Рекомендації щодо поліпшення екології житла - Zagorodna.com\nРекомендації щодо поліпшення екології житла\nЗа результатами тестування Вашого житла пропонуються рекомендації, які дозволять поліпшити повітряне середовище в приміщенні.\nНа здоров'я людини мають шкідливий вплив пил, кіптява, вихлопні гази, органічні забруднювачі, формальдегід та фенол, пестициди, азбест, цвіль і радонова радіація.\nОрганічні, бактеріологічні і хімічні забруднення повітря викликають головні болі, алергію, респіраторні інфекції, бронхіт, підвищується загроза різних онкологічних та легеневих захворювань.\nЛюди проводять у своїх оселях значну частину життя, і дуже важливо, щоб повітря в їх квартирах був чистим. А свіже повітря це запорука гарного самопочуття, здоров'я і довгих років життя.\nДжерела запаху в квартирі - необхідна інформація і конкретні рекомендації.\nЯкщо присутній запах пилу - необхідно провітрювання (по 30 хв 2 рази на день), бажано в ранні ранкові та нічні години, щоб у квартиру потрапляв свіжий, незагазованний повітря з вулиці.\nКрім того, допоможе вологе прибирання (1-2 рази на тиждень) і підтримування середньої (20-25 оС) температури.\nЯкщо в приміщенні постійно курять - доцільно, крім провітрювання, застосування очисника повітря з вугільним фільтром, ефективно видаляти тютюновий дим.\nЯкщо відчувається хімічний запах - слід прибрати з приміщення хімічні препарати (засоби побутової хімії, ацетон, клей і т.д).\nЯкщо джерело запаху ліноліум - варто поміняти його на більш якісний (на натуральній основі - ворсової, джутової, повстяної).\nНатуральний лінолеум володіє високими антибактеріальними і антистатичними властивостями, не горючий, гігієнічний і створений з використанням стійких екологічних барвників без кадмію та свинцю. При покупці, головні відмінності натурального лінолеуму від синтетичного - це відсутність хімічного запах і чітка джутова сітка, яку видно на виворітній стороні.\nЯкщо джерело запаху нові меблі, то протягом 2-х перших тижнів рекомендується часте провітрювання кімнати. Якщо і через 2 тижні відчувається запах - меблі виготовлені з неякісних матеріалів і її слід повернути в магазин.\nДжерелом запаху можуть бути кошти по догляду за паркетом.\nУ цьому випадку, слід використовувати водорозчинні лаки. Вони екологічні, стійкі до стирання, еластичні і не змінюють колір дерева.\nЯкщо джерело запаху шпалери з синтетичним покриттям, то варто поміняти їх на натуральні (з рослинних волокон - джуту, сизалю, очерету, бамбука), щоб позбутися від постійно виділяються в повітря токсичних речовин.\nДуже екологічні шпалери з кори коркового дуба на паперовій основі. Пробка відмінно поглинає звуки і зберігає тепло.\nКрім того, пробка не гниє, гіпоалергенна, на ній не розмножуються грибки і бактерії. Коркові шпалери не накопичують пил.\nЯкщо ви відчуваєте сильний запах, джерело якого не визначений, (після ремонту, наприклад), можна провести дегазацію. Дегазація - це обробка приміщення за допомогою спеціального сорбенту. Шкідливі домішки поглинаються сорбентом і повітря стає чистішим. Дезодоранти випускаються у вигляді рідких, порошкоподібних, таблетованих і желеподібних препаратів, а також в аерозольній упаковці. Основу дезодоранту складають абсорбуючі та маскуючі засоби, що дозволяє освіжити й ароматизувати повітря в квартирі. Деякі дезодоранти мають також і бактерицидними властивостями - вони мають у своєму складі дезинфікуючі речовини, що вбивають мікроорганізми в повітрі. Постарайтеся вибирати препарати на природній основі.\nКрім того, можна застосовувати засоби для поглинання запаху. Наприклад, для усунення неприємного запаху в шафах, покладіть в них шматочки деревного вугілля і незабаром запах зникне.\nЯкщо відчувається запах цвілі, його джерелом можуть бути сирі стіни, стелі, підлоги, килими та меблі.\nЯкщо в приміщенні дуже сире повітря - винуватцями цього можуть бути неправильно експлуатовані зволожувач повітря або кондиціонер.\nЩоб позбавитися від запаху цвілі необхідно просушити вологі стіни, стелі, килими і добре провітрювати приміщення.\nРобота побутової техніки також може бути одним з факторів забруднення кімнатного повітря. Телевізор, музичний центр, персональний комп'ютер, принтер, і монітор можуть серйозно вплинути на чистоту повітря. Корпуси та деталі цих пристроїв виготовлені з пластику, який виділяє неприємний запах, під час роботи приладів.\nНад кухонною плитою обов'язково встановити витяжку для видалення запахів. Електрична плита краще газовій.\nКухню необхідно постійно провітрювати, для цього потрібно встановити витяжну вентиляцію\nПрепарати побутової хімії (засоби для миття посуду, підлоги, чищення кераміки, плит) зберігати в закритій шафі, помістивши кожну упаковку препарату в поліетиленовий пакет.\nУ ванній кімнаті та туалеті слід встановити витяжну вентиляцію.\nІнтенсивне провітрювання дозволяє боротися з цвіллю.\nДля туалетів також випускаються спеціальні поглиначі запахів.\nЯкщо в приміщенні все-таки присутній запах цвілі, його джерелом можуть бути сирі стіни, стелі, підлоги.\nПерш за все, необхідно перевірити цілісність труб і санітарного устаткування.\nДжерелом вологості може бути і стояк холодної води, ізоляція якого порушена і труба постійно мокра.\nТреба усунути всі течі і тримати сантехніку в справному стані.\nЩоб позбавитися від запаху цвілі, необхідно просушити вологі стіни, стелі, підлоги.\nНа ринку існують ефективні препарати проти цвілевих грибів. Головне, дотримуватися інструкцію із застосування препарату.\nВикористання у ванній кімнаті і туалеті водостійкою фарби, дозволить захистити поверхні від зайвої вологи. Гідність цих фарб ще й у тому, що вони пропускають вологу і дозволяють стінам «дихати».\nБалкон, комора, підсобні приміщення.\nБажано обладнати шафа для зберігання фарби, розчинників, і препаратів побутової хімії (засоби для миття посуду, підлоги, чищення, кераміки, плити) які постійно використовуються в господарстві.\nВсі хімічні засоби треба зберігати в закритій шафі, упакувавши в поліетиленовий пакет.\nСистеми очищення і зволоження повітря - необхідна інформація і конкретні рекомендації.\nДля гарного самопочуття людині необхідно дихати свіжим повітрям. Спеціальні системи допомагають зволожити і очистити повітря від шкідливих домішок, побутового пилу, неприємних запахів та токсичних речовин. Це такі прилади, як очисники повітря, зволожувачі, осушувачі, а також кліматичні комплекси, що забезпечують всі перераховані вище функції.\nЗволожувачі повітря допомагають підтримувати оптимальний рівень вологості в приміщенні.\nЗа різновиди такі прилади бувають: ультразвукові, зволожувачі-іонізатори, парові зволожувачі та зволожувачі з функцією очищення. Ці пристрої допоможуть істотно оздоровити обстановку в квартирі. Наводимо деякі характеристики цих приладів.\nНайпростіші та економічні моделі - це зволожувачі повітря холодного випаровування.\nВони працюють за принципом природного випаровування води. Ці прилади не тільки зволожують повітря в приміщенні, але і очищають його від великої пилу, спор рослин, від волосся, від шерсті та пуху тварин, які осідають на багатошаровому внутрішньому фільтрі. Ці прилади безпечні і легкі в експлуатації.\nБільш складні в експлуатації прилади - зволожувачі повітря теплого випаровування. Усередині приладу відбувається нагрів води, що утворюється пара виходить назовні і зволожує повітря.\nІснують і зволожувачі - іонізатори повітря. Для максимального засвоєння кисню організмом людини, вдихаємо повітря повинен бути обов'язково іонізований. Якраз для цього і застосовуються в житлових приміщеннях зволожувачі-іонізатори повітря. Іонізатори дозволяють підвищити працездатність, знизити ймовірність головного болю, мігрені і стомлюваність і підвищити працездатність.\nНайбільш популярний - це ультразвукової зволожувач повітря. Усередині приладу знаходиться невелика мембрана, яка перетворює воду в дрібний пил. Вентилятор видуває цей пил у вигляді цівки холодного туману. Такі моделі найкраще підійдуть для дитячих кімнат. Вони безпечні і безшумні. Прилади випускаються у вигляді забавних слоників, чайничком або кольорових кульок.\nДозволяють створити в квартирі мікроклімат, підтримуючи постійний температурний режим.\nОчищувач повітря необхідний у приміщеннях, де провітрювання і вентиляція не дозволяють позбутися від забрудненого повітря. Багатоступенева схема забезпечує очищення повітря від пилу, пуху, вовни тварин, пилку, мікроорганізмів, шкідливих речовин, а також ефективне видалення запахів і тютюнового диму.\nЛюдям, страждаючим астматичними або алергічними захворюваннями, необхідно використовувати спеціальні очищувачі повітря з багатошаровими фільтрами.\nПринцип роботи очищувачів повітря може бути різним: механічним, фотокаталітичним, електростатичним і на основі вугільних фільтрів.\nДля підтримки ефективності роботи очищувача повітря необхідно міняти фільтри. Усі фільтри повинні замінюватися у міру їх забруднення, що залежить від умов експлуатації (приблизно раз на 3-6 місяців).\nПри виборі приладу слід враховувати його потужність і площа приміщення.\nВарто прикрасити квартиру кімнатними рослинами, які не тільки створять затишок, але й допоможуть позбутися від запахів і оздоровлять середу. У результаті досліджень, які проводилися вченими НАСА (Американське агентство з аеронавтики і космічних досліджень), доведено здатність домашніх рослин поглинати токсини і виділяти в атмосферу чистий кисень.\nУ ході експериментів вчені виявили, що рослини очищають повітря від шкідливих синтетичних домішок. Одне-єдине кімнатна рослина здатна оздоровити повітря на площі 10 кв.метрів. У списку корисних рослин 50 найменувань.\nНайвищі оцінки отримали, в тому числі, Фікус (Ficus), Драцена (Dracaena), Хризантема (Chrysanthemum), Плющ (Hedera helix), Хлорофітум (Clorophytum) і Спатіфіллум (Spathiphyllum).\nТільки одна рослина Хлорофітум (Clorophytum) здатне за добу знизити небезпечний рівень вуглекислого газу в повітрі закритого приміщення на 96% і очистити повітря від парів формальдегіду. Крім того, Хлорофітум має сильну бактерицидну ефектом.\nПлющ (Hedera helix) і Драцена (Dracaena) знищують до 90% пари бензолу, що виділяються лаками, фарбою і меблями з формайкі.\nДрацена (Dracaena) добре поглинає пари трихлоретилену, джерелами яких є комп'ютери, принтери та копіювальні машини.\nПлющ (Hedera helix) особливо відзначений у звіті за відмінну здатність очищати повітря в приміщенні і насичувати його киснем.\nФікус (Ficus) є прекрасним повітряним фільтром, що поглинає вихлопні гази.\nЦі рослини можна поставити біля вікон, що виходять на автодорогу або промислову зону.\nХризантема (Chrysanthemum) - незамінний помічник у домі.\nВона здатна впоратися навіть з аміаком, які в багатьох засобах побутової хімії.\nСпатіфіллум (Spathiphyllum) відрізняється здатністю поглинати вуглекислий газ і пари формальдегіду. Воно особливо підійде для спальні.\nАзалія (Azalea) очищає повітря від аміаку і токсичних речовин, присутніх у засобах побутової хімії. Азалія бояться і моль, і мурашки, і жучки. Разом з тим, Азалія дуже красива і може прикрасити будь-яке приміщення.\nЧудово зволожують повітря Ціперпс (Cyperus), Китайська троянда (Hibiscus roza-sinensis), Шефлера (Schefflera).\nЦитрусові, зокрема, Лимон (Citrus limon), очищають повітря від мікробів і надають йому свіжість і аромат.\nКрім того, домашнє дерево лимона красиво і круглий рік всипане жовтими плодами.\nАлое (Aloe) і Гербера (Gerbera) - дозволяють нейтралізувати формальдегід і бензол.\nЗгадайте про них після ремонту і купівлі нових меблів.\nКрім того, Алое (Aloe) виділяє речовини, знезаражувальні повітря. Ця рослина дуже невибагливо і володіє масою цілющих властивостей. Недарма його називають домашньою аптекою\nГаз радон-необхідна інформація і конкретні рекомендації.\n(Актуально - для власників будинку на землі, квартири в цокольному поверсі і небетонірованних підвалу або погреби).\nРадон - друга (після куріння) причина розвитку раку легенів у багатьох країнах.\nГаз радон знаходиться в грунті і скельних породах, що містять радіоактивні елементи. Радон - інертний газ, не має ні запаху, ні смаку, прозорий і безбарвний.\nРадон - важкий газ, тому він може накопичуватися в підвальних приміщеннях.\nРадон може проникати в будівлю через тріщини, отвори в трубах і через пори будівельних матеріалів.\nБудівельні матеріали, як правило, натуральні (глина, граніт, камені), також можуть бути джерелом газу.\nСлід зазначити, що темпи викиду газу радону з багатьох будівельних матеріалів досить низькі, у порівнянні з рівнем проникнення радону з землі.\nУ багатьох країнах таких, як США, Канада, Великобританія, Австралія та ін, проводяться дослідження для визначення зон з високими концентраціями радону. Також обстежуються приміщення, щоб виявити ті, в яких концентрація радону перевищує допустимий рівень.\nДля повітря активна концентрація радону виражається в Бк/м3 (беккерель/м3).\nУ країнах Європейського союзу експертами з радіаційного захисту рекомендовані наступні граничні допустимі значення активності радону: 200 Бк/м3 для нових житлових будинків і 400 Бк/м3 для старих.\nУ США прийнято гранично допустиме значення активності радону - 150 Бк/м3 у повітрі житлових приміщень.\nМіністерство охорони здоров'я Російської Федерації встановило такі контрольні рівні радону в оселях:\nв нових будинках - не більше 100 Бк/м3;\nдля існуючого житла - не більш 200 Бк/м3;\nякщо не вдається знизити концентрацію нижче 400 Бк/м3, вирішується питання про переселення мешканців.\nУ 2002 році Міністерством захисту навколишнього середовища Ізраїлю було проведено дослідження, метою якого було вимірювання рівня радіації в житлових приміщеннях.\nБуло проведено 138 випробувань з них 88 - короткострокових (7 днів-без вентиляції) і 50-довгострокових (3-6 місяців з природною вентиляцією). Вимірювався рівень радону. Для досліджень були обрані: як квартири на високих поверхах (щоб виключити випромінювання радону з землі), так і підвальні бетоновані приміщення.\nОсь результати та висновки дослідження:\n- Середній рівень газу радону в 50 довгострокових випробуваннях (в приміщеннях з природною вентиляцією) становить 66 Бк/м3 (допустимий рівень - нижче 200 Бк/м3)\n- Середній рівень газу радону в 88 короткострокових випробуваннях (вимірювання проводилися в приміщеннях повністю закритих і вентильованих, протягом 7 днів) становить 806 Бк/м3.\nНаведені результати показують низьку концентрацію радону (66 Бк/м3) у житлових приміщеннях з постійною природною вентиляцією.\nЦі дослідження підтверджують необхідність інтенсивного провітрювання приміщень, як профілактичну міру по боротьбі з можливим накопиченням газу радону.\n- Хороше і систематичне провітрювання для більш інтенсивного надходження зовнішнього повітря.\n- Герметизація підлоги і стін підвальних і напівпідвальних приміщень з ефективним їх провітрюванням, щоб виключити проникнення радону з землі.\n- Покриття стін олійною фарбою або фарбою на епоксидній основі. Обклеювання стін шпалерами також зменшує виділення радону.\nВизначення концентрацій радону вимагає спеціальної апаратури, яка не завжди доступна. Тому, в разі необхідності перевірки, доцільно звертатися до фірми, що проводять такі вимірювання.\n06.11.2011 21:37:43 - Ксения\nА я освежаю воздух спреями ребион, они как раз-таки натуральные и без всякой химии… в состав входят эфирные масла и бактериофаги, которые уничтожают вредные бактерии, витающие в воздухе. А еще очень хорошо освежают и увлажняют помещение, что сейчас в отопительный сезон просто необходимо!


Гіпергідроз - що це таке, і як позбутися від підвищеної пітливості - babyrest.com.ua\nГіпергідроз – що це таке, і як позбутися від підвищеної пітливості\nГіпергідроз – що це?\nГіпергідроз – симптоми\nПідвищена пітливість – причини\nПідвищена пітливість у жінок – причини\nЛікування гіпергідрозу Диспорт\nИонофорез при гіпергідрозі\nУколи від гіпергідрозу\nТаблетки від гіпергідрозу\nГіпергідроз – хірургічне лікування\nГіпергідроз – лікування народними засобами\nПотовиділення – нормальний фізіологічний процес, що лежить в основі механізмів терморегуляції. Збільшення продукції поту відбувається при перегріванні організму. Однак в деяких випадках спостерігається надлишкова пітливість – гіпергідроз – що це таке за порушення і з чим пов’язано, більшість пацієнтів не знає.\nГіпергідроз – це патологічний стан організму, при якому спостерігається надмірне виділення поту. Патологія може носити генералізований характер – надлишкова пітливість всього тіла або місцева. В останньому випадку прийнято виділяти типи порушення в залежності від локалізації:\nГіпергідроз є найпоширенішим типом порушення роботи потових залоз. 2-3% населення планети страждає від даного захворювання. Необхідно відрізняти фізіологічне посилення потовиділення від патологічного (гіпергідрозу). При порушенні пацієнт постійно відчуває посилення пітливості, навіть при відсутності навантаження, в стані спокою. Існує ряд ознак, за наявності яких можна запідозрити гіпергідроз.\nДля визначення патології лікарі проводять комплексну оцінку стану здоров’я, збирають анамнез. Підвищене потовиділення після фізичних навантажень, емоційних переживань носить фізіологічний характер і є тимчасовим. Підвищена пітливість вночі частіше пов’язана з наявністю інфекції в організмі і спостерігається тільки в період гострої фази захворювання. При цьому спостерігаються й інші симптоми, які вказують на присутність патогена: лихоманка, збільшення лімфовузлів, кашель. У випадку з гіпергідрозом дані ознаки відсутні, але спостерігається ряд інших симптомів:\nПідвищене виділення поту на різних ділянках тіла: пахви, долоні, стопи, обличчя, лоб, верхня губа, пахова область.\nВідсутність почуття спека.\nПостійна продукція поту залозами, незалежно від ситуації.\nЗалежно від механізму розвитку гіпергідрозу (що це таке – зазначено вище) розрізняють первинну і вторинну форми патології. Коли підвищене потовиділення виникає з незрозумілих причин, кажуть про первинний гіпергідроз. У разі якщо патологія розвивається на тлі інших захворювань, при впливі на організм факторів навколишнього середовища, діагностують вторинний гіпергідроз. Серед найчастіших причин такого порушення необхідно виділити:\nвисоку температуру навколишнього середовища;\nплоскостопість (при пітливості стоп).\nЯк показали дослідження, частим провокуючим фактором при гіпергідрозі пахвових западин, стоп і долонь є емоційне потрясіння. Такі емоції, як гнів, страх, занепокоєння, хвилювання, провокують посилений синтез адреналіну, який стимулює роботу потових залоз. При цьому явище набуває постійний характер, викликаючи посилення продукції поту.\nНайчастіше підвищена пітливість у жінок пов’язана з коливаннями гормонального фону. Циклічні зміни у дівчат спостерігаються щомісяця і пов’язані з репродуктивною функцією. На зміну концентрації в крові статевих гормонів впливає гіпоталамус – головний центр терморегуляції. У ньому збирається вся інформація від терморецепторів, розкиданих по тілу. Таким способом відбувається регуляція механізмів теплопродукції і тепловіддачі.\nЗниження концентрації естрогенів в крові призводить до порушення цих процесів. В результаті гіпоталамус починає отримувати помилкові сигнали про те, що організм перегрівається. З цієї причини спостерігається посилення роботи потових залоз. У жінки потіють руки, обличчя. З огляду на цю особливість, лікарі оцінюють підвищену пітливість як ознака гормонального порушення в організмі жінки. Присутні й інші симптоми, які вказують на це:\nПідвищена пітливість у чоловіків часто пов’язана з наявністю інших патологій в організмі. Серед захворювань, що супроводжуються даної симптоматикою:\nінфекційні хвороби – малярія, туберкульоз;\nендокринні – гіпоглікемія, цукровий діабет;\nПідвищена нервова збудливість також може розглядатися серед причин, що викликають гіпергідроз (що це таке – описано в статті). Активація вегетативної нервової системи призводить до посилення потовиділення у відповідь на вплив на організм. При гіпергідрозі спостерігається збій в роботі даної системи, в результаті чого вона посилає організму імпульси, не пов’язані з потовиділенням. Серед інших причин посилення продукції поту:\nприйом лікарських засобів (Аспірин, Пілокарпін, інсулін);\nЛікування підвищеної пітливості проводиться тільки після комплексного обстеження пацієнта. Діагностика спрямована на встановлення причини і типу порушення. Нерідко гіпергідроз виступає в якості симптому патології внутрішніх органів. У разі якщо захворювання носить вторинний характер, терапія будується на усуненні основної причини. Найчастіше з порушенням вдається впоратися за допомогою малоінвазивних методів.\nЛазерне лікування гіпергідрозу активно використовують при виявленні локальних форм патології. Підвищена пітливість пахв, пахової області добре піддається терапії за допомогою цієї методики. Процедура проводиться під місцевим знеболенням. У проблемній зоні роблять три невеликих проколи, через які вводять світловод – прилад, що випромінює лазерну енергію.\nВ ході маніпуляції лазерний промінь, не травмуючи клітини шкіри, впливає на потові залози, викликаючи їх деструкцію. Потім продукти розпаду видаляють вакуумом. На місце проколів накладають асептичні пов’язки. Повне відновлення після процедури відбувається через 1,5-2 місяці. Таким методом вдається легко виключити гіпергідроз (що це таке і з чим пов’язано – описано вище). До переваг лікування відносять:\nрезультат після першої процедури;\nСеред існуючих методів терапії високою ефективністю відрізняється лікування гіпергідрозу ботоксом. Основу цього препарату становить ботулотоксин. У місці введення речовина викликає блокаду передачі нервових імпульсів до потових залоз, в результаті чого-то вдається усунути підвищене потовиділення. Ефект від використання препарату залежить від кількості ін’єкцій і може зберігатися від 4 до 12 місяців. Дія після введення Ботокса стає помітним через 3-4 дні після процедури. До переваг методу відносять:\nРозповідаючи пацієнтам про існуючі методи лікування, про те, як позбутися від гіпергідрозу, фахівці нерідко виділяють препарат Диспорт. Його основу становить ботулотоксин, тому за своєю дією і властивостями він аналогічний названому вище ботокс. Ін’єкція препаратом проводиться одноразово. Ефект від застосування зберігається 8-12 місяців. Маніпуляція передбачає введення препарату в проблемні зони, заздалегідь розмічені. Після процедури пацієнт може відразу покинути медзаклад. Головною перевагою є простота і низький ризик побічних ефектів.\nНазвані вище засоби від гіпергідрозу використовуються при 2 і 3 ступенях патології. На початкових стадіях і при первинному походження захворювання використовують іонофорез. Метод полягає у впливі на проблемні зони слабких імпульсів струму. Його частіше використовують у дівчаток при гіпергідрозі долонь і стоп. Руки або ноги занурюють в спеціальну ємність з рідиною, через яку пропускають легкі електричні розряди. Позитивність процедури і всього курсу терапії встановлюється індивідуально.\nІн’єкції від гіпергідрозу є популярним методом лікування патології. При цьому використовують ботулотоксин, який становить основу більшості препаратів для лікування хвороби. Ліки вводять під шкіру, після чого на місці уколу утворюється папула. Процедура малоболезненная. У деяких випадках можуть використовувати анестезуючий крем або міхур з льодом.\nУ разі якщо гіпергідроз має генералізований характер (потіє все тіло), лікарі використовують засоби від підвищеної пітливості в формі таблеток. Нерідко терапію починають з призначення седативних засобів, так як переживання, стреси підвищують потовиділення. Валеріана, собача кропива, півонія у вигляді настоянки відмінно допомагають впоратися завданням. Якщо ефект від застосування відсутній, переходять до використання спеціальних засобів, серед яких:\nбелласпон – препарат, що уповільнює вироблення поту залозами. Ліки має виражені заспокійливою дією. Приймають по 1 таблетці 3 рази на добу, запиваючи водою.\nбеллоід – ліки, справляється з неврогенними розладами, що виникають при дистонії і захворюванні щитовидної залози. Приймають частіше по 1 таблетці 2-3 рази на день.\nБеллантамінал – застосовується, коли гіпергідроз розвинувся на фоні частих неврозів, переживань, підвищеної дратівливості. Приймають згідно лікарським призначенням, по 1-2 таблетки в день.\nВирішуючи, як позбавиться від підвищеної пітливості при вираженому ступені порушення, лікарі нерідко рекомендують пацієнтам хірургічне втручання. Операція проводиться при 3-го ступеня гіпергідрозу. Ефективним оперативним методом лікування є ендоскопічна операція, виконуючи під загальним наркозом.\nВ ході неї через невеликий розріз в області попереку перетискають симпатичний нерв, який передає імпульси до головного мозку. Ефект від операції моментальний – гіпергідроз (що це таке – розглядається в статті) зникає відразу. Реабілітаційний період триває кілька днів. Процедура не використовується у молодих чоловіків у зв’язку з високим ризиком порушення репродуктивної функції.\nПри такому захворюванні, як гіпергідроз, лікування в домашніх умовах здатне дати хороший результат. В якості народних засобів від підвищеної пітливості використовують настоянки і відвари для прийому всередину і обробки проблемних зон.\nшавлія – 2 столових ложки;\nТраву заливають склянкою окропу.\nПриймають всередину по 1/3 склянки, 2-3 рази на день.\nКора дуба при гіпергідрозі\nСировина заливають окропом, ставлять на вогонь.\nКип’ятять 20 хвилин.\nВикористовують для ножних ванночок, додають при прийнятті ванн.\nФахівці встановили, що зменшити активність потовиділення можна шляхом корекції раціону. Певні продукти здатні провокувати активну роботу потових залоз, тому їх виключення з меню допоможе полегшити хворобу. Розповідаючи про те, як вилікувати гіпергідроз і повністю позбутися від патології, лікарі порадять виключити з раціону такі продукти:\nмістять теобромін і кофеїн – какао, чай, кава, енергетичні напої, шоколад;\nпрянощі і приправи – сіль, імбир, перець;\nнапівфабрикати, соління, копченості, ковбаси;\nпродукти, що містять барвники, підсилювачі смаку, ароматизатори.\nМіс Єкатеринбург всі учасниці конкурсу за історію фото\nКостюм японської школярки – унікальний спосіб створити мирний спосіб на Хеллоуїн


Як намалювати ягоди калини.\nТак ось, настала осінь. Перше вересня. З ранку - в школу на лінійку. Подивилася на хлопців – як змінилися! Не одразу і впізнаєш. Після лінійки – додому – мене чекає гілка калини. Поки зима не настала - малюємо з натури!\nВлітку ми малювали ніжні зеленувато-білі парасольки квітучої калини. Але справа минуле, вже і ягоди дозріли. От і стоять у нас у городі горобина вся в червоному і калина – красуня. Трошки схожі і зовсім різні. У кожної свій неповторний шарм. Ягоди горобини намальовані, настала черга її подружки.\nНамалюємо калину поетапно\nРоблю схематичний начерк олівцем: гілка, величина і форма листя, форма кетяги ягід. Листя великі тройчатолопастные, розташовані супротивно. Ягоди в кисті збилися щільно впритул, виглядають як грудку ікри.\nТепер промальовую деталі.Краї листя досить хвилясті, крупнозубчасті, черешки зігнуті. Ягоди великі і майже ідеально круглі.\nМалюнок олівцем готовий.Чим фарбувати будемо? Давайте аквареллю.\nВзагалі вважається, що треба всю картинку малювати в цілому-тобто відразу взяти всі кольори - плямами, а потім деталізувати. Я з цим згодна, але сама часто від правил відступаю: зараз розмалюю спочатку листя в цілому і відразу ж і жилки на них зображу. А вже коли рука разомнется і піде легко, то й візьмуся за дрібні ягоди .\nЛистя калини світлі, жовтувато-зелені, жилки проступають нерізко. Гілочка зелена, а черешки - малинові, та не всі в один колір.\nНу, пора братися за ягоди. Вибираю саму тонку кисть і - вперед - світлої червоною фарбою.\nТут, знаєте, дуже важливо простежити, щоб відблиски не зафарбувати. Справа однієї секунди, а ось змити фарбу, та яскраву білизну відблиску відновити - справа довга, так і гарантій немає. Це в наборах гуаші є білила, а в акварелі таке не передбачено. Якщо рідний колір паперу зафарбований, то як не змивай, білий вже не отримаєш.\nОсь я на кожній ягідці і бігаю з пензликом навшпиньки навколо відблиску, бережу його як зіницю ока. Однак одним-двома шарами фарби не обійтися: ягідка червона, тіні бордові, рожеві відсвіти.\nНу, все ж таки у мене намалювалася гілка калини. І, чесно скажу, я відмінно провела час, малюючи ці прозоро - малинові, червоно-бордові ягоди. Я думаю – заради цього кайфу люди і займаються творчістю, це цікаво, захоплююче, радує і дає відпочинок душі.\nА коли виходить схоже, то й трошки можна пишатися - не дарма працюю.\nЯк намалювати ягоди калини вам розповіла Марина Новікова.\nЯк намалювати ягоди олівцем поетапно - уроки малювання\nВиконаємо розмальовки ягоди - смородину, виноград і горобину - уроки малюва ...


Можливості особистісного зростання | Днепр | Израильский культурный центр\nМожливості особистісного зростання\nНовости центра22 ноября 2021 года\n21 листопада в Натів – Ізраїльському культурному центрі відбувся цікавий вебінар про варіанти навчання в Ізраїлі з нашими партнерами з Israel Experience.\nВедучі розповіли про різні види стажувань, які з них більш популярні, як правильно підбирати їх, як складати резюме та про те, наскільки важливо знати міжнародну іноземну мову. Також слухачі дізналися про те, що освіта може бути набута в одній області, а практика в інший і все одно можливо підібрати стажування, але важливо доносити роботодавцю, що ви готові вчитися всьому.\nВипускник однієї з програм, який приїхав з Києва, розповів про свій досвід стажування і подальші досягнення у навчанні та роботі в Ізраїлі.\nБудь-яке стажування підбирається індивідуально спеціалістами HR. Робота з підбору стажування розпочинається за 2 місяці до приїзду на програму.\nОбов’язкова програма стажування включає екскурсії та поїздки Ізраїлем, волонтерство, семінари, лекції та неформальні зустрічі в рамках знайомства з історією, політикою, соціальним життям Ізраїлю, відвідування культурних подій та участь у розважальних заходах.\nТакож учасникам було запропоновано взяти участь в інтерактивній грі «Kahoot», завдяки якій хлопці та дівчата отримали відповіді на найбільш цікаві питання щодо програм стажувань.\nНаші партнери вже відкрили набір у програми стажувань на наступний рік, що стартують у 4 містах: Єрусалим, Хайфа, Тель Авів, Раанана. Всі бажаючі можуть звернутися в Натів за консультацією. Не прогавте свій шанс!


26 Червня 2010 12:43\nУ відеозверненні Віктора Януковича з нагоди Дня Конституції, що святкується 28 червня, Президент прямо вказує на головний недолік Конституції - схвалені в 2004 році зміни. Ті самі зміни, які тоді були покликані обмежити повноваження майбутнього президента Ющенка і за які фракція Партії регіонів проголосувала в повному складі, - пише Сергій Лещенко на «Українській правді» .\nНе влаштовує Януковича нинішня ручна коаліція та уряд, що віддано заглядає у очі президенту. Він не хоче бути заручником «тушок» чи кадрових примх «однодумців» з блоку Литвина та комуністів.\n«Конституція в сучасних динамічних історичних умовах потребує деяких змін. Деякі її норми, зокрема поспішно прийняти в кінці 2004 року, стали причиною розбалансування та серйозної кризи влади, а відтак об'єктом обґрунтованої критики всередині країни та з боку міжнародного співтовариства», - повідомляє Янукович у своєму святковому зверненні з нагоди Дня Конституції.\nУ промові Янукович не вказує, які конкретно зміни він пропонуватиме. Лише запевняє, що опиратиметься на абстрактну «волю народу».\n«...Хочу наголосити - виправлення недоліків, процес удосконалення Конституції жодним чином не повинен потворитися на політичну акцію. Це серйозна зміна суспільних відносин, яка має опиратися на волю народу, відповідати сучасним реаліям та визначати поступ держави в цілому».\nЯнукович хоче спадкоємності влади. ВІДЕО 11 Лютого 2011 10:18


Мер підконтрольного міста на Донеччині виявився громадянином РФ і виїхав до Росії, – нардеп – Новинарня\nHome / Україна / Мер підконтрольного міста на Донеччині виявився громадянином РФ і виїхав до Росії, – нардеп\nМер підконтрольного міста на Донеччині виявився громадянином РФ і виїхав до Росії, – нардеп\nМіський голова Добропілля Донецької області Андрій Аксьонов, імовірно, став громадянином Росії.\nПро це повідомив на своїй сторінці у “Фейсбуці” народний депутат від Блоку Порошенка Дмитро Лубінець.\nЗа його словами, Аксьонов подав заяву на отримання громадянства РФ ще в червні 2014 року.\nДо мене надійшла інформація, що ця людина взагалі не мала ні морального, ні законного права балотуватися в мери українського міста. Відповідно до отриманої копії форми №1П, заповненої власноруч Аксьоновим Андрієм Анатолійовичем, 21 червня 2014 року він написав заяву на отримання паспорта громадянина РФії.\nВиявляється, що ще 27 листопада 2012 року А. А. Аксьонов був зареєстрований у м. Севастополь по вул. Щербака 8. За цією адресою також зареєстровано територіальний підрозділ УМВС Росії по Севастополю”.\nЛубінець оприлюднив заяву Аксьонова на отримання громадянства РФ, подану вже після початку окупації російськими військами території України.\nВін також дав зрозуміти, що станом на даний час Аксьонов виїхав до Росії.\n“…Нещодавно в соціальній мережі “Фейсбук” з’явилася інформація, нібито від прикордонного загону м. Чернігів, що 5 листопада 2017 р. о 06.30 через пункт пропуску “Сеньківка” (Чернігівська область) Аксьонов Андрій Анатолійович, мер м. Добропілля, виїхав до Російської Федерації”, – написав Лубінець.\nМісто Добропілля розташоване за 85 км від Донецька на північний захід, за 15 км від межі Дніпропетровської області.\nАксьонов Андрій Анатолійович, 02.02.1971 р. народився в смт Новодонецьке, що входить до складу міста Добропілля.\nОбирався Новодонецьким селищним головою у 2008 році та 2010 роках. 18 листопада 2015 року обраний Добропільським міським головою.\nУ мережі є свідчення того, що Аксьонов брав участь в організації в смт Новодонецьке незаконного референдуму за “ДНР” 11 травня 2014 року.\nНадалі він заявляв, що не організовував це голосування, і то був не референдум, а “соцопитування”.\nНа запитання ЗМІ щодо звинувачень на його адресу в сепаратизмі Аксьонов відповів, що обвинувачення виносить суд чи прокуратура. “Все це, я так розумію, плітки, — сказав він. — Коли я почую офіційні звинувачення, з ними я погоджуся”.\nАксьонов наголошував, що його обрали 70% городян, а звинувачення в сепаратизмі закидає меншість.\ndon't missДонецька областьсепаратизм


Питання та відповіді щодо доктрини «Громадянська республіка». Частина 9/24. Відповіді на поширені питання щодо ідеології та функціонування громадянської республіки — Поступ\nЧЕТВЕРТИЙ РІВЕНЬ — 50% рівня підтримки і вище. Образно висловлюючись, це — «політичний джек-пот». Наприклад, перші сто днів нової влади або переможні дії в якій-небудь війні і т.п. За такої підтримки влада може робити абсолютно будь-які радикальні і непопулярні реформи, проводити всілякі зміни у державі, не сильно турбуючись про те, що це може призвести до втрати влади. У такі моменти іноді доцільно робити позачергові вибори, щоб продовжити час перебування при владі, тому що в результаті виборів в такому випадку можна отримати більше 75% голосів, як мінімум.\nРозібравшись із природою влади і тим, на чому вона тримається (на підтримці народу), тепер логічним буде розібратися з тим, як досягти зростання цієї самої реальної підтримки. Здавалося б, тут все дуже просто. Щоб отримати підтримку народу, потрібно просто грамотно використовувати різні піар-технології і методи. Вкласти великі кошти в політичну рекламу через ЗМІ і справа зроблена. Що, власне, і намагаються робити всі політичні сили перед виборами. Намагаються робити скрізь і завжди, але, як показує практика — це дає результат у межах до 15% реальної підтримки, а потрібно — 25%. Іншими словами, звичайними піартехнологіями досягти рівня вище, ніж потрібно просто для утримання влади, не вдається. Чому? Відповідь криється у природі суспільства. Зазвичай воно складається з приблизно 30% люмпену, який легко спокушається рекламою та популістськими гаслами та 70% середнього класу, якому потрібно щось більше, а саме — реальний план змін, який можна зрозуміти. Таким чином, отримати всю повноту влади лише за допомогою піар-технологій (тобто грошей) неможливо.\nПитання: Середньому класу потрібно щось більше, ніж гасла, жадають "реальний план". Але ж в кожної партії є програма. І там описані плани. Це законом, навіть, передбачено. А чим відрізняється "реальний план" від "нереального плану"?\nВІДПОВІДЬ: Хтось вважає, що самий реальний план - це привести до влади "чесних" і "порядних". І щиро вірить в такий план. А хтось знає, що за всю історію людства у жодного народу не було ніколи ані чесних, ані порядних правителів. Бо ці оцінки суб'єктивні. І залежать від того, хто оцінює. І це ніяк не корелює із ефективністю влади. І тут виникає питання як оцінити реальність плану дій?\nНаприклад, ми можемо припустити такі критерії оцінки реальності плану:\n- віра, бажання, можливість (витрати енергії як своєї так і фінансової);\n- особисті можливості організатора;\n- у реального плану є реальні параметри оцінки, конкретні результати досягнень;\n- в реальному плані є не тільки гасла, але й шляхи та методи реалізації, а також визначені терміни.\nІ з цього виходить, що оцінка реальності плану залежить від того, хто оцінює. Якщо дурень, то для нього політ на Сонце може бути реальністю або, навпаки, наприклад, пересадка серця не буде реальністю. Це значить, що оцінити план щодо його реальності не всі будуть здатні. Тут і є проблема. Бо для оцінки реальності саме нашого плану необхідні хоч невеликі базові знання історії, соціальної психології та економіки. Якщо цих знань не буде, то людина може лише ВІРИТИ в реальність плану, але ж ніяк не розуміти цю реальність.\nЄ ще один висновок по цьому епізоду. Якщо людина задає риторичне питання на кшталт: "Хто вам дасть в руки владу?" або каже, що без грошей отримати владу неможливо, то це означає, що ця людина поки не зрозуміла сутність природи влади. Їй рекомендується ще раз ознайомитись із третім розділом Доктрини. Дуже уважно. І якщо знову буде повторювати дурню про "ніхто не дасть владу", то це буде означати, що людині необхідно підняти рівень своїх знань в сфері соціальної психології та історії. Зазвичай такі люди не звикли читати книжки. Тому можна дивитись документальні фільми. Це гірше, ніж читати, але краще, ніж залишатись темною людиною. Без певного рівня розвитку, природу влади зрозуміти важко чи взагалі неможливо.\nПитання: На жаль, дуже велика частина сприйме негативно пораду "піди почитай ще раз". Тому було б не погано мати просту відповідь на запитання «Хто вам дасть взяти владу?»\nВІДПОВІДЬ 1: На жаль, це так. Якщо рівня розвитку недостатньо, то зрозуміти ці речи людина не здатна. Саме тому Гюстав Лебон в фундаментальній праці "Психологія мас" і казав, що звичайний піпл може сприймати ідеологію лише як віру. Зрозуміти не може, але повірити так. Саме тому пропаганда і оперує емоціями, а не здоровим глуздом. Проте, інша справа, коли ми кажемо про формування КОМАНДИ, чим зараз ми і займаємось. В команді мають бути люди із достатнім рівнем розвитку, щоб зрозуміти (а не просто вірити) наш шлях. І тут ми маємо докладати зусилля, щоб всі члени команди подолали певний бар'єр знань!


«KVITKA: НА БІС!» - Оксана Муха повторить у Львові сольні концерти до 65-ліття Квітки Цісик » «Бемоль» — музичні новини\n«KVITKA: НА БІС!» - Оксана Муха повторить у Львові сольні концерти до 65-ліття Квітки Цісик\nЦієї весни у рамках масштабного сольного проекту співачки Оксани Мухи «Дякую тобі, Квітко!», присвяченого 65-літтю легендарної американської співачки українського походження Квітки Цісик, по всій Західній Україні відбулося близько двох десятків концертів «KVITKA: ДВА КОЛЬОРИ». У рідному Львові Оксана дала аж три аншлагові виступи. Відтак, аби цю концертну програму почуло ще більше справжніх поціновувачів української пісні, Муха оголошує додаткові концерти «KVITKA: НА БІС!». День і місце зустрічі – 14 листопада, Національний театр ім. М. Заньковецької. Початок концертів – о 17:30 та 20:00.\n- Для мене дуже цінно, що саме цього року, коли Квітці Цісик було б 65, я і мої музиканти змогли відкрити її для тисяч українців, - розповідає Оксана Муха. – Я так радію, що концерти «KVITKA: ДВА КОЛЬОРИ», куди б ми з ними не приїхали, збирали повні зали: у Тернополі, Івано-Франківську, Коломиї, Дрогобичі, Стрию, Червонограді… А три аншлаги у рідному Львові! Це так гарно, що українці хочуть чути українську пісню – справжню, глибоку, глибинну… Тому я хочу, щоб ми ще раз пораділи уродинам Квітки Цісик – на концертах «KVITKA: НА БІС!» 14 листопада у Театрі ім. М. Заньковецької. Квітка безмежно любила Україну і всю себе до останку віддала нам. Тож нехай наші серця знову і знову відкриваються для неї! А для мене особисто ці концерти - вимріяний з дитинства, довгоочікуваний подарунок для неї.\nУ програмі концертів «KVITKA: НА БІС!» - найкращі пісні із репертуару Квітки Цісик, які звучатимуть як в автентичних, так і в оригінальних аранжуваннях. Разом із Оксаною Мухою на сцені будуть симфонічний оркестр та рок-група. Спеціальний гість – скрипаль-віртуоз Олександр Божик. Готує Муха і кілька творчих сюрпризів!\nПримітно також, що цієї осені концерти, які Оксана Муха присвячує Квітці Цісик, відбудуться також у кількох містах сусідньої Польщі. Крім того, тривають переговори про гастролі з цією програмою у США та Канаді.\n» Оксана Муха їде в тур до 65-ліття Квітки Цісик\n» Оксана Муха заспівала поезію Антонича і присвятила пісню Воїнам\n» Гайтана презентувала нову пісню «Я твоя квітка»


Вcесвітня прем'єра пісні Гуморини-20082010-09-14\nодин квітня за ветхою благодушною традицією в Одесі відб. ювілейне, 35-е божественно гумору - «Гуморина-2008». Цьoго рок-н-роллу організатори обіцяють ще більше жартів, розваг, відомих сатириків і вес..\nІзюминкою непогрешима стане «Всесвітня прем'єра» пісні Гуморини, що відб. один квітня o шестнадцать:00 в Одесі на Дер.. За задумом організаторів карнaвалу, пісню вместе будуть співати одесити і гості міста, що пер. на центральній тамошняя cусідніх вулицях. Одесити сподів., що хорове вик. зaдерикуватої пісеньки доп. «Перлині біля моря» потрапити в Книжку рекордів Гіннесса.\nВідразу після пpем'єри пісні о шестнадцать.00 почнеться традиційний карнaвальний хід. У ньому візьмуть судьба не менше півтори тисяч чол.. Посессора слышишь ли розбита на 35-40 «кор.». І кожна слышишь ли в гумористичній формі висвітлювати одну з aктуальних слoжнoстeй сьог., приміром, у сферах охорони здoров'я, прав., освіти.\nКарнавальний хід Гуморини-2008 жулябии від Соб. площі по Дерибасівській, Риш., Пант. вул. чрез Привокзальну площу на Куликове закраина. Там почн. величезний гала-концерт «Сміх крізь цирк». У ньому візьмуть судьба відомі колективи і виконавці: комік-група «Маски», сцена Лоси Вор., «Студія 95-й квартал», артисти мocковського цирку, запрошені пиcьменники-сатирики Ігор Кнеллер, Валерій Хаїт, Георгій Голубенко. І ще багато смішних, курй. і милих несподіванок, про які немає сенсу розповідати - це пoтрібно бачити, там потрібно бути! Адже місце сміху - змінити не можна...\nА зaздалегідь познайомитися з Гумориною і гідно підготуватися до її 35-річчя, Ви сможете на сайті humourina.com - адже тепер - він існує!


У Франківському районі Львова сталася масова бійка – СокальINFO\nПатрульні зупинили у Франківському районі Львова масову бійку з потерпілими. Про це повідомляє Патрульна поліція Львівської області.\nУчора ввечері, патрулюючи на вулиці Федьковича, піший екіпаж 4-го батальйону помітив групу осіб, яка бігла їм на зустріч, і один з них мав сліди крові на обличчі, та ще одну групу осіб, яка бігла за ними, і в одного з чоловіків теж обличчя було в крові. Окрім того, в одного із переслідувачів була в руках бита.\nПатрульні зупинили даних осіб та викликали на підмогу автоекіпажі, оскільки ті продовжували бійку та не реагували на команди поліцейських припинити правопорушення.\nКоли на місце прибули додаткові екіпажі, сторони конфлікту вдалося розвести і встановити, що внаслідок суперечки сталася бійка. Завдяки реакції патрульних, у бійці лише двоє потерпілих: в одного було розсічення голови і сильна кровотеча, а в іншого переламані ребра та підозра на пробиття легені. Обох госпіталізували.\nНа місце події викликали слідчих Франківського відділу поліції. Биту вилучили. Згодом патрульні супроводили сторони конфлікту до відділу поліції.\nПопередня Попередня новина: У понеділок на двох вулицях Львова не буде води\nНаступна Наступна новина: У Львові затримали “мінера”


Росія не збирається відступати, США і НАТО не дали для цього ніяких реальних підстав - Ньюмарк\nКатерина Шумило 28 січня 2022 в 14:21\nБрукс Ньюмарк: "Чим раніше ЄС відірветься від російської енергетики, то краще"\nЧому західні країни не є єдині стосовно України і чи можна очікувати жорстких санкцій проти Росії, Фокусу розповів Брукс Ньюмарк — британський політик, колишній парламентарій та член секретаріату британського кабінету міністрів з питань громадянського суспільства.\nСитуація біля східного українського кордону, як і раніше, викликає тривогу у чиновників США та країн Європи. І поки одні висловлюють традиційне занепокоєння, інші держави постачають Україні озброєння та надають фінансову допомогу. Великобританія виявилася однією з перших країн, які оперативно відреагували. Так, міністр оборони Британії Бен Воллес перебуває зараз у Європі — для переговорів щодо більш жорстких санкцій проти Росії та підтримки України.\nБрукс Ньюмарк: "Було б добре, якби решта НАТО наслідувала приклад Великобританії і рішуче відреагувала на агресивну поведінку Росії"\nЧому на тлі нібито загрози російського вторгнення, про яке говорять країни ЄС та США, немає єдності, немає готовності прийняти реальні санкції проти РФ?\nЯ б провів різницю між стратегією ЄС та США. Сам ЄС поділений на Західну та Східну Європу. Французи хочуть, щоб у ЄС була інша стратегія, ніж у НАТО, а німці стурбовані енергетичною мертвою хваткою Росії. Німці, зі свого боку, диктують своїм меншим партнерам з країн Балтії щодо ЄС, таким як Естонія, що вони можуть і чого не можуть робити. Нещодавно вони заборонили суверенній державі Естонії надавати будь-яку військову підтримку Україні.\nСША очолює слабкий президент, який не думає, перш ніж відкрити рота. Минулого тижня він сказав, що вторгнення, якщо не брати до уваги "повного вторгнення", залишить НАТО з розбіжностями в тому, як реагувати! Справді! Будь-яке вторгнення, навіть найменше, є вторгненням на суверенну територію України. Йому треба було бути яснішим і твердішим [у своїх висловлюваннях].\nПутін, мабуть, сміється з безладних послань Заходу. Лише Великобританія була рішучою у своїх меседжах та підтримці України, надаючи протитанкову зброю та іншу військову підтримку.\nЧому Британії це вдалося? І чи можна говорити, що приймати рішення стало легше, не перебуваючи в Європейському Союзі?\nТак, нарешті ми тепер незалежні від бюрократії ЄС, де рішення часто ухвалюються найслабшою ланкою в системі. Це дозволило нам в односторонньому порядку спробувати надати якомога більшу підтримку Україні. Однак ми також є частиною НАТО, і було б добре, якби решта НАТО наслідувала приклад Великобританії і рішуче відреагувала на агресивну поведінку Росії.\nЧи можна говорити про те, що причини "млявої" політики деяких країн — в економічній залежності від Росії або (зокрема) у корумпованості західних політиків?\nЯ б не став стверджувати, що в ЄС чи США політики корумповані (або принаймні корумпованіші, ніж зазвичай), коли справа стосується Росії. Я думаю, що реальна проблема в ЄС і особливо в Німеччині — це економічні важелі, які Росія має щодо постачання енергоресурсів.\nЧим раніше ЄС відірветься від російської енергетики, тим краще.\nЯкий вихід із цієї ситуації? Зараз проходить багато міжнародних переговорів, але РФ непохитна у своїх вимогах.\nПутін висуває необґрунтовані вимоги і знає це, вимагаючи виведення НАТО з колишніх країн Варшавського договору. Присутність НАТО у Східній Європі та країнах Балтії — єдине, що заважає Путіну створити новий СРСР.\nЧи можна говорити, що Росія може відмовитися від своїх планів, якщо це дійсно так?\nРосія не має наміру відступати. Ні США, ні НАТО не дали для цього жодних реальних підстав. Зараз на кордоні з Україною перебуває близько 127 000 російських військовослужбовців, включаючи контингент солдатів, і два дивізіони ракет класу "земля-повітря" С-400, відправлених у державу-маріонетку Путіна Білорусь, що ставить путінські війська поблизу Києва.\nЩо в такому разі всі сторони можуть зробити?\nЩоб здійснити реальний економічний тиск на Росію, Німеччина повинна використовувати газопровід "Північний потік-2" як спосіб тиску на Росію, а США повинні виключити Росію із глобальної системи швидких платежів.\nЯ впевнений, що зараз, як мінімум, у разі будь-якого вторгнення НАТО розмістить більше військ та ракет у Польщі та країнах Балтії, що суперечить тому, чого хоче Путін.\nПутін висуває необґрунтовані вимоги і знає це, вимагаючи виведення НАТО з колишніх країн Варшавського договору. Присутність НАТО у Східній Європі та країнах Балтії — єдине, що заважає Путіну відтворити новий СРСР.\nКоли справа доходить до внутрішньої політики, Путін стикається з падінням популярності та знеціненням рубля. Поки що популярна незаконна анексія Криму, але війна з Україною — це непопулярна історія.\nЯкими ще можуть бути варіанти дій Росії?\nНасправді я боюся, що Путін створить хибний привід для війни. З'являється все більше свідчень, що саме це він робить на сході України, де російські оперативники, схоже, планують акти саботажу проти своїх проксі-сил на Донбасі. Це дасть Путіну привід розпочати атаку, заявивши, що вона спрямована на захист етнічних росіян в Україні. Путіну все одно, що тоді подумає решта світу, поки він має громадську підтримку. Чого він і досягне, піднявши цей фальшивий прапор: "напад на етнічних росіян в Україні".\nЯкщо війна і розпочнеться, то навряд до 20 лютого, коли у Пекіні завершиться зимова Олімпіада. Путіну потрібен Китай на своєму боці (чи принаймні нейтралітет), і він не захоче заважати китайському президентові Сі проводити церемонію закриття Зимових Олімпійських ігор.\nЩо Росії дозволяє проводити таку жорстку політику у своїх "хотілках"?\nБагато в чому Україна заплатила високу ціну за підписання Будапештського меморандуму 1994 року. Цей Меморандум виявився марним, як цигарковий папір, оскільки українці втрачають Крим і не мають ядерної парасольки, щоб захистити себе. Хоч би що трапилося, Україна може бути впевнена, що Великобританія зробить усе, що в її силах, щоб підтримати та захистити Україну та український народ.\n"Путін — Чорт! Свободу Україні!": у Дагестані випускниця на останньому дзвінку висловилася проти війни


У понеділок у Тернополі пікетуватимуть обласну раду | Галас Новини Тернополя та області\nУ понеділок у Тернополі пікетуватимуть обласну раду\nавтор: galas категорія: Новини 03.01.2016\nУ понеділок, 4 січня, о 9.00 у Тернополі відбудеться пікет обласної ради щодо недопустимості будівництва ГЕС в межах Національного парку Дністровський Каньйон.\nТернопільські туристи та громадські активісти, які організовують акцію, до участі в пікеті запрошують долучитися усіх охочих, хто може допомогти.\n“Товаристо, сподіваюся кожен, хто хоча б раз сплавлявся по Дністру у своєму життя і хоче повернутися сюди ще раз – прийде на акцію. Не зможе сам – запросить друзів і т.д. Це не вимагатиме багато часу – прийшли, привітали один одного з Новим Роком, поділилися мандрівними чи іншими планами на зиму-весну, взяли чотири брошурки – для друзів, згадали “спритних забудовників” не-злим-тихим-словом і пішли по своїх справах далі.\nЦе точно допоможе зберегти ріку” – закликає на своїй сторінці у Фейсбуці один з організаторів акції, мандрівник Володимир Горон.\nОрганізатори акції переконують, що до акції потрібно долучитися, бо будівництво ГЕС на Дністрі:\n– вб’є туризм і рекреацію, що є великою перспективою цього регіону та області загалом;\n-ріка з чарівного і дикого куточку природи, який ми мусимо зберегти для своїх дітей, перетвориться на серію смердючих, замулених ставків;\n-не можна продавати електрику за кордон, в Крим і на Донбас, а для цього руйнувати унікальні місця своєї Батьківщини;\n– тому що на Тернопільщині є два об’єкти, що входять до семи природніх чудес України і один у нас хочуть забрати!\nНагадаємо, у понеділок, 4 січня, відбудеться сесія Тернопільської обласної ради, на якій планується прийняти бюджет області. На вимогу активісті у порядок денний включено також питання щодо будівництва ГЕС на Дністрі.\n← У Тернополі встановили найбільшу шопку в Україні (ВІДЕО)\nНа Тернопільщині затримали крадіїв телефонних кабелів →


Де в Києві жити добре: масив Нижній Печерськ - Новости шоу-бизнеса | Новости шоу-бизнеса\nВоскресенье, Декабрь 9th, 2018 | Автор: Ольга Малива | Рубрика: Недвижимость\nСкільки потрібно заплатити, щоб переїхати в квартиру на Нижньому Печерську, і чому цей мікрорайон рахується престижним та зручним для життя.\nП’ятий рік поспіль портал з’ясовує, де в Києві жити добре, в рамках голосування за кращий район столиці. У попередній публікації редакція вивчала мікрорайон Татарка. У цьому матеріалі розглянемо особливості інфраструктури Нижнього Печерська на правому березі Києва, вивчимо динаміку цін на квадратні метри і розповімо, скільки коштує найдорожчий пентхаус у історичному центрі міста.\nНижнім Печерському умовно називають частину Печерського району столиці, розташовану між станціями метро «Печерська» і «Видубичі».\nУ 60-80-ті роки квартири в печерських п’ятиповерхових будинках отримували виключно народні депутати і чиновники держапарату. З приходом незалежності профіль житлового масиву змінився: поруч зі «сталінками» з’явилися висотні будинки, відкрилися супермаркети і дорогі бутики. Чи не змінилося одне — Нижній Печерськ як і раніше рахується самим респектабельним районом столиці.\nНа території масиву розташовані Національний університет культури і мистецтв, Академія муніципального управління та Університет театру, кіно і телебачення ім. Карпенко-Карого. З визначних пам’яток — Музей сновидінь, Видубицький монастир і найбільший в Україні Ботанічний сад, який займає площу 130 га.\nТранспортна інфраструктура Нижнього Печерська представлена наземним і підземним міським транспортом. У житловому масиві курсують автобуси, маршрутки і тролейбуси. Станції метрополітену розташовані уздовж зеленої гілки: «Печерська», «Дружби народів» та «Видубичі». Доїхати на метро до центру Києва можна за десять хвилин, а на автомобілі — п’ять.\nГоловні проблеми Нижнього Печерська — пробки в годину пік і вузькі вулички у дворах, позбавляють мешканців можливості паркувати автомобілі. Перша проблема вирішується прогулянкою до метро, над другою працюють забудовники, закладаючи в проект новобудов підземні паркінги.\nЖитловий фонд Нижнього Печерська становить 357 багатоквартирних житлових будинків: 27% будівель до 5 поверхів, 57 ー 5-9-поверхових, 5 ─ 10-16-поверхових і 11 — вище 16 поверхів.\n117 квартир в будинках типу «стара цегла», 106 — в «сталінках», 36 — в будівлях типу «український цеглина», 21 — «покращений цегла», 18 — в будинках дореволюційної споруди, 15 — в будинках типу «стара панель» і по одному реченню в будинках типу «українська панель» і «типова панель».\nВторинний ринок нерухомості Нижнього Печерська\nНа 5 листопада 2018 року купити квартиру на Нижньому Печерську можна, вибравши з 927 пропозицій продавців вторинного житла на сайті Domik.ua. У таблиці нижче детально розписано, які квартири пропонуються до покупки (нижня і верхня межі їх вартості).\nЗа інформацією спеціалізованих агентств, середня вартість квартир на Нижньому Печерську з 1 січня по 2 листопада нинішнього року знизилася на 6,02%. Так, середня стартова ціна квадратного метра з початку року впала з $ 1911 до $ 1796.\nНовобудови масиву Нижній Печерськ\nСтаном на 2 листопада 2018 року купити квартиру в новобудові Нижнього Печерська можна в 18 житлових комплексах. З них 9 багатоповерхових будинків преміум-класу, 7 ─ бізнес-класу і 2 ー комфорт-класу.\nДевелопер ЖК Sky Hill розповів про особливості будівництва на Нижньому Печерську\n— Чому в «Скай Хіллі» тільки шість поверхів? Вартість земельних ділянок в центрі столиці висока, і зазвичай забудовник проектує якомога більше поверхів, щоб новобудова швидше окупилася.\n— Ми любимо Нижній Печерськ з його туристичними місцями, зеленими скверами і історичними особняками, тому не хотіли вибудовувати посеред цієї краси висотку зі скла і бетону. Такі будинки позбавлені душі і характеру, а сусіди часто не знайомі один з одним. «Скай Хілл» — щось зовсім інше. Це клубний будинок, в якому сучасні технології гармонують з затишком. Ми будували не просто коробку з цегли, а місце, яке мешканці будуть називати будинком. Тому в «Скай Хілл» всього 6 поверхів і 36 квартир.\n— Ви пропонуєте зону відпочинку на даху. Розкажіть докладніше про цю особливість будинку.\n— З даху будинку відкривається неймовірний вид на Дніпро з його затоками і островами. Ми не могли позбавити мешканців задоволення насолоджуватися видом, тому зробили в «Скай Хіллі» панорамні вікна і оглядовий майданчик на даху, де облаштували зони відпочинку, висадили рослини. За бажанням мешканців можна розмістити на даху барбекю, тенісний стіл, шезлонги.\n— У ЖК Sky Hill всього 36 квартир. Скільки варіантів планувань ви пропонуєте?\n— У нас кілька планувань — це той випадок, коли будь-який покупець може вибрати саме ту квартиру, про яку він мріяв. Компактні планування розроблені й оптимізовані таким чином, щоб виключити нефункціональні зони і мінімізувати щомісячні комунальні витрати. Самостійним особистостям підійдуть доступні однокімнатні квартири і студіо від 19 до 40 кв. м. Молодим сім’ям варто доглянути собі затишну двокімнатну квартиру площею 50 кв. м.\nОсобливості Нижнього Печерська — місце в історичному центрі столиці поруч з метро, Ботанічним садом та Видубицьким монастирем.\nУ мікрорайоні — 18 новобудов бізнес, преміум і комфорт-класу. У кожній з них забудовники пропонують квартири різного типу. Вартість квадратного метра — від 22 760 грн в бізнес-класі до 111 190 грн в клубному будинку класу «преміум».\nМінімальна вартість однокімнатного житла на вторинному ринку Нижнього Печерська становить $ 35 000. Квартира розташована на вулиці Мічуріна, 2, в 15 хвилинах ходьби від станції метро «Дружби народів».\nНайдорожчий пентхаус мікрорайону коштує $ 1,9 млн. Дизайнерська трирівнева квартира знаходиться на вулиці Ковпака, 17, в п’яти хвилинах ходьби від станції метро «Либідська».\nНовостройки, как индикатор развития города\nВаш переезд в Саранск – взгляд в будущее\nНовостройки: территориальный аспект


MedicaToCity » Різне » Народні поради » Народні косметичні маски для обличчя\nНайкращим способом швидко заспокоїти, зволожити, глибоко очистити шкіру особи вважаються маски. Від них буде хороший результат, якщо вони правильно були підібрані відповідно до вашого типу шкіри і чітко використовувалися за інструкцією.\nБувають маски лікувальні, живильні, звужують пори, тонізуючі. Маски для обличчя вибираються залежно від того, якого ефекти ви хочете досягти.\nЯкщо після трудового дня ваша шкіра втомилася, втратила свіжість, а вам увечері належить ще йти на захід, тоді вам допоможе тонізуюча маска для обличчя. Якщо у вас суха шкіра і схильна до зморшок скористайтеся живильною маскою, а якщо шкіра жирна скористайтеся маскою звужує пори.\nТільки для вас - народні косметичні маски для обличчя!\nЧистка обличчя будинку за допомогою народних косметичних засобів. Очищаючі маски для обличчя\nОчищувальну маску для обличчя можна приготувати на основі глини, воску, мильної піни та інших синтетичних продуктів, які притягують з поверхні шкіри, відмерлі рогові лусочки, бруд, жир. Всі ці гидоти прилипають до внутрішньої сторони маски, яка поступово висихає, і потім все це видаляється з шкіри обличчя разом з маскою.\nТаким чином, пори очищаються, кровообіг покращується, шкіра набуває свіжість і здоровий відтінок. Також очищаючі маски для обличчя та шиї виробляють м'яке лущення шкіри. Такі маски робляться в тиждень один раз.\nВикористовувати можна такі маски для всіх типів шкіри. Віддаляється очищаюча маска теплою водою, і відразу можна зробити живильну маску дуже корисно.\nАле якщо не хочеться, або немає часу нанесіть, хоча б рясний шар живильного крему.\nПри використанні народних косметичних засобів і масок від виробника при жирній шкірі очищаючі маски можна робити в тиждень 2 рази. При нормальної, змішаної, і сухій шкірі - в тиждень 1 раз.\nПри чутливій шкірі - в два тижні 1 раз. Після 40 років очищаючі маски роблять на тиждень 2 рази, залежно від стану шкіри.\nЯкщо ви користуєтеся масками домашнього приготування з використанням натуральних продуктів, тоді такі маски можна застосовувати набагато частіше, тому що вони є не тільки очищає, але і поживними. Протизапальні маски призначені спеціально для догляду за жирною і проблемною шкірою.\nТакі маски ретельно очищають шкіру, звужують пори, регулюють діяльність сальних залоз і надають антибактеріальну дію. Зволожуючі маски для обличчя можна назвати життєво важливими для лущиться, чутливою, збезводненої, сухої шкіри.\nТому що вони можуть миттєво зволожити шкіру, відновити природний баланс вологи, пом'якшити і повернути шкірі еластичність і пружність. Приготавливаются живильні маски з натуральних продуктів - овочів, фруктів, кисломолочних, і є відмінним доповненням до кремів.\nКрім цього такі маски насичують шкіру корисними речовинами вітамінами. Їх застосування буде корисним для будь-якого типу шкіри. Але особливо вони важливі для в'янучої, зрілої шкіри, яка потребує унікальних інгредієнтах, які можуть стерти сліди часу - відновити і відновити шкіру, зарядити її додатковою енергією, зменшити зморшки.\nЯкщо ви користуєтеся поживними масками від виробника, застосовуйте їх в тиждень 3-4 рази. Живильні маски домашнього виготовлення застосовуйте щодня.\nАле перед тим як нанести живильну маску, добре очистіть шкіру на обличчі. Маски будуть особливо ефективні, якщо їх використовувати після гарячого компресу або парової ванни.\nМаску слід наносити по масажних лініях подушечками пальців, ватним тампоном або диском, щіткою, губкою, пензликом.\nВсі ці предмети з народних косметичних засобів повинні бути бездоганно чистими. Щоб досягти більшого ефекту, після цього слід накрити обличчя теплою марлевою серветкою.\nЯкщо у вас жирна шкіра, і ви нанесли на обличчя маску - очищувальну, протизапальну, терпку, глиняний, або маски, до складу яких входять пластівці, свіжі овочі, свіжі фрукти, завжди змиваються ватяним тампоном теплою кип'яченою водою. Можна у воду для закріплення ефекту додати яблучний оцет або сік лимона з розрахунку 1 чайна ложка на склянку води.\nЯкщо маска змивається з нормальною або сухої шкіри скористайтеся підсоленій холодною кип'яченою водою, відваром шипшини, молоком, неміцним чаєм, настоєм трав. Густі маски, наприклад сирні знімаються акуратно і без натисків шпателем або ребром чайної ложечки.\nЗволожуючі і масляні живильні маски видаляються косметичної серветкою, сухим або трохи вологим ватним тампоном. Робиться це легкими рухами, щоб не розтягнути шкіру на обличчі.\nОбов'язково після зняття маски протріть обличчя лосьйоном, простим настоєм чаю або настоєм трав, а потім нанесіть живильний крем, який відповідає типу шкіри. Маски домашнього приготування завжди були найпоширенішими засобами для догляду за шкірою, ефективно поліпшують стан шкіри. І допомагають набагато краще натуральні маски.\nЗвичайно, якщо правильно визначили тип шкіри. У масках від виробника часто присутні синтетичні добавки, які одночасно з користю завдадуть і великої шкоди, особливо якщо у вас чутлива шкіра.\nЗ цієї причини деяким радиться застосовувати маски, приготовані з натуральних продуктів, які ви легко можете приготувати самостійно у себе вдома. Живильні вітамінні маски готуються з будь-яких овочів і фруктів (але це зовсім не означає, що в літній період часу потрібно використовувати тільки фрукти й овочі).\nПриготування масок для обличчя\nНайпростішим способом приготування маски є маска зі свіжих фруктів і ягід - беремо свіжі фрукти і ягоди розтираємо їх і відразу ж наносимо на шкіру. Якщо отримана кашка недостатньо соковита, додайте трохи молока.\nЯкщо кашка вийшла рідкою, додайте трохи борошна. Можна цілими шматочками накласти лимон, огірок, помідор, апельсин.\nЯкі види масок для обличчя існують\nЕфффектівность лікування безпліддя народними засобами\nАктуальні питання протезування зубів\nПитання: u menya obnarujili antitela k vich?\nПитання: Шкіряний свербіж.?\nТяньши в Астрахані\nПитання: водянка яєчка у новонароджених?


журнал "Українська Родина" — Українська міфологія\nАвтор Галина ЛОЗКО\nСереда, 18 грудня 2013, 07:50\nОсобливості української релігійної міфології\n1. Поняття міфа і міфології. Міф (від грецького mitos – слово, переказ) означає давні вірування народу, сказання про походження Всесвіту, Землі, явищ природи, Богів, героїв. Міфологія – це сукупність міфів того чи іншого народу. До недавна у фольклористиці побутувала думка про те, що міфи слід відрізняти від казок, бо казки нібито вже у стародавні часи сприймалися як вигадки, плід фантазії, в той час, як до міфів ставилися як до імовірних подій. Але не слід забувати, що значна частина казок створювалася на основі давніх міфів, хоча вже завуальованих від християнських переслідувань. Часто в наших казках віднаходимо паралелі з етнічною релігійною міфологією. Міфи відрізняються від легенд, які найчастіше розповідають про реальних осіб, або справжні події.\n2. Природність. Українські міфи характерні тим, що вони надзвичайно природні, пов’язані з хліборобським або пастушим побутом наших Предків. Їхні персонажі переважно батько-господар, мати-господиня, їхні сини й дочки, їхня худоба та поля. Міфологічні сюжети яскраво забарвлені родинним побутом. Як писав Іван Нечуй-Левицький, у найархаїчніших колядках і щедрівках знаходимо прославляння господаря не якоїсь конкретної родини людей, навіть не князівської чи гетьманської, але швидше – відгомін прославляння сім’ї небесних світил та природних явищ: Сонця, Місяця, Зорі, дрібного Дощику, Вітру та ін. Часто в наших міфах персонажам божественного походження надавалися людські імена, що й перетворювало міф на казку.\nТруднощі досліджень української міфології полягають насамперед у тому, що всі писемні згадки про стародавні вірування носять характер християнської критики і засудження язичницьких Богів («бісів»), значення яких кожен літописець не вважав за потрібне пояснювати, лише трактував як пережитки малокультурних звичаїв, неприйнятних для християн.\nЛюдині, яка жила в повній гармонії з природою, рідні Боги та міфічні істоти були природними і рідними. Та цей природний розвиток української, як і загалом слов’янської, міфології був перерваний зненацька. Християнські проповідники у всіх слов’янських країнах знищили безліч язичницьких творів, які писалися волхвами для потреб богослужіння та практичного життя свого народу. Візантійські міфи на початку християнської доби були чужі й незрозумілі стародавнім слов’янам, тому вони й намагалися зберегти свої найпотаємніші вірування, часто ховаючись по глухих лісах та хащах, недоступних для місіонерів нової віри. Писемні джерела язичницької релігії були знищені агресорами світового християнства. Хто знає, як би нині виглядала наша рідна міфологія, коли б вона мала писемні пам’ятки, як приміром, у греків, адже наші вірування ні давністю, ні глибиною не поступаються грецьким.\nДо нас дійшли переважно уривки прадавніх міфів, часто засмічені пізнішими християнськими нашаруваннями, які нині так нелегко розпізнати, щоб вибудувати струнку систему української міфології. Тому великий інтерес для дослідників становлять усні перекази, народні звичаї, пісні, в яких відобразилося світосприйняття українського люду передхристиянської доби.\n3. Зв’язок міфології з релігією. Спроби якось упорядкувати матеріали з української міфології і звести їх до певної системи почалися лише в другій половині XIX ст. Вийшов ряд наукових праць з міфології, розвідки з окремих проблем, публікації фольклорного матеріалу, який ще зберігала народна пам’ять. Проте, систематичного викладу рідної міфології ми не маємо й досі. Християнський світогляд дослідників ХІХ ст. та матеріалістичний світогляд XX ст., насаджуваний науковим установам, остаточно зруйнував не тільки останні залишки народних вірувань, але й звузив до мінімуму всякі наукові дослідження в галузі міфології, котра трактувалась лише як примітивне пережиткове явище культури. Недостатньо уваги приділялося також вивченню взаємозв’язку міфології і релігії. Вважалося, що християнська релігія має статус «вищої», – отже, вона не міфологічна, а історична. Язичницьку ж релігію вважали «нижчою», – отже, вона міфологічна (а значить – «казкова»). Таке уявлення породило і хибне ставлення до міфа як до чогось нижчого в порівнянні з релігією.\nМи ж, взявши за основу факт, що жодна релігія не обходиться без міфології, розглядатимемо українську міфологію в нерозривному зв’язку з етнічною релігією. Етнічною вважаємо ту релігію, яку створив сам народ впродовж багатотисячолітнього побуту на рідній землі засобами рідної мови, рідної пісні, рідної символічно-образної системи, – тобто українське язичництво.\n4. Пантеїзм, політеїзм, генотеїзм. Характерною особливістю української міфології є пантеїзм (від гр. pan – все, і theos – Бог), тобто філософсько-релігійне вчення, за яким Бог ототожнюється з природою. Обожнювання всіх явищ природи, небесних світил, дерев, річок, поклоніння багатьом Богам називається політеїзмом, тобто багатобожжям (від гр. polis – багато і Teos – Бог, дослівно означає «храм усім Богам».\nВ українській релігійній міфології існує своєрідна ієрархія Богів: на чолі всього світу стоїть найстарший Бог, який керує усім життям Всесвіту, йому підпорядковуються нижчі рангом Боги, які порядкують різними сферами природи і людським життям. Форма релігії, в якій є багато Богів, але на чолі з одним верховним Богом, називається генотеїзмом (від гр. henos – рід, походження і Teos – Бог).\nНа жаль, до нас не дійшло майже ніяких міфів про родоводи Богів, за винятком окремих натяків «Слова о полку Ігоревім» на зразок: «вітри – Стрибожі внуки», або літописного «цар Сонце, син Сварогів, себто Даждьбог» тощо. Дещо більше таких «родоводів» подає Велесова Книга. Отже, слов’янська теогонія – сукупність міфів про походження і родовід Богів – досі залишається вивченою не достатньо, до того ж найменше матеріалу маємо саме в цій галузі.\n5. Позаетнічний монотеїзм як антипод етнічного політеїзму. В середині І тис. до н. ч. у деяких країнах Сходу почався відхід від природних релігійних систем і спрощення та примітивізація космогонічних світоглядних засад етнічних вірувань. Буддизм, зороастризм, юдаїзм поклали початок штучним, створеним однією людиною («пророком») релігіям. Причиною виникнення монотеїстичних релігій стало прагнення певних осіб до узурпації релігійної та світської влади спочатку в своїх країнах, а пізніше і в усьому світі. Близько ІV ст. н. ч. на грунті юдаїзму сформувалась одна з найжорстокіших монотеїстичних релігій – християнізм.\nМонотеїстичні релігії (від гр. monos – один і Teos – Бог) проголошують, що визнають одного Бога. Однак таке твердження є лише декларативним. Насправді, не змігши позбутися політеїстичних (язичницьких) світоглядних засад, ці релігії стихійно створюють безліч «святих», які переважно виконують роль етнічних Богів. Виявляється, що й сучасне християнство не можна повною мірою визнати монотеїстичною релігією, бо в ньому є Бог-отець, Бог-син, Бог-дух, Мати Божа та ціла плеяда «святих», яким поклоняються, як і язичницьким Богам. Про це ще йтиметься далі.\nМонотеїзм – це, по суті, спрощення світогляду, перенесення божественних рис природи на конкретну людину. Якщо справді Будда, Христос чи Магомет були історичними особами, то для сучасної людини виглядає досить наївним вірити в них, як у Богів. Обожнювання будь-яких «пророків», з точки зору автора, є найпримітивнішою формою релігії. Коли людина сама неспроможна мислити, вона шукає собі пророка або якийсь інший авторитет. А всяке спрощення будь-якої системи – це шлях до уніфікації, знищення різноманітності, отже, до занепаду.\nКрім того, слід ще додати, що монотеїзм як світоглядне явище є антагоністом політеїзму. Носії монотеїстичних ідей жорстоко винищували все, що не вписувалось у їхній звужений світогляд. Тому при вивченні язичницької міфології дослідникам слід позбутися монотеїстичної упередженості та уявляти світ як многопроявну цілісність природи, кожен прояв якої має божественне походження і власне ім’я.\nЯк точно Іван Нечуй-Левицький відзначив: «Народ кладе на своїх Богів печать своєї національності». Вся сутність етнічної духовної системи – в її унікальному народному світогляді, вираженому в неповторних звичаях і обрядах, в усій різноманітності Божественних проявів природи.\nТворцем Всесвіту, Богом над Богами усі слов’яни завжди вважали Рода. За уявленнями наших Предків, він живе у Сварзі – найвищому небі, їздить на хмарах, дарує життя людям, звірам, птахам, дарує дощ на посіви жита, дає людині долю. Род – один з Богів, який залишався в пам’яті народу найдовше – його статуї, заховані у хащах, у високих горах від християнських фанатиків, вшановувалися вже небагатьма вірними язичниками аж до XIX ст.\nЖіночі божества Рожаниці опікуються дітонародженням і мають таємний зв’язок із зірками. Душа людини уявлялася як іскра небесного вогню – зірка, яку Бог запалює при народженні дитини і гасить, коли людина помирає. Волхви (язичницькі священики) складали книги, за якими можна було дізнатися про свою долю.\nРодові і Рожаницям, як найріднішим Богам, приносилися тільки безкровні жертви у вигляді продуктів, які дала сама природа: від рослин і від тварин. Це були жертви у вигляді хліба, сиру, меду, каші (куті). Перед вживанням ритуальної страви куті, на Різдво, батько кидає першу ложку вгору в святий куток – Покуть, або під стелю. Цей звичай побутує і досі в Україні. Походження ж його глибоко архаїчне і означає саме принесення жертви Роду і Рожаницям, яке в давнину здійснював волхв або жрець. Батько родини ототожнюється зі служителем культу.\nСвята на честь Рода і Рожаниць відзначалися навіть у ранніх християнських храмах, куди люди приносили жертовні страви. Так у Софії Київській у перші роки її існування збиралися язичники, щоб відзначити свої стародавні свята. Пізніше попівство ці відправи строго заборонило.\nНайдавніші зображення Рода і Рожаниць знаходять археологи – це невеличкі скульптурки, які, вірогідно, мала кожна сім’я. Збереглися вони також на вишиваних рушниках. Це широко відомі мотиви дерева життя (дерева Роду), стилізовані зображення Великої Богині тощо. Деякі етнографічні матеріали зберігають ще в XX ст. зображення родовідного дерева на дверях хат: імена чоловіків писали на листках цього дерева, а імена жінок – на квітах. Якщо людина вмирала, біля її імені малювався хрестик, а коли народжувалася дитина, домальовували нову гілочку з листочком або квіткою. Пізніше уявлення про Рода були перенесені на хатнього Домовика, який, за повір’ями, живе біля домашнього вогнища і є його охоронцем.\nКульт Роду розвинувся, вірогідно, за часів патріархату (епоха бронзи), в той час, як Рожаниці, що виникли в матріархаті, вже втілилися в образи Лади та її доньки Лелі. Отже, логічно припустити, що Рожаниці – Богині плодючості – виникли у наших Предків раніше чоловічого божества Роду.\nЗображувалися Рожаниці у вигляді пари близнюків, що вважалося ознакою найвищої родючості і святості. В народі й нині близнюків вважають священними, або принаймні – таємничими знаками Богів. Рожаниці (або мати Лада і дочка Леля) в народі ототожнювалися із сузір’ями Великої та Малої Ведмедиць. Род – духовна енергія Пращурів. Він єднає всі покоління: померлих Пращурів, їхніх живих нащадків і майбутні ще ненароджені гілки родів, тобто Він є зміцнюючим ядром народу (нації) – зв’язком минулого, теперішнього і майбутнього, виразником історії свого етносу, який формує і його майбутнє.\nРода вшановують на другий день зимового сонцестояння (це випадає на 22 – 23 грудня). В цей день також поминають померлих і вшановують старших родичів та «родителів» (батька і матір, тобто тих, хто народив). Волхви здійснюють «рождественноє волшеніє» (різдвяне волхвування), що означає віщувати за зірками майбутнє родів – «родословіє» (родослів’я). В давні часи наші Пращури читали «Рожденник» – книгу, в якій указані добрі і злі дні та години, і їх вплив на долю народжуваних немовлят, – тобто за давніми «волшебними» книгами віщували дитині долю. Такі віщування згодом називалися ще «звіздочотіє», «звіздословіє» або «звіздозаконіє». Християни довго і безуспішно боролися з вірою в Рода і Рожаниць. Так, у Кормчій книзі 1284 р. внесено правило № 61 від 6-го Вселенського собору, яке наказує суворо карати тих, «іже в получаї вірують і в родословіє, рікше в Рожаницю». Тут слово получаї означає «доля, рок, сліпий випадок». Колись побутувало багато імен, похідних від імені Рода: Родак, Родан, Родик, Родко, Родимир, Родислав, Родобог – так називали дітей, які народились на Свято Роду.\nПродовження Роду – головне призначення людини на Землі. Існували спеціальні молитви про продовження Роду. Для цього зверталися до Дажбога (ідеального, духовного початку) і до Велеса (матеріального, тілесного). З Родом пов’язана також Ясна – Богиня жіночої плідності, тотожна Рожаниці. Вона, як і Доля-Стріча тче нитку нового життя. Про продовження Роду молили також Сварога, який є першоджерелом всього сущого: «Спершу Сварога Пращури молили, де Роду Рожениць було джерело, препросили і тоді бо кришили хліб наш» (Велесова Книга, 15-А). Про обряд принесення хліба в жертву Роду і Рожаницям повідомляють також і християнські «Поученія» проти язичництва: «короваї їм молять», «трапезу ставлять» біля води, на річках, біля джерел. Слов’янські Рожаниці близькі до грецької Артеміди – покровительки дітонародження і породіль. Ведмедиця, яка супроводжує Артеміду, очевидно ототожнюється з сузір’ям Великої Ведмедиці, і була також відома в західних слов’ян. На горі Слєнжі в Польщі досі стоїть кам’яна статуя Ведмедиці зі священним крижем на грудях, яку датують VII – IV ст. до н.ч. Родові Божества, як правило, найдовше живуть у пам’яті народу. Род тотожний з Богом-Отцем – Сварогом, який оберігає наш український народ.\nСварог (Див, Дий, Дій).\nПрабог, володар світу, батько українського пантеону. Від Сварога, Бога світла і небесного вогню, походять інші Боги – його сини Сварожичі. Чеська книга «Mater Verborum» – «Мати Слів» – перекладає наше ім’я Сварог словом Зодіак. Слов’янський Дий тотожний гр. Teos, лит. Dievas, латис. Dievs, прус. Deiws і означає «Бог» і водночас «головний Бог». Культ, подібний до нашого Сварога (Дива), мала й Давня Греція, проте ніде не ставили йому кумирів, як єдиному Богові. Існували статуї дванадцяти Богам-сузір’ям. Римляни мали зодіакальний круг із зображенням тварин (власне знаків зодіаку) навколо Юпітера, статуя якого розміщувалась у центрі. Можливо, у грецькій міфології річне коло відповідало дванадцяти титанам. Один з них має ім’я Гіперіон, що тотожне українському Перуну, або зодіакальному сузір’ю Стрільця. У Візантійському хронографі Іоанна Малали (VI – VII ст.) є згадки про Гефеста і його сина Геліоса; наш літописець, перекладаючи цей уривок, називає Гефеста Сварогом, а його сина Геліоса – Дажбогом.\nКульт Сварога зародився, вірогідно, на межі бронзового і залізного віків. Його знали вже кіммерійці і скіфи-орачі. В Україні поширені назви з коренем Свар- на значній території: давнє городище Саварка, або Свароме на Київщині, село Саварка на Росі, село Сваричів на Івано-Франківщині та багато ін. Є подібні назви і в сусідніх країнах: Сварха і Сваравіс у Прибалтиці, Сварехова гора на Балканах, Сваров у Чехії, Сварчец, Сваречев, Сварине, Сварове у Польщі.\nЗображень Сварога не знайдено, проте є підстави вважати деякі форми рівнобічних, особливо косих, хрестів (язичницьких, козацьких) символами Сварога. Сварожим знаком споконвіку вважалися й різні форми свастики-сварги, які дуже часто знаходимо на вишивках, писанках, кераміці. Вони є й серед фресок Софійського собору в Києві (ось який знак живучості народних традицій!) – поміж іконами християнських «святих» знаходимо давні язичницькі символи, без яких храм ще в ХІ ст. не уявлявся.\nНа небосхилі Сварогові відповідає Плуг (сузір’я Оріона), яке пов’язують зі скіфською легендою про небесні дари, що впали перед трьома синами Таргітая (серед них був і плуг). До речі, народна етимологія пояснює ім’я Таргітай як «цар гетів». В Україні залишком ритуального вшанування плуга є різдвяні обходи хат з плугом, покладення його під різдвяним столом тощо. За легендами, які передають наші літописи, Сварог – Бог ковальства і шлюбу, викував золотий плуг і золоту обручку, які так гарно оспівуються в колядках, щедрівках, веснянках, жниварських піснях.\nСварог – Бог-творець Всесвіту, чоловіче втілення Роду. Він населив Землю різними істотами, створив перших людей, став покровителем шлюбу й сім’ї. Він відомий ще в давніх аріїв: у ведійській релігії йому тотожний Тваштар – творець усіх живих і мертвих форм природи. Про нього розповідає давня культова пам’ятка аріїв «Ріґведа». В Україні про нього лишилась хіба що згадка у Велесовій Книзі як майстра – твастира (дощечка 22).\nВолодар блискавок і грому, покровитель воїнів, у X ст. все більше заступає Сварога. Він тотожний також грецькому Зевсові, частково римському Юпітерові, скандинавському Одину. Перун виконує аналогічні функції – оберігає дружину на війні, завідує громом і блискавкою.\nЦей Бог залишив на слов’янських землях чимало географічних назв: Перунова рінь (на Дніпрі), село Перунове, село Піорунове, урочище Перуни (на Черкащині). Лишилися навіть прізвища – Перун, Перкун. В Болгарії є чоловіче ім’я Перун, жіноче – Перуніка.\nУ договорах русів з греками воїни князя Ігоря складали присягу Перунові як покровителеві війська: «І на другий день призвав Ігор послів і прийшов на пагорб, де стояв Перун. І поклали оружжя своє і щити, і золото, і присягнув Ігор і мужі його, і скільки поган [язичників] русів». Звернімо принагідно увагу на те, що в договорах Ігоря з греками на позначення сповідників руської (язичницької) віри вживали слова руси, русини на противагу «християнам» (грекам – «не русам»), тобто ще побутувало уявлення про етнічність віри як своєї на противагу чужій, хоча вже частина русів була охрищена. Слова ж присяги були суворими як клятва воїнів і цілком в язичницькій традиції: «...Якщо ж переступить [порушить присягу] хто-небудь із країни нашої, чи князь, чи інший хто, чи охрищений, чи нехрищений, – хай не має він од Бога помочі і хай буде він рабом в сей вік і в будучий, і хай заколений буде своїм оружжям... йому належить від оружжя свого померти, і хай буде він проклят Богом і Перуном, що переступив свою клятву».\nРоль Перуна у християнстві перебрав на себе ізраїльський Ілля-пророк – цей лютий ненависник язичників, який зарізав триста жерців з найголовнішим жерцем (за «Словом нікоєго христолюбця»), чи 850 жерців (за Біблією), щоб викликати дощ. Отакий у християнстві «Ілля-громовержець»!\nІснує повір’я, що дерево, в яке ударив Перун, не можна використовувати для будівництва, але воно придатне для виготовлення музичних інструментів. Капище Перуна було в Новгороді, а в Києві його кумир стояв на місці сучасного будинку № 3 по вулиці Володимирській, де було так зване «Володимирове капище». Народна легенда розповідає, що в 988 р. дерев’яну статую Перуна зі срібною головою і золотими вусами було за наказом князя Володимира скинуто в Дніпро. Люди бігли берегом і в розпачі гукали: «Видибай, наш Господарю-Боже, видибай!» Перун «видибав» – виплив на крутому закруті Дніпра в урочищі, названому згодом Видибичі (пізніше перетворено на Видубичі). З того часу це було святе місце язичників, де вони збиралися на свої моління ще довгі десятиліття після офіційної християнізації Русі. Однак, християни, задля остаточного знищення притулу язичницької громади, збудували тут Видубецький монастир. Дружинники ж, за наказом Володимира, відпихали статую від берега і супроводжували її вздовж Дніпра, доки не дісталися до порогів: «Коли ж пустили його і пройшов він крізь пороги, викинув його вітер на рінь, яку й до сьогодні зовуть Перунова рінь». Ярун Мотронюк у поемі «Лихоліття» так описав Дніпровський шлях Перуна:\nВін видибав і далі плив і плив...\nКоли ж проплив, нарешті, вже пороги,\nТоді прийшов кінець його дороги:\nЙого Дніпро до берега прибив,\nВін зник серед скелястих берегів\nУ темних хвилях шумовиння й піни...\nІ слава сяяла з тих скель впродовж віків, –\nБезсмертна слава Лицарів Вкраїни.\nВірогідно, Перунова Рінь була десь неподалік від острова Хортиця в Запоріжжі, звідки сяяла слава запорозьких козаків. На острові, який у давні часи називався Хортич, колись було Перунове капище, де молились Богам русичі князя Святослава перед походами. Тут і досьогодні зберігається ще місцева кам’яна статуя Перуна, яка височіє на скелястому березі Дніпра. Тут, за легендами, і загинув хоробрий князь – захисник Віри Предків від візантійського духовного поневолення. Совітська влада в 1927 році дощенту знищила й святу могилу славетного князя.\nз книги «Коло свароже»\nОстаннє редагування Середа, 19 липня 2017 17:25\nЧитати 3428 разів


Соціальні комахи | Біологія\n§ 26. Соціальні комахи\nРяд Перетинчастокрилі об’єднує комах з повним перетворенням, які мають по дві пари прозорих крилець, що зрослися\n(мал. 69). Ще однією особливістю перетинчастокрилих є те, що самці з’являються на світ лише з незапліднених яєць. Ряд Перетинчастокрилі налічує близько 90 000 видів комах.\nДо перетинчастокрилих комах, котрі не утворюють родин, належать наїзники. Дорослі особини живляться пилком, нектаром, соками рослин або солодкими виділеннями попелиць. Личинки наїзників – паразити. Чимало наїзників перед відкладанням яєць жалом паралізують майбутню жертву. Аби відкласти яйця, комаха сідає на свою жертву, наче мініатюрний жокей на коня (цим і пояснюється назва “наїзник”), вигинає черевце і проколює покриви здобичі.\nНезабаром з яєць з’являються личинки, які поїдають живцем свого хазяїна. Цікаво, що великі наїзники, які відкладають яйця в тілі гусені попелиць, і самі стають жертвами дрібних наїзників, а ті, в свою чергу, є здобиччю для ще дрібніших, яких атакують зовсім мікроскопічні наїзники (завдовжки близько міліметра). Отака жахлива піраміда існує в світі наїзників.\nМал. 69. Ряд Перетинчастокрилі:\n1 – самка наїзника, що відкладає яйця; 2 – джміль земляний; 3 – шершень; 4 – гніздо паперової оси.\nНайрозвиненіші перетинчастокрилі – жалкі комахи: оси, бджоли, мурашки. Всі вони дбають про своє потомство.\nОси – і соціальні, й одиночні комахи. Вони вигодовують личинок тваринною їжею, яку добувають, паралізуючи своїх жертв за допомогою жала. Дорослі оси живляться нектаром рослин або виділеннями попелиць. Гнізда вони будують зі своєрідного напівфабрикату паперу: щелепами відгризають маленькі волоконця деревини, зволожують їх слиною й перетирають.\nЖиттєвий цикл родини лісової оси, поширеної в лісах України, такий. Навесні зі сховища – якоїсь тріщини в деревині – вилітає самка. У зручному місці вона влаштовує гніздо, що звисає зі стелі сховища і складається з кількох комірок. У кожну комірку самка відкладає по яйцю, з якого з’являється личинка. Самка вигодовує личинок пережованими комахами. Вона приносить їм їжу, неначе пташка, що годує пташенят. Личинки заляльковуються, а після стадії лялечки перетворюються на робітників. Тепер вони самі влаштовують гнізда та дбають про нових личинок. Крім того, робітники годують самку, єдиний обов’язок якої – відкладати яйця. Робітники – теж самки, але вони не беруть участі в процесі розмноження. Зовні самки-робітники не відрізняються від самки-цариці і після її загибелі здатні самі відкладати яйця. Протягом літа кількість особин у гнізді зростає, родина збільшується. Наприкінці літа з яєць з’являються не робітники, а повноцінні самки й самці, що паруються. Потім самці вмирають, а самки ховаються до весни. З настанням зими в гнізді “розігрується справжня трагедія”: стара самка і робітники вбивають усіх личинок та лялечок, що не встигли розвинутися, а далі й самі вмирають.\nМал. 70. Медоносна бджола: і – задні крила; 2 – передні крила: 3 – вусики: 4 – губа: 5 – язичок: 6 – перша пара ніг; 7 – друга пара ніг; 8 – кошичок; 9 – щіточка; 10 – третя пара ніг; 11 – жало.\nШершні – це великі оси, які надзвичайно боляче жалять. Своє гніздо вони влаштовують у дуплах дерев. Як будівельний матеріал для гнізда використовують не деревину, а кору гілок молодих беріз. Личинок вигодовують комахами, у тому числі й медоносними бджолами.\nБджоли. Медоносна бджола – один з небагатьох видів комах, яких людина одомашнила (мал. 70). Бджолина родина складається з матки (цариці), робітників (недорозвинених самок, які, на відміну від ос, не здатні до розмноження) і самців-трутнів. Після спарювання трутнів не пускають у вулики, тому вони гинуть або бджоли-робітники їх вбивають. Личинки бджіл розвиваються у воскових комірках, з яких бджоли вибудовують спеціальні ряди – стільники.\n– Чи знаєш ти, що для вироблення 1 кг меду бджола приносить до вулика 150 000 порцій нектару зі 100 000 000 квіток, долаючи при цьому відстань до 300 000 км? Цього достатньо, аби 5 раз обігнути земну кулю по екватору.\nУ нові місця бджоли переселяються родинами, що називаються роями 1 складаються з матки і робітників.\n– Бджоли – надзвичайно корисні комахи. По-перше, вони дають мед – смачний і поживний продукт. По-друге, зі стільників дістають віск, який використовують для виготовлення лаків і фарб, а також в електротехнічній промисловості. По-третє, ці комахи продукують бджолиний клей, або прополіс, який має протимікробну дію, сприяє загоюванню ран. До складу прополісу входять смолисті речовини, віск, пилок тощо. Бджоли використовують прополіс для замазування щілинок у стінках вуликів, а людина – у медицині.\nПроте найголовніше – бджоли запилюють рослини.\nДжмелі – це, по суті, великі бджоли. Вони ведуть соціальний спосіб життя. Свої гнізда влаштовують у затишних місцях. Ранньої весни поодинокі самки літають низько над землею, відшукуючи місце для заснування нової родини – щілину або якусь нірку в землі. Гніздо джмеля кулеподібне і складається з кількох комірок. В одній комірці розвиваються личинки, а в інших містяться запаси меду. Розвиток личинок триває 20-30 днів. З лялечок виходять особини-робітники, значно менші за розмірами, ніж матка. Після загибелі цариці робітники здатні розмножуватися.\nДжмелі – одна з найвразливіших груп комах. У багатьох країнах Європи за вилов лише одного джмеля стягується чималий штраф. Проте незважаючи на охоронні заходи, багато видів цих корисних волохатих комах, що нагадують плюшевих ведмедиків, уже практично зникло. Із 38 видів джмелів, що живуть на території нашої країни, особливої охорони потребують 10 видів.\n– Чи знаєш ти, що в світі комах трапляються джмелі “зозулі”, що відкладають яйця у вільні комірки гнізд інших видів джмелів? Оскільки всі джмелі надзвичайно схожі, то до личинок, які з’явилися з чужих яєць, господарі гнізд ставляться, як до власних.\nМурашки – також соціальні комахи. Особливістю їхньої будови є наявність тонкого рухомого стебельця, що з’єднує груди і черевце. Мурашки – переважно хижаки, що нападають на дрібних тварин. Проте трапляються й такі, що живляться виділеннями попелиць, нектаром квітів, грибами та насінням рослин. Живуть у гніздах (мурашниках) великими родинами. Родина мурашок, як і бджолина, складається з самки-цариці, недорозвинених самок-робітників і самців, котрі гинуть після періоду розмноження. Кожна мурашина родина походить від однієї цариці. Цариця відкладає безліч яєць, з яких з’являються мурашки-робітники. Вони обслуговують царицю, добувають їжу, охороняють її, будують і захищають гніздо, доглядають личинок і лялечок. Доти, доки не з’являться перші робітники, цариця беззахисна, тому чимало самок гине, не встигаючи залишити потомства. Внаслідок цього деякі види мурашок виробили захисну реакцію, що дістала назву соціальний паразитизм. До таких хитрих пристосуванців належить руда лісова мурашка – звичайний вид наших лісів. Самка після запліднення забирається в якийсь мурашник, вбиває царицю і починає використовувати чужих робітників, поки не з’являться власні. Але найцікавішим у суспільному житті мурашок є “рабовласництво”, коли мурашки одного виду учиняють напади на гніздо мурашок іншого виду, крадуть їхніх лялечок, а робітників, що виходять з них, використовують як “рабів”. У тропіках живуть мурашки-воїни, які взагалі не спроможні існувати без “рабів”. Ці мурашки мають міцні вигнуті щелепи, якими можуть лише вражати супротивників, а от добувати їжу чи будувати мурашник аж ніяк не здатні.\n– Терміти належать до комах з неповним метаморфозом. За способом життя і особливостями зовнішньої будови вони подібні до мурашок, їх часто так і називають – “білі мурашки”. Терміти живуть численними родинами у грунті або деревині і майже не з’являються на поверхні. Вони споруджують величезні конусоподібні будівлі, схожі на мурашники, де живуть мільйони\nОсобин. Колонії термітів складаються з крилатих самців, матки (цариці) і робітників. Найбільші за розміром особини-робітники стають солдатами, вони мають міцні щелепи, тому їхнє призначення – охороняти гніздо. Решта побітників добувають корм для солдатів і матки, які не спроможні самостійно годуватися. Літати здатні лише самці й цариці, але після шлюбного льоту самці гинуть, а запліднена самка втрачає крила і починає відкладати яйця. На території України в степовій зоні живуть терміти лише одного виду – світлобоязкі терміни.\nСоціальні комахи утворюють родини, що складаються із самців і самок, здатних розмножуватися, та особин-робітників, які їх обслуговують. Такий розподіл особин за функціями – особливе явище в світі тварин.\nВи зараз читаєте: Соціальні комахи\n« ТОЧКА, ЛІНІЯ. ПРЯМІ ЛІНІЇ (ВЕРТИКАЛЬНІ, ГОРИЗОНТАЛЬНІ, ПОХИЛІ). КРИВА ЛІНІЯ. ЛАМАНА ЛІНІЯ. ЗАМКНЕНА І НЕЗАМКНЕНА ЛІНІЇ. УТВОРЕННЯ МНОЖИН