані, внаслідок чого споруда похилилася. На необхідності реконструкції архітектори та представники влади сфокусували увагу ще торік. Тоді ж на замовлення департаменту архітектури Львівської ОДА виготовили проектно-кошторисну документацію, визначили підрядника і розпочали роботи. Пам’ятку відновлюють за кошти обласного бюджету в межах програми збереження культурної спадщини Львівщини.\nРеставрація дзвіниці обійдеться в 2 мільйони 251 тисячу гривен. Ці роботи виконує підрядна організація «ВФФ», яка виграла тендер. Крім того на підготовчі роботи до реставрації дзвіниці витратили 458 тисяч гривен. За ці кошти також придбали будівельним матеріали для реставрації, встановили риштування, розпочали маркування аварійних ділянок споруди\nЦього року на реставрацію дзвіниці скерували 1 мільйон гривень і у червні цього року майстри продовжили роботи.\n«Дерев’яні споруди потребують дуже ретельної реставрації. Дзвіниця побудована з дерева без жодного цвяха. Станом на сьогодні тут підсилили фундамент, зараз відновлюють пошкоджені підвалини. Це дуже копітка робота, бо важливо зберегти усі конструктивні елементи дзвіниці у такому вигляді, як вони є. У подальшому замінять пошкоджені дерев’яні елементи каркасу, влаштують елементи опорядження. Завершити відновлення дзвіниці плануємо наступного року», – розповів про хід реставрації дзвіниці заступник голови Львівської ОДА Юрій Бучко.\n«Цінність цього храму, зокрема, і в оздобленні інтер’єру. Святилище є повністю розписаним, іконостас та неймовірної краси образи на стінах витримані в єдиному колористичному стилі, витворюють дивовижну величну атмосферу храму. Вікон у церкві мало, тому вони дають небагато світла і насичені, глибокі барви живопису пом'якшує напівтемрява.\nРаніше тут був другий поверх (емпора), який служив ще однією церквою. У давні часи на одному престолі можна було відправляти лише одну службу Божу. Тому виникала потреба мати ще один приділ на верхньому ярусі. У Воздвиженському храмі він мав назву – Предтеченський, на честь Івана Хрестителя. Його демонтували в радянський час і церква втратила цілісність. Тому пам‘ятку необхідно повністю реставрувати. Впевнена, після відновлення вона вражатиме не менше, ніж церква святого Юра, що є об’єктом Світової спадщини ЮНЕСКО», – зазначила Алла Гладун.\n«Це були високоосвічені, шляхетні парохи, які одночасно займались малярством. Мистецька цінність цієї церкви у професійному підході і до її побудови, і до оздоблення. Навіть на фасаді зберігся надпис: “У цій церкві, як на небесах стояти”. Вона має магічну ауру, центральна частина є відкритою, а сама святиня дуже висока. Церква оздоблена стильно, із смаком», – підкреслює директорка музею «Дрогобиччина» Алла Гладун .\nНа Дрогобиччині, окрім дзвіниці храму Воздвиження Чесного Хреста, планується продовження реставрації ще однієї унікальної святині, що розташована поруч – церкви святого Юра.\nТЕГИ: новини львів, новини дрогобич, дрогобич, церква, історія, дзвіниця, реставрація