Більшість мешканців незаконно анексованого Росією Криму відзначають, що зростання рівня цін на півострові стало одним із помітних наслідків "інкорпорації" (мова доповіді - прим. ГА) Криму до складу Російської Федерації. Окрім того кримчани загалом демонструють високий рівень недовіри регіональним та місцевим політичним інститутам, а кримські татари зокрема скептично налаштовані щодо нинішнього режиму на півострові. Про це йдеться у доповіді, оприлюдненій Центром східноєвропейських та міжнародних досліджень у Берліні (ZOIS).\nZOIS провів опитування на території півострова у період з березня по травень 2017-го року.\nДоповідь центру вказує на наступні результати опитування :\n- Населення Криму по суті відрізане від України у сенсі здатності здійснювати індивідуальні мандрівки (лише 12% здійснили подорожі до інших частин України з 2014-го року) та доступу до ЗМІ. Контакти з родичами з інших частин України різко скоротились;\nМає місце значний відтік населення з регіону. 22% респондентів мають родичів, які залишили Крим з 2014-го року, а 10% - розмірковують над тим, щоб покинути Крим\n- Населення Криму є самозануреним: в останні три роки лише 22% подорожували до Росії і 3% до інших країн;\n- Має місце значний відтік населення з регіону. 22% респондентів мають родичів, які залишили Крим з 2014-го року, а 10% - розмірковують над тим, щоб покинути Крим. Найпопулярнішими цілями міграції є Москва та інші частини Росії;\n- Життя у ЄС, або перспектива приєдання України до ЄС мало приваблює кримчан;\n- Події, які відбулись після 2014-го посилили регіональну ідентичність, яка уособлюється терміном "кримчанин", напротивагу іншим категоріям, таким як "росіянин";\nСильне відчуття окремої регіональної ідентичності не лише зберігає силу у Криму, але і посилилося після інкорпорації до Російської Федерації\n"У відповідь на запитання про ідентичність, видається, що ті, хто найбільш незадоволені своїм статусом громадян Росії проголошують себе "кримчанами". Якщо розділити опитаних та кримських татар та "інших" - то 39% кримських татар називають себе "кримчанами", - відзначає дослідження.\n"Порівняно з іншими етнічними групами, переважно росіянами, більша частина кримських татар підтвердила наявність українського громадянства, або подвійного громадянства, як свою ідентичність - все це вказує на їх незадоволення автоматичним наданням громадянства Росії після березня 2014-го року. Сильне відчуття окремої регіональної ідентичності не лише зберігає силу у Криму, але і посилилося після інкорпорації до Російської Федерації", - йдеться у доповіді.\n- Майже половина респондентів визнала, що дії Росії у 2014-му році стали для них несподіванкою;\n- Населення Криму, включно з кримськими татарами, погоджуються, що уряд України приділяв недостатньо уваги регіону протягом багатьох років. Майже третина опитаних вказують на це, як на головну причину подій 2014-го року;\nБільшість респондентів вказують, що підвищення рівня цін у Криму є одним із буденних наслідків інкорпорації Криму до складу Російської Федерації\n- Більшість населення Криму проголосувала би за збереження статусу кво, якщо у майбутньому відбувся б повторний референдум щодо статусу Криму. Більшість також висловлює довіру російським державним інституціям;\n- Кримські татари лишаються значно більш скептично налаштованими щодо нинішнього режиму;\n- Більшість респондентів вказують, що підвищення рівня цін у Криму є одним із буденних наслідків інкорпорації Криму до складу Російської Федерації;\n- Населення Криму проявляє високий рівень недовіри до регіональних та місцевих політичних інституцій.\nДивіться також: Як з брудної води отримати електроенергію та добрива – приклад очисної станції американської столиці\nЯк з брудної води отримати електроенергію та добрива – приклад очисної станції американської столиці. Відео


Через снігопад на вулицях Львова працює більше 30 снігоприбиральних машин - ZAXID.NET\nЧерез снігопад на вулицях Львова працює більше 30 снігоприбиральних машин\nСуспільство — Софія Лазуркевич, 19 січня 20180\nУ Львові та області у найближчі дні синоптики прогнозують ускладнення погодних умов ZAXID.NET\nУ п’ятницю, 19 січня, на вулицях Львова працює 31 одиниця снігоприбиральної техніки. Про це інформує прес-служба Львівської міськради, де зазначають, що техніка очищає насамперед магістральні вулиці міста.\nСтаном на 07:00 у місті працювало 9 одиниць снігоприбиральної техніки. Зокрема у Галицькому районі працювала 1 одиниця техніки, у Франківському районі - 1 одиниця снігоприбиральної техніки; у Залізничному районі - 1 одиниця техніки, у Шевченківському районі - 2 одиниці снігоприбиральної техніки; у Сихівському районі - 4 одиниці техніки.\nСтаном на 09:00 в місті також працюють піскорозкидувачі, які, в першу чергу, очищають підйоми та магістральні дороги. В Галицькому районі працює 6 піскорозкидувачів, у Шевченківському – 6, у Залізничному – 6, у Франківському – 4, у Личаківському – 5, у Сихівському – 4 піскорозкидувачі. Загалом зараз працює 31 одиниця снігоприбиральної техніки.\nНагадаємо, стежити за роботою снігоприбиральної техніки можна он-лайн.\nДо слова, за інформацією департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв’язку Львівської облдержадміністрації, 19 січня на автомобільних дорогах Львівщини працює 76 одиниць снігоочисної техніки. На посипання доріг використали 403,4 т піщано-соляної суміші. До робіт із очищення автомобільних доріг від снігу залучили 108 робітників.\nОдеська компанія потрапила під санкції США через венесуельську нафту\nЗаступник міністра прокоментував запровадження в Україні паспортів вакцинації\nВ Києві затримали учасницю АТО через схожість з терористкою «ДНР»\nДепутати зареєстрували законопроект для екстреного використання вакцин\n«Чорне і біле» з Андрієм Дроздою. Відверто про головні новини Львова за 19 січня\nПрезидент доручив перевірити справедливість тарифів на газ, опалення і проїзд\nГоловні новини Львова за 19 січня. Швидкі новини для найбільш заклопотаних\nПомер один із засновників Народного Руху України Володимир Черняк


Шоколадний торт «Фереро Роше» — не десерт, а справжня насолода\nТорт виходить дуже цікавий і вишуканий. Будь-який святковий стіл перетворитися в королівський якщо ви його приготуєте.\n80 грамів пшеничного борошна\n40 грамів картопляного крохмалю\n150 грамів білого шоколаду\n40 грамів вафель\n100 грамів фундука\n4 столові ложки вершків\n1,5 чайні ложки меленої кави\n150 мілілітрів окропу\n400 мілілітрів вершків 33%\nБілки кладемо в чашку і збиваємо міксером до пишної піни. Потім поступово вводимо цукор і ванільний цукор. Збиваємо масу до стійких піків. Потім, не перестаючи збивати, по одному вводимо жовтки.\nВ отриману масу просіваємо борошно з какао-порошком. Додаємо розпушувач і крохмаль. Все обережно перемішуємо до однорідної маси.\nБеремо форму для випічки (22 см.), застилаємо пергаментним папером і перекладаємо тісто. Розрівнюємо його і відправляємо в духовку. Випікаємо протягом 30 хвилин при температурі 180 градусів. Готовий бісквіт повністю охолоджуємо.\nФундук кладемо на суху сковороду і просушуємо, а потім очищаємо від шкірки. Очищені горіхи подрібнюємо. Ламаємо руками вафлі. Підготовлені продукти кладемо в миску.\nУ миску кладемо подрібнений шоколад і вливаємо вершки. Розтоплюємо на водяній бані або в мікрохвильовці до однорідної маси.\nШоколадну масу переливаємо в миску до горіхів з вафлями, перемішуємо. Перекладаємо отриману суміш на лист пергаментного паперу, розподіляємо і відправляємо на холод до повного застигання. А потім розламуємо руками до більш дрібного стану.\nУ чашку кладемо каву і заливаємо окропом.\nУ миску кладемо вершки і збиваємо міксером до м’яких піків. Додаємо просіяне цукрову пудру і какао-порошок. Збиваємо до стійких піків.\nБісквіт розрізаємо на 3 коржі.\nНа блюдо ставимо перший корж, просочуємо кавою і кладемо 1/3 частину крему. Розподіляємо 1/2 частину горіхової крихти і накриваємо другим коржем. Просочуємо його, кладемо крем, крихту і накриваємо третім коржем. Його також просочуємо і зверху викладаємо крем. Змащуємо ним верх і боки тортик.\nПотім прибираємо його в холодильник на 3 години. Через відведений час торт дістаємо і прикрашаємо на свій смак.\nНеймовірно смачний і гарний у розрізі галицький пляцок “Вишиванка”\nСчастье и успех детей — напрямую зависит от того как сильно их любят родители.


Головна/Ґаджети/В травмах голови виявилися винні смартфони\nАнатолій Шевченко 12.12.2019\n11 Час читання менше хвилини\nЗбільшення числа травм голови і шиї вчені пов’язали з появою мобільних пристроїв з сенсорним екраном.\nАмериканський вчені задалися питанням, чи впливає розвиток мобільних пристроїв на проблеми зі здоров’ям людини в цілому і зокрема на отримання травм. Для цього були проаналізовані 76 000 звернень за екстреною медичною допомогою у період з січня 1998 року по грудень 2017 року.\nЗ вибірки дослідники виділили 2500 випадків травмування шиї і голови, певно пов’язаних з використанням мобільних пристроїв, повідомляє JAMA Otolaryngology—Head & Neck Surgery. Більше половини постраждалих від мобільного телефону — молодь у віці від 13 до 29 років, а переважна більшість пошкоджень були отримані не безпосередньо від пристрою, а від того, що людина була неуважна з-за роботи зі смартфоном. Серед таких травм домінують рвані рани та забої голови та обличчя.\nРізкий сплеск числа подібних ушкоджень з постійним щорічним зростанням зафіксований з 2009 року, а вперше травми через використання мобільного телефону різко почастішали в 2007 році. Вчені пов’язують це з виходом на ринок першого iPhone і подальшим поширенням смартфонів з сенсорним екраном, які вимагають більшої уваги і сильно відволікають людей від ситуації навколо.


Святослав Вакарчук: Моя мiсiя - вiддавати людям свої переживання (04.2009г.) - Невидима Сім`я\nСвятослав Вакарчук: Моя мiсiя - вiддавати людям свої переживання (04.2009г.)\nНемає в країні людини, яка б не зна-ла Святослава Вакарчука. Дехто любить його за музику і незвичайний тембр голосу, дехто – за революційні для України відеокліпи, дехто – за громадянську позицію, а в декого він викликає відверте роздратування, що для людини публічної також своєрідневизнання. Але коли Вакар виходить досвоєї аудиторії, яку складає переважно студентство різного віку, навколойого стильної зачіски нібито з'являється німб. Для них він однозначний герой, кумир, взірецьі секс-символ.\nТака ситуація спостерігалася і 6 квітня в Дніпропетровську. Вакарчук приїхав до нашого міста не з "Океаном Ельзи", а в рамках Всеукраїнського туру експериментального сольного альбому "Вночі". Заразом він влаштував творчу зустріч зі студентами, які проходили у п'яти найбільших студентських містах по маршруту туру. На заклик Вакара принести книгу дітям з дитбудинків відгукнулися всі, і наприкінці зустрічі спеціально відведенийдля цього стіл вже скрипів під вагою корисних і не дуже книжок. Сам Славко приніс у дарунок дніпропетровським сиротам томик улюбленого Гоголя – до ювілею Миколи Васильовича.\nКореспонденту "Експедиції ХХІ" вдалося зазирнути поціновувачу класики, новоспеченому джазмену і найхаризматичнішій персоні нашої рок-сцени прямо у вічі.\n– Мій шлях як музиканта почався з того, що я мав відмовитися від початкових життєвих планів. Я збирався серйозно займатися наукою, і навіть готувався до виїздуза кордон. Але одного вечора у гостях я зустрівся з хлопцями, які згодом сформували "Океан Ельзи"… Ми проговорили на кухні до третьої ночі – про музику, про життя, я їм щось грав на фортепіано… Невдовзі вони мені зателефонували і запропонували стати солістом їхнього гурту. Рішення, звичайно, було важке, але я згодився. Інтуїція підказала мені, що я маю зробити саме так. Потім я дізнався, що кожен із них повинен був чимось поступитися заради мрії. Я розповідаю цю історію для того, щоб показати вам: наше щастя залежить від нас самих. Не думаю, що у 1995 чи 1996 році, коли я приймав це рішення, вкраїні було краще жити. Але ніщо тоді не заважало нам творити і відчувати себе вільними людьми. А зараз серед молоді я спостерігаю дивну апатію – мовляв, нас тут нічого не чекає, зробити нічого не можна, що нам у цій країніробити? Але успішними стають тільки ті, хто йде проти течії. І якщо мені хтось каже, що в його бідах винний Президент, Верховна Рада або ще хтось, я не вірю. У бідах країни винні тільки ті люди, які живуть у ній. Якщо ми не змінимо себе, нормального керівництва у нас не буде. Я часто бачив, як люди прибирають у своїх квартирах і викидають все сміття просто на вулицю. Оця наша ментальністьі визначає причини нашого неуспіху. Ми можемо безупинно на кухні плакатися один одному про те, яка у наспогана влада, а об'їдки все одно кидатимемо просто собіпід ноги. Думаєте, той, хто не прибирає біля свого будинку, прибере у Верховній Раді? Працюйте над собою, і через власний успіх ви зробите успішною свою країну. Я так кажу, тому що впевнююся у цьому щодня.\n– Але за кордоном українці часто ведуть себе полюдськи. Чи справа у ментальності насправді?\n– У Європі встановлені негласні правила співіснування, які просто не дозволяють людині бути свинею. Ось і все. А ми тут у себе такі правила вигадати ніяк не можемо. Більше того, неодноразово чув, що іноземці, які приїжджають до України, поводяться тут набагато гірше, ніж усебе вдома. І це не тому, що вони погані люди. Це тому,що у нас так можна.\n– Чому ти вирішив зайнятися благодійністю?\n– Наш фонд ще зовсім молодий, і це не така благодійність, до якої всі звикли. Набагато краще, коли до діяльності фонду приєднуються звичайні люди, а не просто якась"зірка" виділяє гроші з зарплати на "бідних діточок". Тут цікаво те, що майже кожен дніпропетровський студент долучився до цієї справи. Це маленька зміна для кожного з нас.\n– Як ти оцінюєш сучасну українську літературу?\n– Не було жодного міста – від Донецька до Львова – де мені б не задавали це питання. І якщо задають, можна зробити позитивний висновок: добре, що сучасна українська література існує. Щодо мого власного до неї ставлення… Я вважаю, що українська література не є виключенням зі світової, яка є, на мою думку, аж занадто трендовою, актуалізованою на нинішній час, поверховою. І я не думаю, що французька, німецька, іспанська література зараз виглядає інакше. В час, коли все дуже швидко змінюється, важко сконцентруватися на якійсь фундаментальній думці, і створення літературного руху, напевне, неможливе. Він не встигне настоятися… Але якщо дивитися на нашу літературу через призму цього факту, то у ній є багато чого цікавого. Я зазвичай виділяю Марію Матіос. Взагалі я завжди оцінюю будь-яке мистецтво за таким критерієм: якщо по спині біжать мурашки – тоді це моє. І тоді неважливо, який це стиль, подобається чи не подобається більшості цей витвір мистецтва… А якщо не має такого відчуття – будь воно найкраще, наймодніше, найякісніше –це не моє, я цього сприймати не буду.\n– В наш час, можливо, через ту саму швидкість життя, і стосунки між людьми стають поверховими. Ми перестали цікавитися один одним, стали холодними, серед цінностей залишився тільки швидкий секс без зобов'язань і романтики. Як ти вважаєш, чи можна цеякось змінити?\n– Річ у тім, що потрібно розділяти інстинкти, природне бажання чоловіка і жінки бути разом, і людські стосунки. Зпершим ми народилися, а друге ще треба в собі виховати. Сексуальні інстинкти дані нам природою, а стати духовною людиною можна тільки через належне виховання батьків і самовдосконалення. Тому є люди цинічні, які й не намагаються досягти чогось більшого, а є люди романтичні (і романтика, як правило, переростає у певну філософську позицію), що розуміють цінність справжніх відносин.\n– У п'яти містах по маршруту туру ти зустрічався зі студентами. Напевне, ти в курсі їхніх проблем і переживань. Так, зараз молодь дуже турбують чинні зміни у правилах прийому до вишів – в цьому році відмінили додаткове незалежне тестування. Тобто, якщо випускник не здав тест у призначений день, він до вишуцього року не потрапить. Як ти вважаєш, це правильно?\n– Коли я вступав до вищого навчального закладу, призначали конкретну дату вступних іспитів, і ніяких додаткових днів не було. Ми і подумати не могли, що можна запізнитися, проспати, бути у поганому настрої і не піти наіспит, а через тиждень зібратися і піти. На мою думку, такі має бути – це дисциплінує. Якщо у людини є дійсно поважна причина, це можна вирішити. А можна і зачекатирік, попрацювати, підготуватися краще. Те, що студенти так переживають щодо змін у правилах вступу, зрозуміло. Кожна реформа спочатку сприймається негативно, і тільки згодом починає приносити потрібні результати. Я вважаю, що це тестування – дуже правильне нововведення. Завдяки цьому у багатьох талановитих дітей з малозабезпечених родин з'явився шанс отримати бажану вищу освіту. Раніше вони знали, що вступити до престижного вишу просто неможливо. Звісно, якісь негаразди будуть і зараз – ми живемо не в ідеальному суспільстві. Але шанси значно зросли.\n– Твої вірші – це історії з життя? Виконуючи пісні, ти переживаєш усе заново?\n– Деякі, звісно, це історії з мого життя. Інші є вигаданими, а є й такі, на створення яких мене надихнуло щось побачене, почуте, згадане. Щодо альбому "Вночі" – якби хтось спробував сказати, що там неправдиві історії, йому б не повірили – там все і так видно. Такі речі вигадати неможна. Я взагалі вважаю, що моя основна місія – віддавати людям свої переживання. Я не дуже люблю називати свої тексти до пісень поезією. У мене часто питають: "Чому Ви їх не публікуєте?". Просто я не думаю, що це самодостатні вірші, я не дуже високої думки про свої літературні таланти, але я вважаю, що я щиро, чесно всі ці тексти переживаю, і тому вони такі близькі людям.\n– Раніше ти дуже багато говорив про свою любов до джазу… і нарешті випустив джазовий альбом. Чи всі твої творчі плани вже здійснилися?\n– Щастя творчої людини в тому, що вона ніколи не знає, чого їй захочеться завтра. Проект "Вночі" не був мрією всього мого життя. Просто одного ранку я прокинувся і подумав: чому б не зробити? І втілив у життя. Завтра мені захочеться чогось нового, і так, я сподіваюсь, буде й далі, доки ставатиме сил.\n– Я була на вашому концерті "Суперсиметрія" в Дніпропетровську у 2003 році, і дуже багато дівчат на периферії залу кричали "Славко, я тебе хочу!", просто таки випромінювали сексуальну енергію. Чи зараз, коли музика стала серйозніша, у тебе поменшало таких фанаток? І як ти взагалі до них ставишся?\n– Рок-музика в принципі – це сублімована сексуальна енергія. Вона має яскраво виражений, інстинктивний сексуальний поклик, і я в цьому не бачу жодної проблеми. Інша справа, коли фанатки переносять мій сценічний образ у життя. Життя зовсім інше, воно відрізняється від рок-казки: не можна поза сценою грати ту саму роль, або ж тебе просто не вистачить на все це. Потрібно мати якісь свої особисті фундаментальні речі – сім'ю і так далі. А до таких дівчат я ставлюся нормально, спокійно, це треба сприймати як належне. Було б гірше, якби взагалі ніхто не приходив.\n– Повертаючись до фундаментального… Якби тобі треба було робити вибір між щасливою сім'єю і музикою, що б ти обрав?\n– Я часто замислююся над цим питанням. Не думаю, що зміг би зробити цей вибір. Я сподіваюся, що зможу поєднувати. Втім, коли був молодший, вважав, що сім'я – це потім. Нині я все-таки прийшов до думки, що сім'я – це необхідна, дуже важлива річ, без якої людина не відчуває себе щасливою. Творчій людині важче, адже вона має любити і своїх близьких, і свою творчість. Це нелегке завдання, яке, проте, потрібно обов'язково навчитись вирішувати.\n– Ти помічав, що більшість українських "зірок" намагаються пробитися на Захід не шляхом творчості, а шляхом провокацій, наприклад, знімають труси на публіці десь в США? Як ти вважаєш, чи може український музикант, актор, режисер стати популярним на весь світ? Чого їм для цього не вистачає?\n– Думаю, всьому свій час…\n– Не доросли ще?\n– Всьому свій час…\n– Роман Балаян запрошував тебе зіграти одну з головних ролей у своєму останньому фільмі разом із Янковським і Акіньшиною. Я читала, що ти відмовився через те, що не вважав себе достатньо професійним актором для такої роботи.\n– Не зовсім так, то мене занадто скромним зробили… Я не хотів зніматись у кіно, мені це не дуже цікаво. Я не думаю, що зможу зіграти когось, окрім себе. Адже я є такий, який є. Проте Роман Гургенович мене вмовив прийти на проби, я прийшов і теоретично вже готовий був знятися у цьому фільмі. Але сталося так, що графік нашого туру "Міра" співпав із графіком зйомок, тож мені довелося відмовитися від ролі. Проте я не шкодую. Насправді мені більше хочеться товаришувати з Балаяном, аніж зніматися в кіно.\n– В альбомі "Міра" ти цитував вислови царя Соломона. Чи ти вважаєш себе віруючою або релігійною людиною?\n– Люди часто плутають ці поняття або намагаються занадто їх розділити. Віруюча людина – це людина, яка вірить у Бога. Не обов'язково бути дуже точним у ритуалах, виконувати всі канони і щонеділі ходити до церкви. Я людина, яка ходить до церкви тоді, коли цього справді хочеться. Але до Бога я стараюся доходити завжди.\n– Чи потрібна ідеологія в мистецтві?\n– Як тільки мистецтво починають ідеологізувати, воно перетворюється на агітку. А у віках залишиться тільки те, що являло собою мистецтво заради мистецтва, як, наприклад, ті ж "The Beatles". Ідеологія потрібна там, де є чітке структурне планування, а мистецтво з такої позиції розцінювати не можна.\n– Але тебе ідеологія все-таки не обійшла. Після активної участі у Помаранчевій революції ти також був депутатом Верховної ради від "Нашої України". Чому ти пішов з політики і чи не вважаєш ти, що нинішні лідери тебе використали для збільшення власної популярності?\n– По-перше, я ніколи не був у жодній партії. Не плутайте участь у списках і партійну приналежність. Я ніколи не виступав від жодної партії, тому що я не хочу бути солдатом у військовій організації. По-друге, я прийшов у політику і так само вийшов з Верховної Ради (але не вийшов з політики) лише для того, щоб показати, що у людини є сили на це. Якщо ти ідеш у цю царину, ти маєш бути впевненим, що тобі дійсно це потрібно і ти можеш саме таким чином зробити щось корисне для свого народу. Незважаючи ні на що, я вірю, що влада повинна виражати волю народу. Сьогоднішня влада, на мою думку, не готова слухати тих, хто насправді хоче працювати для народу. Нажаль, так є. Крім того, я пішов з Верховної Ради, щоб довести, що це можливо, що є хоча б одна людина, яка може просто встати і вийти. Не всі, хто туди потрапляє, автоматично стають продажними і поганими. І я не вважаю, що мене використали, не вважаю це помилкою. Для мене це безцінний досвід. Попрацювавши у Верховній Раді і покинувши це місце, я довів, що можна відмовитися від влади заради віри у краще майбутнє.\n… і доки я розмовляла зі Святославом, німб не згасав.Дехто скаже, що популярність Вакарчука – фальшивка, або, як каже нинішня молодь, "фейк"; що за відсутності інших героїв українці обирають рок-ідолом невисокого фізика-піаніста з нефотомодельною зовнішністю та гуцульським корінням. Але якщо пісні його знають напам'ять, якщо ще не перевелися дівчата, які бачать його у перших еротичних снах, якщо навіть загравання з політикою йому пробачили, то чогось цей герой та вартий, незважаючи на те, хто у його війську – хлопці з гітарами, симфонічний оркестр або багатомільйонний мітинг на Майдані.\nАвтор Христина Плахова\nИсточник: Экспедиция XXI №4(82) 2009


Директор Українського інституту національної пам'яті Володимир В'ятрович пояснив, що мав на увазі, коли на своїй приватній сторінці у Фейсбуці зарахував Віктора Цоя та Володимира Висоцького до «щупальців «русского міра». Тим часом суперечка навколо його попередньої заяви й досі триває. Щоправда, наразі вона перейшла у площину, наскільки своєчасною є така дискусія для України, спровокована фейсбучним постом публічної особи.\nКаже, головний меседж, який хотів донести, прирівнявши цих радянських артистів до «щупалець «русского міра», полягав у тому, що «треба лиш не забувати, як їх можуть використати»:\n«Українці ще довго вихаркуватимуть із себе «русский мір» разом із совком»\nТим часом письменник і журналіст Юрій Винничук переконаний: українці ще довго «вихаркуватимуть із себе «русский мір» разом із совком», адже відсутність у 90-х роках українських книг, фільмів чи бодай українського телебачення далася взнаки, затягнувши цей процес.\nПри цьому він наголошує, що будь-яких вказівок, заборон чи закликів до певних дій у словах В’ятровича не побачив: «Усього тільки й сказано було про мацаки «русского міра». Які пролазять нам у душу, незважаючи на всі війни, на пам'ять про Голодомор і Сандармох. Ми з цими совковими присосками живем і ще будемо якийсь час жити. Доки останній із вас, нє-бл*дєй, не помре. Бо вже ні наші, ні ваші діти, а понадто онуки не розділяють усіх цих совкових захоплень».\n«Бо в той час, як він (Булгаков – КР) собі міг вільно творити, писати те, що йому хотілося, українські письменники його рівня вже лежали у вічній мерзлоті. За Пєрєстройки російські письменники пачками почали витягати з легендарних шухляд написані ними твори. Шухляди українських письменників, за окремими винятками (Борис Антоненко-Давидович), були порожніми. Бо та свобода, яка височайше була дозволена в Москві, не була дозволена в Києві чи Львові», – пише Винничук.


Активісти вимагають від «Русского радио – Україна» припинити ротацію пісень низки російських артистів - Детектор медіа.\nАктивісти товариства «Просвіта» ім. Т.Шевченка та всеукраїнської мережі «Вільні люди» вимагають від радіомережі «Русское радио – Україна», що входить до радіогрупи «ТАВР-Медіа», припинити ротацію пісень низки російських артистів, які підтримують анексію Криму, виступають у Криму та ОРДЛО або присвячують пісні бойовикам.\nВідповідний відкритий лист до керівництва радіогрупи «ТАВР-Медіа» активісти поширили в соцмережах напередодні Нового року. Цей лист 28 грудня було передано в офіс радіокомпанії «ТАВР Медіа».\nАвтори листа вимагають припинити ротацію пісень таких виконавців і гуртів: Юлия Савичева, Владимир Пресняков, Филипп Киркоров, Алексей Воробьев, Алена Высоцкая, Дима Билан, Александр Иванов, Леонид Агутин, Татьяна Овсиенко, Ираклий Пирцхалава, Полина Гагарина, Сергей Лазарев, Елена Корикова, Алексей Кортнев, Ева Польна, Стас Михайлов, Митя Фомин, Катя Лель, Кристина Орбакайте, Владимир Кузьмин, Авраам Руссо, Слава, Бьянка, Лолита, Зара, Наргиз, Temnikova, Данко, «Непара», «Смысловые галлюцинации», «Руки вверх», «Дискотека авария», «Стрелки», «Пицца», «Иванушки International», A’Studio, «Город-312», Iowa, Hi-Fi, «Чай вдвоем», Burito, «Градусы», «Фабрика».\nПісні цих виконавців активісти зафіксували в ефірі «Русского радио – Україна» у грудні. За їхніми даними, ці артисти підтримують анексію Криму, виступають у Криму та ОРДЛО або присвячують пісні бойовикам.\n«Вважаємо, що публічна трансляція пісень цих артистів на четвертому році анексії Криму і війни на Донбасі є знущанням над українцями та згодою радіостанції з позицією і діями цих співаків стосовно Української держави», – йдеться у відкритому листі.\n«Детектор медіа» звернувся по коментар до радіогрупи «ТАВР-Медіа» з приводу вимог активістів. У групі повідомили, що плей-листи всіх радіостанцій групи складені у відповідності до законодавчих документів стосовно нацбезпеки та подякували активістам, які звертають увагу на різні аспекти ефіру.\n«Радіостанції групи "ТАВР-Медіа" працюють на території України, і, безумовно дотримуються українського законодавства. Ми постійно стараємось відслідковувати зміни, які вносяться до законодавчих документів стосовно національної безпеки України. Тож плей-листи усіх радіостанцій, що входять до групи "ТАВР-Медіа", складені таким чином, аби бути у відповідності до цих документів. Ми також дуже цінуємо увагу наших слухачів, серед яких багато і громадських діячів та активістів. І коли нам допомагають звернути увагу на ті, чи інші аспекти ефіру, це добре і ми з увагою до цього ставимось», – повідомили в «ТАВР-Медіа».\nНагадаємо, що закон забороняє телерадіокомпаніям транслювати аудіовізуальні твори, учасниками яких є особи, внесені до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці. Станом на 9 січня цей Перелік, оприлюднений Міністерством культури, налічує 114 російських артистів і діячів культури.\nПро квоти, заборони й реальність радіоринку\nУ мережі обурені планами СТБ та «Інтера» показати «Іронію долі»\n14:33 / 13 Січня 2018\nРагуль «Володимир» научись писать грамотно сначала імбІцил ты????????\n14:29 / 13 Січня 2018\nОни @банулись в конец, рукожопые уроды\n18:24 / 10 Січня 2018\nОРКОвець, іди на х..й, імперський імбіцил)))))\n17:06 / 09 Січня 2018\nДа хули уже мелочиться? Пусть уже переименуют радиостанцию в укропское радио или бандеровское радио и крутят 100% писэнь на мове. Всё-равно ничего русского в этом радио уже давно нет


Дерев'яний кубики Viga Toys незабарвлені, 100 шт., 3 см (51623): продаж, ціна у Києві. Розвиваючі та навчальні іграшки від "5.little.ducks" - 1508274138\nДерев'яний кубики Viga Toys незабарвлені, 100 шт., 3 см (51623)\nДерев'яний кубики Viga Toys незабарвлені, 100 шт., 3 см (51623)Немає в наявності\nДерев'яний кубики Viga Toys незабарвлені – класичний ігровий набір для дітей від 2 років. Містить 100 елементів різних форм, з яких можна спорудити неймовірні конструкції. Відмінний набір кубиків для будь-яких інженерно-будівельних ігор.\nГоловна особливість комплекту в нефарбованих дерев'яних блоках. Экокубики дають простір для дитячої уяви. Ігри з природним матеріалом гармонізують емоційний фон дитини, не перевантажують нервову систему. В комплекті є буклет із зображеннями конструкцій з кубиків для натхнення маленьких будівельників.\nФорми блоків різноманітні. У розвиваючому наборі є куби, паралелепіпеди, циліндри і пірамідки. Товщина всіх елементів 3 див. З їх допомогою діти тренують просторове і логічне мислення, навички конструювання, зорово-моторну координацію, вчаться розпізнавати форми предметів, сортувати їх.\nЧому навчиться дитина за допомогою дерев'яних нефарбованих кубиків? Малюк пробує створювати нові споруди, розвиваючи уяву і креативність. Тому набір кубиків – відмінний інструмент для втілення задумів юних інженерів. А заохочення здібностей у ранньому віці – це ключ до успіху в майбутньому.\nКомплект рекомендований для ігор вдома, в дитячих садах і центрах розвитку. Підходить для занять за методиками Реджіо і Монтессорі.\nДерев'яний кубики незабарвлені від Viga Toys – один з найбільш корисних і безпечних ігрових наборів для малюків. Він виконаний з натурального матеріалу – гладко відшліфованого дерева. Згладжені краї будівельних блоків забезпечують додатковий комфорт під час ігор. Блоки з цільної деревини міцні і довговічні. Упаковані дитячі кубики в зручний для зберігання відерце 22 см в діаметрі з кришкою та ручкою.\nДерев'яний набір відповідає EN71 і ASTM стандартів якості дитячих іграшок.\nВ комплекті 100 деталей різних форм, буклет з прикладами будівель.\nКількість в майстер-упаковці, шт 4


Категорична відмова | Хліб Наш Насущний\nЧитати: Даниїла 6:11-24 | Біблія за рік: Псалми 23–25 ; Дії 21:18-40\n“Даниїл… в три усталені пори на день приносить свою молитву”. — Даниїла 6:14\nКоли під час Другої світової війни нацисти мобілізували Франца Егерштеттера, він пройшов базовий курс військової підготовки, однак відмовився присягнути в особистій вірності Адольфу Гітлеру. Влада дозволила йому повернутися працювати на фермі, однак пізніше знову мобілізувала на військову службу. Дізнавшись більше про нацистську ідеологію і про геноцид євреїв, Егерштеттер вирішив, що через свою вірність Богу він ніколи не зможе воювати за нацистів. Його арештували і стратили, залишивши без чоловіка та батька дружину і трьох дочок.\nБагато віруючих навіть під страхом смерті категорично відмовлялися ослухатися Бога. Одним із таких прикладів є історія Даниїла. Коли вийшов царський наказ, “що кожна людина, яка буде просити аж до тридцяти день від якого-небудь бога чи людини, окрім… царя” (Дан. 6:13), буде вкинута до ями з левами, Даниїл залишився вірним Господу. “В три усталені пори на день він падав на свої коліна, і молився та славив свого Бога, бо робив так і перед тим” (в. 11). Чого б це не коштувало пророку, він схиляв коліна лише перед Богом.\nІноді наш вибір очевидний. Хоч усі навколо спонукають нас дотримуватися поширених поглядів, нам не слід відступати від покори Богу, навіть попри ризик зіпсувати репутацію чи позбавитись добробуту. Іноді нам треба висловити категоричну відмову.\nУ чому вам здається, що покірність Богу потребуватиме вашої категоричної відмови? Чого вам коштуватиме ця відмова? Що ви здобудете?\nБоже, я знаю, що моя вірність Тобі іноді вимагає відмовити очікуванням чи вимогам інших людей. За це я можу сплатити велику ціну. Сповни мене мужністю.


Принцу Чарльзу запропонували роль в новому фільмі про Джеймса Бонда - Радіо Максимум\nПринцу Чарльзу запропонували роль в новому фільмі про Джеймса Бонда\nПринц Чарльз може зіграти себе у фільмі про Бонда / gettyimages\nПринц Чарльз може зіграти у фільмі "Бонд 25" режисера Кері Фукунага. Знятися в епізодичній ролі в черговій частині культової франшизи спадкоємцю британського трону запропонували, коли він відвідав знімальний майданчик на студії Пайнвуд і зустрівся з актором Деніелом Крейгом, котрий грає Бонда.\nПро можливу участь Принца Чарльза у зйомках нової стрічки про Джеймса Бонда повідомило видання The Sun з посиланням на власні джерела.\nРаніше у мережі опублікували ролик зі зйомок нового фільму про Бонда\nПринц Чарльз, мабуть, обмірковує зроблену йому пропозицію.\nПринц Чарльз та Деніел Крейг активно обговорювали авто Бонда / gettyimages\nВін є втіленням всього британського, ідеально підходить для ролі камео, і шанувальникам Бонда в усьому світі це сподобається, – прокоментували новину творці картини. – Поява члена королівської сім'ї – це те, що потрібно для фільму.\nПринц Чарльз з'явився на знімальному майданчику фільму / gettyimages\nФільм вийде на екрани у 2020 році. Раніше стало відомо, що майбутня частина стане першою в історії франшизи, знятою з використанням цифрових камер IMAX. Агентом 007 в ювілейному фільмі "Бонд 25" стане британська актриса Лашана Лінч, перша жінка у цій ролі. Самого Джеймса Бонда вп'яте поспіль зіграє Деніел Крейг. Також у фільмі з'явиться актриса Леа Сейду в ролі закоханого в Бонда доктора. А роль головного лиходія виконає Рамі Малек.\nПринц Чарльз може знятися у "бондіані" / gettyimages\nДо теми: Розсекречено новий автомобіль Джеймса Бонда


Кава в зернах - купити в Києві, ціна на кава в зернах в Cooker\nІталія (4) Україна (1) Португалія (1)\nКава в зернах – це серцевина червоної кавової ягоди. Цінителі цього напою завжди вибирають зернову каву, адже тільки зерна можуть розповісти про сорт кави, як відбувався збір, сушка і обсмажування. В цьому розділі інтернет-магазину Cooker можна купити якісну каву в зернах за доступною ціною.\nЦей вид кави має багато переваг у порівнянні з іншими. Серед основних варто відзначити:\nСаме зернова кава максимально зберігає всі аромати і смакові нотки, особливо, якщо молоти її безпосередньо перед приготуванням.\nУ зернову каву практично неможливо додати сумнівних домішок.\nЯкість зернової кави досить легко оцінити за зовнішнім виглядом.\nВи можете самостійно обирати ступінь помелу для приготування напою різними способами – в еспресо-машині, у турці, або навіть у чашці.\nЯку зернову каву обрати\nСьогодні в Україні можна купити різні види кави в зернах, які розрізняються не тільки брендом, що прикрашає упаковку, але й країною виробника, ступенем обсмаження та сортом.\nВиди зернової кави за країною походження\nЗернова кава з Колумбії і країн Центральної Америки відрізняється своїм легким смаком з невеликою кислинкою. Ідеально підходить для приготування у френч-пресі, а ось для еспресо її краще не використовувати. Для цього міцного напою краще вибрати більш “важкі” сорти.\nОстрови Карибського басейну виробляють каву в зернах кращих сортів. У неї менше кислинки, ніж у кави з Центральної Америки. Після себе напій залишає легкий солодкуватий післясмак.\nЗернова кава з Куби, Ямайки, Пуерто Ріко підійде для тих, хто цінує класичний смак з помірною кислинкою.\nКава зернова з Бразилії дуже добре підходить для еспресо. Присмак у нього міцний і солодкий, і зовсім без кислинки.\nКаву в зернах з Ємену довгастої форми називають ще мокка або мокко. Через те, що ця кава росте поруч з фруктовими плантаціями, іноді можна відчути в її смаку легкий фруктовий відтінок.\nСхідна Африка (Кенія, Танзанія, Руанда) поставляє зернову каву, насичений і глибокий смак якої ви навряд чи переплутаєте з іншими сортами. Підходить для заварювання еспресо.\nКава в зернах з Індії може проходити різні способи обробки, можливо тому її смак такий багатогранний. Він м'який, терпкий і без кислинки.\nВиди зернової кави за ступенем обсмаження\nЧим сильніше обсмажують зернову каву, тим менше смакових відтінків залишається в ній, проте з’являється характерна гірчинка і напій здається міцнішим. Ось основні ступені обсмажування:\nЛегка, або скандинавська. Така кава має виражену кислинку і ідеально підходить для кавоварок. Особливо смакує у складі кавово-молочних напоїв.\nСередня (американська). Характерний смак – солодкі карамельні нотки з кислинкою, може бути присутній легкий присмак трав. Використовують для заварювання кави середньої міцності з м'яким, але насиченим смаком.\nВіденська – має розкішний аромат і гіркий присмак. Відмітна особливість – наявність темно-коричневих плям на зернах.\nСильна (Італійська) – зернова кава темного обсмаження спеціально для приготування espresso.\nВиди зернової кави за сортом\nУ світі існує три види кавових дерев:\nЗерна сорту ліберіка не мають господарського значення, тому їх дуже рідко застосовують для приготування кави.\nЗерна робусти мають округлу форму та невеликі розміри. Їх можна відрізнити по двох цятках по обидві сторони від серединної борозенки. Напій з плодів цього сорту відрізняється міцністю (за рахунок високого вмісту кофеїну) та не дуже вираженим ароматом.\nАрабіка – найбільш популярний сорт кавових зерен. Напій з них відрізняє ніжний аромат і солодкуватий, щільний, але не дуже міцний смак. Зерна арабіки більші, довші й рівніші, ніж у робусти.\nСьогодні чисті сорти робусти та арабіки майже не використовують – більшу частину сучасного промислового виробництва кави складають суміші. Тому, при виборі кави в зернах, варто подивитись у якій пропорції змішані ці сорти.\nКупити каву в зернах в Cooker\nІнтернет-магазин Cooker пропонує купити каву в зернах ТМ Ambassador та Lavazza.\nзручні онлайн-покупки в будь-який час;\nшвидке оформлення та комплектація замовлень;\nгарантована якість та свіжість;\nдоставка в день замовлення, або на наступний;\nготівкова та безготівкова оплата.\nЗамовити каву в зернах з доставкою додому можна за допомогою онлайн-кошику, або за телефоном.


Майбутнє армії. Що чекає на ЗСУ у найближчі роки - Korrespondent.net\nМайбутнє армії. Що чекає на ЗСУ у найближчі роки\nКорреспондент.net, 7 грудня 2015, 12:24\nПовністю переводити на контракт українську армію найближчим часом не будуть\nПовний перехід на контрактну армію в умовах війни неможливий, переконаний головнокомандувач Петро Порошенко.\nПроте саме на контрактників робить сьогодні ставку керівництво Збройних сил. Корреспондент розібрався, як буде оновлюватися українська армія і хто буде в ній служити, пишуть Євгенія Вецько й Ольга Замірчук у №48 журналу від 4 грудня 2015 року.\n26-річний Андрій Репняк з Чернігівської області мобілізувався у третю хвилю – у серпні 2014-го добровільно прийшов у військкомат.\n«До цього я працював у сфері логістики і не мав ніякого відношення до військової служби. Коли мобілізувався, в АТО вже було багато моїх друзів, тому я йшов захищати Україну не сам, а разом з близькими мені людьми», – розповідає Репняк.\nЗ військкомату він потрапив у 122-й батальйон 81-ї аеромобільної бригади.\n«За час війни наш підрозділ і я разом з ним були у форпості АТО – донецькому аеропорту, в селищі Водяне Донецької області та інших населених пунктах на передовій», – згадує він.\nКілька місяців тому Репняк мав демобілізуватися і повернутися додому. Але за пару тижнів до заповітної дати командир запропонував йому підписати контракт і продовжити службу.\n«Я не зміг відмовитися. На війні я втратив бойового товариша. Так що контракт я, можна сказати, підписав у пам'ять про своїх загиблих товаришів, щоб закінчити справи, розпочаті ними на війні», – пояснив Репняк.\nЗараз він служить на правах мобілізованих – коли підписував контракт, встиг під спеціальну директиву Міністерства оборони і фактично просто продовжив собі термін служби на півроку.\n«Зарплату отримую як мобілізований, та й інші умови служби у мене не такі, як у контрактників, – зазначає він. – У березні 2016-го чекаю на свій другий дембель, і я не виключаю, що зможу ще раз залишитися на військовій службі».\nСхожа історія у 20-річного Віктора Вельгана, уродженця Шаргорода Вінницької області, солдата батальйону Фенікс 79-й миколаївської аеромобільної бригади.\n«В АТО я потрапив, коли мені було 19 років, – розповідає Вельган. – Своє рішення піти служити я довго зважував, а потім одного разу прокинувся і подумав: у країні війна, не можна бути байдужим, час діяти».\n3 жовтня 2014 року майбутній солдат добровільно прийшов у військкомат. Зараз він обіймає посаду водія бронетранспортера в медроті. Йому не доводилося бувати в бойових зіткненнях на передовій в АТО – він служив у прифронтовому Маріуполі.\n«Раніше, на цивільній роботі, я працював механіком і крутив гайки в машинах. Тепер, будучи солдатом, теж намагаюся застосовувати свої навички – копирсаюся в машинах, лагоджу що можу. Але ще на початку служби я підписав контракт на три роки і зараз намагаюся побудувати кар'єру військового», – каже Вельган.\nСолдат впевнений: після того, що вже пережила і продовжує переживати Україна, країна просто зобов'язана створити бойову армію з добре підготовленим особовим складом.\nНі Репняк, ні Вельган до початку АТО не збиралися пов'язувати своє професійне життя з армією. Але тепер добровольців, схожих до них, у ЗСУ стає все більше. Сьогодні в армійських лавах служать понад 105 тис. контрактників, з них 45 тис. – офіцери.\nЗа неповних 11 місяців 2015 року до ЗСУ залучені на контракт 14,5 тис. осіб. Плани на наступний рік ще більш амбітні – 18-20 тис. військовослужбовців. Для цього вже введені контракти терміном на півроку\nЗа неповних 11 місяців 2015 року до ЗСУ залучені на контракт 14,5 тис. осіб (за весь 2014 рік залучили менш як 12 тис.). Плани на наступний рік ще більш амбітні – 18-20 тис. військовослужбовців.\nДля цього вже введені контракти терміном на півроку. Раніше вони могли бути підписані тільки на три роки, або «до закінчення особливого періоду». Щоправда, укласти короткий контракт можуть не всі солдати, а тільки ті, хто відслужив за мобілізацією 11 місяців.\nПереваг у такого контракту достатньо. Солдату, який продовжить службу, дається разова виплата в розмірі від восьми до десяти мінімальних зарплат (від 9 тис. до 12 тис. Грн залежно від звання). Їм обіцяють безкоштовне житло, відпустку до 45 днів, безкоштовне лікування в медустановах Міноборони (причому не тільки для солдатів, а й для членів їхній сімей), а також можливість безкоштовно отримати вищу освіту. Зарплата у контрактників – 2,4-6,2 тис. грн. У мобілізованих солдатів зарплати такі самі, але пільг немає.\nАле поки в Генштабі сподіваються залучати все більше захисників батьківщини, експерти попереджають: навіть цих стимулів може виявитися недостатньо.\nЕксперт: Зарплата офіцера – в районі 4 тис. грн, це дуже мало. Боєздатність армії базується на високій мотивації солдатів. За низьких зарплат потенціал закону [про короткі контракти] не використовуватиметься повною мірою\n«Зарплата офіцера – в районі 4 тис. грн, це дуже мало. Боєздатність армії базується на високій мотивації солдатів. За низьких зарплат потенціал закону [про короткі контракти] не використовуватиметься повною мірою», – наголошує військовий експерт Сергій Згурець.\nУ Генштабі кажуть, що планують підвищити зарплати солдатам, але наскільки, не уточнюють. Питання в тому, що низька зарплата не єдина проблема, з якою стикаються військові.\n«Госпіталю терміново потрібні обігрівачі», «На передовій катастрофічно не вистачає лісу-кругляка для спорудження бліндажів», «Потрібні буржуйки, тепла білизна, спальники й утеплювач для наметів», «Терміново! Наколінники і форма для спецгрупи». За щоденними закликами волонтерів можна зрозуміти, чого варті заяви чиновників Міноборони про те, що солдати готові до зими і забезпечені теплою формою на 100%.\n«Сьогодні Збройні сили України та Національна гвардія за чисельністю, за оснащенням зовсім інші. І забезпечення їх теж зовсім інше. Тому що завдяки зусиллям українського народу, який дав на оборону величезні кошти, незважаючи на кризу, ЗСУ забезпечені всім необхідним. Навіть більше, наближається зима, і ми вперше в ЗСУ маємо зимовий одяг на 100% особового складу», – запевняє директор департаменту соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України Валентин Федичев.\n"Проблем немає. Якщо в якійсь частині є проблеми з формою, то це провина керівників військової частини», – додає спікер Генштабу Олексій Мазепа.\nАле волонтери бачать картину трохи інакше. За словами голови правління фонду Підтримай армію України Ганни Сандалової, у порівнянні з минулим роком, коли теплого спорядження не було взагалі, нині ситуація дійсно набагато краще. Один комплект теплого одягу бійці отримують точно. Але бувають випадки, коли виданий одяг не годиться для зими. У ньому холодно, і він виготовлений з тканини з артикулом 2701, яка під впливом вогню моментально займається.\nБагато мобілізованих змушені купувати за свої гроші все, включаючи форму. Причому це стосується і контрактників, яких посилено заманюють в армію\nСолдати ще більш категоричні. Багато мобілізованих змушені купувати за свої гроші все, включаючи форму. Причому це стосується і контрактників, яких посилено заманюють в армію.\n«Рік тому, коли я тільки йшов добровольцем у ЗСУ, по телевізору показували бліндажі та термобудинки, які споруджуватимуть. Минув рік. Де вони? Як спали люди на сіні в окопах, так і сплять. Нічого не змінилося», – каже один з військовослужбовців, який не побажав назвати свого імені.\nА поки волонтери й самі солдати намагаються забезпечити армію всім необхідним, у ЗСУ продовжують набирати строковиків. Перший за два роки осінній призов стартував 1 листопада і триватиме рівно місяць. За цей час на службу планують призвати 11 тис. чоловіків у віці від 20 до 27 років. Раніше поріг призовного віку був 18-25 років. Тепер 18-19-річні можуть піти в армію тільки за власним бажанням.\nНаприклад, по Києву повинні набрати 400 призовників. Під час весняного призову план був удвічі більший. За словами київського військового комісара Володимира Кидоня, план скорочується – саме тому, що керівництво Збройних сил прагне в добровільному порядку приймати на службу солдат за контрактом.\nДо речі, строковиків обіцяють не залучати до бойових дій на Донбасі. Винятком стануть тільки ті солдати, які, знову ж таки, підпишуть контракт і залишаться служити на час особливого становища.\nЦілком імовірно, що на початку року буде оголошена чергова хвиля часткової мобілізації. Її анонсували в Генеральному штабі. Там кажуть, що заміни потребують близько 40 тис. осіб, призваних у рамках четвертий хвилі, яка пройшла в січні-квітні 2015 року.\nАле військові пам'ятають, з якими зусиллями набирали людей цього літа. Тому зараз силовики розраховують не тільки на військовозобов'язаних, а й на контрактників, мотивованих добровольців, а також людей, які вже побували в армії під час попередніх хвиль мобілізації.\n«Це робиться для того, щоб посилити варіанти набору гідних людей в армію. Бо воювати повинні ті, хто бажає служити, професіонали, а не ті, кого тягнуть в армію за вуха», – пояснює військовий експерт Вадим Гречанінов.\nТим більше що півторарічна антитерористична операція показала неефективність солдатів, які призиваються на службу проти їхнього бажання, кажуть самі військові.\n«Зараз в армію беруть будь-кого. У містах масово ухиляються від виконання свого обов'язку. Тому в нашу хвилю набирали переважно сільських жителів, людей незаможних. Кривих-хворих набирали. Ніхто там уже на стан здоров'я і не дивився сильно. Руки-ноги є? Вперед, на війну! – розповідає доброволець, який служить у зоні АТО. – І невже там, нагорі, не розуміють, що навчати постійно нових фахівців у підсумку виявиться набагато дорожче, ніж укласти з ними контракт років на п'ять і платити нормальну зарплату?»\nОчікувати повного переходу на контрактну основу військовозобов'язаним не варто. Повністю на контракт поки що буде переведена тільки Нацгвардія. Але далеко не відразу\nАле очікувати повного переходу на контрактну основу військовозобов'язаним не варто. Президент України Петро Порошенко вже заявив, що це неможливо.\n«Повністю перейти на контрактну армію під час війни не може собі дозволити жодна країна. І я теж відповідально ставитимуся до потреб оборони країни», – заявив глава держави.\nПовністю на контракт поки що буде переведена тільки Нацгвардія. Але далеко не відразу.\n«У Національній гвардії ми взяли курс на повну контрактну ситуацію. Ми розгортаємо нову бригаду Національної гвардії за новим типом у Гостомелі, яка буде повністю контрактна на нових принципах, – каже глава МВС Арсен Аваков. – Але перехід не відбуватиметься швидко».\nТому військові розробляють механізми вилову ухильників. Вже підготовлено законопроект про створення електронного реєстру всіх військовозобов'язаних. ЦВК, фіскальна, прикордонна, міграційна служби будуть повідомляти у військкомат інформацію про те, де живуть, працюють і як часто їздять за кордон чоловіки віком до 60 років.\nПроект закону передбачає, що в єдиний реєстр військовозобов'язаних потраплять паспортні дані, інформація про місце фактичного проживання, відомості про батьків, місце роботи (код підприємства, посада), реєстраційний номер облікової карти платника податків, оцифроване зображення військовозобов'язаного, відомості про дати виїзду і повернення в Україну, інформація про освіту (спеціальність). А також службові дані: стан здоров'я, військове звання і військова спеціальність.\n«Після введення реєстру ухильники не зможуть ховатися. Інформація про них буде зберігатися не у військкоматі за місцем приписки, а в єдиному реєстрі, зайти в який можна буде з різних точок країни», – попереджає співробітник Генштабу ЗСУ полковник Роман Бакуменко.\nЩоправда, поки документ перебуває у профільному комітеті Верховної Ради, і коли він буде розглянутий хоча б у першому читанні, невідомо.\nЗа час АТО українська армія отримала десятки нових видів озброєння вітчизняного виробництва. Але без закордонної допомоги потреби ЗСУ задовольнити складно\nАнтитерористичну операцію українська армія починала зі зброєю старого зразка – найчастіше ще радянського. Тому українські підприємства у 2014 році активно взялися за переозброєння військових частин армії і Нацгвардії. Тільки з початку 2015-го українська армія прийняла на озброєння 16 нових зразків зброї.\nВиробництво зброї в Україні щорічно зростає на 200-300%, кажуть в Укроборонпромі. За останні півтора року українські солдати дійсно отримали багато нових вітчизняних зразків військової техніки. Деякі були розроблені досить давно – вони експортувалися за кордон, а у нас не використовувалися. Зуміли українські виробники запропонувати і достатньо нові зразки техніки.\nАле потреби Збройних сил усе ще у багато разів перевищують можливості нашої оборонки. Про це кажуть й експерти, і керівники країни. Покрити нестачу могла б допомога з-за кордону.\n«Якби західні партнери свого часу надали українській армії високоточну летальну зброю, в тому числі протитанкові ракетні комплекси Javelin, ситуація на лінії зіткнення в зоні АТО була б інша», –упевнений радник міністра внутрішніх справ Зорян Шкіряк.\nОднак закордонні партнери не поспішають надсилати нам летальну зброю. Винятком можуть стати хіба що США: конгрес остаточно схвалив законопроект про оборонну політику, що передбачає виділення до $ 50 млн на летальну військову допомогу Україні. На ці гроші повинні бути придбані бронебійні збройові системи, міномети, гранатомети, стрілецька зброя і боєприпаси.\nКанада подарувала Україні нелетальну зброю для розмінування: три роботизовані системи Talon, 15 захисних костюмів EOD9 підвищеного ступеня рухливості, а також три телескопічні маніпулятори. США поставили в Україну радіолокатори контрбатарейної боротьби AN/TPQ-36, які дозволяють за траєкторіями снарядів, ракет або мін визначати місцезнаходження гармат противника.\nКонструктори-танкобудівники з Харкова розробили так званий міський танк Азов – машину для ведення бою в місті. Вона має два бойові модулі, які дозволяють операторам контролювати сектор огляду 360º замість звичайних 180º, що вдвічі збільшує швидкість реагування. Крім того, розробники створили, як вони стверджують, унікальний захист машини, здатну витримувати влучення практично всіх видів протитанкових снарядів. Найближчим часом танк пройде випробування.\nСучасний бронетранспортер БТР-3, розроблений в Україні у 2000 році міжнародним консорціумом, вже прийнятий на озброєння. Раніше машина продавалася за кордон. Бронемашина оснащена одномісним уніфікованим бойовим модулем Шквал, який має 30-міліметрову гармату, 7,62-міліметровий спарений кулемет, 30-міліметровий автоматичний гранатомет і протитанкове кероване озброєння.\nЗапорізьке підприємство Мотор Січ займається розробкою багатоцільового вертольота МСБ-6 з робочою назвою Отаман, виконаного на базі польського легкого вертольота PZL W-3 Sokol. Машина отримає новий двигун і сучасне бортове обладнання.\nТим же підприємством на основі багатоцільового вертольота Мі-2, побудованого ще в СРСР, створений новий ударний вертоліт Мі-2МСБ-В. Однією з особливостей машини є новий двигун AI-450B. Мі-2МСБ-В обладнаний блоками некерованих ракет Б-8МСБ, також він отримав кілька автоматичних гранатометів. У салоні встановлений 7,62-міліметровий кулемет.\n«Костюм-невидимку» для розвідників презентували громадські активісти та волонтери. Він розроблений вченими з Харкова, Луганська та Києва. Секрет костюма – в багатошаровості тканини, яку неможливо побачити ні в тепловізорі, ні на магнітне випромінювання.\nУкроборонсервіс представив свою нову розробку – снайперську гвинтівку ВМ МП-УОС. Це давно відома всім гвинтівка Мосіна, над якою попрацювали українські фахівці. Вони збільшили дальність стрільби, зменшили віддачу, а за рахунок застосування глушника став істотно тихіше звук пострілу.\nНауково-виробниче об'єднання Форт МВС України передало на випробування Форт-19 і Форт-28 – новинки на ринку бойових пістолетів. На відміну від своїх попередників, вони мають підвищену скорострільність і прицільну дальність. Також розроблено гранатомет Форт-600 – вже за стандартами НАТО.\nНе так давно Укроборонпром передав армії нові реактивні системи залпового вогню (РСЗВ) Бастіон-1 і Бастіон-2, що являють собою модифікацію старої радянської РСЗВ Град. Але Бастіони розміщені на шасі автомобіля КрАЗ. Конструкторам також вдалося вдвічі підвищити максимальну дальність ведення вогню Бастіону в порівнянні з Градом – до 40 км.\nУкраїнські танкісти у 2016 році отримають танки Т-84 Оплот, які зараз йдуть на експорт. Перед цим особовий склад ЗСУ навчать експлуатувати машину. А ось бронетранспортер Дозор, виготовлений на державному підприємстві Львівський бронетанковий завод, не пройшов випробування Міністерства оборони. У машини було виявлено 49 недоліків, а частота поломок склала 4-5 на 1 тис. км.


Хлопець із села на Менщині опанував ковальське ремесло та захоплюється старовиною – NizhynNEWS\nГоловна/Новини Чернігова/Хлопець із села на Менщині опанував ковальське ремесло та захоплюється старовиною\nТрапляється, що представники старшого покоління нарікають на молодь. Мовляв, нічого не вміють, не хочуть, тільки в гаджетах сидять. Насправді ж не все так погано, адже молоді, яка вражає талантами і прагне до підкорення професійних і особистих вершин, – багато.\nГерой сьогоднішньої розповіді – 20-річний Антон Семко, житель села Синявка, є якраз одним із кращих представників молодого покоління, який, попри молодий вік, уже, як кажуть, на своїх хлібах.\nХлопець навчається в Національному університеті «Чернігівська політехніка», до речі, отримує стипендію, працює в ТОВ «ПЕТ Технолоджис», тож одержує заробітну плату. А ще Антон заробляє гроші, продаючи свої вироби в інтернеті.\n«Захоплень у Антона багато. Перше – це ковальство. Ще у старших класах хлопець загорівся ідеєю створити кузню. Батьки підтримали. Все було зроблено з нуля. Антон сам зварив каркас кузні. У сусідньому селі Низківка знайшли ковадло, потім – горн, кліщі, гриндер та інший необхідний у цьому ремеслі реманент. По інтернету замовили метал, шліфувальні стрічки – і руки Антона самі потягнулися до роботи. Переважно це леза ножів.\nНавчаючись на першому курсі університету, хлопець брав участь у благодійному ярмарку – виставив власноруч зроблені підкови, які були продані», – зазначають у Менській публічній бібліотеці.\nАле час не стоїть на місці, й у хлопця з’явився інший інтерес.\n«Сувель… Цим незвичним словом називають наріст на дереві. Але це для нас, а для Антона це можливість створити цікаві, дуже незвичні вироби: брелоки для ключів, шкатулки для зберігання прикрас для мами і сестрички Аліни, різні сувеніри, посуд та інше. Виставка цих робіт відбулася в місцевій школі і на Дні села в Будинку культури», – повідомили в бібліотеці.\nРідні Антоновим виробам не нарадуються. Зокрема, його руками зроблена гойдалка з навісом, мангал, металошукач, дровокол, різнокольорове освітлення подвір’я і ще багато інших речей, потрібних у господарстві.\nНа сьогодні ж Антон захопився пошуками старовинних речей.\n«Хтозна, як би все склалося в житті хлопця, якби його не підтримували рідні: батько Василь Антонович – учитель місцевої школи, мама Наталія Михайлівна – староста Синявського старостинського округу та дядько Семко Сергій Антонович із Городні.\nДо речі, цей талановитий сором’язливий хлопець не один раз допомагав бібліотекарям Синявської філії. Ще школярем він брав участь у районних конкурсах «Кращий читач року» і «Сімейні книги пам’яті роду» (писав про прадіда Чепіка Степана Захаровича, який безвісти пропав у роки Другої світової війни)», – розповіли бібліотекарі.\nУкраїна і світ 12 339


Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 – ПОЖМАШИНА\nТовари » Спеціалізована техніка » Установки насосні пересувні нафтогазопромислові » Установка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40\nУстановка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40\nЦНС 38-132 відцентровий, багатоступінчастий\nЯМЗ-53603-30 тип рядний, 6-циліндровий, дизельний з турбонадувом\n9JS150TA-B, тип механічна, 2-діапазонна, 9-ступінчаста – управління механічне, дистанційне\nчисло передач (вперед + назад)\n1-дисковий, сухе, з ПГУ\nУстановка насосна пересувна нафтогазопромислова УНПН-160х40 призначена для нагнітання різних рідких середовищ при цементуванні свердловин в процесі буріння і капітального ремонту, а також при проведенні інших промивально – продавлювальних робіт в нафтових і газових свердловинах. Агрегат призначений для роботи в помірній і холодній макрокліматичних зонах.\nУстановка здійснює комплекс цементувальних робіт:\nподачу води для замішування цементного розчину;\nзакачування цементного розчину в свердловину;\nзакачування глинистого розчину в свердловину;\nвиробництво промивально-продавлювальних робіт.\nУстановка змонтована на автомобільному шасі КрАЗ-63221.\nОбслуговуючий персонал з двох чоловік розміщується в штатної кабіні автомобільного шасі.\nНа платформі, встановленій на шасі автомобіля, змонтовано наступне обладнання:\nпоршневий цементувальний насос НПЦ-32, НЦ320, 9Т, 9ТМ або їх аналоги з робочим тиском 40 МПа, 32 МПа, 24 МПа або 19 МПа (в залежності від замовленого комплекту циліндрових втулок);\nтрансмісія приводу цементувального насоса;\nвідцентровий водоподаючий насос ЦНС 38-132;\nтрансмісія приводу відцентрового водоподаючого насоса ЦНС 38-132;\nбак для цементного розчину;\nвсмоктуючий і напірний маніфольди з запірною і запобіжною арматурою, контрольно-вимірювальними приладами;\nтруби розбірного маніфольда, шарнірні коліна, перехідники та інше допоміжне обладнання;\nсистема продувки всмоктуючих магістралей насосів відпрацьованими вихлопними газами двигуна шасі автомобіля;\nсистема додаткового електроустаткування (для освітлення робочих місць і майданчиків).\nПривід поршневого цементувального насоса здійснюється від двигуна шасі автомобіля через коробку відбору потужності (КОМ) на роздавальній коробці (РК), карданний вал, проміжний редуктор і муфту. Включення КОМ проводиться дистанційно клавішею з кабіни.\nПоршневий насос обладнаний системою підігріву від вихлопних газів автомобільного шасі.\nПривід відцентрового водяного насоса здійснюється від автономного дизельного двигуна Д-144.\nМірна ємність об’ємом 6,0 м3 розділена на дві рівні частини і має дві заливні і зливні магістралі.\nМаніфольд високого тиску установки складається з приймальної і нагнітальної лінії. Приймальна лінія дозволяє забирати рідину з мірної ємності і з ємностей розташованих на землі.\nНагнітальна лінія маніфольда високого тиску виведена від поршневого насоса на задню частину установки під мірної ємністю.\nМаніфольд водоподаючого відцентрового насоса установки складається з приймальної і нагнітальної лінії. Приймальна лінія дозволяє забирати рідину з мірної ємності і з ємностей розташованих на землі.\nНагнітальна лінія маніфольда водоподаючого відцентрового насоса виведена на сторону установки під платформою.\nДля з’єднання нагнітальної лінії поршневого насоса з гирлом свердловини служить розбірний трубопровід, який закріплено на додатковій рамі уздовж перил огорожі.\nУстановка розрахована на експлуатацію в районах з помірним кліматом (виконання У, УХЛ) при температурі навколишнього повітря від 238 К до 323 К (від -35 ºС до +50 ºС), категорія розміщення 1 по ГОСТ 15150-69. При зберіганні від 228 К до 323 К (від\nНайменування виробу К-сть, шт.\nРукав напірний (Dn50 мм, L = 9 м) 1\nРукав скидання з сіткою (Dn100 мм, L = 4 м) 2 компл.\nКоліно шарнірне 5\nКоліно шарнірне руслове 1\nПерехідник «Гайка-Муфта» 1\nПерехідник «Гайка-Гайка» 1\nПерехідник «Муфта-Муфта» 1\nТрійник «Гайка-Гайка-Муфта» 1\nТрубопровід «Гайка-Муфта» (Dn50 мм, L = 4,065 м) 5\nТрубопровід «Гайка-Муфта» (Dn50 мм, L = 2,065 м) 1\nБак мірний (V = 250 л) 1\nКомплекти і запасні частини\nЗапасні частини до установки відповідно до відомості ЗІП 1 компл.\nЗапасні частини до комплектуючих виробів відповідно до відомостей ЗІП виробників 1 компл.\nІнструмент, пристосування (в тому числі домкрат) і запасні частини до автомобільного шасі відповідно до відомостей комплектації і ЗІП виробника автомобільного шасі 1 компл.\nУстаткування на вимогу правил дорожнього руху\nтахограф цифровий 1 *\nколесо запасне 1 *\nЗнак аварійної зупинки 1 *\nколодка упорна 2 *\nАптечка медична автомобільна-1 (АМА-1) 1 *\nВогнегасник ВП-2 (з) (ВВК-1,4) 1 *\n* Належність шасі автомобіля.\nЗапасні частини до установки відповідно до відомості ЗІП\nВтулка циліндрична 90 мм 12\nВтулка бронзова 12\nшток поршневий 12\nКлапан з сідлом 90 мм 24\nПалець крейцкопфа 12\nГвоздь запобіжний (40 МПа) 20\nМанжета (ущільнення) штока 1 компл.\nУщільнення лобових кришок 1 компл.


У Севастополі могилу сина Януковича охороняє собака - Korrespondent.net\nУ Севастополі могилу сина Януковича охороняє собака\nКорреспондент.net, 26 березня 2015, 18:06\nНа цвинтарі закрили ворота, через які можна пройти до могили Януковича\nТварину посадили на ланцюг неподалік від місця поховання.\nУ Севастополі на братському кладовищі часів Кримської війни могилу сина екс-президента України Віктора Януковича охороняє собака. Про це повідомляє Крим Медіа.\nТварина на ланцюгу сидить неподалік поховання, хоча раніше її тут не було. Крім того, зачинили ворота на цвинтар, через які можна пройти до могили Януковича. У той же час сьогодні, 26 березня, вони були тимчасово відчинені, поки робітники встановлювали могильну плиту на одне з похоронних місць. Завдяки цьому деякі відвідувачі цвинтаря підходили до могили Януковича, зазначили очевидці.\nЗа словами охоронця, всі, у кого на цвинтарі поховані родичі, можуть вільно потрапити на його територію, а решті "там нічого робити".\nЯк повідомляв Кореспондент.net, 33-річний Віктор Янукович загинув 20 березня на озері Байкал, де його автомобіль Volkswagen з кількома пасажирами провалився під лід і пішов під воду. 23 березня тіло загиблого доставили чартерним рейсом з Іркутська в Сімферополь, а потім у Севастополь. За даними кримських ЗМІ, на похоронах Віктора був присутній і його батько Віктор Янукович.


ЛИХО МОЄ ЧУБАТЕЄ – НІХТО МЄНЕ НЕ СВАТАЄ (сватання) ❤ | Шкільні твори\nГоловна ⇒ 📌Довідник з української літератури ⇒ ЛИХО МОЄ ЧУБАТЕЄ – НІХТО МЄНЕ НЕ СВАТАЄ (сватання)\nЛИХО МОЄ ЧУБАТЕЄ – НІХТО МЄНЕ НЕ СВАТАЄ (сватання)\nСватання (світанки, змовини, брання рушників, рушники, згодини, слово) – перша зустріч представників молодого з молодою та її батьками для досягнення згоди на шлюб. Коли пара визначилася, саме час для того, щоб посли від молодого йшли до батьків обранки укладати попередню угоду про шлюб. Колись свататися було прийнято у вільний від польових робіт час (на М’ясниці та від Пасхи до Трійці).\nЗі старостами до дівчини йшов парубок, на Поділлі ходили і його батьки, а на Закарпатті – ще й брат або сестра. Сьогодні такі моменти не є принциповими.\nУкраїні посередників при сватанні найчастіше називають “старостами”, але трапляються також назви “сват”, “посланець”, “сватач”, “говорун”. У старости просять, як правило, близьких родичів, поважних одружених чоловіків. Оскільки успіх сватання залежить і від уміння вести розмову, то при виборі старшого старости беруть до уваги такі риси вдачі, як комунікабельність і дотепність.\nЗаздалегідь передбачаючи іронію та сарказм скептиків, мусимо наголосити: якщо й не повсюдно дотримуються сучасні українці всіх обрядових елементів сватання, та все ж у тій чи іншій формі сватання практикують\nяк на селі, так і в місті, у будь-якому регіоні нашої країни.\nЗайшовши до хати з хлібом у руках і привітавшись, старости починають традиційну розмову про мисливців, які натрапили на слід куниці (олениці) – красної дівиці, чи купців, які дізнаються про товар, тощо. Після традиційних вітань і промов старостів кличуть дівчину та прилюдно питають її згоди на шлюб. Відповідь нареченої є обов’язковою та вирішальною.\nНа знак згоди сватів перев’язують рушниками або підносять їм на хлібі хустки чи рушники. Нареченого дівчина перев’язує хусткою.\nБувають, однак, випадки, коли дівчина не дає згоди на одруження. На знак відмови вона повертає старостам принесений ними хліб або ж підносить молодому гарбуза чи макогона. Тоді про хлопця говорять, що він ухопив гарбуза або облизав макогін.\nУ деяких селах це доволі поширений звичай і зараз. Щоб уникнути сорому, часом посилають “розвідника”, котрий має довідатися про наміри дівчини та її батьків, Або ж сватати дівчину вирушають пізно ввечері, щоб на випадок відмови зберегти сватання у таємниці.\n“Прийміть мене, мамо, я ваша невістка”, – такими словами два століття тому дівчина починала сватання. Згідно з існуючими звичаями, вона мала на це таке саме право, як і хлопець. А ще раніше хлопці лише подекуди наважувалися свататися до коханої.\nЧасто до самостійного сватання дівчина вдавалася переважно тоді, коли хлопець її ошукав. У такому разі дівчина приходила до хати хлопця та, звертаючись до нього, казала: “Я бачу по тобі, що ти людина добра, що дружина твоя буде щасливою й матиме дбайливого господаря. Прошу тебе, одружися зі мною”. Таке ж прохання вона адресувала батькам парубка.\nКоли сватання відбувалося за допомогою свахи дівчини, та вела класичну для своєї ролі розмову про куницю та мисливця або про красну дівицю та доброго молодця: “Йду з далекої сторонушки, не рідної, але від родичів красної дівиці. Знемагає її серденько по доброму молодцю; вона сохне в самотності, мов трава на горючому піску.,.”\nЧасто дівчина пропонувала хлопцеві руку, не заручаючись його згодою, причому їй дуже рідко відмовляли, бо це могло накликати нещастя. Проте вже наприкінці XIX ст. ініціатива у сватанні цілком перейшла до парубків, а роль дівчини звелася до сором’язливого колупання печі та подавання старостам весільних рушників.\nАле хіба сьогодні дівчата, як то кажуть, не беруть ініціативу у свої руки? Таке трапляється й навіть не вважається неприродним.\nХай там як, але головне у сватанні, аби збіглися інтереси як молодих, так і батьків, адже братися без батьківського благословення вважається якщо не гріхом, як колись, але вельми неприємним і небажаним явищем.\nПоступово, щоправда, зникає звичай попереднього розвідування на згоду взяти шлюб, тобто подекуди сватання як таке втрачає свою силу, оскільки молоді самі наперед домовляються про шлюб і сповіщають про це своїх батьків. Але\nВсе одно без знайомства з батьками не обійтись. Тож, якщо й без чіткого дотримання певних ритуалів, сватання в тій чи іншій формі побутує зараз.\nЧорнобильське лихо – біль суспільства Минуло 26 роки, а чорний день Чорнобильської трагедії продовжує хвилювати людей: і тих, кого він зачепив своїм недобрим крилом, і тих, хто пізніше народився далеко від покривдженої землі. Цей день не минув безслідно, він розплодив по світу багато трагедій; він буде завжди об’єднувати всіх одним спогадом, однією печаллю, однією надією. Уже давно віддзвеніли чорнобильські дзвони, […]...\nМирний Панас Лихо давнє й сьогочасне Присвячується В. І. Василенкові Добре тому Башкирові, на весь повіт добре! Земель в його – не міряно, слуг у його – не злічено. Через увесь повіт розіслалися його лани широкополі, виграючи на сонці запашними степами, хвилюючи колосистим житом, пшеницею. Буйні ліси поперетинали його маєтки і вздовж, і вшир, і впоперек; широкоплесі стави та озера порозлягалися […]...\nСкорочено “Ніхто не знає ночі” Браннера Проходить багато років, і от в останній рік війни Симон випадково зустрічає Лідію. Незважаючи на те, що в Лідії невідомо звідки дорогі сигарети й шовкові вбрання, незважаючи на її пьяноватую улыбочку, Симон запекло хоче вірити її словам про любов і тому, що в неї він у безпеці, хоча його розшукує гестапо й потрібно дотримувати обережності. […]...\nТак ніхто не кохав 10 клас ТВОРИ З УКРАЇНСЬКОЇ ЛІТЕРАТУРИ ВОЛОДИМИР СОСЮРА “Так ніхто не кохав” Значна частина поетичного доробку В. Сосюри – це любовна лірика. Це і вірші про перше кохання, що пережив він під час революції, і твори, присвячені дружині Марії, з якою щасливо прожив до смерті, але навіть у похилому віці любив її так же ніжно […]...\nСкорочено “Полковникові ніхто не пише” Маркеса Дія розвертається в Колумбії в 1956 р., коли в країні відбувалася запекла боротьба між політичними угрупованнями й панувала обстановка насильства й терору. На окраїні маленького провінційного містечка в будиночку, критому пальмовими листами, з облупленими стінами живе запала в убогість стара подружня пара. Полковникові сімдесят п’ять років, це “міцно свинченный суха людина з очами, повними життя”. […]...\n“Так ніхто не кохав” (за інтимнмою лірикою В. Сосюри) (І варіант) Тема кохання займає одне з важливих місць у всій світовій літературі. Люди оспівували кохання завжди. Не обминув цю тему і щедро обдарований природою поет Володимир Сосюра. Своїми віршами В. Сосюра наповнює душу читача красою, радістю, щирістю. Простота, замріяність автора, м’яка задушевність відбилися у його творах. Про свої інтимні почуття Сосюра завжди говори відверто, захоплено і […]...\nПереказ змісту повести Маркеса “Полковникові ніхто не пише” Дія розвертається в Колумбії в 1956 р., коли в країні відбувалася запекла боротьба між політичними угрупованнями й панувала обстановка насильства й терору. На окраїні маленького провінційного містечка в будиночку з облупленими стінами й критому пальмовими листами живе запала в убогість стара подружня пара. Полковникові сімдесят п’ять років, це “міцно свинченний суха людина з очами, повними […]...\n“Так ніхто не кохав” (художнє вираження інтимних почуттів у ліричних творах В. Сосюри) Цього року я вперше пізнав глибину поезії Володимира Сосюри, хоч, зізнл юсь, читав його вірші і раніше. Але це були поодинокі випадки, тому і не запам’ятовувалися ці вірші надовго. Мабуть, усе вимагає саме свого часу, і сьогодні я вже сприймаю Сосюрині рядки як відверту сповідь близького друга. У них – безмежний світ В. Сосюри, який […]...\nНЕ ПОТРІБЕН І КЛАД, ЯКЩО В ХЛОПЦЯ З ДІВЧИНОЮ ЛАД (заручини) Заручини (полюбини, хустки, рушники, світанки) – закріплення згоди на шлюб. На заручини до молодої приходить молодий разом зі своїми батьками. Старший староста накриває рушником хліб, кладе на нього руку дівчини, зверху – руку хлопця та перев’язує їх рушником. Після цього ритуалу молода перев’язує старостів рушниками, а іноді й обдаровує всіх присутніх хустками. Часто до столу […]...\nКоли відбувається дія у п’єсі “Наталка Полтавка” І. Котляревського? Час дії у п’єсі не означений ні самим автором, ні жодним із персонажів. Здавалося б, це не так уже й важливо. Але сучасники І. Котляревського – і відомі, й маловідомі драматурги – чи то в ремарці, чи в репліках персонажів вважали за потрібне наголосити на цьому. “Яке тепер латання? Неділька свята, забув єси, католиче” (“Сватання […]...\nУкраїнські традиції Традиції – це уявлення, звичаї, певні моделі дії відповідно до ситуації, що протягом століть складаються в кожного народу. В різних куточках землі визначні події супроводжуються певними діями людей: так вчиняли їхні діди й прадіди, так вони навчать діяти своїх дітей та онуків. Українці також виробили моделі поведінки за певних життєвих умов. Коли народжується дитина, родичі […]...


У Європі підліткам можуть заборонити соціальні мережі\nУ Європі розглядається питання про внесення поправок до закону про захист персональних даних. Нова редакція закону може призвести до того, що мільйонам підлітків буде закритий доступ до соціальних мереж.\nЯк повідомляє британське видання Metro.co.uk, чиновники хочуть підвищити вік, з якого молоді люди мають право користуватися соціальними мережами, з 13 до 16 років. Підлітки зможуть заходити в додатки для спілкування тільки за згодою батьків.\nПропозиція викликала хвилю критики не лише з боку молоді, але й від експертів з безпеки дітей. На їхню думку, дані обмеження тільки підштовхнуть дітей до порушення закону і позбавлять їх вільного доступу до глобальної інформації про події в світі.\nЄвропейська молодь активно обговорює перспективи нової заборони в популярних соціальних мережах. Деякі активісти навіть написали політикам відкритий лист з проханням переглянути поправки.\nШведську олімпійську збірну одягли у перероблений секондхенд 07.08.2016 Іменами покемонів стали називати дітей 30.07.2016 Томер Ешед пародіює документальні ролики про тварин, — відео 27.07.2016 Вулкан біля Мехіко знову вивергався, попіл накрив місто 02.08.2016 В китайських інтернет-кафе впроваджують віртуальну реальність 11.08.2016 Олімпійські ігри-2016: підводні камери замінили підводними роботами 11.08.2016


"Турецький потік" – символ поразки Путіна | Новини на Gazeta.ua\n"Турецький потік" – символ поразки Путіна\nГазові домовленості з Зеленським – це досягнення і везіння Росії\nПоява Володимира Путіна на церемонії введення в експлуатацію газопроводу "Турецький потік" за задумом організаторів мала вкотре продемонструвати ефективність російських зусиль зі створення нових транзитних газопроводів, які дозволять країнам Європи одержувати газ без традиційних посередників - в першу чергу, зрозуміло, без України.\nОднак цей газопровід - ніякий не успіх, а швидше поразка Путіна. Перша гілка "Турецького потоку", за якою російський газ надходитиме до Туреччини, та ще й зі значною знижкою, - все, що залишилося від ідеї "Південного потоку" з його чотирма експортними гілками. Так, "Турецький потік" буде розвиватися, але добудують тільки одну гілку для експорту газу в південну Європу. Ще одну, а не ще три. І при цьому на новий газопровід будуть поширюватися нові правила Євросоюзу - і Росія з цим погодилася, хоча свого часу саме через намір Болгарії дотримуватися цих правил згорнула будівництво "Південного потоку", - пише Віталій Портников для "Грани.Ру".\n"Турецький потік" буде розвиватися, але добудують тільки одну гілку для експорту газу в південну Європу. Ще одну, а не ще три\nАле головне, зрозуміло, не в цьому. А в тому, що за путінським задумом будівництво двох газопроводів - "Північного потоку - 2" і "Турецького потоку" - мало завершитися до кінця минулого року, коли закінчувався термін російсько-української угоди по транзиту газу. В цьому випадку Москва взагалі могла б відмовитися від використання української труби, шантажувати Київ зникненням доходів від транзиту і куди вільніше почуватися, якщо б знадобилося починати інтенсивні військові дії на території України.\nНічого із задуманого здійснити не вдалося. "Північний потік - 2" поки що недобудований. Закінчення його будівництва заблокували американські санкції. У проєкті "Турецький потік" побудовали тільки гілку для доставки газу до Туреччини. І що важливо - всі нові газопроводи не можуть бути заповнені на 100% відповідно до європейської енергетичної директиви.\nУ цих умовах Газпрому однаково довелося б укладати нову довгострокову угоду з "Нафтогазом України" про продовження транзиту російського газу.\nЄдине, що сьогодні може Путін, так це використовувати слабкість і недосвідченість нового українського президента Володимира Зеленського, для того щоб відвести від Газпрому загрозу нових українських позовів, які - якби Київ не проміняв їх на $3 млрд, що необхідні Зеленському "ще вчора", - могли б просто розорити "кремлівський гаманець".\nЕрдоган використав путінські прорахунки для того, щоб отримати персональний газопровід і дешевий російський газ\nГазові домовленості з Зеленським - це, звичайно, і досягнення, і везіння Путіна, який блискуче використав деградацію українського суспільства і його залежність від проросійської олігархічної пропаганди. Але це зовсім не те, чого Путін хотів. Україна не позбавлена транзиту, і вона у нього не в кишені. І все, що йому залишається в цій ситуації, - так це лише вигляд, що домігся реального успіху, і обніматися з турецьким президентом Реджепом Тайїпом Ердоганом, який використав путінські прорахунки для того, щоб отримати персональний газопровід і дешевий російський газ.


Мусата: найпопулярніші визначні місця\nДізнатися більше про м. Мусата\nМусата: що цікавого\nМусата — розслаблене місце із пляжами та морем поблизу. Пляж Лоурдас у гарну погоду чекає на любителів пляжного відпочинку.\nМусата: де знайти найкращі помешкання?\nНаші мандрівники найчастіше обирають це помешкання у місті Мусата:\nГотель (з обслуговуванням тільки для дорослих) на пляжі, що пропонує спа; поблизу знаходиться Пляж Лоурдас\nМусата: як сюди дістатися\nМусата: найближчі аеропорти\nМусата: що цікавого в околицях\nМусата: що подивитися\n• Гора Енос\nМусата: коли найкращий час для поїздки?\n• Найбільш дощові місяці: листопада, грудень, лютий, and березень (в середньому 81 мм)


12.6 каталіз : Лекції по хімії : Бизнес-книги\nКаталіз - надзвичайно важливий розділ хімічної кінетики. Близько 90% усієї продукції хімічних підприємств одержують з використанням каталізаторів.\nКаталізом називається змінювання швидкості\nхімічних реакцій за наявності речовин, які на-\nзиваються каталізаторами, які , беручи участь\nу процесі, самі наприкінці реакції залишаються\nКаталітичні реакції дуже різноманітні, однак до цих пір не існує загальної теорії каталізу. Зазначимо деякі загальні властивості каталітичних реакцій:\nДія каталізатора на реакцію не відбивається на її стехіометричному рівнянні. Однак у першому наближенні швидкість реакції прямо пропорційна кількості каталізатора.\nКаталізатор не зміщує хімічної рівноваги. Якщо реакція оборотна, то каталізатор рівною мірою змінює швидкість прямої та оборотної реакцій.\nКаталізатор має специфічність дії. Він може змінювати швидкість однієї реакції та не впливати на швидкість іншої.\nДеякі речовини (не каталізатори) посилюють дію каталізатора, інші - послаблюють. Такі речовини називаються промоторами та ядрами.\nКаталіз буває позитивний та негативний. Негатив-\nний каталіз - це зменшення швидкості реакції. Якщо немає спеціального застереження, то позитивний каталіз називають просто каталізом.\nЗа наявності каталізатора реакція прискорюється, тобто збільшується константа швидкості реакції ( див. лекцію № 10):\nk = Z × e-Ea/RT× eSa/R.\nТаким чином, каталізатор збільшує швидкість реакції за рахунок зменшення енергії активації Еа або збільшення ентропії активації Sa (табл. 12.1 і 12.2;\nЗ табл. 12.1 бачимо, що різні каталізатори по-різному знижують енергію активації. Це пов’язано з тим, що кожен каталізатор проводить реакцію своїм шляхом. Іноді цей шлях може привести до інших продуктів:\n-------> C2H5-O-C2H5 + H2O\nt Cu O\nС2Н5ОН -------------> CH3-C + H2,\n-------> CH3-C + H2\nТаблиця 12.1 - Енергії активації деяких реакцій\nТаблиця 12.2 - Результати вивчення реакції\nН-С --> H2O + CO\nДані табл. 12.2 підтверджують висновки про те, що, крім енергії активації, в каталітичних реакціях змінюється і ентропія активації. Інакше ніж збільшенням Sa в реакції на срібному каталізаторі неможна пояснити збільшення швидкості розкладання мурашиної кислоти.\nРозрізняють гомогенний та гетерогенний каталіз.\nЕ При гомогенному ката-\nлізі реагуючі речовини\nта каталізатор розміщу-\nються в одній фазі.\nЕа Як приклад можна\nЕка привести реакцію окис-\nАВ лення діоксиду сірки\nА+В киснем за наявності\nкаталізатора NO2. Меха-\nКоордината реакції SO2 + 1/2O2 SO3,\nРисунок 12.7 - Вплив каталізато- SO2 + NO2 SO3 + NO,\nра на енергію активації NO + 1/2O2 NO2.\nГомогенний каталіз у розчинах часто спостерігається під дією іонів Н+ і ОН-.\nПри гетерогенному каталізі реагуючі речовини і каталізатор перебувають у різних фазах. Механізм гетерогенного каталізу у принципі не відрізняється від механізму гомогенного. Атоми або групи атомів утворюють на поверхні твердого каталізатора нестійкі проміжні з’єднання. Завдяки цьому знижується енергія активації і реакція прискорюється у тому або іншому термодинамічно можливому напрямку. Однак механізм процесу при гетерогенному каталізі складніший. Гетерогенно-каталітичний процес проходить через низку стадій:\nдифузію вихідних речовин з об’єму до зовнішньої поверхні каталізатора;\nдифузію вихідних речовин у порах зерна каталізатора;\nадсорбцію вихідних речовин на поверхні каталізатора;\nвласне хімічну реакцію;\nдесорбцію продуктів із поверхні каталізатора;\nдифузію продуктів від внутрішньої поверхні зерна каталізатора до поверхні пор;\nдифузію продуктів із зовнішньої поверхні зерна в об’єм.\nБудь–яка з цих стадій може контролювати процес.\nТаким чином, кінетичні закономірності гетерогенно- каталітичного процесу можуть описуватися як законами власне хімічної кінетики, так і законами дифузії і адсорбції. Тому однозначний опис таких процесів неможливий.\nВажливу роль при гетерогенному каталізі відіграє поверхня каталізатора. Її намагаються зробити як омога більшою, щоб підвищити швидкість адсорбційних процесів та сумарну швидкість всього процесу. Часто каталізатор напилюють дуже тонким шаром на поверхню речовин, які мають пористу структуру (цеоліти, азбест, силікагель). Сумарна поверхня каталізатора у цих випадках може досягати декількох десятків тисяч м2 на один грам речовини.


Як звільнитися без скандалу |ЯкПросто\nДогляд хорошого і цінного працівника часто сприймається роботодавцем як особисту образу. Уміння не посваритися з начальством при розставанні і зберегти з колегами гарні відносини — ціле мистецтво.\n- Заява про звільнення за власним бажанням.\nПопередьте про свій відхід заздалегідь. Закон вимагає сповістити роботодавця за два тижні до передбачуваної дати звільнення. Якщо на вашу посаду важко швидко підібрати фахівця або ж ви відповідаєте за великий обсяг роботи, попередьте про свій відхід за кілька місяців. Роботодавець підбере вам заміну, а ви зможете спокійно передати справи новій людині.\nВиберіть для бесіди з роботодавцем відповідний час: «гарячі» проекти, що вимагають зосередженості та уваги, важливі переговори, стресові ситуації навряд чи посприяють тому, що новина про ваш відхід буде сприйнята з ентузіазмом. Постарайтеся вибрати такий час, коли керівник налаштований благодушно, тоді у вас менше шансів зіпсувати йому настрій і вступити в конфлікт.\nПоясніть причини звільнення. Не обов’язково говорити, що вам запропонували високу зарплату або більш перспективну посаду. Сімейні обставини або елементарне бажання змінити робочу обстановку, отримати досвід в іншому місці — цілком достатні причини для звільнення. Будьте тверді. Дайте зрозуміти, що рішення остаточне. І йти на компроміси ви не мають наміру. Подякуйте за співпрацю. Приємні та щирі слова навряд чи залишать людину байдужою. Навіть якщо робота була пов’язана з безліччю конфліктів і труднощів, знайдіть відзначте тільки позитивні моменти. Обговоріть з керівництвом вашу роботу. Покажіть зацікавленість у тому, щоб ваш відхід не позначився на виконуваній роботі — постарайтеся до наміченої дати догляду завершити всі поточні справи і підготувати собі заміну.\nБудьте бездоганні в роботі, особливо в останні тижні, щоб не дати приводу звинуватити вас у поганому виконанні обов’язків.\nНевеликий подарунок для колег, прощальне частування згладять можливий негатив від вашого відходу. Чи не роїться про блискучі перспективи нової роботи — людям може бути неприємно вислуховувати подібні одкровення. Проявляйте повагу до почуттів колег.


«Громадське радіо» шукає виконавчого продюсера та PR-менеджера - Суспільне мовлення\n28 вересня 2015 версія для друку\nРадіостанція «Громадське радіо» оголосила про вакансії виконавчого продюсера та PR-менеджера проекту. Про це йдеться на сторінці медіа у Facebook.\nУ обов’язки виконавчого продюсера входитиме виробництво мультимедіапродукту для поширення на власних передавачах та сайті «Громадського радіо» (кілька ток-шоу і програм), а також виконання супровідних завдань щодо реалізації проекту (організація дослідження аудиторії, тощо).\n«Обіцяємо непросту роботу в цікавому творчому колективі, який виконує суспільно-корисну журналістську роботу. Сподіваємося, що у вас є досвід виробництва на телебаченні/ радіо, в інтернет-проектах, та відповідна освіта. Кандидат (чи кандидатка) на цю посаду має довести, що зможе інтенсивно працювати в складних виробничих умовах», - зазначили в редакції.\nПретендент на посаду повинен зокрема вміти організовувати щоденні прямі ефіри, шукати відповідний персонал, працювати з бюджетами (в Excel) і звітністю.\nДо обов’язків PR-менеджера радіостанції входитиме: супровід мультимедіапроекту, ведення розділу «Новини проекту» на сайті (трьома мовами) і в соцмережах, редагування і доповнення PR-матеріалів про «Громадське радіо» на сайті, організація прес-конференцій, фото-сесій, промо-акцій і промо-кампаній.\n«Робота на перший погляд проста: ми генеруємо новини, а ви розповідаєте про нашу роботу добрим людям. Ми – цікавий творчий колектив, який виконує суспільно-корисну журналістську функцію. Ми прозорі і відкриті, багато працюємо, але у нас немає часу розповідати про наші успіхи», - зазначається в описі вакансії.\nКандидат (чи кандидатка) на цю посаду має довести, що зможе інтенсивно працювати в складних виробничих умовах. Потрібно зокрема вміти працювати з сайтом, фото, розуміти специфіку радіо/телевиробництва, тощо.\nКлючовими характеристикамикандидатів на обидві посади «Громадське радіо» називає швидкість мислення, відповідальність, пунктуальність, здатність працювати у команді.\nБажана англійська мова. Робота за угодою.\nРезюме та супровідний лист потрібно надіслати на hromadske.radio@gmail.com до 2 жовтня 2015 року, вказавши, на яку посаду кандидат претендує.\n«На жаль, зможемо відповісти не усім кандидатам. В разі потреби ми можемо запропонувати Вас надати нам рекомендаційні листи або контакти. Обов’язково зв’яжемося, якщо ваша кандидатура нас зацікавить», - зазначали в редакції.\nНагадаємо, нещодавно редакція інтернет-видання «Апостроф» відкрила вакансії: фінансового журналіста, кореспондента на теми політики, а також редактора розважального сайту. А інтернет-видання AIN.ua оголосило, що шукає редактора.\nГромадське радіо, вакансії


“Празька весна” 1968 року і реакція в суспільстві Української РСР\n25 серпня 2010 р. | Автор/джерело: Іван Гвать, “Радіо Свобода”\nКомуністична пропаганда багато років старанно приховувала як насправді українці сприйніяли каральну акцію з придушення народного руху у ЧРСР. Тільки зараз стало відомо, що навіть головний український комуніст Петро Шелест не так вже й беззастережно підтримував ленінське Політбюро...\nУ 1968 році тисячі чехів і словків своїми тілами захищали право на демократію, живою стіною перекриваючи шлях радянським танкам\nКолишній перший секретар ЦК Компартії України Петро Шелест, повернувшись наприкінці травня 1971 року з 14-го з’їзду Компартії Чехословаччини, на якому остаточно затверджено процес так званої «нормалізації», тобто виправдано й легалізовано військове придушення «Празької весни», перед членами Політбюро ЦК КПУ в Києві висловив думку: «Чехи нам не швидко забудуть і пробачать 21 серпня 1968 року, і чи взагалі забудуть і пробачать, бо все це ввійшло в історію не як наша політична перемога. А людям можна говорити що завгодно і як завгодно, але справжня історія брехні не визнає». Так він це занотував у своїх щоденниках. Дуже сумнівно, що саме так відкрито й критично говорив тоді партійний бос України до своїх товаришів, але…\nПравдою є, що чехи і словаки не забули і не забувають про вторгнення військ Варшавського договору до ЧССР 1968 року. Щороку на початку третьої декади серпня вони в різний спосіб згадують про приниження їхньої тоді ще спільної держави під гаслом «інтернаціональної допомоги для порятунку соціалізму».\nПравдою є і те, що події в Чехословаччині показали кризу зовнішньої політики СРСР, неготовність найвищого політичного керівництва країни до вирішення нестандартних ситуацій, що призвело до гострої його критики навіть серед деяких компартій країн Заходу, які однозначно засудили інтервенцію та її організаторів. Дійшло до виникнення так званого «єврокомунізму», що означало відмову низки компартій західних країн від сліпого наслідування радянського шляху до соціалізму.\nНарешті, правдою є також те, що ці події понад двадцятирічної давності завдяки дослідженням учених шар за шаром звільняють історію від намулу комуністичної брехні й лицемірства. Важливо зазначити, що сприяють цьому і дослідження українських істориків, зокрема, оприлюднені документи про те, як сприймалися події чехословацької «весни» 1968 року в суспільстві тодішньої Української РСР, якою була реакція серед української громадськості на військове вторгнення до сусідів.\nЖінка з портретом Людвіга Свободи і Олександра Дубчека біля радянських солдатів\nПетро Шелест і Василь Біляк\nТе, що Петро Шелест був гарячим прихильником і активним виконавцем твердої лінії Кремля у зв’язку з драматичними подіями в Чехословаччині 1968 року, загально відомо. Про це свідчить він сам у своїх щоденникових записах, оприлюднених 15 років тому спершу російською, а на десять років пізніше (у доповненому виданні) й українською мовами.\nСаме через Шелеста під час зустрічі найвищих представників шести соціалістичних країн у Братиславі 3 серпня 1968 року чехословацький сталініст Василь Біляк передав радянським товаришам лист-запрошення до військової інтервенції до його держави. Промовистим є і те, що запрошення для «порятунку соціалізму» передано в громадському туалеті…\nВзагалі Василя Біляка – чехословацького ортодоксального комуніста – Петро Шелест цінував дуже високо. Він подбав про захист сім’ї Біляка, яка одразу ж чкурнула до України, а його доньку , котра в перші днях окупації ЧССР перебувала в Лондоні, радянські спецслужби вивезли до Києва.\nПартійний керівник України забезпечував пересування радянських військ через Карпати до ЧССР. Віталій Коротич згадує, що Петро Шелест запізнився на намічену зустріч із письменниками України більше ніж на три години, виправдовуючись, що він «не спав всю ніч, бо пропускав танки через Карпати». Всі зрозуміли, куди прямували радянські танки…\nОстаточно ще не з’ясовано, чому він був таким гарячим прихильником військового вторгнення до ЧССР. Мабуть, це була його сліпа віра в перевагу радянського соціалізму і страх, що Чехословаччина відірветься від країн соцтабору.\nІван Дзюба припускає, що Петро Шелест, «намагаючись хоч трохи розширити економічні або, може, й культурні права України, мусив за давньою українською традицією компенсувати це маленьке українофільство політичною запопадливістю», тобто виявляти цілковиту лояльність до кремлівської партійної зграї.\nМоже, в цьому є частка правди. Скажімо, коли Шелест передав Брежнєву лист-запрошення, отриманий від Біляка, радянський генсек із вдячності нібито сказав йому: «Спасибі тобі, Петре, ми цього не забудемо».\nТа коли прийшов час позбутися, за словами Шелеста, «зайвого свідка й активного учасника всіх справ із Чехословаччиною», Брежнєв у квітні 1973 року сказав йому: «Ти виявляв забагато самостійності у вирішенні питань, часто не рахувався з Москвою. Були елементи місництва і прояви націоналізму». Так сказав Брежнєв Шелестові під час їхньої останньої зустрічі в Кремлі після того, як останнього було знято з посади першого секретаря ЦК КПУ та змушено переїхати з Києва до Москви.\nНасильство над народом - завжди має відповідь\n«Народ і партія єдині»?\nЗа місяць перед військовим вторгненням до ЧССР, виступаючи в липні 1968 року на пленумі ЦК КПРС у Москві, Шелест заявив: «Комуністи України, український народ добре знають, що відбувається в сусідній Чехословаччині, і дають їм (подіям) правильну оцінку. Вони гаряче і одностайно підтримують заходи, що їх здійснює Центральний Комітет КПРС, і зроблять усе, щоб надати справжню допомогу комуністам і чехословацькому народові в цей відповідальний час».\nСказано відповідно до гасла «народ і партія єдині», однак дійсність була не такою рожевою…\nЗустрічаючись зі студентами Київського університету імені Тараса Шевченка на початку вересня того ж року, захищаючи військове вторгнення до ЧССР, Шелест у щоденнику запише: «На другий день після зустрічі я отримав лист лайливого, образливого змісту на мою адресу. Чому, мовляв, я лізу до студентів, що я про Чехословаччину говорив неправду, а щодо Союзу і республіки прикрашав стан справ. Тон записки був не тільки зухвалий, але й образливий. Мені було до болю образливо, неприємно – я багато часу перебував під враженням цієї зухвалості. Записка була написана українською мовою, у віршованій формі. Підпис: «Студенти слухали тебе».\nЦе не єдине свідчення про негативні реакції громадськості України на військову інтервенцію Москви до Чехословаччини в серпні 1968 року. Недавно український науково-документальний журнал «З архівів ВУЧК-ГПУ-НКВД-КГБ» опублікував документи КДБ Української РСР, які проливають світло на реакцію громадян України на події в ЧССР 1968 року. Київський історик Олег Бажан доводить, що ці події привертали увагу широких верств населення України.\nІнформації українці черпали і завдяки особистим контактам із громадянами ЧССР, котрі перебували в Україні як туристи або там працювали, і з чехословацьких ЗМІ, зокрема, українськомовних – газети «Нове життя» і журналів «Дукля» та «Дружно вперед», що друкувалися в Чехословаччині й розповсюджувалися також в Українській РСР. У них висвітлювали життя українців ЧССР, проблеми легалізації Греко-католицької церкви (діяльність якої було тоді відновлено в країні) й всебічно інформували про політичне життя в ЧССР, палко захищали реформи уряду Александра Дубчека.\nНапередодні військового вторгнення ці друковані ЗМІ було заборонено розповсюджувати в Україні. Припинено також обмін між радянськими та чехословацькими студентами, обмежено й зупинено поїздки громадян СРСР до Чехословаччини.\nПік протестних настроїв усередині українського суспільства припав на кінець серпня 1968 року. Від 21 серпня до 7 вересня республіканські органи КДБ зафіксували 1182 випадки негативної реакції жителів республіки на втручання СРСР до внутрішніх справ ЧССР. Надійшло 23 сигнали про розповсюдження в Україні листівок та прокламацій, у яких засуджувалася політика Кремля супроти маленького західного сусіда.\nВарто зазначити, що протести проти окупації ЧССР зафіксовано не лише в західних областях України, а й у Чернігові, Черкаській, Кіровоградській, Харківській, Донецькій, Одеській областях, на Волині, в Чернівцях тощо.\nНаприклад, листівка, що її розповсюджено в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, містила заклик: «Вступайте у патріотичні сили України. Підтримуйте визвольний рух в Чехословаччині. Павлиш – встань на захист свободи народу Чехословаччини».\nА під час виборів до місцевих рад депутатів трудящих, які відбулися 16 березня 1969 року, на виборчих дільницях Києва та Мукачева знайдено надписи на виборчих бюлетенях: «Свободу Чехословаччині, свободу політв’язням в нашій країні», «Брежнєв – окупант Чехословаччини та Угорщини».\nУ доповідній записці республіканського КДБ до ЦК КПУ від 4 березня 1969 року мовилося про «ідеологічні збочення» в Спілці письменників України, «тенденційне ставлення низки членів СПУ до подій у Чехословаччині». Протестні настрої зафіксовано й серед письменників Дніпропетровщини.\nНині можна з певністю стверджувати, що ідеї «Празької весни» 1968 року не просто політизували суспільство тодішньої Української РСР, а й дали поштовх подальшому розвиткові опозиційного руху в Україні.\nУ своїй книжці Петро Шелест написав: «Є, як відомо, і суд історії. А він для людини, яка займалася безпосередньо політикою, та ще й великою, має велике значення… Події, свідком, учасником яких я був, уже одержали оцінку історії. Одні – остаточну, інші – чергову, якщо хочете, кон’юнктурну…Так що я вважаю, переконаний навіть, що справжній Суд Історії ще попереду. І надія, і бажання моє – нехай на Суді Історії… будуть і мої свідчення».\nДійсно, книжкове видання щоденникових записів колишнього першого секретаря ЦК Компартії України Петра Шелеста є важливим свідченням процесів загнивання і розкладу радянського тоталітаризму. Ці процеси пришвидшило і військове придушення «Празької весни» у серпні 1968 року.


Знизити тиск? Це допоможе швидко і без ліків - ЗНАЙ ЮА\nЗнизити тиск? Це допоможе швидко і без ліків\nТри різних природних засобів\n26 грудня 2017, 07:08\nВисокий кров'яний тиск, або гіпертензія, сьогодні є дуже поширеною проблемою зі здоров'ям. Вона проявляється через підвищення тиску в наших кровоносних судинах. Це створює серйозну загрозу для здоров'я, оскільки збільшує ризик виникнення багатьох серцево-судинних захворювань.\nЗа словами медиків, тиск 140/90 мм рт.ст і вище – вважається високим. Якщо у вас тиск піднімається вище цієї позначки, необхідно його знизити, тому що це може викликати появу багатьох інших проблем зі здоров'ям.\nЩоб не вдаватись до ліків, можна використати природні засоби для зниження кров'яного тиску.\nВізьміть одну склянку води і вичавіть в нього лимонний сік. Пийте це вранці, натщесерце. Лимони поліпшать кровотік, а також збережуть гнучкість кровоносних судин, що значно знизить ваш кров'яний тиск.\nВам просто потрібно з'їсти кілька зубчиків часнику перед сніданком або перед сном. Використовуйте його сирим, тому що варений він втрачає всі корисні речовини.\nЯблучний оцет містить багато різних поживних речовин, таких як магній, кальцій і калій, які можуть допомогти вам легко знизити кров'яний тиск.\n1/8 чайної ложки харчової соди.\nЗмішайте 1/8 чайної ложки харчової соди з 1 столовою ложкою яблучного оцту в склянці води. Добре розмішайте і випийте.\nЦе зменшить ваш кров'яний тиск, а також допоможе вам у вирішенні інших проблем.\nРаніше інформаційний портал "Знай.ua" розповідав про продукти, які обов'язково мають бути в меню у гіпертоніка.