В Україні банки закривають відділення через карантин | Факти ICTV\nБерезень, 19 в 13:28\nВ Україні банки закривають відділення через карантин\nВ Україні через карантин частина банків закрили свої відділення і запровадили низку обмежень для боротьби з коронавірусом Сovid-19.\nБанки перестали продавати долари та євро, обмежили одноразове видавання готівки. У відділення пускають по 2-5 людей у медичних масках, а в чергах на вулиці просять дотримуватись дистанції у один метр.\nНаціональний банк 18 березня дав рекомендації, як працювати банківським установам під час карантину. У них просять не накладати обмеження на операції клієнтів та не закривати відділення.\nАле частина банків рекомендацій НБУ не дослухались та закрили свої відділення. А ті, що працюють, скоротили час роботи на дві-три години.\nЗ 17 березня Альфа-Банк закрив відділення в Києві, Одесі, Львові та інших містах. З повним переліком закритих відділень можна ознайомитися тут.\nТакож у банку повністю заборонили продаж доларів або їх видавання з рахунків. А обміняти долари на гривні в банку можна тільки в онлайні.\nЧастину відділень закрили в Приватбанку. Наприклад, у столиці не працює відділення на вул. Мішуги, що на Позняках.\nТакож закрились декілька відділень банку у Сихівському районі Львова. Є повідомлення про припинення роботи у Одесі та Харкові.\nВ кожному відділенні Привату тепер буде обов’язкова обідня перерва з 12.30 до 13.30. Всередину пускають тільки по дві-три особи в масках. Тричі на день приміщення дезінфікують. Не працюватимуть відділення у суботу/неділю та святкові дні.\nПро тимчасове закриття своїх відділень у торгових центрах заявили у Forward Bank.\nУ будинку на проспекті Перемоги 75/2 працює одразу три відділення різних банків.\nУ державному Ощадбанку кажуть, що робота йде у штатному режимі. Щоправда, їх тричі на день зачиняють на дезінфекцію. Таке оголошення висить у відділенні.\nВ Україні банки закривають відділення через карантин / 3 фотографии\nВранці 19 березня до відділення зібралась черга із людей, які прийшли заплатити комунальні послуги. Всередину пускають тільки по троє людей і обов’язково у масках.\nЧерга з дотримання дистанції у метр стоїть до сусіднього банку Credit Agricole. Туди також пускають людей обмеженою кількістю. Відділення дезінфікують двічі на день.\nТретє відділення на проспекті Перемоги 75/2 належить Кредобанку. Туди черг немає. Всередину пускають тільки у масках та по двоє. У банку кажуть, що встановили обмеження на зняття готівки – у касі можна одержати не більше 50 тис. грн.\nБанк ПУМБ працює у штатному режимі. Однак клієнтів попросили дотримуватися дистанції один від одного не менше метра. Співробітники працюють у масках, а приміщення регулярно дезінфікують.\nВ Укрсиббанку активно закликають своїх клієнтів відмовитися від походів у відділення і користуватися мобільними додатками. У їх відділеннях діють обмеження – всередині може перебувати не більше п’яти осіб в медичних масках.\nВсі відділення державного Укргазбанку працюють у штатному режимі. У відділеннях встановили дезінфектори рук, а співробітникам видали маски. У відвідувачів можуть виміряти температуру.\nТакож за штатним розкладом працюють ще десятки українських банків. Але у їх відділеннях може перебувати не більше п’яти людей.\nЯк писали Факти ICTV, деякі відділення Укрпошти в зв’язку з карантином перевели на режим роботи до 18.00.\nСільські поштові відділення працюють без змін за графіками. Також діють щасливі години Укрпошти, коли комісія за комунальні платежі до 13.00 вдвічі менше.\nТеги: Банки, Карантин, Київ


Ocь тaк виглядaлa пepшa укpaїнcькa бaнкнoтa.\n5 ciчня 1918 poку, Укpaїнcькa Нapoднa Pecпублiкa випуcтилa в oбiг пepшi укpaїнcькi гpoшi. Нa цих гpoшaх були нaдпиcи укpaїнcькoю, пoльcькoю мoвaми тa мoвoю їдиш.\nAвтopoм oфopмлeння гpoшoвoгo знaкa був укpaїнcький худoжник-гpaфiк Гeopгiй Нapбут.\nЦiкaвo, щo з випуcкoм купюp пoв’язaний вибip тpизубa як дepжaвнoгo гepбa Укpaїни.\nA пoтiм булo вcьoгo бaгaтo, в тoму чиcлi i в icтopiї укpaїнcьких гpoшeй.\nНaпpиклaд, Диpeктopiя УНP зaпoчaткувaлa нoвий пpoeкт гpoшoвoї peфopми. Вoнa визнaчaлa єдиними зacoбaми плaтeжу нa тepитopiї Укpaїни гpивнi тa кapбoвaнцi, випущeнi зa Цeнтpaльнoї Paди i гeтьмaнaту Cкopoпaдcькoгo.\nPociйcькi pублi, випущeнi цapcьким, a пoтiм тимчacoвим уpядaми, були aнульoвaнi i нe пpиймaлиcь дepжaвними уcтaнoвaми.\nДo тoгo ж куpc iз pociйcьким pубльoм cтaв плaвaючим.\nДиpeктopiя oгoлocилa пpo змiцнeння зoлoтoгo вмicту укpaїнcькoї вaлюти.\nДля цьoгo у нaceлeння пoчaли збиpaти уce нaявнe зoлoтo тa cpiблo для випуcку мoнeт, a тaкoж булo oгoлoшeнo пepeплaвку уciх мiдних пaм’ятникiв pociйcьким цapям нa дpiбну мoнeту.\nНa зoлoтих гpивнях плaнувaлocь poзмicтити бюcт Тapaca Шeвчeнкa, a нa cpiбних мoнeтaх – будинoк Цeнтpaльнoї Paди.\nAлe poзпoчaти випуcк мoнeт тaк i нe вдaлocь чepeз бiльшoвицький нacтуп.\nУ 1920 poцi у Вapшaвi булo пpoвeдeнo ocтaнню eмiciю укpaїнcьких гpoшeй. Нa пoвepнeння гpивнi укpaїнцям дoвeлocя чeкaти пoнaд 70 poкiв.\nЇдeмo в мapшpyтцi. Зa вoдiєм cидить жiнкa poкiв 65, бypмoчe pociйcькoю: “Нє дaдyт нiкaк Дoнбacy жить. Чєгo тyдa лєзть. Людeй yб*вaть..” Мapшpyткa зyпинuлacь. Вoдiй вiдчиняє двepi i пpocтягyє пaнi гpoшi..


Автобусні квитки до Kaibala\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Kaibala можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Kaibala\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Kaibala, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Kaibala онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2405076051


Чорна п’ятниця 2020: як зміняться традиційні розпродажі під впливом COVID-19 – E&Lnews\nЕксперти вважають, що під впливом пандемії Чорна п’ятниця, якою ми її знали раніше, може зникнути назавжди. Дуже мало людей будуть ризикувати здоров’ям, вирушаючи в роздрібні магазини з чергами, навіть якщо вони зможуть там зробити вигідну покупку.\nЗамість цього Чорна п’ятниця, найімовірніше, остаточно переміститься онлайн – і буде тривати набагато довше, ніж один день. Уже торік в Штатах, де розпродажі є традиційними, значно менше людей були готові провести ніч перед магазином в спробі першими дістатися до акційних товарів. Уявіть собі, як їх число зменшиться у 2020-му.\nУ недавньому звіті Reuters повідомляється, що продавці відзначають стрімке збільшення попиту на інтернет-покупки в поточному році. До кінця 2020 року обсяги електронної комерції можуть стати рекордними. Тому багато магазинів готуються до масштабних розпродажів в мережі. В першу чергу, вони хочуть бути впевненими, що у них достатньо потужності серверів, щоб впоратися з рекордними онлайн-продажами.\nКрім того, продавці прагнуть запропонувати покупцям зручні способи оплати та забезпечити безпеку онлайн-розрахунків.\nЩе один прогноз – Чорна п’ятниця тепер триватиме довше, ніж один день. Щоб ті, хто все ж таки вирішить відвідати офлайн-магазини в пошуках вигідних пропозицій, не створювали стовпотворіння. Та й ті, хто буде купувати онлайн, хочуть брати участь в розпродажах протягом усього періоду до Різдва.\nМітки: е-комерція, Статті, Чорна п'ятниця


› Венеціанська штукатурка своїми руками\nДосить складно наноситься венеціанська штукатурка своїми руками, особливо якщо ці руки до цього ніколи з нею не працювали. Але всьому поступово можна навчитися, головне зрозуміти текстуру і хід фантазії.\nБагато хто намагається уникнути складностей і купує шпалери під венеціанську штукатурку, це звичайно гарно, проте декоративна штукатурка венеціанська виглядає ефектніше.\nПотрібно сказати, що венеціанська штукатурка, технологія нанесення зародилася ще в Давньому Єгипті. Єгиптяни довго думали над тим, як зробити венеціанську штукатурку, але нічого не виходило. І в один прекрасний момент, коли робота йшла над розпилюванням мармуру, одному працівникові раптом прийшла в голову ідея додати в розчин крихту від розпилу. Ось так і вийшла венеціанська штукатурка, текстура залишилась незмінною до нашого часу.\nSan marco венеціанська штукатурка - це своєрідний витвір мистецтва, який нагадує природний камінь під назвою мармур.\nОздоблення венеціанською штукатуркою - це не тільки створення незвичайного покриття, але і складна технологія нанесення. Для створення більш гладенької фактури використовують спеціальний віск для венеціанської штукатурки. Для досягнення максимально дивного результату також використовується венеціанська штукатурка, фарби різних відтінків.\nПотрібно сказати, що нанесення венеціанської штукатурки - досить складне заняття, яке вимагає навичок у роботі. Якщо у вас немає таких навичок, то краще звернутися до фахівців.\nЛюдина, яка працює з такою штукатуркою, повинна володіти талантом художника, адже мазки повинні наноситься несиметрично, проте наносячи перший шар вже потрібно уявляти собі майбутню фактуру.\nШтукатурки значно відрізняються в ціні, найдорожчою є венеціанська штукатурка, ціна може коливатися в залежності від кольору і фактури. Найскладнішою за технологією нанесення є венеціанська штукатурка, вартість нанесення залежить від площі, бажаної фактури і оброблюваної поверхні.\nБудь-яка кімната, оброблена такою декоративною штукатуркою, стане приголомшливою, створюючи відчуття перенесення в ті далекі часи, коли древні єгиптяни проводили обробку стін за допомогою мармурової крихти.


У Житомирській області знизилася захворюваність на грип та ГРВІ | Час Полісся\nУ Житомирській області знизилася захворюваність на грип та ГРВІ\nЗдоров'я | 12:05, 11.01.2022\nУпродовж тижня з 3 по 9 січня на грип та ГРВІ у Житомирській області захворіли 5339 людей, а це на 9% менше, ніж за попередній тиждень. Значне зниження захворюваності спостерігається серед дітей.\nПро це повідомила ДУ «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ». \n«Протягом останнього тижня, за період з 3 січня по 9 січня 2022 року, в Житомирській області на грип та гострі респіраторні вірусні інфекції захворіло 5339 осіб, що на 9% менше, ніж за попередній тиждень, інтенсивний показник 443.9 на 100 тис. населення. Зниження захворюваності відбулося за рахунок дитячого населення області. Захворюваність має низький рівень інтенсивності», – йдеться у повідомленні.\nСеред хворих – 2793 дітей, що на 15,7 % менше, ніж за попередній тиждень. Зниження захворюваності відбулося серед дітей всіх вікових груп. Найвищий показник захворюваності залишається серед дітей до 4-х років. Питома вага хворих дітей становить 52,3% від загальної кількості хворих.\nЗахворіло 2546 дорослих – як і за попередній тиждень. Серед дорослих найвища захворюваність серед осіб 18-29 років. Госпіталізовано 305 хворих, а це на 24 більше, ніж тижнем раніше, в тому числі госпіталізовано 175 дітей.\nУ м. Житомирі занедужало 1934 особи, що на 612 хворих менше, ніж за попередній тиждень. У тому числі захворіло 1119 дітей – на 279 хворих дітей менше, аніж тижнем раніше. Госпіталізовано в Житомирі 123 хворих, в тому числі 98 дітей.\nСтаном на 10 січня щеплено проти грипу 2115 жителів області. Найбільше щеплено в Овруцькому р-ні – 370 осіб, м. Бердичеві – 177, Хорошівському р-ні –172, Житомирському – 129, Новоград-Волинському районі – 127, Коростишівському – 121, та м.Житомирі – 568 осіб. Серед груп ризику найбільше щеплено медичних працівників – 1227 осіб, людей з хронічними захворюваннями – 207 осіб та дітей віком до 5 років – 78 дітей.\nНа Житомирщині зафіксовано 589 нових випадків COVID-19\nБустерну дозу отримало вже більше 2 700 жителів Житомирщини\nНа Житомирщині зафіксовано 820 нових випадків COVID-19


Бучацька Єпархія УГКЦ - ПРОГРАМА НА ВЕЛИКИЙ ПІСТ 2013\nПРОГРАМА НА ВЕЛИКИЙ ПІСТ 2013\n«Ми пізнали й увірували в ту любов, яку Бог до нас має» (1 Ів. 4:16)\nПереживання Великого посту в контексті року віри дає нам цінну можливість роздумати про відносини між вірою і ділами милосердя (любов'ю); між вірою в Бога, Бога Ісуса Христа, і любов’ю, яка є результатом дії Святого Духа і спрямовує нас на шлях відданості Богу і ближнім.\nВиходячи з фундаментального твердження апостола Івана: «Ми пізнали й увірували в ту любов, яку Бог до нас має» (1 Ів. 4:16), Святіший отець Венедикт XVI пригадує, що «на початку християнського буття важливий не якийсь етичний вибір або висока ідея, але зустріч з подією, з Особою, яка дає життю новий горизонт і з цим вирішальний напрямок ... Оскільки Бог першим полюбив нас (пор. 1 Ів 4:10), любов вже є не просто "заповіддю", але є відповіддю на дар любові, яким Бог виходить нам назустріч» (Deus Caritas Est , 1). Віра основує це особисте прилягання - яке включає в себе всі наші здібності – аж до об’явлення безкорисливої любові, що Бог до нас має, і яка повністю показується в Ісусі Христі. Зустріч з Богом-Любов'ю, що кличе до дії не тільки серце, а й інтелект: «Визнання живого Бога є шляхом до любові, і «так» нашої волі щодо Його волі об'єднує інтелект, волю і почуття у всеосяжному акті любові. Це, все ж, процес, який постійно знаходиться в русі: любов ніколи не є «завершена» і «укомплектована» (там же, 17). Звідси походить, для всіх християн і, зокрема, для «служителів діл милосердя», необхідність віри, цієї «зустрічі з Богом у Христі, що пробуджує в них любов і відкриває їхні душі до інших так, щоби їхня любов до ближнього не була більше заповіддю поставленою, так би мовити, ззовні, але була наслідком, що випливає з їх віри, яка стає діяльною в любові» (там же, 31а). Християнин - це людина, що придбана любов’ю Христа, і тому спонукувана цією любов'ю – «бо любов Христа спонукає нас» (2 Кор 5:14) - є відкрита в спосіб глибокий і конкретний на любов до ближнього (пор. там же, 33). Це відношення народжується від свідомості бути любленими, прощеними, і навіть послуженими Господом, який нахиляється, щоб помити ноги апостолам і жертвує себе самого на хресті, щоб притягнути людство до Божої любові.\nВіра і милосердя є колонами, на яких стоїть Церква і також має стояти наша парафіяльна спільнота. Розпочнімо з сімей. Кожна сім’я повинна перевірити себе щодо цих двох богословських чеснот: як ми кожного дня живемо вірою: вдома, на роботі, в школі, на вулиці, з друзями. Як ця віра потім спонукає нас до конкретних діл милосердя, тобто розподілення, навіть всього нашого духовного досвіду, і також матеріальних дібр. Ці два питання стосуються всього сімейного життя. Бо неможливо уявити парафіяльну спільноту, яка б не складалася з сімей, сімей християнських, які серйозно запитують себе про свою приналежність Христові, і щодо ролі, яку Господь Ісус хоче дати кожному зі своїх – від малого до великого. У цей Великий Піст ми разом проведемо Ісуса до Єрусалиму, побачимо, як Він у славі входить до міста; потім будемо свідками Його засудження, смерті і триденного Воскресіння. Його досвідчимо присутнім в спільноті своїх апостолів, коли ламає хліб і дарує всім мир, і вкінці приймемо Святого Духа, якого Він подарує нам.\nРазом переживемо час, який дає сенс цілому нашому життю, як парафії, так і сім’ям. Запрошуємо всіх до подорожі, і, як супровід, взяти собі серйозно до серця слова ап. Івана: «Ми пізнали й увірували в ту любов, яку Бог до нас має» (1 Ів. 4:16), і якщо ми увірували і пізнали цю любов Божу, то повинні дати їй свідчення через конкретні життєві рішення. Віра – це зустріч з певною Особою, тобто Христом, і наше завдання – впізнати Ісуса в кожному братові чи сестрі, яких зустрічаємо. Тому пропонуємо два способи такої подорожі: перший – подорожувати вдома через певні знаки, які будуть роздані, і допоможуть ближче пізнати Христа також і в спосіб видимий. Другий – більш захоплюючий і виразний – брати участь у конкретних ділах милосердя (допомога потребуючим сім’ям, сиротам, служіння в школі-інтернаті, тощо) разом з групою осіб, що збираються у храмі щоп’ятниці о 18:00. Цей спосіб простий і гарний, щоб впізнати Ісуса і служити Йому.\nДоброї подорожі до Пасхи Христа Розп’ятого і Воскреслого!\nСвяте Письмо, скарбонка і календарик\nЧас Великого Посту – час, коли в спосіб особливий християни проживають зв’язок з Богом. Щоб це було практичним, всі ми стараємося робити добро. Головних добрих діл є три: молитва, піст і милостиня.\nПропозиція стосується всіх парафіян, як спільноти, так і кожного особисто.\nЗапрошуємо почати з Біблії. В кожному домі можемо читати уривки з Євангелія.\nПропонуємо кожній сім’ї зібратися щодня разом о 21:00, помолитися молитви «Царю Небесний» та «Вірую...», та разом прочитати малий уривок зі Святого Письма Нового Завіту; тоді якусь мить побути в тиші, щоб почути, що саме Господь через Своє Слово промовляє до мене, поділитися цим з рідними. Це можна робити вдома.\nА в храмі ми спільнотно щосереди о 18:00 читаємо недільне Євангеліє.\nТак ми можемо поглибити нашу молитву. Можемо молитися псалмами. Відкрити Біблію - означає для нас прийняти запрошення Ісуса жити цей час навернення, як час молитви. Але Біблія закликає нас до практичного досвіду діл милосердя, конкретного досвіду, як всередині, так і за межами наших сімей; досвіду, в якому ми повинні побачити себе як зачинателів тої подорожі, що має конкретні плоди, які побільшуються також і кількісно.\nСаме тому є пропозиція додати до Біблії скарбничку. В ній збиратимемо не зайве, але те, що зекономили, тобто все те, що ми не витратили на речі пусті чи непотрібні, і хочемо, щоб ці кошти були відведені для благодійності. Таким чином відповімо на слова Ісуса, що закликає нас проживати милостиню, як розположення серця і як життя, навантажене тягарами і потребами інших людей.\nНарешті, Ісус дає нам напрямок на піст, піст насамперед щодо їжі. Але також піст, який стосується наших органів чуття: піст, від телебачення, куріння, алкоголю, піст від інтернету і мобільного телефону, піст від спорту або покупок. Піст, загально кажучи, що стосується того, що ми називаємо потребами кожного: жити відмовою означає приготуватися, насолоджуватися Пасхою в спосіб повніший і живіший.\nТакож ці умертвлення ми хочемо в якийсь спосіб зібрати і розповісти. Кожному буде запропонований календарик: там є дні посту, і пусті місця, щоб заповнити їх розповідями про ці маленькі щоденні жертви і відмови.\nЧас Посту і Великодня тоді стане багатшим і красивішим, коли буде залучати громадськість, сім’ї і окремих осіб на шлях, який не тільки дозволяє нам жити в присутності Ісуса, але дозволить нам зібрати цю пульсуючу присутність Христа всередині церкви .\nСвященики Катедрального Собору


чиновник | Corrupt UA - 2\nБудинок 24-річної секретарки Сумського суду продають за понад 100 тисяч доларів\nПро це виданню «Наші гроші» стало відомо з оголошення мережі інтернет. Згідно йому таунхаус площею 200 кв. м. з чотирма спальнями та двома санвузлами продається за 125 тисяч доларів. Цей маєток збудований на ділянці, яку у 2012 році придбала секретар Сумського окружного адмінсуду Яна Сусіденко. Про це свідчать дані єдиного судового реєстру. Крім цього будинку секретар побудувала на землі ще два таунхауси площею близько 200 кв. м.\nДорогу іномарку не задекларував заступник керівника рятівної служби Одеської області\nЗаступник керівника держслужби з надзвичайних ситуацій Одеської області Михайло Вовк не вніс до декларації автомобіль Mercedes GL 550, передає bihus.info. Згідно з офіційним реєстром транспортних засобів України, цю автівку пожежник придбав ще у 2012 році. Коштує авто щонайменше мільйон грн.\nЯкщо у Італії керують «хрещені» батьки, то в Україні історично склалося, що жінка має значно більший вплив. І згідно з деклараціями та іншими офіційними документами без рідних мам багато хто з впливових посадовців не зміг би жити. Нардепи позичають в них мільйони, міністри приймають у дарунок дороге житло, а прокурори їздять на їхніх дорогих іномарках. Матері по документах раптом стали власницями великих та середніх бізнес-імперій, хоча ще кілька років тому…\nУ Дрогобичі запрацював аналітичний модуль е-декларацій\nПро це повідомляє прес-служба міської ради. Аналітичний модуль для декларацій розроблено проектом BIHUS.info, Канцелярською сотнею, RBC Group та BRDO. У Дрогобичі автоматична система працює з вибірками для міста. Користуючись сервісом, кожен мешканець може не лише знайти відповідну декларацію, а й проаналізувати та порівняти доходи сімей, кількість нерухомості та авто чиновників, місцевих депутатів, комунальників. Для цього розроблений відповідний аналітичний інструмент.


Книга 1000 і 1 день без сексу. Біла книга. Чим займалася я, доки ви займалися сексом, Наталія Краснова\nКнига «1000 і 1 день без сексу. Біла книга. Чим займалася я, доки ви займалися сексом»\nАвтор Наталія Краснова\nПерекладачі Вікторія Басанець\nНаталія Краснова - «1000 і 1 день без сексу. Біла книга. Чим займалася я, доки ви займалися сексом»\nПро що книга «1000 і 1 день без сексу. Біла книга. Чим займалася я, доки ви займалися сексом» автора Наталія Краснова\nВідеоблогерка Наталія Краснова постійно отримує сотні запитань від підписниць про зради, шлюб, стосунки із чоловіками, подруг, вибір між кар’єрою і сім’єю. В книжці «1000 і 1 день без сексу» вона зібрала найбільш яскраві і цікаві питання, які прочитала в соцмережах, почула на вулицях і після стендап-концертів. На них можна відповісти банально «Все буде добре». І це теж правда, але авторка детально пояснює, що саме буде добре, коли і що для цього треба зробити.\nНаталія Краснова в книжці написала про страхи, які є в кожного і кожної: страх старості, страх самотності, страх зради, страх не стати мамою і стати поганою мамою. Кожен розділ – це окреме питання від підписниці, окрема історія, окрема проблема і правила, завдяки яким життя стане простішим і щасливішим.\nяк закохатися в «правильного» чоловіка,\nяк зрозуміти, що чоловік вас любить (і що ви його),\nчому чоловіки після 40-а закохуються в молодих,\nяк знайти спільну мову із друзями і сім’єю чоловіка (і чи треба).\nНаталія Краснова – популярний блогер, стендап-комік, сценарист та автор книг. Учасниця багатьох гумористичних програм, у тому числі КВК, «Comedy Батл», «Не спати», «Сміх без правил». Її книги про жінок та для жінок, вони про те, як будувати стосунки, як обирати правильних чоловіків, як перестати закохуватись не в тих чоловіків та багато чого іншого.


У селі — точніше в селищі, ще й райцентрі — я прожила рівно десять шкільних років. Після школи половину нашого випуску розібрали Полтава і Кременчук, одиниці поїхали вчитися деінде, а половина залишилася, бо середньої освіти їм цілком вистачало. Дівчата рано повиходили заміж і народили дітей, адже інших життєвих варіантів вони не знають і не прагнуть. Хлопці теж народили дітей — щоб не йти в армію.\nКар’єрних, ба й просто робочих перспектив у них не було зазнаки. Колись хлопці після школи йшли чорноробами на знаменитий наш цукровий завод або в якісь загадкові «котельні», які хтозна-що опалювали. Після армії можна було потрапити в міліціонери або пожежники. Завод ще в середині 90-х кілька разів перепродали і чергові власники просто розрізали обладнання на частини й вивезли. «Котельні» теж кудись щезли. Якщо раніше чоловіки пили на роботі, то тепер вони спиваються без роботи.\nДівчата без освіти влаштовувалися продавщицями в магазини і друкарками в райком — так досі називають усю місцеву адміністрацію. Потреби райкому в друкарках мене завжди вражали.\nМісто щороку забирало кращих школярів, які їхали вчитися до Києва, Харкова, Полтави і не поверталися. Та більшість усе-таки залишалася в селі.\nЧитайте також: У нас на промзоні\nЯ навідуюся до батьків не так часто, як їм хотілося б. Добратися до них дедалі складніше. Торік у грудні скасували останній потяг, який напряму поєднував три райцентри на південній Полтавщині зі столицею. Після скарг і задіяння депутатів потяг з Києва до Кременчука знову пустили, але... по правому берегу. А між Глобиним, Семенівкою і Хоролом жваво бігає місцевий паровозик із двома порожніми вагонами. Це наче закрили вікно в широкий світ: тепер і виїхати звідси непросто, а студентам особливо не позаздриш. Я уявляю, як вони з важкими торбами домашніх харчів пересідають з поїзда на поїзд чи з автобуса на автобус, і розумію їх, якщо їм уже не захочеться сюди повертатися.\nТа досить скиглити, адже ось вона — краса! Ось ці милі хатки в кучерявих садках, хор цвіркунів цілу ніч за прочиненим вікном, глибоке й чисте зоряне небо, смугастий кавунчик просто на стежці, який моя мала племінниця, минаючи, щоразу присідає й гладить, темна груша, на якій проти місячного світла біліють стиглі груші, шовковиця, яку ніхто не обтрусив, і можна ласувати ягодами на початку серпня.\nМоїй дочці тільки рік і у неї своя картина сільського раю: киця, собачка, грушки. Питаю тата, чи є в кого припнуте теля на вулиці, щоб показати дитині. Тато каже, що корів на всю нашу довгу вулицю тільки дві — у моєї однокласниці і в «сєпара» (переселенці з Донбасу).\nРозпитую однокласницю, чи велика нині череда. Та яке там: колись тільки на одному кутку була череда із сорока корів, а тепер три кутки разом зганяють худобу в одну череду і в ній чотирьох десятків голів не набереться. Корів люди тримати не хочуть, адже це каторжна праця: вставати щодня, коли ще й на світ не займалося, щоб вигнати її на пашу, кілька разів на день доїти і ходити чи їздити до неї на вигін, регулярно пасти череду або недешево платити чередникові, який це робитиме за тебе, стежити, щоб нічим не хворіла. Легше піти в магазин, купити молока, масла й сиру і насолоджуватися світанком суто естетично, не підганяючи лозиною повільну худобину і мріючи залізти назад під ковдру. Хоча яка там ковдра, вже пора годувати курей, гусей, качок, індиків...\nГуляємо по вулиці, спостерігаю новинки. Крупську перейменували на Затишну, Матросова не чіпали, бо вирішили, що він не комуніст, а відтак декомунізації не підлягає. Коли перейменовували вулиці, сусід (на рік за мене старший) прибіг до батьків і стривожено повідомив, що за це треба буде платити. Рівень невігластва десь такий, як і сто років тому.\nЧитайте також: «Культурний кошик»\nБагато людей на вулиці змінилося. Старі померли, хати їхні попродали. Остання хата на вулиці ще й остання хата з минулого — стоїть під стріхою. Тобто під діркою від стріхи, бо очерету там залишилося менше, ніж чорних прогалин, у які визирають крокви. Двір заріс вишняком і бур’янами, наче там ніхто не живе. Аж ось зустрічаю і мешканців. Не впізнала, але здогадалася, хто цей старий, опилий, розкуйовджений, обірваний чоловік. Насправді йому щойно виповнилося 55, він ще навіть не пенсіонер. Алкоголь згубив усю їхню родину. І це нормальне явище, яке нікого не хвилює і не дивує: на селі п’ють не лише чоловіки, а й жінки, і рівень п’янства й алкоголізму страшно уявити. Ніколи не вважала самогоноваріння романтичною справою.\nСело — це тяжка праця, яка вимучує і затуплює, невігластво і п’янство. Це дитсадок, який, поки будували, втратив актуальність і перетворився на «бабдом». Це лікарі, до яких воліють не звертатися. Це товстий і неповороткий дільничний, який варить і приторговує самогоном.\nА ще це рожевий росяний світанок, вузенька стежка в споришах через толоку, гудіння бджіл біля вуликів, горличка, яка безкінечно гукає дідуся, вечірня тиша і яскравий Великий Віз низько-низько над нами.\nсуспільство село селище


Чоловіка з Мостищини не врятували від грипу | Львівська мануфактура новин\nЧоловіка з Мостищини не врятували від грипу\nУ Мостиському районі від пневмонії, спровокованої пандемічним грипом, помер 51-річний чоловік. Він захворів 15 січня, через два дні звернувся до медиків, але врятувати його вже не вдалося.\nЦе перший летальний випадок на Львівщині цього епідсезону, повідомляє ZAXID.NET.\n«Пневмонія у чоловіка розвинулася миттєво. У нього були й інші супутні захворювання. Лабораторні дослідження показали, що у хворого був вірус грипу типу А H1N1 (пандемічний), який доволі часто дає блискавичні форми пневмонії», – каже заступник директора Львівського обласного лабораторного центру Олег Когут.\nМинулого тижня на Львівщині на грип захворіло 13 182 мешканця області.\n«У Кам’янка-Бузькому, Мостиському, Радехівському районах, у Трускавецю і Стрию суттєво перевищено епідемічні пороги. Перевищено епідпоріг і у Дрогобицькому, і Городоцькому районах, але дещо менше, – каже Олег Когут. – Зростає захворюваність і у Львові, хоч епідпоріг не перевищено».\nЛікарі радять при перших симптомах захворювання на грип чи ГРВІ відразу звертатися по допомогу до сімейних лікарів, терапевтів чи педіатрів, не займатися самолікуванням.\nВ Україні із початку епідемічного сезону, за даними МОЗ, зареєстровано вже 25 смертей від грипу, серед яких четверо дітей віком до 17 років. В аптеках Львова та області є тести, які допоможуть встановити, людина захворіла на грип чи у неї просто застуда. Їхня вартість 25-260 грн.


20 червня 2018 року до Новгородківської районної ради та Новгородківської РДА з колективним зверненням щодо недопущення припинення роботи школи звернулися 140 мешканців села Петрокорбівки. Відповідне звернення зареєструвала мешканка села, членкиня "Свободи" Олена Лигун.\nЯк зазначено в документі, працівники ДСНС судовим позовом вимагають зупинити роботу школи і опломбувати її приміщення через порушення норм пожежної безпеки. Підстави - неналежне обладнання будівлі закладу системою протипожежного захисту, відсутність вогнезахисної обробки дерев'яних конструкцій горища будівлі та допущення влаштування приміщення під сходовою клітиною на першому поверсі навчального закладу.\nВиходом з ситуації селяни вбачають спрямування районною радою як власником цієї школи грошей на усунення порушень. Громада активно підтримала ініціятиву свободівки Олени Лигун щодо звернення до райради і РДА з вимогою вирішити питання.\n"Я була приємно вражена активністю та ініціятивністю односельців щодо збереження нашої школи. Всього за кілька годин після того, як ми переконалися, що це не просто чутки й нашу школу справді можуть закрити, ми зібрали 140 підписів під зверненням. Ми негайно повезли реєструвати документ до району. Підписували звернення навіть ті односельці, які мали різні позиції у конфлікті навколо створення Новопразької ОТГ. Ця проблема об'єднала селян, і люди знову демонструють готовність боротися за своє село до перемоги!" - наголосила Олена Лигун.\nЗа словами селян, дізнавшись про цю проблему, вони були шоковані кволістю у цьому питанні районних чиновників, зокрема райвідділу освіти. Адже весь цей час діти вчилися в небезпечних умовах, а чиновникам до того не було жодного діла. Більше того, люди впевнені, що можливість припинення роботи школи навмисно приховували, щоб тишком закрити заклад і таким чином помститися селянам за нещодавню успішну боротьбу проти владного свавілля.\nМешканці Петрокорбівки сподіваються на позитивне рішення депутатів райради і висловлюють готовність до рішучих дій, якщо депутатський корпус не підтримає вимоги громади.


Як в Україні почалася люстрація і кого вона стосується - Список перших на перевірку складено. Закон не торкнеться депутатів та суддів | СЬОГОДНІ\n17 жовтня 2014, 07:32 Переглядів:\nЗа законом. Перевірять більше мільйона чиновників, суддів, прокурорів і силовиків. Фото УНІАН.\nКабмін, Рада, посадовці, люстрація\nВи зараз переглядаєте новину "\tЯк в Україні почалася люстрація і кого вона стосується". Інші Політика дивіться в блоці "Останні новини"\nКоновалова Христина , Зеленюк Крістіна , Ігор Сєров , Олександр Ільченко\n13 607 Зеленський розповів, які питання порушить при зустрічі з Путіним


В Ужгороді стартує проект "Сніданок у місті", найперше снідатимуть за обговоренням вивісок @ Закарпаття онлайн\n«Сніданок у місті» - це платформа для неформального спілкування представників громадськості, бізнесу та влади, а також фахівців у тій чи іншій сфері для обговорення певної проблеми міста, вироблення спільного бачення для її вирішення та планування конкретних кроків до втілення нових ідей.\nПерша тема нашого сніданку стосуватиметься проблеми з вивісками магазинів, що розташовані в історичному центрі. Річ у тім, що представники громадськості вже неодноразово боролися за те, щоб облагородити обличчя наших центральних вулиць, і досягли певного успіху: власники магазинів змінили вивіски на менш кричущі, зробивши Ужгород привабливішим. Однак, як видно з нещодавніх подій і перетворень у центрі міста, системних змін так і не відбулося, оскільки на вулицях центру щоразу з’являється нова вивіска у стилі «вирви око». Чому так відбувається?\nМи запросили фахівців, які допоможуть нам дати відповідь на це запитання та запропонують рішення. Серед запрошених, зокрема, в.о. головного архітектора міста, управління культури, сім’ї, молоді та спорту, керівництво муніципальної міліції, рекламні агенції, архітектори та дизайнери, а також представники бізнесу й громади, запрошують долучатися до сніданку організатори.\nТеги: сніданок, вивіски, обговорення


Подорожуй Україною на авто\nСеріали, які допоможуть підтягнути англійську\n18.06.2021 | Новини\nУчасники ЗНО в магістратуру отримали запрошення\nБудь завжди в курсі останніх новин та подій Факультету готельно-ресторанного і туристичного бізнесу!\nУкраїну визнали найбільш доступною країною в світі для подорожей на автомобілі. Студенти Факультету готельно-ресторанного і туристичного бізнесу підготували інформацію та пишаються тим, що наша країна очолила рейтинг туристичної пошукової системи як найдоступніша країна для подорожей на авто.\nВідзначається, що в процесі дослідження були проаналізовані 31 країна Європи за шістьма категоріями: погода, безпеку і інфраструктура, ціни, трафік і навколишнє середовище, прокат авто, природа і пам'ятки.\nРейтинг був складений на основі 17 різних чинників.\nТак, Україна посіла перше місце в рейтингу країн з найбільш доступними цінами. Виявилося, що в Україні доступні ціни на паливо, житло і парковку.\nУ цій категорії слідом за Україною йдуть Литва, Росія, Польща і Румунія. Разом з тим Україна має найвищий показник завантаженості доріг - 44%.\nНайменший цей показник в Португалії і Словенії - по 17%. Також в Україні найнижчий показник якості доріг - 2,4, тоді як Швейцарія має 6,3 (де 1 - це низька якість доріг, а 7 - висока).\nВ цілому, найкращою країною для автомобільної поїздки в Європі стала Португалія, яка отримала високі оцінки за якість доріг, привабливість природи і кількість пам'яток, а також ціни на оренду авто і майже відсутність пробок на дорозі.\nДругою стала Іспанія. А третє місце дісталося Люксембургу завдяки його дивовижну природу та визначним пам'яткам. Також там прийнятні ціни на прокат авто, проживання і пальне, безкоштовні дороги.\nПилипів Вікторія Володимирівна


Ремонтувати довелося частково ходову частину, різні бортові системи, зокрема систему підтримки кузова, також були роботи по двигуну, але капітального ремонту вдалося уникнути, тому, як знос силового агрегату виявився не критичним. Під час ремонту довелося зіткнутися з такими труднощами як: пошук запчастин їх висока вартість і складність з пошуком хороших фахівців, які могли б якісно виконати ремонт.\nПісля того як технічно машина була повністю відремонтована і готова до експлуатації, трохи попрацював над салоном, привів його в повний порядок, почистив обшивку, прикупив деякі аксесуари і після цього машина була стала повністю готова.\nНе дивлячись на значний вік, машина радувала хорошими динамічними показниками, керованістю. Особливо сподобався комфорт під час їзди, м'яка підвіска, стійкість на дорозі і в поворотах. За весь час експлуатації не було жодної несподіваною поломки, яка сталася б в момент, коли цього не чекаєш. Всі несправності прогнозовані і Популярні заздалегідь. Якщо регулярно проходити технічне обслуговування і встановлювати якісні витратні матеріали та запасні частини, що я і робив Pontiac буде служити довгий час, не доставляючи проблем і несподіваних поломок.\nЗрозуміти що якась деталь або вузол скоро вийде з ладу можна по Індикаційна лампам, яких в авто достатню кількість, а також не природним звукам і шумів під час їзди. Я завжди намагався усувати проблеми, як можна швидше не затягуючи і не допускаючи появи серйозних люфтів, шумів і повного виходу з ладу. Тому машина завжди радувала мене і не підводила навіть у найважчих і далеких поїздках не дивлячись на свій вік і пристойний пробіг в кілька сотень тисяч кілометрів.\nПрочитано 1385 раз\tПоследнее изменение Суббота, 25 августа 2018 15:14


Фейк: Київ отруїть воду на Донбасі і звинуватить у цьому Росію | StopFake\nФейк: Київ отруїть воду на Донбасі і звинуватить у цьому Росію\nОфіційний Київ спільно зі спецслужбами Сполучених Штатів Америки готує диверсію на окупованих частинах Донецької та Луганської територій. Таке «дослідження» 15 серпня поширив сайт «КиберБеркут», що позиціонує себе організацією хакерів, які отримують закриту інформацію з незрозумілих джерел. Статтю «КіберБеркуту» щодо «радіоактивної атаки» українських і американських військових на водогосподарську систему Донбасу розповсюдили такі російські ЗМІ як Звезда, Правда.ру, Московский комсомолец, Царград та багато інших.\nСкріншот сайту Правда. ру\nПропагандисти у «дослідженні» заявляють, нібито українські військові під проводом американських інструкторів проходять спеціальну підготовку на базі в місті Бердичів Житомирської області. Згідно з «документами», які надає ресурс, у березні цього року українські військові отримали контейнер з радіоактивними речовинами з могильника «Вакуленчук» у Житомирській області. Щоправда, у «КіберБеркуті» забули згадати, що всі радіоактивні відходи вилучили з могильника в 2017 році, сам об’єкт закрили а територію рекультивували. Наразі жодних радіоактивних речовин там немає.\nСкріншот сайту Державної інспекції ядерного регулювання України\nЗа даними «КіберБеркуту», неіснуючі ядерні речовини з могильника «Вакуленчук» українські військові начебто планують скинути до каналу «Сіверський Донець – Донбас» і заразити води населених пунктів окупованих територій. Гідролог, в.о. завідувача лабораторією оцінки і управління ризиками затоплень Українського гідрометеорологічного інституту ГСЧС України та НАН України Костянтин Данько в коментарі StopFake пояснює, що «дослідження» містить безліч неточностей і наукових суперечностей, що вказує на його фейковість.\n«Статтю цю писали люди абсолютно далекі від понять «водні ресурси», «радіоактивність», «радіоактивне забруднення», «навколишнє середовище». Ставить під сумнів якість цієї інформації той факт, що авторами не наводиться жодних даних ні щодо концентрації радіоактивних речовин, ні щодо доз радіації, не вказується, якими саме радіоактивними ізотопами Україна нібито збирається забруднювати власні водні ресурси», – розповів гідролог.\nОфіційний Київ не піде на такі «спецоперації», оскільки радіоактивні елементи, потрапивши в канал на Донбасі, забруднять не лише більшу частину території України, а й вийдуть в Азовське і Чорне моря. Країни цих басейнів також опиняться під ударом, говорить Костянтин Данько.\n«Безглуздість статті полягає в тому, що вода, яка перекидається з Сіверського Дінця споживачам на Донбасі, здійснює перекидання стоку і в інші басейни – басейни річок Приазов’я (Кальміус, Міус), споживачам в місті Покровськ (колишній Красноармійськ), що знаходиться в басейні Дніпра. Радіоактивні речовини у такий спосіб могли б потрапити як до підземних вод, так і поверхневим стоком у річки, а згодом вже в Азовське море, транзит можна було б очікувати і через Керченську протоку Чорного моря. Масштаб трагедії навіть складно оцінити», – підкреслює Данько.\nУкраїнський гідролог додає, що викликає подив і «карта» водних ресурсів Донбасу, яка представлена «КіберБеркутом». Костянтин Данько розповів, що картинка в «дослідженні» не має нічого спільного з документами, якими послуговуються офіційні особи та експерти. «З точки зору картографії цю картинку важко взагалі назвати картою, тим більше, картою водних ресурсів. Дуже сумнівно представлені окремі частини річок і самого каналу «Сіверський Донець – Донбас», – резюмував Данько.\nСкріншот сайту «КіберБеркут»\nДостовірність поданих документів в публікації пропагандистів викликала сумнів і в українських військових експертів. Колишній спікер Генерального штабу Збройних сил України Владислав Селезньов підтвердив StopFake, що наведені в публікації «КіберБеркуту» «оригінальні документи» Міністерства оборони країни – фейк. За словами Селезньова, будь-якому діловоду буде очевидно, що нібито українські військові папери складені з грубими порушеннями: «Є норми і правила складання документів Міністерства оборони України. У цьому випадку правила порушені», – розповів військовий експерт.\nДонецький політолог Кирило Сазонов резюмує для StopFake: подібні «дослідження» Росії вигідні. «Ще Геббельс вчив: чим жахливішою є брехня, тим простіше в неї повірити і російська пропаганда абсолютно логічно діє за цими принципами», – сказав Сазонов. Експерт додав, що зараження водних ресурсів Донбасу дійсно загрожує, але не через «диверсійні групи України», а через дії бойовиків на окупованих територіях.\n«Екологічних загроз на Донбасі кілька, перша – затоплення шахти «Юнком», яка знаходиться між Горлівкою та Єнакієво. Це шахта, де радянська влада зробила підземний ядерний вибух для дегазації. Ця шахта була капсулою, її обслуговували, відкачували з неї воду, але, природно, після окупації цим ніхто не займається і наразі вона заповнена, підземні води можуть піти куди завгодно, це радіація. Друга загроза: в Горлівці є Микитівський ртутний комбінат, де добували більше половини кіноварі для виробництва ртуті. Він нині затоплений і ніхто за ним не наглядає. Екологічні загрози для Донбасу ці дуже серйозні, чи вийде у бойовиків це на Україну списати – сказати складно, але без серйозної державної програми (української – прим.ред), все це рано чи пізно призведе до забруднення водних ресурсів», – розповів Сазонов.\nРаніше StopFake вже неодноразово ловив ресурс «КіберБеркут» на поширенні фейкової інформації. Пропагандистський ресурс спеціалізується на публікації підроблених документів, листувань, фотографій і паперів української влади та державних органів.


27 Травня, 2022 5:43\nГоловна/Рубрики/Актуальне/Переклади Біблії українською мовою\nАнатолій Якобчук Follow on Twitter Send an email 7 Жовтня, 2013, 13:31\n0 1 452 Час читання: 2 хв.\nВ Україну Святе Письмо прийшло у X столітті з Болгарії та Сербії на церковнослов’янській мові. Проте інтелігенція українського народу бачила потребу в перекладі Біблії рідною мовою. Перекладали окремі книги Біблії митрополит Петро Могила, Григорій Квітка-Основ’яненко, Маркіян Шашкевич, Григорій Деркач, Ігор Дьяконов, Михайло Москаленко та багато інших. Навіть Іван Франко переклав книгу Буття. Але коли ми говоримо про повний переклад Біблії, то слід виділити чотири праці.\nПершою друкованою книгою зі Святого Письма був в Україні Апостол, видання Івана Федорова (Львів, 1574), а першим виданням всього Святого Письма була Острозька Біблія (1581). Особливість її в тому, що церковнослов’янською мовою вона перекладалася не зі староєврейської мови, як більшість біблійних видань, а з грецької. Тобто її оригінал інший, ніж більшості перекладів Біблії.\nНе маючи змоги в XIX ст. друкувати в Росії Святе Письмо українською мовою, українці перенесли цю справу за кордон. Український письменник Пантелеймон Куліш, сам православний, разом з українським ученим Іваном Пулюєм, греко-католиком, поєднали зусилля для перекладу майже всього кодексу Біблії. Заслугою цього перекладу є те, що він є першим повним перекладом з єврейських та грецьких текстів новітньою українською мовою. Частинами цей переклад друкувався у Львові й у Відні. Під час пожежі згорів рукопис перекладу Старого Завіту. Але Пантелеймон Куліш з незламною енергією вдруге взявся за цю працю. Він не встиг закінчити її до своєї смерті, але її завершив вчений-фізик Іван Пулюй і письменник Іван Нечуй-Левицький. Повне видання вийшло 1903 року у Відні.\nСтокгольмське Товариство поширення Євангелія в СРСР видало 1942 року Новий Завіт і Псалтир у перекладі професора Івана Огієнка (з 1955 р. – митрополит Іларіон), який закінчив увесь переклад Біблії для Британського Біблійного Товариства. З нагоди 1000-ліття Хрещення Русі у 1988-89 рр. переклад був масово поширений в Україні на гроші західних протестантських церков і біблійних товариств.\nСвяте Письмо Старого і Нового Завіту перекладене католицьким священиком Іваном Хоменком і видане в Римі у видавництві Василіян 1957 року. Вирізняється красивою літературною мовою і наявністю второканонічних книг, які визнаються в Римо-католицькій церкві.\n13 листопада 2003 року у Львівському будинку вчених відбулася дуже важлива для релігійного і культурного життя українців подія – презентація проекту перекладу Острозької Біблії сучасною українською мовою. Переклад здійснив ієромонах Студійського уставу Рафаїл Турконяк, який присвятив цій праці тридцять років свого життя. Ось як він сам охарактеризував свою роботу:\n«Цей новий, четвертий переклад Святого Письма українською мовою можна назвати новим етапом в історії українських перекладів Біблії… Основним для мене було якомога точніше передати оригінальний церковнослов’янський текст Острозької Біблії».\nОтже, перекладена в повному обсязі Острозька Біблія видана і вже готується до другого видання – через 425 років від дня свого першого народження!\nОднак пам’ятаймо: головне не просто колекціонувати на книжкових полицях переклади Біблії, а, власне, досліджувати Боже Слово, яке є світлом для наших душ.\nЗ журналу «Слово вчителю» №1, 2007\n24 Серпня, 2020, 21:07


Белінков А. Тільки смілива людина може мати талант - Художник і суспільство\nСуміш / Тільки смілива людина може мати талант / Художник і суспільство\nНе маючи можливості спростувати художника, суспільство або пристосовує, або вбиває його.\nОскільки пристосувати можна лише ницу людину, то вбивати, природно, доводиться велику.\nСмерть художника завжди викликає підозру на навмисне вбивство.\nТому, коли художник потрапляє під коня, то винні у його загибелі не він сам і не кінь, а винне суспільство.\nЦя обставина докладно розібрана у романі Мопасана “Дужа як смерть”, у якому паризьке суспільство кидає художника під колеса омнібуса, і в романі Голсуорсі “Сага про Форсайтів”, в якому під колеса омнібуса художника кидає лондонське суспільство.\nІсторія мистецтва, тобто історія боротьби художника з суспільством, страшніша, і кривавіша, і безнадійніша, аніж звикли думати в академічних колах.\nЦя боротьба така жорстока тому, що суспільство посильно заважає художникові здійснити його неодмінну задачу – сказати суспільству, що він про нього думає.\nІ тому безспірне прагнення мистецтва говорити те, що воно вважає за обов’язкове говорити, здійснюється лише у виключних випадках.\nТакі виключні випадки звуться великим мистецтвом.\nВелике мистецтво рідкісне, одиничне, розрізнене, уривчасте і неповторне. Його дуже мало, і його вплив на людей перебільшений.\nНа більшість людей впливає не це унікальне мистецтво, а мистецтво широко поширюване, яке захоплює населення, проникає у житла, формує світогляд, керує життям людини тими ж недостойними засобами, якими користуються церква, реклама, продажна преса, школа, громадська думка.\nЦе нице мистецтво вірно слугує реакційному суспільству і крізь нього, крізь життя, сповнене умовностей, неприродності, несправедливості й брехні, великому художнику інколи вдається прорватись, відірватись від свого часу, від його вимог, від його забаганок, від його потреб, вирватись і кинути в обличчя суспільству “стих, облитый горечью и злостью”.\nТоді створюються “Прометей”, “Пекло”, “Страшний суд”, “Гамлет”, “Гулівер”, “Героїчна симфонія”, твори Байрона і Гейне, Бальзака, Гоголя, Достоєвського, Льва Толстого, Вагнера, Врубеля, Пікассо і Пастернака.\nПрірва між тим, що художник вважає за необхідне сказати суспільству, і тим, що він частіше всього говорить, не може бути заповнена найпереконливішими міркуваннями про шкоду і користь, а також про благо та різні обставини, тому що істина має безспірні переваги навіть перед найкращими намірами.\nСлід відзначити, що головним чином прірва поширюється якраз у такі епохи, коли від мистецтва з особливою наполегливістю лицемірно вимагається особливо правдиве відображення життя.\nОбраз світу у мистецтві так рідко здійснюється, тому що цьому опирається всемогутнє суспільство, яке обвалюється на художника своїми армією, церквою, рекламою, каральними органами, спокусами, пресою, думкою. Лише художник, відбитий у своїй творчості, опиняється тією частинкою, за якою відновлюється буття його віку.\nМистецтвознавство займається дослідженням причин, з яких суспільство знищує своє мистецтво.\nВикінчений художній твір являє собою зіпсований під ударами часу варіант первісного задуму. Дослідник мусить зрозуміти, як художник псує свій твір. Художник, який думає, що він робить те, що хоче, помиляється: ще до того, як він почав робити, він сам вже спотворений суспільством, у якому живе і для якого працює. Великий твір мистецтва відрізняється від нікчемного ще й тим, що великий художник може здійснити свій задум набагато повніше, аніж нікчемний художник.\nЧас і твір зв’язані долею письменника. Письменник приймає на себе впливи часу і різними способами переводить їх у твір. В залежності від характеру часу й гостроти письменницького переживання ми одержуємо то “Фауста”, то “Івана Вижигіна”.\nЧас заважає художникові робити його головну, його єдину справу: говорити те, що він думає. Треба мати високу соціальну стійкість, щоб не переробити з потрібним очищенням свою трагедію на історичну повість чи роман на кшталт Вальтер Скотта, бути вбитим у двадцять шість років, не писати “Івана Вижигіна”, не славити тирана, не дозволяти обдурювати себе і не дозволяти собі обдурювати інших.\nЯк же обдурює себе й інших художник і як чорні і багряні плями часу проступають крізь мистецтво?\nЦе можна зрозуміти, уважно досліджуючи єдину реальність мистецтва – особистість художника, виявлену в образі.\nМистецтво майстерно виводить на чисту воду.\nПри цьому з однаковою майстерністю воно виводить не тільки своїх героїв, але й своїх художників.\nГамлет добре знав цю здатність мистецтва, він змусив акторів грати “Мишоловку” і викрив подібністю короля-вбивцю.\nВсе мистецтво – це мишоловка, у яку потрапляють ті, хто ухиляється від свого нічим не замінимого обов’язку говорити правду.\nПисьменник, про якого я пишу, почав серйозно і гарно, і, якби в історії літератури справа була тільки за письменниками, то ця історія, певно, була б, чиста, велична і прекрасна.\nПочаткуючий автор “Трьох гладунів” і “Заздрості” обіцяв багато.\nЗливою метафор обмив художник спорохнявілу оточуючу дійсність. Вимитий світ виявився інакшим, ніж про нього звикли думати, і в романі “Заздрість” письменникові вдалося показати таких людей і такі події, котрі під шаром звичайної літератури виглядали дещо інакше і часто набагато привабливіше. Художник насмілився сказати, що ця привабливість брехлива. Це був мужній крок, заслужена удача, сміливий вчинок у літературі, що знемагала від відповідальності і тому не мала права передовірити читачеві ряд найважливіших питань.\nПісля “Заздрості” при звершенні мужніх вчинків і сміливих кроків все частіше стали виникати деякі ускладнення, котрі письменник не завжди з легкістю долав. Тому він став оминати мужні вчинки.\nМаленька таємниця цієї книги, схований у ній поворот, щось інше, аніж можна було припустити, несподівана розв’язка, убивця, якого не можна було запідозрити, дари волхвів, принесені читачеві – якраз у тому, що прекрасним письменником був не Юрій Олеша.\nПрекрасними письменниками були: Борис Пастернак, Осип Мандельштам, Анна Ахматова, Ісаак Бабель, Андрій Платонов, Євген Замятін, Михайло Булгаков.\nНіякого відношення до них письменник Юрій Олеша не має.\nЮрій Олеша має відношення до інших письменників.\nВін має відношення до Іллі Еренбурга, Віктора Шкловського, Костянтина Симонова (недооціненого історією пройдисвіта).\nУ Юрія Олеші є з ними щось спільне, як, наприклад, у всіх представників загону хоботних – слонів, мамонтів, мастодонтів.\nУ зв’язку з цим трапилося кілька серйозних непорозумінь.\nСорок років людині захоплено, а у якісь роки навіть самовіддано дарують ланцюжок, а годинника в нього вже досить довго нема.\nУ 1934 році продав свій годинник Юрій Олеша. Зовсім задарма.\nЯкщо ви думаєте, що я написав книгу про не дуже значного художника, то трапилось щось непоправне.\nЦе значить, що я написав книгу, яку ніколи не думав писати.\nЯ ніколи не писав такої книги, ніколи не писатиму, така книга нікому не потрібна. Я не розумію, як все це могло статися.\nПотрібна книга про те, як художник, котрий міг би стати значним, не зумів до кінця виконати своє призначення, став незначним.\nОсь це я хотів написати.\nПочаткуючий автор “Заздрості” став зрілим автором “Суворого юнака”, із значного художника перетворився на незначного […]\nЯ написав книгу про загибель людини, яку гнали до загибелі і яка сама охоче йшла до неї, а ви цікавитеся, що він полюбляв: синекдоху чи метонімію […]\nЮрій Олеша послідовно й методично ставав поганим письменником. І метафори Юрія Олеші ставали все гіршими, як ставало все гіршим і лицемірнішим його мистецтво, і як все мізернішою, і брехливішою, і безвихіднішою ставала його доля […]\nІсторія Юрія Олеші – це історія його умирання.\nТому я не дуже докладно зупиняюсь на так званих “художніх особливостях творчості письменника” і навіть не надто докладно на художніх творах, ним написаних. Я не зупиняюсь на цьому, щоб виділити головне, щоб показати, що Юрій Олеша важливий не своїми блискучими і традиційними метафорами, а шляхом до загибелі, по якому його гнали у два батоги обставини і потреба у батозі, яка переходить з покоління у покоління й не зникає. Юрій Олеша цікавий і важливий не тій науці, котра, як ви гадаєте, спеціально існує, щоб вивчати творчість Юрія Олеші, – не літературознавству. Юрій Олеша просто створений для того, щоб бути типовим представником і об’єктом найпильнішого вивчення зовсім іншої науки – історії російської інтелігенції 20-50-х років. От тут він типовий представник і об’єкт.\nТому в книзі розповідається про послідовне й невідворотне умирання людини, яка благодарно посміхається […]\nЯ так мало говорив у цій книзі про те, що звично зветься “уславленою майстерністю чудового письменника” не тільки тому, що Юрій Олеша цікавіший по іншому відомству, але тому, що його значення в історії літератури перебільшене, а в історії інтелігенції применшене.\nЦе перебільшення було необхідним, тому що в колі інтелігенції, де воно виникло, відчувалася гостра потреба у глибокошановному зразку і нескомпрометованому мученику […]\nМикола Жарких – Белінков А. Тільки смілива людина може мати талант - Художник і суспільство\nЧисло завантажень : 1600


Ситуація в Європі нагадала Лаврову початок Першої світової війни - Європа не змогла підтримати "рівень безконфліктності", вважає російський міністр | СЕГОДНЯ\nСитуація в Європі нагадала Лаврову початок Першої світової війни https://www.segodnya.ua/img/article/6725/77_main.jpg https://www.segodnya.ua/img/article/6725/77_tn.jpg 2015-12-03T13:39:34+02:00 Світ Європа не змогла підтримати "рівень безконфліктності", вважає російський міністр\nСитуація в Європі нагадала Лаврову початок Першої світової війни\n3 Грудня 2015, 13:39 Переглядiв: ...\nЄвропа не змогла підтримати "рівень безконфліктності", вважає російський міністр\nМіністр закордонних справ Росії Сергій Лавров заявив, що ситуація в Європі асоціюється у нього з періодом перед Першою світовою війною. Про це він заявив у виступі на міністерській конференції ОБСЄ, повідомляє "Європейська правда".\n"Розвиток подій викликає асоціації з періодом Першої світової війни, коли політикам не вистачило мудрості впоратися з катастрофою, яка насувається", – підкреслив він.\nЛавров вважає, що Європа не змогла підтримати "рівень безконфліктності".\n"Можна констатувати: регіон не зміг піднятися до рівня безконфліктності, як це планувалося (в початковий період діяльності ОБСЄ)", – заявив він.\nЗа словами глави МЗС РФ, тоді при прийнятті рішень "взяли верх геополітичні амбіції".\n"Питання в тому, що виберуть сьогоднішні державні діячі – продовження погоні за односторонніми кон'юнктурними вигодами або рішучий поворот до серйозного партнерству заради протистояння спільним викликам", – додав Лавров.\nПри цьому міністр не уточнив, яка роль Росії в описаних процесах.\nРаніше Лавров заявляв, що Росія не має наміру воювати з Туреччиною у зв'язку з інцидентом з російським літаком Су-24.\nРосія, війна, Европа, лавров, ситуація, мзс рф, перша світова\nВи зараз переглядаєте новину "Ситуація в Європі нагадала Лаврову початок Першої світової війни". Інші Світові новини дивіться в блоці "Останні новини"


Як почати обливання :: JustLady.ru - територія жіночих розмов\nКористь гартують незаперечна: зміцнення імунітету, загальне оздоровлення організму, профілактика судинних захворювань і хвороб серця і т.д. Обливання водою - один з етапів загартовування, який вимагає наявності сили волі, відповідного морального настрою.\nПочинати загартовування слід поступово - НЕ обливайте себе водою з голови до ніг в перший же день, цим ви завдасте організму тільки шкоду. Зазнавши стрес від несподіваної навантаження і різкої зміни температур, ви можете не тільки застудитися, але і заробити проблеми з серцем.\nТемпература води, з якої ви почнете гартують процедури, повинна бути кімнатної - для цього ви можете зробити виміри або просто залишити кілька відер в приміщенні з вечора. За ніч вода прогріється і досягне потрібного температурного режиму.\nПідготуйтеся до процедури заздалегідь - поставте в ванну воду, принесіть кухлик, великий рушник і взуття. Підійдуть гумові сланці, які можна мочити. Розмістіть предмети в межах досяжності, щоб під час виконання процедури не метушитися і не бігати по кімнаті.\nПерший етап загартовування відрізняється мінімальним впливом. Залезьте в ванну, візьміть кухлик і наберіть води - полийте на кисті, потім підніміться до передпліччя, переходите до плечей. Хлюпніть воду на ноги, облийте шию. Завершіть процедуру умиванням холодною водою. Насухо витріть рушником (бажано взяти найжорсткіше).\nНа другий день додайте до цих областей спину - нахиліться вперед і хлюпніть з ковша воду через плече. Потім полийте два рази воду на шию так, щоб вона стікала по спині. Не лийте багато води, виливайте коновки частинами, фіксуючи свої відчуття.\nНа третій день додайте обливання голови. після обробки спини нахиліть голову і полийте воду на потилицю. Витріть тіло і просушіть волосся.\nПерший тиждень обливайтесь саме частинами, намагаючись дотримуватися цю послідовність: руки, шия, ноги, спина, голова. Наступний етап - загальне обливання. Виконуйте його наступним чином: приготуйте три відра і по черзі виливайте воду на голову, груди і спину. З цього тижня може зменшувати температуру води - поступово, кожен день знижуйте її на один градус. 20-15 градусів - оптимальна температура води для загартовування. Якщо процедура вам подобається і ви не відчуваєте неприємних відчуттів, а також, якщо ваш терапевт схвалює подібні експерименти, то поступово знижуйте температуру води до 10 градусів.\nХодіння по снігу босоніж\nСистематичне і правильно організоване загартовування призводить до оздоровлення організму людини. Одним з методів…\nНоги в теплі й холоді\nТримати тіло в холоді, шлунок у голоді, а ноги в теплі, щоб залишити лікарів без роботи радили ще стародавні ескулапи.…\nГартують процедури допомагають зміцнити імунітет, підняти загальний тонус організму, поліпшити настрій і відчувати себе…\nAboutGinka.ru » Новини » Як почати обливання


Баришовець Іван Григорович, 1926 р.н. | Holodomormuseum\nНаселений пункт: Лукашівка\nМісце запису: місто Носівка Носівського району Чернігівської області;\nРеспондент: Баришовець Іван Григорович, 22 вересня 1926 р.н., народився в селі Лукашівка Носівського району Чернігівської області;\nПід час Голодомору 1932–1933 років проживала в селі Лукашівка Носівського району Чернігівської області.\nБаришовець Іван Григорович.\nІване Григоровичу, а коли Ви народились?\nТисяча дев’ятсот двадцать шестом году двадцять седьмого вересня.\nСело Лукашівка, а якого району?\nНосівського району Чернігівської області.\nБатька не бачив.\nА в 1932-33 Ви так само проживали в селі Лукашівка?\nВсе врємя, все врємя, все врємя.\nЗрозуміло. Так, Іване Григоровичу, Ви кажете, що батька не бачили?\nВи жили з мамою і можливо бабуся, дідусь?\nНе було таких. Був брат старший двадцять первого года і двадцять четвертого. Двадцять четвертого помер, а двадцять четве… второй, тоєсть пєрвий — на войні погиб.\nА той, що помер народився в двадцять четвертому році і помер, коли він помер?\nНа войні, неізвєстно.\nНа війні? Два брати?\nАааа, не поняв тут. Двадцять четвертого?\nЦей дома помер.\nЗрозуміло. Іване Григоровичу, Ваша мама працювала?\nВона добровільно туди пішла чи не дуже хотіла в колгосп?\nА більш нігде робить не було, вокруг же ж німа ніяких прєдпріятій не було, значить був колгосп «Червоний шлях».\nА Ваша мама коли працювала в колгоспі щось отримувала? Щось могла принести додому, дітям, от Вам поїсти?\nДе з чого ж принесеш? Так вєдь робила в колгоспі, значить і …ще ж в школу я ходив, а після школи я ходив до… молотила… єтого… ну як їх назвать…\nНє, в общєм зерно збирали так, косарі… один трактор на колгосп був. Колгосп був «Червоний шлях» Підгайне, Лукашівка, Лукашів… Підгайне був як центр. Там своя ферма і так в общєм центр Підгайне був. Ну, я як вже і в школу ходив — до школи свиней пас ходив, бо нас оце троє осталось, потом мати приймає приймака. Овечок семеро, корова, теличка, коняка, но слепий і сємдесят день, сот, десятини, та як їх там були, не знаю… землі було.\nУ нього, да?\nДа. Ну він трохи пожив в общєм, у голодовку умер.\nА як його звали? Ви не пам’ятаєте?\nШавулко Яков Степанович.\nШаулко, ага, зрозуміло.\nНу ми оце з Павлом, ну із старшим братом… оце як літо, дак ходили… оце щавель єсть конский та шмаргали, а тоді мати товкачкою товкла і пампушки якісь пекла. Що це я ще здумаю… Ну це як тоді цей помер, оце нас осталося троє брата.\nІ хозяйство залишилося та худоба, да, з якою він прийшов, ну якби…?\nХудобу постєпєнно різали да їли. Ну корова ж осталася, послє всього… шо я мав розказать…\nІване Григоровичу, а до вас колись приходив хтось з обшуками, щоб щось у Вас забирати, конфіскувати?\nХодили, у пліс (думаю малося на увазі «піч») заглядали, в горшки виймали. Де, в кого зерна там, в цих горшках заховають, так висипають. Це таке було.\nА один раз приходили чи кілька разів?\nТа на Підгайне вони жили, добровольці, каждий день счітай шо.\nКаждий день майже до вас приходили оце обшуки робили?\nНу не каждий день. Сьогодні до мене, завтра до того, післязавтра до того, так постєпєнно.\nНу а до Вас особисто, один раз приходили чи кілька разів?\nДа раз я бачив, або другий раз. Ковтуни такі були.\nТо Ви їх знаєте, да?\nЗнаю. Знаю, шо Ковтуни фамілія була. Шо ще… Вопроси і Ви задавайте.\nДа-да. А ці Ковтуни от Ви кажете приходили, то це значить, якщо Ковтуни, то їх двоє чи троє — це родичі?\nТроє, це вони якісь рідні брати чи?\nНі, ну якась партія чи я й, не знаю шо в їх було. Ще й з Носівки були, тих не знаю, а цих знаю.\nІз Носівки ще хтось був і приходив, у вас там обшуки робили, да?\nА вони у вас виходить, що обшуки робили до того як мама зійшлась з оцією людиною, ще до того як, оця з’явилась у вас худоба, овечки? До того робили обшуки? Чи вже після?\nДо того. Потім уже не приходили?\nА вони забирали виходить оці продукти харчування, ще щось, обшуки робили, а мамі вдавалось щось заховати, приховати від них?\nВдавалось. Ходили в поля і там закопували.\nА що ж вона там приблизно заховати змогла і скільки там? Якийсь мішок?\nНу одна корова осталася, то ми поїли все при живому Якову, постіпенно овечки і порося держали. Порося держали, значить драбини ото ж єсть на хату. Бо одні називались, така дерев’яна з липи, або і з осики, бо одні такі робилися — діжка, ну бочка і два вуха отак ось стирчало і дошка тут лежить і сюди засовувалось. І ключ у матері у кармані, то єсть от-туто коло пояска. Було як, колодця свого не було. Побіжить туда… по воду, а ми вдвох. Так один дивиться — наче побігла, а другий на хату. Другий раз вже поспішить та забуде, так ми кусок сала вкрадемо, удвох же і ділимося потрошку. Отаке було.\nЦе під час Голодомору?\nЦе мамі вдалося приховати, да? Не знайшли цю діжку, да? Ті хто ошуки робили?\nДа. На хату не лазили, а оце тільки по печах та деяке зерно з них висипали і розкидали його. Всякого такого було.\nЗрозуміло. Іване Григоровичу, а можна було на полях щось збирати? Колоски там, або там після збору урожаю щось може, якісь там недокопана картопля чи щось там? На колгоспних полях щось можна було збирати?\nКолоски, ось росте пшениця, можна було…?\nЗначить трактор один був у колгоспі і косарі і женщіни серпами. І це звозили до одноєй кучі, а тоді зимою уже ж молотарка була — один подає і якась бочка така була, чимсь скопилася, не знаю, так мати ж ото ходила, оце ж снопа, ходив я з матір’ю сноп, розріжу ножем раз, розрізав, укинув туди, а матері оце отдаю увесь сніп і вона отак гойдає його і єто… змолочує цей сніп.\nНу це Ви розповідаєте, що Ви мамі в колгоспі на роботі допомагали, правильно?\nА я кажу про те, що це вважалося злочином, крадіжкою, ну коли, наприклад, на колгоспному полі голодні, наприклад, люди чи діти ото смикали оці колосочки. Чи можна було…?\nБули об’їжчики і не давали цього. Різали торбинки, ось отаке було.\nА тих дітей чи дорослих людей, кого бачили об’їжчики вони били чи просто забирали торбинки?\nТорбинки забирали. А що ж тут бить?\nІване Григоровичу, а Ви пам’ятаєте чи хтось помер від голоду з Ваших рідних або сусідів?\nПомерли. Даже сусід закопаний через межу.\nЧерез, ну межу, рядом, межа.\nА межа. А як його звали?\nФамілія я знаю Прокопець, а більш дальше не знаю.\nПомер від голоду, так?\nА ще хтось? Може родичі якісь далекі там?\nНу далеких я не помню, потому шо ходив отаким же.\nА голодних людей якихось, чужих людей, Ви бачили на вулиці, там по дорозі може шли, може просили щось?\nНє, там було невелике село, дак…ну корівку каждий держав, оце і спасєніє було.\nЧужих людей Ви не бачили, які б ходили і просили щось дати поїсти їм, не бачили?\nПриходили, да шо ж даси як у себе немає?\nАга, тобто приходили голодні?\nПриходили. З торбинкою на плечах.\nІ як вони виглядали Ви пам’ятаєте?\nНу як виглядали голодного чоловіка?\nА дітей не бачили, які б ходили, там просили щось поїсти? Тільки дорослих? Дітей не пам’ятаєте?\nДа я і сам ходив.\nЗрозуміло. Іване Григоровичу, а Ви не пам’ятаєте жорна у вас були, вдома?\nА Ви ними користувались спокійно, вільно?\nНє, не вільно.\nХовали в землю, а тоді як десь, десь шось знайшлося. Так витягували да ночью.\nНе можна було ними користуватись?\nА якщо знайдуть, то що зроблять?\nПоб’ють, оце і все.\nА як Ви думаєте, чому так робили?\nНу цього я не помню, чого так робили.\nА до вас приходили сусіди, щоб щось змолоти на Ваших жорнах чи вони не знали, що у вас є жорна?\nПриходили, потому шо це був секрет.\nА щось Вам давали, мірчук, наприклад, за те що змелять на ваших жорнах?\nТак а шо ж вона дасть, як у самого таке саме.\nЗрозуміло. Іване Григоровичу, а Ваша мама не ходила кудись, не міняла там, можливо якісь.. золото чи хрестики?\nНе ходила, бо нічого було мінять.\nНе було нічого?\nГолі, як соколи.\nА виїхати, Ви не пам’ятаєте можна було з села, щоб кудись там на роботу чи кудись, взагалі покинути село?\nТа куди виїдеш? В колгоспі усе, в колгоспі всі більш роботи немає ніякої. А куди поїдеш? На сахарний завод ще був. Так туди ходили ще.\nА так щоб поїхати там в Росію чи в Білорусь, за кордон?\nЗрозуміло. А взагалі Ви чули такі випадки, що, наприклад, люди людей їли, ну людоїдство, щось таке Ви чули? Розповідали Вам?\nНе чув, не чув такого.\nЗакопували в одежі як без… ніякої труни. Яму викопав, під бока підгрібся, в одежі посунули туди і… конєць.\nА на вулицях взагалі Ви бачили, щоб люди йшли і такі виснажені були і помирали отак прямо на вулиці?\nНе бачив. Ну там невелике село було.\nА в церкву можна було ходити?\nВи ходили, ну з мамою?\nМати отаким водила раз.\nЦе в 1932-33 роках?\nНе помню. Не в цих. Дві було у Носовці тут.\nА післявоєнний голод 1946-47 роки, щось пам’ятаєте? Був голод взагалі, після війни?\nНу після війни я… в общєм так, сорок третьом году скот от Голодомору був, так. Щас вони отакі одна минута.\nВоди мо дать?\nІз 1943 по пейсятий год я служив. Я на японській войні був.\nНа японській війні були? В Японії були?\nДа. Ну тут якось бомбодили в Германії, тоді ж перейшли ж тоді, другий фронт відкрили і я там. Молодьож, в общєм правильно, начальство зробило, молодьож нас туди, в сорок третім году, а стариків сюди. А потом пізніше нас еще брали з хлопців, так сюди кинули, тут і осталися.\nІване Григоровичу, якщо от пригадати, наприклад, весь той період той же 1932-33 ми розуміємо, що у Вас там мама можливо щось і приховала, але все ж таки, якщо згадати взимку, наприклад, коли дійсно ні листочка, ні травинки не було, як ви виживали, наприклад, коли холодно було?\nПо гектару було голода, оцими гектарами заманювали, щоб село розширить. Значать жука тоді не було, це все собиралося, хати обставляли [01:32] (не розбірливі слова), а потом цим і отоплялися. О таке о.\nА рубати дерева можна було для того, щоб опалювати будинок свій?\nНі, ходив…а я не сказав вже, ще ж один отчим пристав, був. Нагуляє напив навчив дурака, так дядько… все це після войни. Дак цього вже не нужно?\nТого, що після війни було? Якийсь випадок хочете розповісти?\nНу оце ходили в ліс, да оце деревину розрубали, на плечах понесли, так мати уже кришить потрошку.\nА під час Голодомору можна було рубати дерева, щоб опалювати свої будинки?\nЗрозуміло. А ще які способи були виживання? От Ви, наприклад, окрім того, що на щось там на жорнах перемололи або заховали збіжжя, щось десь там… можливо в поле ходили? Я от чула там нірки мишачі там заливали водою, там мишей-полівок…\nНі, цього не було. А колоски ходили собирали, ну ходили ж. Травинки розсиплять да й усе. Тоді другий раз уже, як не місячно, дак підеш все собиреш.\nЗрозуміло, Іване Григоровичу, дякуємо Вам, розповіли нам трошки про той період. Щось можливо ще там пам’ятаєте чи згадали за 1932-33, за голод? Чи як Ви вважаєте, це був штучний Голодомор чи природні причини, що так люди помирали?\nНу як же воно природньо, як один держить мішок жита чи що-небудь, а другий приходить і висипає, да хіба ж це ж… Це ж по направлєнію.\nА був якийсь опір?\nОпір якийсь був?\nНе було. Який ж опір? Против кого?\nПроти активістів чи якось там органів місцевої влади.\nДа куди там опираться?\nЗі зброєю ходили, так?\nОці шо до Вас приходили, обшуки робити, вони зі зброєю були?\nМоже якісь документи показували?\nНу вони ж свої. Свойо це Лукашівка і Підгайне, там невеликі два села десь. Сейчас десь по 60 дворів, а тоді ж мало совсєм по гектару голода було, землі давали.


№ 98. Світ став злим - 19 Грудня 2010 - Календар подій Джублика - Місце об'яви Джублик\nГоловна » 2010 » Грудень » 19 » № 98. Світ став злим\n№ 98. Світ став злим\nІсус: Моє серце сумне, і те, що дивляться Мої діти, ранить Мене. Маленькі, прекрасні діти на ненависть між людьми, ненависть у телевізорі, жорстокість прямо у їхніх домівках. Ви живете у цьому світі, і, не зважаючи на те, що телебачення не дивитеся, ви заклякли від злоби, якою він переповнений. Жити у цьому світі і не відчувати зла. Воно всюди, наче червоний прапор, і те, що не опиняється на телебаченні та кіно, можна знайти в іграх, коміксах, приставках – маленькі герої, зображені у вигляді бридких істот, спотворених ненавистю та злістю. Діти граються ними. Гидотні цяцьки – милі гидотні цяцьки. Ні, лише огидні! І діти з ними граються!\nДитя отримує у кафе свій обід і подарунок – бридку фігурку. О, яка удача! Насилля у вашому гамбургері! Ви навіть не знаєте, який злий світ, бо ви в ньому живете!\nЛюди дивляться зле телебачення і читають злі журнали та газети. Те, що роблять ваші ближні, просто неймовірно. Вбити невинне немовля заради свободи матері. Чому б не піти і не вбити своїх малят, бо вони заважають вам жити? Коли ж нарешті зупиниться цей егоїзм? Ніякого зла сатані не вистачить! Він цілить у яремну вену.\nЯкби ви колись зрозуміли, на скільки злий ваш світ! Людські серця такі черстві, а їхні життя відображають зло світу. Якщо ви ідете від Мене і намагаєтеся знайти у цьому світі якийсь сенс, якщо ви хочете бути його частиною, вам доведеться стати частиною зла. Цього ніяк не уникнути. Світ хворий. Якщо світ – ваша головна мета – і втілення її в життя – тоді ви стаєте також хворими. Не можна тут бути нейтральними. Ви або від Бога, або від світу. Є чіткий поділ, як на чорне і біле. То ж як можете ви у своїх сім'ях, не відчувати поділу між тими, хто живе для Бога і тими, хто живе для світу?\nСвіт злий. Якщо люди його обирають, їхні життя стають повними зла. Вони дивляться погані фільми, погане телебачення у ресторанах, граються у злі ігри на приставках та комп’ютерах – злоба під час їжі. Мої діти не є погані. Вони – прекрасні душі, створені Богом, але вони не хочуть відпускати світ. Вони ставлять його вище за Бога, і відображають те зло, з яким живуть щодня і щомиті!\nТі, хто ставлять Мене на перше місце, не можуть більше дивитися телебачення, чи ходити в кіно. Вони мають проблеми на роботі із мирськими людьми. Світ злий, тож ці люди приймають зло. Ті, хто від Бога, впадають в шок! Не поштива мова, неповага один до одного, насилля, черстві серця, егоїзм, стратегія "обмани свого ближнього і використай його". Це все що завгодно, але не Божі речі. Вони злі! Ви, діти Мої, живете у дуже підлому світі. Спілкуватися з кимось, хто обрав світ – мати справу зі злом, яке світ посадив у серця.\nВаша битва дуже важка. Між тими, хто обрав Бога і тими, хто обрав світ, лежить прірва. Ті, хто обрав світ, затикають рот своїм зболеним душам, брешуть самі собі про те, що відбувається навколо них, щоб триматися за світ міцніше. Правда так спотворюється в газетах та у телебаченні. Те, що правильно, стає неправильно і навпаки. Обман, всюди обман! Зло виграє, бо його сприймають в кіно на ура. У цьому окремому випадку воно вважається цілком прийнятним. Все кіно, аж до злого кінця, є цілком прийнятним. Зло ніколи не може бути прийнятним. Це правда. Я – Шлях, Правда і Життя. Той, хто лишається вірним Мені, матиме світло життя. Горе тим, хто перекручує правду і передає її іншим такою. Вони відповідальні за душі, які калічать. Популяризатори зла та обману заплатять за свої впливи, не лише за свої дії, але за приклад, який вони показали і за душі, які вони скалічили через цей обман!\nО, бідні, бідні діточки, не дозволяйте своїм братам калічити вас. Ви знаєте правду. Вона посаджена у ваших серцях. Постійно моліться і ніколи не дивіться телебачення і не слухайте тих, хто хвалиться своїми хворими серцями. Ваші серця мають лишитися чистими і зосередженими на Мені. Якщо ви не молитеся перед вівтарем, світ вас ув’язнює. Знайдіть у дома молитовний куточок, щоб бути зі Мною наодинці. Моліться на вервиці щодня, щоб захистити свою сім'ю. це ваша парасолька проти зливи зла.\nМаленькі, Я так близько до вас. Моліться Мені постійно. Сатана хоче, щоб ви впали. Він тут, і вмить вас ловить, а ви дивуєтесь: " що мене вдарило?". Ви знаєте, що він приходить, як злодій вночі, і без попередження атакує, швидко і потужно, ваші маленькі сердечка. Потім він намагається викликати почуття провини за те, що вам щойно зробив! Інколи, солодкі Мої, ви слухаєте його. Проганяйте його святою Кров'ю та Тілом Ісусовим! Нехай ці слова не сходять з ваших уст і стануть вашим захистом, а ви уявіть Мене, закривавленого з ніг до голови заради любові до вас.\nСпостерігайте за своїми дітьми. Якщо сатана такий хитрий з дорослими, подумайте, як він атакує маленьких і невинних. Він тяжко їх б'є. Вони дивляться телебачення і грають в ігри, спостерігають за іншими злими дітьми а їхні невинні уми приймають спотворену істину, поки вони ще геть малесенькі. Зле слово робить серця злими. Цей світ хворий. Він культивує хвору культуру з хворими дітьми.\nО, яке становище! Україно, в тебе є шанс. Ви маєте Мене і Я тут, з вами щодня у Євхаристії. Я маю силу. Сатана її немає. Він використовує людей і забирає в них силу. Захищайтеся від нього. Вас атакує сама культура, в якій ви народилися. Ви маєте шанс. У вас є Я, і в Мене є ви. З моєю силою одна людина, що не зводить очей з Бога, може вести за собою армію. Ніколи, ніколи не піддавайте сумнівам віру в Мене. Вона має бути цілодобова, щохвилинна у цьому світі. Ніколи не відмовляйтесь від неї, навіть на мить. Я – той, хто допомагає тобі вижити у цьому злому світі. Ти, Україно, навіть не знаєш яким злим він став. Ти скоро збожеволієш. Як може таке зло тривати і надалі?\nПриготуйте дорогу для Господа. Я прийду, як нічний злодій, і тих, хто не відмовиться від зла, проковтне гієна. Приготуйте серце для Бога. Він єдиний має значення. Світ аж надто недужий. Не йдіть до світу, щоб нагодувати власне серце. Він проковтне вас, і ви станете безсердечними, як і він сам. О, маленькі, захистіть своїх дітей. Розповідайте їм про Мене з першого дня життя. Я – все, що має значення. Інші люди ваші душі не порятують. Ваші діти мають почути про Бога. Моліться до Святого Духа щодня. Вам потрібні Мої дари. Він розчистить ваш шлях як машина для розчистки снігу в зимовий вечір. Ви побачите перед собою дорогу, але лише якщо Дух поставить вас на неї. Моліться за Його дари та віддайте Йому свою любов. любіть Мого Отця, та Духа Святого. Вони хочуть, щоб ви підтвердили свою любов до Них. Ми – Триєдиний Бог. Любіть кожного з Нас!\nМи так любимо тебе. Пізнавай нас і молись до Марії. Вам потрібна Її підтримка у боротьбі проти диявола. Вона готова боротись разом із вами. Ви – на полі битви. Вас атакують. Ваші боєприпаси ви отримуєте, коли проводите перед вівтарем час зі Мною. Я дарую вам зброю, щоб ви вижили на цій війні. Якщо ви не приходите, ви йдете до битви без зброї. Вам вона необхідна. Прийдіть до Мене і дозвольте Мені обмундирувати вас. Ваші діти також потребують в Мене. Світові необхідно, щоб кожна душа стала святою і боролася. Цей спадок ви передаєте іншим, якщо ви приходите і молитеся зі Мною.\nВи – світло серед темної ночі. Ви маленькі, але сильні, бо вас підтримує Бог, а Його світло – найяскравіше. Будьте пильними. Не опускайте зброї. Хворий світ хоче вас підстрелити. Прийдіть до Ісуса і отримайте свою зброю. Лише він може дати те, чого ви так потребуєте. О, як же Я люблю вас. Я люблю вас до смерті. Я люблю вас неймовірно сильно. Я – ваш спаситель, ваш єдиний істинний Бог. Алілуя. Ви витримали ще одну атаку!\n19 грудня.1993 р Ріта Рінг.\nКатегорія: Господня блакитна книга | Переглядів: 1657 | Додав: sanator | Теги: Дкз, Віра, Закарпаття, коляди, молитви, Господня блакитна книга, вінчування, Хресна дорога, Джублик, вітання | Рейтинг: 0.0/0


Google запропонувала узаконити нерівність дротового і мобільного інтернету | NewsMarket - Новини України та світу\nGoogle запропонувала узаконити нерівність дротового і мобільного інтернету\nGoogle подав пропозицію конгресу\nІнтернет-гігант Google і один з провідних операторів бездротового і дротового широкосмугового Інтернету в США, компанія Verizon, оприлюднили спільні пропозиції, що стосуються регулювання передачі даних в Мережі. Принципи, які компанії пропонують конгресменам використовувати при розробці законів про Інтернет, вже зазнають критики.\nВлада США відстоюють принцип “мережевого нейтралітету”. Згідно з ним провайдери повинні передавати будь-які незаборонені законом дані споживачам з будь-яких сайтів з однаковою швидкістю, не віддаючи переваги тим чи іншим постачальникам контенту.\nОднак оператори зв’язку хотіли б мати можливість отримувати додаткові платежі від того ж відеохостингу YouTube або “онлайн-телевізора” Hulu, трафік з яких перевантажує їх мережі, або зробити такі дані більш дорогими для користувачів. Головним чином пропускної здатності не вистачає при бездротовому доступі в мережах 3G або 4G. Саме тому незабаром після появи на ринку iPad AT & T відмовилася від безлімітних по трафіку тарифних планів.\nПри реалізованих на сьогодні технологіях мережі нібито “швидкого” бездротового інтернету не в змозі забезпечити передачу одночасно тисячам користувачів у радіусі однієї базової станції “важкого” в сенсі споживаного трафіку контенту. А значить, доводиться вводити обмеження.\nВ опублікованих Google і Verizon пропозиціях законодавцям принцип “мережевого нейтралітету” поширюється лише на “провідний” інтернет-доступ. “Провідним” провайдерам пропонується заборонити надавати під загрозою санкцій з боку влади пріоритет у своїх мережах того чи іншого трафіку, будь то певний тип даних або дані з певного інтернет-ресурсу. А от у випадку з бездротовим доступом ніяких обмежень на маніпуляції немає. Щоправда, оператори зобов’язані повністю інформувати споживачів про їхню політику щодо регулювання трафіку.\nКритики стверджують, що скасування “мережевого нейтралітету” для бездротових мереж може зашкодити конкуренції і не дати іншим інтернет-стартапам повторити історію успіху того ж Google. Наприклад, YouTube зможе “спонсорувати” передачу свого трафіку через мережу оператора, щоб користувачі могли без проблем дивитися його на мобільних пристроях, в той час як починаюча компанія, не має в своєму розпорядженні таких фінансовими ресурсами і не змже собі цього дозволити.\nУкраїна на шостій позиції в таблиці УЄФА


Хто такий професійний фотограф?\nПрофесійна фотозйомка - це мистецтво фіксувати швидкоплинні події в якісних , яскравих , красивих і живих знімках. І ніхто не виконає це завдання краще , ніж досвідчений майстер , захоплений своєю справою і бажанням постійно вдосконалювати результат.\nІ хоча послуги фотографа в Луцьку можна зустріти буквально на кожному кроці , до вибору професіонала слід підійти з відповідальністю. Адже саме від нього залежить, які емоції і почуття будуть викликати зроблені фотознімки, чи вдасться їм передати те, чого ви так хотіли і бажали.\nНа що слід звернути увагу , замовляючи послуги професійного фотографа ?\nРобота фотографа особлива тим , що справжньому фахівцю доводиться поєднувати безліч навичок і умінь , серед яких складно виділити головні і другорядні . Безсумнівно , це і художня , і технічна складові , і вміння налагоджувати контакт із замовником і моделями , та постійне перебування в курсі сучасних тенденцій професії , а також у сфері реклами та PR .\nВибираючи фотографа , в першу чергу оцініть портфоліо його робіт. Воно найкращим чином демонструє рівень , професіоналізм і талант автора. Ніякі відгуки , рекламні буклети та рекомендації знайомих не переконують так , як багате і насичене різноплановими знімками портфоліо .\nТут важливо звернути увагу на різноманітність жанрів і видів фотозйомки , в яких працює фотограф , а також на використовувані ним прийоми , техніки і методи . Чим яскравіше і різнобічні його роботи , тим легше сформувати уявлення про те , наскільки досвідчений і талановитий майстер .\nНе останню роль відіграє і вміння професіонала ефектно фіксувати цікаві ракурси і моменти , а також придумувати креативні сюжети.\nОбов'язково оцініть якість обробки фотографій. Істинний професіоналізм , якраз і полягає в тому , щоб зробити таку обробку ефектною і , в той же час, щоб не кидалася в очі.\nЯкщо ви хочете отримати гідний результат , то не варто шукати дешевих варіантів . По-справжньому чудові фотографії виходять завдяки професійній техніці в руках досвідченого майстра. А це , в будь-якому випадку , коштує грошей. Тут ви платите за той результат , який хочете отримати.\nПерш ніж наймати фотографа , вам варто поспілкуватися з ним особисто. Це спілкування має бути приємним і комфортним для вас. Адже від того , наскільки невимушено і зручно ви відчуваєте себе в суспільстві фотографа , багато в чому залежить і результат фотосесії.\nНе соромтеся задавати всі ваші запитання . Запитуйте і уточнюйте усе , що вважаєте за потрібне . Ви ж платите гроші , а значить , маєте право з'ясувати всі необхідні деталі. Тим більше , досвідчений і адекватний фахівець з радістю вам все пояснить.\nЗ повагою, фотограф Тома Капітан-Дмитрук\n< Попередня новина | Сторінка новин | Слідуюча новина >\nЗ нами можна зв'язатись за такими номерами: +380939848391 (відео), +380507218393 (фото)


Ярослав Ланьо: ВНУЧКА СОФІЙКА - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Ярослав Ланьо: ВНУЧКА СОФІЙКА - ВІРШ\nУ кожній усмішці мить щастя, Промінчик Господа мені, Що яскравіший за вогні, На шиї, грудях і зап`ястях, Всіх греческих богів в броні. У кожнім погляді Софійки, Моє майбутнє й радість днів, Ранковий щебіт солов`їв, З плющем, зарослої вщерть, хвіртки І цвітом весняних садів. У кожнім русі рук і ніжок, Мій легкий бриз гірських озер, Де всі легенди й до тепер, З потертих, ветхих, жовтих книжок, Віщають про земний Едем. У кожнім дотику Софійки, Вся ніжність янгольських тих крил, Які дають натхнення й сил, І мов найкращі в світі ліки, Життєвий згладять крутосхил. У кожнім тім «гу-гу» надія І мого серця вся любов! Душевна радість всіх розмов- Моя усміхнена Софія, Де я б не був, куди б не йшов!\nдата надходження: 13.01.2019 11:50:59\n© дата внесення змiн: 13.01.2019 12:41:49\nОлекса Удайко, Ірина Кохан, Східний, Тома, Світлая (Світлана Пирогова), JuliaN, IRY_SKA, Не Тарас, Лилея, ilono4ka, Karlsson, Інна Рубан-Оленіч, Valentyna_S, gnom1971\nІнна Рубан-Оленіч, 13.01.2019 - 21:58\nЛилея, 13.01.2019 - 16:12\nНе Тарас, 13.01.2019 - 16:00\nJuliaN, 13.01.2019 - 12:48\nЧудова Софійка,чудовий вірш!\nСвітлая (Світлана Пирогова), 13.01.2019 - 12:33\nЯрослав Ланьо відповів на коментар Світлая (Світлана Пирогова), 13.01.2019 - 12:39\nТома, 13.01.2019 - 12:21\nДушевна радість всіх розмов-\nМоя усміхнена Софія! Гарно!\nЯрослав Ланьо відповів на коментар Тома, 13.01.2019 - 12:40\nСхідний, 13.01.2019 - 12:11\nЩастя, здоровя і мудрості їй бажаю, а вам натхнення. З новим старим роком.\nЯрослав Ланьо відповів на коментар Східний, 13.01.2019 - 12:39\nДякую! Навзаєм, щастя Вашій родині!!!\nОлекса Удайко, 13.01.2019 - 12:00\nБо рідне дитя!\nЯрослав Ланьо відповів на коментар Олекса Удайко, 13.01.2019 - 12:40


Як зробити швидкознімні магнітні губки для слюсарних лещат - Teplolife\nДодому Різне Приспособления Як зробити швидкознімні магнітні губки для слюсарних лещат\nЯк зробити швидкознімні магнітні губки для слюсарних лещат\nПривіт, шановні читачі і самоделкіни!\nЯк відомо, на слюсарних лещатах штатні губки мають досить грубу насічку, що не дозволяє акуратно затиснути заготовки з м’якого металу або деревини без пошкоджень.\nУ даній статті автор youtube каналу “diyfixman «розповість вам, як зробити швидкознімні губки для слюсарних лещат, що дозволяють працювати з» ніжними” деталями.\nЦей проект дуже простий у виготовленні, і його легко можна повторити навіть в домашніх умовах.\nМатеріали, необхідні для саморобки.- дискові неодимові магніти-обрізки дощок, столярний і секундний клей-наждачний папір\nІнструменти, використані автором.- японська пила-свердлильний верстат-пила торцювальна-штангенциркуль-пружинні затискачі-т-подібна розмічальна лінійка, олівець.\nПроцес виготовлення.отже, матеріалом для губок послужать дощечки з твердих сортів деревини. З них майстер вирізав два брусочки перетином 40х20 мм і такої ж довжини, як ширина штатних губок на слюсарних лещатах.звичайно, ці розміри підбираються індивідуально.\nТакож вирізаються дві тонкі планки з тієї ж деревини, такої ж довжини, як і брусочки. Їх ширина повинна бути дещо більшою, ніж товщина брусків.\nТепер на обох брусочках розмічаються центри посадкових отворів длядискових неодимових магнітів.\nВимірявши діаметр магніту за допомогою штангенциркуля, автор свердлить глухі посадочні отвори на свердлильному верстаті. Тут цілком можна обійтися і звичайною дрилем.\nТепер неодимові магніти вклеюються на свої місця за допомогою секундного клею.\nДалі планки приклеюються до верхніх кромок основних брусків. Краї планок повинні виступати в бік магнітів, і загальний профіль губок повинен мати форму літери г.\nНа час схоплювання клею деталі фіксіруютсяпружіннимі затискачами.щоб деталі не ковзали один щодо одного, можна використовувати хитрий прийом — досить насипати на клейовий шар кілька крупинок солі, і відразу стиснути деталі в потрібному положенні.\nПісля застигання клею виконується ручна шліфовка наждачним папером, і, при бажанні, просочення лляною олією.магнітні губки готові.на робочі поверхні губок можна додатково наклеїти смужки наждачного паперу, світлої шкіри, або силіконового листа. Це поліпшить зчеплення з заготовками.\nЯк видно, губки сходяться практично без зазору і перекосу.завдяки магнітам, ці губки можна зняти або встановити на місце за лічені секунди. Практично безкоштовні матеріали дозволяють зробити відразу кілька комплектів губок для різних завдань.\nДякую автора за просту конструкцію швидкознімних губок для слюсарних лещат.\nВсім гарного настрою, міцного здоров’я, і цікавих ідей!підписуйтесь на телеграм-канал сайту, щоб не пропустити нові статті.\nпопередня статтяЧи правда, що петрушка згущує кров\nнаступна статтяПереклад кіловат в кінські сили: скільки ЛЗ в одному кВт принципи і способи обчислень\nЯк зробити флюгер для димохід, збільшити тягу і захиститися від сильних...