Гори диміли - боги люльку палили | Художні твори | Гоголівська академія\nГори диміли - боги люльку палили\n© Aнастасія Войцехівська, 21-05-2018\nРозділ І Танці з блискавкою.\n-\tЯкого дідька?\n-\tЧого стали?!\n-\tТілько того бракувало! –стривоженим вуликом зашуміли люди.\n-\tЮлько? Приїхали?\n-\tНі. Поламались. Спи ще.\n-\tНе хочу, - буркнув братик і відвернувся до вікна, за яким вирувала негода, сягаючи свого апогею. Сотні спалахів вибухали один за одним, безперервним ланцюгом, небо штормило перекочуючи важкі сиві хмари, мов розбурхане море хвилі. Теж саме коїлось в самій Юльці. Дика нестримна енергія буремною рікою адреналіну текла по венах, перетворюючи її на нову істоту - сильну, страшну, незнану самій собі. І боротись з тією істотою ставало дедалі важче.\n-\tДавай подивлюсь, що там, - величезна важка долоня лягла на плече шофера. Той аж присів під її вагою.\n-\tІ що, як ти подивишся? Та курва від твого погляду ся заведе? – понуро огризнувся шофер.\n-\tМоже і заведе сє, - добродушно пробубонів вуйко, схилившись над двигуном.\n-\tАгов, вар’ятко! Їдеш, чи ні?! – обурені слова шофера долинули до свідомості немов крізь стіну. Зрозумівши, що вусатий дядько завів таки двигун, Юлька швидко, мов кішка, застрибнула в автобус, прихопивши зі сходинок босоніжки.\n-\tТи дівко, де таку траву брала? Аж завидки беруть! - реготнули на «бамбетлі» хлопці-туристи, що облизуючись, поглядали на мокру, як хлющ, Юльку. Тонка шифонова сукня, й без того трохи прозора, тепер стала майже невидимою, звабливо обліпивши витончену постать.\n-\tТи б до дохтура сходила, слаба ж на всю голову!\n-\tОх, Господи прости! – бідкались статечні жіночки з докором хитаючи головами.\nНе зважаючи на обурених попутників, та проігнорувавши протести Ярика, Юлька сіла біля вікна. Вийняла з сумки подерті власноруч на колінах джинси та швидко натягнула їх, потім до живого задоволення туристів, які мало не попадали з «бамбетля», намагаючись побачити ще бодай щось, крім мокрих засмаглих плечей, стягнула з себе сукню. Шофер гикнув і тихо засвистів собі під ніс. Юлька блискавично натягла на плечі рожеву вітрівку. На тім виставу було закінчено. Туристи зітхнули й розслабились. Шофер увімкнув захрипле радіо.\n-\tХочу цукерку, - скерував Ярик, потягнувшись до сумки. Юлька дістала пакетик з цукерками.\nМалий зашурхотів обгортками, перебираючи ласощі.\nЛедь потягнув з трубочки апельсинового «садочку».\n-\tНе буду. Кислий.\n-\tТо не пий, - Юлька терпляче взяла з його рук сік.\n-\tКоли вже приїдем?\n-\tСкоро. Будеш спати?\n-\tНі. До вікна хочу.\nЮлька послухалась, неохоче міняючись з братиком місцями. Дощ майже перестав. По небу швидко бігли брудні подерті хмари. Із-за їх обшарпаної завіси проглядали розмиті хвилі синіх гір. Пейзаж за вікном змінювався щохвилини в міру наближення до перевалу.Молочно білий туман тонкими цівками піднімався вгору, клубився схилами хребтів. «Гори диміли – боги люльку палили», - згадалося щось, давнє з дитинства, з маминої чорної книжки в яку вона записувала зібрані селами легенди. Колись. Давно. Направду, в іншому житті.\nЮлька заплющила очі, і швидко розплющила знову, проганяючи надокучливі спогади. Природа за вікном автобуса тужливо застогнала. Дощ хлинув з подвійною силою. Вітер забився в істериці, завив, заскавулів, пригнув до землі дерева. Вдалині знову глухо загуркотіло, наче зрушили з місця величні Горгани.\n-\tНу, а то що за біда? – Пробурмотів водій, вчепившись трохи побілілими пальцями в кермо. Напружено він вдивлявся вперед. Двірники ледь встигали впоратись з водою, що заливала лобове скло.\n-\tКазна що в природі діється! - хвилювались жіночки, що сиділи позаду Юльки.\n-\tНаче повісився хтось…\nЇхні несміливі голоси втонули в надривному вереску гальм. Юлька інстинктивно вхопила Ярика, притиснула його до сидіння, боляче вдарившись головою об поручень. Почувся глухий звук удару. Автобус різко зупинився, наче вперся в стіну. Хтось жалісно закричав. Юльці, здалося, що якусь мить вона бачила очі. Палаючі лихим вогнем, сповнені смерті.\n-\tА оце вже точно приїхали… - пробурмотів блідий водій. З розсіченої брови по обличчю тонкою цівкою текла кров.\n-\tЮлько, чуєш? Приїхали! – втішився Ярик.\n-\tЩо? Що там таке? – хвилювались люди, встаючи з сидінь.\n-\tТа ніц доброго! – похмуро процідив крізь зуби водій.\nЛюди, мов мухи, обліпили вікна.\nЮлька і собі піднялася з місця, намагаючись розгледіти, яка ж перешкода зупинила їх.\n-\tО, Боженьку!\nЗойки, вигуки, лайка. Юлька затулила долонями вуха, невідривно дивлячись на здоровенного вікового бука, що лежав впоперек дороги. З-під розлогої крони ледве помітне було розчавлене його масою «черрі» . Велетень розплющив малесеньке авто, наче необережного жука. Автобус уткнувся в сріблясте місиво бампером .\nРозгублений водій стояв поряд з черрі, тремтячими руками намагаючись запалити цигарку. Кілька разів судомно затягнувся, потім пожбурив недопалок в калюжу, й схилився над розчавленою автівкою.\nДо нього підійшов вусатий вуйко, що полагодив був автобус. Щось спитав. Водій безнадійно махнув рукою.\n-\tЮлько, що там таке, га? – потягнув її за рукав Ярик.\n-\tАварія…- мов крізь сон прошепотіла сестра.\n-\tВау! – малий витягував шию, як гусеня, намагаючись розгледіти бодай щось.\n-\tЗзаду потягнулась рука з мобільним телефоном. Юлька рвучко обернулась. Зблідла.\n-\tВ тебе не всі вдома? – лагідно поцікавилася в одного з хлопців-туристів, що стояв з розтуленим ротом, знімаючи на телефон трагедію за вікном.\n-\tА ну, припини! – обурилась огрядна пасажирка, яка наче щойно отямилась від переляку, - Одоробло! Краще б вийшов, допоміг. Там в машині, напевно, люди!\nСлова тітки прокотилися по салону новою хвилею переляку.\n-\tЦе блискавка! Блискавка вдарила в дерево, он який слід!\n-\tТа ні, жіночко! До чого тут блискавка? Вітром його повалило, - заперечив нерадивий турист.\n-\tБлискавка, я кажу! – наполягала тітка.\nБлискавка! Їх убило блискавкою! – бриніло в вухах, наче жах, занесений вітром з минулого.\nІ знову відчуття зимного погляду за вікном. Юлька розплющила очі. Струсила головою, відганяючи марево. За вікном могутній вуйко, викликаючи захоплені вигуки пасажирів автобуса, легко, мов нікчемну тріску підважив бук плечем та визволив черрі зі смертельного полону. Зім’яті дверцята відпали убік, з салону звісилась рука з великим срібним перснем на середньому пальці.\nВодій повернувся в автобус, вхопив мобільний. Довго й істерично кричав у нього, лаючись і жваво жестикулюючи.\n-\tНедоумки, - плюнув з вікна в калюжу, засовуючи телефон в кишеню.\n-\tМ… мертвий? Чи… - боязко поцікавилась тітка.\n-\tКуди там! Череп на друзки! – водій тремтів, наче від холоду.\nВуйко стояв поряд з черрі, мов кам’яний страж. Нарешті зняв з себе піджак, постелив на землю. Обережно підхопив на руки тіло, поклав на піджак обабіч дороги. Юлька не могла відвести погляду від закривавленого обличчя мерця. Його широко розплющені очі дивилися просто на неї. Врешті, коли почало здаватись, що покійний своїм, ще надто живим, поглядом пропалить в душі дірку, вуйко нахилився над тілом, долонею зімкнув повіки.\n-\tНе треба було чіпати. Доки міліція не приїде, - хвилювались туристи.\n-\tЯк то не чіпати? Не по-людськи! – огризнулась до молодиків тітка.\nВодій вийняв з-під сидіння подерту рожеву фіранку, накрив тіло.\nЗверху на рожевий саван впали останні краплі дощу. Вітер втихомирився, наче злякався, того що накоїв. Люди в автобусі теж принишкли. Кілька хвилин панувала повна тиша.\n-\tІ що тепер робити? - почувся нарешті тихий голос.\n-\tЧекати, - зітхнув водій, і запалив просто в салоні.\n-\tТи б аварійку увімкнув, - повернувся в автобус сивий пасажир.\nСкладалося враження що лише він один з тридцяти подорожніх зберігав здоровий глузд і тверезу голову. Стан всіх інших – шоково-істеричний зовсім не сприяв раціональному мисленню. Водій слухняно кивнув, вмикаючи фари.\n-\tСкільки кілометрів до Міжгір’я?\n-\tТрохи менше десяти.\n-\tТо може пішки? – зіскочив з бамбетля один з туристів.\n-\tКуди ж іти в таку негоду? – бідкалися жіночки.\n-\tА якщо з міста автобус викликати? – почувся несміливий голос ззаду.\n-\tВикликав. Але обіцяли за годину-дві. Всі автобуси в рейсах.\n-\tКому горить, можна йти до перехрестя, а там попутку зловити. А кому все єдно, як мені, то лишайтеся в автобусі. Рано чи пізно хтось приїхати мусить. Та й міліції треба комусь свідчення дати, - підсумував ситуацію шофер.\nОстанні його слова надали ентузіазму навіть найбільш песимістично налаштованим пасажирам. Почали збиратись в дорогу і старі, і малі. Особливого бажання спілкуватись з органами, як виявилось, не було ні в кого.\nЮлька теж підвелася, дістала з сумки куртку та черевики для Ярика, кросівки собі. Одягнувшись вони вийшли з автобуса.\n-\tЗимно, - пересмикнув плечима Ярик.\n-\tПотерпи, - Юлька взяла малого за руку.\nВони обминули «черрі», та хлюпаючи по калюжах, пішли вздовж траси.\n-\tНу, що легіню, ноги намочив? – сивий дядько, порівнявшись з Юлькою та Яриком, підхопив малого на руки.\n-\tОго! – задоволено крекнув той, опинившись на могутніх плечах.\n-\tДякую, - посміхнулася Юлька.\n-\tА ви в Міжгір’я до родичів, мабуть, їхали? – запитав дядько.\n-\tНі. До мольфара, - відповіла Юлька, - піднімаючи комір вітрівки.\n-\tДо Стафійчука? Навіщо? Він наче й не приймає людей. Давненько вже. Років із десять.\n-\tЯ знаю. Але нам він сам сказав приїхати. Розумієте, коли Ярик тільки народився, хворів дуже. А дядько Мирослав його вилікував. Ми тоді десь із тиждень у Стафійчуків жили. Він зілля малому давав. Якісь ритуали проводив. І амулет дав. Покажи, Ярику!\n-\tОсь! – малий звісив дядькові просто на ніс зеленувато-чорний камінець з отвором посередині, через який була просилена шкіряна мотузка.\n-\tТо моя мольфа, - гордо пояснив Ярик. – вона мене від астми вилікувала.\n-\tВід астми?\n-\tТак, - кивнула Юлька, - в Ярика дуже складна форма була, всі лікарі від нього відмовились. Казали, що з таким довше року не живуть. Я з тих пір всіх їх ненавиджу. А мольфар його швидко на ноги поставив, хоча і дотепер напади трапляються, та з тим що було не зрівняти, звісно.\n-\tОн воно як… - задумано мовив попутник, а навіщо ж знову до мольфара?\n-\tТо ж він сам нам сказав. Коли Ярику сім років виповниться – приїхати обов’язково. Ось ми і приїхали. Майже, - посміхнулася Юлька.\n-\tРозумію, - кивнув дядько, - А чого ж самі? Де мама з татом?\nЮлька стрепенулася, мов пташка підбита в польоті. Наче знову в душу зазирнули ненависні зимні очі.\n-\tВони загинули. В автокатастрофі, - завжди після цих слів серце Юльки зупинялося.\nПеред очима в прискореному темпі змінювались кадри: телефонний дзвінок, розпачливий зойк тітки Дарини, натовп в квартирі, незнайомі обличчя, свічки, сльози. Дві наглухо закриті домовини, квіти, вінки. І яскравий спалах, від якого вигоріла на попіл свідомість:\n-\tБлискавка! Їх убило блискавкою.\nЮлька все ще не могла прийняти це. Називала загибель батьків автокатастрофою. Воно й справді було так. Блискавка вдарила в бензобак. Іноді таке трапляється. Юлька читала статистику, яка стверджувала, що таке бувало кілька разів за всю історію існування блискавок і бензобаків. Та не давала жодних відповідей на болючі запитання. Чому? Чому так? Чому саме з ними?\nДощ зовсім припинився. Лише з кудлатих соснових гілок злітали на землю важкі краплі. Вітер став холодним і пронизливим. Перехрестя вже давно залишилось позаду, та з транспортом було не густо. Переповнена маршрутка, трактор та «наворочена» автівка з тонованими вікнами. Зрозуміло, що ніхто не зупинився.\nІ все ж бідолашним жертвам негоди посміхнулася доля. Туристам вдалось зупинити критий ЗІЛ. Щасливі люди поспіхом вантажились в кузов. Вусань підійшов до дверцят кабіни, перегородивши плечима шлях іншим охочим, закинув в кабіну Ярика і допоміг сісти Юльці.\n-\tЩасти вам, - махнув рукою, і, замість того, щоб сісти в машину, повернув назад, у напрямку автобуса.\nМашина рушила. Юлька здивовано дивилась на свого помічника, доки той не зник за деревами.\nШвидко в’їхали в Міжгір’я. ЗІЛ зупинився біля кафе, в якому вирішив пообідати водій. Барвистий дерев’яний будиночок в гуцульському стилі, оточений викладеними плиткою доріжками, синіми ялинками, стриженими клумбами та вазонами на стінах, якось вибивався із похмурого пейзажу довкола.\n-\tКо-ли-ба, - прочитав по складах Ярик.\n-\tЮлько, що таке Колиба?\n-\tХата. Для пастухів.\n-\tТам живуть пастухи?\n-\tТам ніхто не живе. Кафе так називається.\n-\tКафе? Я їсти хочу.\nІз прочинених дверей Колиби, справді, пахло смачно й затишно. Юлька попрямувала з братиком до входу, біля якого стояло кілька автівок.\n-\tЮлько, дивись, - малий показував пальцем на великого дерев’яного ведмедя з прапором України в лапах.\n-\tХочу з ним фото!\nЮлька знизала плечима, зробила кілька кадрів. Дивина та й годі, бо зазвичай Ярика неможливо було заставити сфотографуватись. Хоча ведмідь і справді був нічогенький. Юлька зібралася ще раз клацнути камерою, коли під пронизливий виск гальм в кроці від них розвернулася чорна «акура», на льоту паркуючись в найближчій калюжі. З-під її шляхетних коліс на Юльку хлинув брудний водоспад.\nБідолашна застигла від несподіванки.\n-\tКозел! - втамувавши бажання висловитись більш колоритно, - прошепотіла вона.\n-\tХочеш - у вухо йому дам? – стиснув кулачки братик.\n-\tНе треба, дякую, - посміхнулась, трохи отямившись, Юлька, - ходім їсти.\nВони увійшли в Колибу.Юлька посадила Ярика на встеленій овчиною лаві за великим дерев’яним столом, так що видно було тільки його кирпатого носа, і пішла дати лад одягу. Виходячи з туалетної кімнати наткнулася на свого кривдника. П’яно хитнувшись, він дихнув їй в обличчя міцним перегаром. На подив Юльки хам не скидався на типового мажора, принаймні зовні. Проста чорна сорочка, трохи замала в широких плечах, срібний хрестик на грудях, звичайні джинси. Великі темні окуляри закривали пів засмаглого обличчя. Можливо через них Юльці не вдалося визначити його вік. Та в будь-якому разі йому не було більше тридцяти.\nЗа горе-водієм ішла жінка. Витончена та елегантна, вона викликала німий захват у Юльки. Висока блондинка, стрижена дуже коротко – під їжачок, що тільки підкреслювало красу правильних рис. Виразні великі очі. Чорна сукня аж надто вдало сиділа на стрункій фігурі. Юлька зітхнула, і опустила очі. Ніколи їй не вдасться виглядати ось так бездоганно, як ця жінка.\nЮлька не любила себе. Видавалась собі надто «пацанською» та простою. Неслухняне русяве волосся з мідним відливом, надто худі і довгі руки, маленькі груди із смішними настовбурченими сосками, - все це видавалося дуже далеким від ідеалу.\nПропустивши парочку, Юлька повернулася до Ярика, який жваво спілкувався з офіціантом.\n-\tЮлько, хочу банош, кремзлики і морозиво, - повідомив сестрі поважно.\n-\tБанош? Там шкварки, ти їстимеш? – перепитала Юлька, знаючи вибагливі смаки брата.\n-\tБуду, там гриби.\n-\tГаразд. Тоді, принесіть два баноші, одні кремзлики…\n-\tМорозиво, - натхненно продовжив Ярик.\n-\tМорозиво, - зітхнула Юлька, - і чай.\n-\tТрав’яний, чи чорний?\nОфіціант підморгнув Ярику і подався виконувати замовлення. Малий посидів може яку хвилину, і заходився досліджувати територію, заглядаючи в кожен закуток. Юлька краєм ока стежила за ним, стомлено опершись спиною на дерев’яну стіну Колиби. Навпроти водій «акури» пив уже другу чашку кави, так і не знявши темних окулярів. Блондинка щось тихо говорила йому. Він понуро кивав. Юлька невільно прислухалась до розмови.\n-\tТи не зробиш того, обіцяй, - знервовано говорила жінка, - поклавши долоню на його тремтячу руку.\n-\tНе зроблю… чому? – він зняв окуляри. Мутні, сірі очі із великими темними колами під ними, дивились на співрозмовницю з ледь помітним болем та нерозумінням.\n-\tТому, що я прошу тебе.\nВін скривився, наче від болю. Взяв зі столу пляшку мінералки, відкоркував і довго пив з горла, закинувши назад голову. Нарешті звів на неї почервонілі, сповнені відчаю очі.\n-\tМені страшно, Олю.\n-\tЗаспокойся, - вона ніжно торкнулася його плеча.\nНарешті принесли замовлення і Юлька ледве докликалася Ярика, який геть забув, що тільки-но сильно хотів їсти.Всю увагу малого захопив величний крук у кованій клітці. Чорний птах на ймення Яків,за словами офіціанта, вмів розмовляти, щоправда, робив це неохоче, у рідкісних випадках. Ярик вирішив дочекатись рідкісного випадку, і всіляко намагався витягнути з крука бодай слово.\n-\tНу, скажи: «Яша- хороший», ну, давай! - вмовляв впертого птаха.\nІ, навіть, сидячи за столом із ложкою в руках, постійно обертався, позираючи на клітку. Юлька поволі їла гарячий банош. Трохи схожий на мамин, із легким запахом диму та білих грибів. Мама часто готувала закарпатські страви, бо була звідси родом.\nЗадумавшись, Юлька ненадовго втратила з поля зору братика, який швидко повибирав зі страви всі гриби і тепер понуро копирсав виделкою в тарілці. Повернув її до реальності гучний вигук власника «акури». Юлька здивовано поглянула на нього і оторопіла – бідолаха витирав жовту кашу, що дивним чином нагадувала банош, з рукава сорочки. Мить – і нова порція жовтої субстанції поцілила йому поміж очей. Жертва баноша «згадала родичів». Юлька пополотніла. Вхопила Ярика за руку, в якій той тримав знаряддя злочину – виделку. Поклавши на неї трохи каші він якраз готувався вистрілити втретє.\n-\tНегайно припини! Що витворяєш?\n-\tЦе кривава вендета! - обурився малий.\nЖертва вендети витерла з обличчя мамалигу, для чогось наділа окуляри і підвелася. Юлька відчула мороз на шкірі.\n-\tСлухай сюди, малий, - він схилився над Яриком, - зараз я візьму он ту сокиру, - показав рукою на стіну, де висіла стилізована бартка, - розрубаю твій череп, дістану звідти такий маленький, жалюгідний мозок. Підсмажу його. І з’їм. Ти зрозумів?\n-\tЗрозумів, - серйозно кивнув Ярик, дивлячись ворогові просто в рот.\n-\tА ну, відчепіться від дитини! – закричала Юлька.\n-\tОресте, ходімо, нам час! – підвелася із-за столика його супутниця.\nОрест поволі рушив до виходу. Чергова порція баношу догнала парочку вже біля дверей.\n-\tДивитись за дитиною треба! – обурилася Ольга, виплутуючи з волосся липкий шкварок.\n-\tЯрику, не смій так робити ніколи! – червоніючи, закричала Юлька.\n-\tКара! Не втечеш! Карраа! – каркнув раптом Яша, якраз в момент, коли парочка порівнялася з кліткою.\nВід несподіванки всі заніміли. Тиша просто тиснула на вуха, мов стала матеріальною. Орест застиг на порозі Колиби. Юлька сиділа, невідривно дивлячись в чорні намистинки очей крука. Не залишало відчуття, що її теж стосується епічна промова птаха.\n-\tСупер Яків! А офіціант казав, що він лише «Яша - хороший», вміє! – втішився Ярик.\nБлондинка, отямившись, підштовхнула остовпілого Ореста до виходу. Юлька кинулась до стійки за рахунком. Швидко розплатившись, вони вийшли на вулицю. Вітер плюнув в обличчя дрібненькою мжичкою. Ярик зіщулився від холоду. Юлька натягнула на нього каптур, і міцно тримаючи за руку пішла тротуаром.\n-\tПусти, не тягни мене! Я – дорослий, - голосно протестував малий.\n-\tІ не мрій. Ні на секунду без нагляду не залишу. Аби потім від сорому не згоріти! – виказувала йому Юлька.\nДіставшись до автобусної зупинки, Юлька довго читала табличку з маршрутами автобусів. Не знайшовши нічого, підійшла до старенької бабусі під величезною рожевою парасолькою.\n-\tНе підкажете, як до Мерешора доїхати?\n-\tДо Мерешора кажеш? То-то зараз нічого не їде. Аж ввечері. Тобі дитино, або попутку треба ловити, або таксі, - поважно киваючи головою, наче погоджуючись сама з собою, відповіла бабуся.\n-\tДякую, - пробурмотіла Юлька.\nПоглянувши на посинілого Ярика, вона рушила до кількох авто з жовтими шашечками.\n-\tЗа скільки до Мерешора довезете? – спитала у вусатого водія, що понуро палив, сидячи на капоті синьої «копійки» з пожованим крилом.\n-\tШість гривень кілометр. В нездалу погоду – сім. Погода - нездала, - пускаючи в небо кільця, відповів водій.\nЮлька відійшла. Двічі порахувала гроші.\n-\tГаразд, їдьмо.\nВ шедеврі радянської автопромисловості було зимно, брудно і пахло бензином. Копійка пчихнула й завелася, рокочучи, мов підбитий літак.\nЗа вікном пливли, вкриті синьою імлою гори, втішаючи та заколисуючи. В кількох метрах від траси вилась, збурена дощем, Теребля, зблискуючи то справа, то зліва, то пробігаючи під мостом. Дерева вздовж дороги кивали обважнілими від вологи кронами. Минули кілька похилених хатин, дерев’яну капличку, аж зчорнілу від часу. Десь за півгодини в’їхали в село. Різнокаліберні хати невесело позирали на копійку заплаканими шибами. На перехресті довелось пригальмувати – по дорозі поважно ішла ряба корова з обламаним лівим рогом. Дзвіночок на шиї мелодійно побрязкував в такт її поважної ходи. За коровою дріботіло чорне телятко із білою відмітиною на чолі.\n-\tЗірка, - посміхнулася Юлька.\n-\tДе Зірка? – не зрозумів Ярик.\n-\tОн. Телятко так звати.\n-\tТи звідки знаєш?\n-\tНу все, приїхали, буркнув таксист.\nКопійка зупинилася . Юлька дала водію триста гривень. Той довго шукав здачі в засмальцьованому портмоне та кишенях. Врешті віддав Юльці сотню.\n-\tНай буде нині акція.\n-\tДякую, - посміхнулась Юлька.\nГуркочучи, мов німецький винищувач, копійка зникла з поля зору.\nЮлька та Ярик мовчки брели безлюдною вулицею. Довкола було аж надто тихо. Юлька щосили намагалася пригадати, де знаходиться обійстя мольфара. Їй би спитати в кого-небудь, та всіх людей наче в Тереблю змило.\nНарешті хвилин за п’ятнадцять з’явилися ознаки життя. Повз Юльку, про щось стурбовано розмовляючи, швидко пройшли дві жінки, загорнуті в чорні хустини.\n-\tА, добрий день! - закричала Юлька їм вслід. Ті здивовано обернулися.\n-\tВи не підкажете, де тут живе Стафійчук?\nЖінки здивовано перезирнулись. Одна з них, мовчки вказала рукою на протилежний бік вулиці, де за розчахнутими кованими воротами багатого особняка зібралося певно все село.\n-\tЮлько, Юлько, там хтось помер! – скрикнув Ярик.\nЮлька мовчки перейшла вулицю. Із завмираючим серцем увійшла в натовп. Це не він. Не мольфар. Так не може бути. Переконувала сама себе, вглядаючись в обличчя людей. Запитання, яке необхідно було задати, кісткою стояло в горлі. Юлька не наважувалась ось так просто дізнатись страшну правду. Що ж тепер буде з Яриком? Що?\nНамагаючись заспокоїтись, окинула поглядом подвір’я. Великий двоповерховий будинок з кам’яними сутеринами та дерев’яним верхом під новенькою коричневою метало-черепицею, свідчив про не аби-які статки мольфара. Як і великий гараж на два авто з відчиненими воротами. Юлька одразу помітила в ньому чорну «акуру». Без сумніву, ту саму «акуру». Вона не встигла навіть здивуватись, як з хати вийшов п’яниця Орест. За ним вибігла молода ще, та вбрана, мов стара баба, жінка.\nНа її смаглявому обличчі, майже не було зморшок. Лише сіточка промінчиків біля згаслих очей, в яких зрідка спалахував живий іскристий вогник. Довга чорна спідниця з широким подолком до самих п’ят, в’язаний светр, що обтягнув високі повні груди, овечий киптар. З-під чорної мережної хустини вибилося пасмо смолянисто-чорного волосся.\n-\tВасилина… - прошепотів хтось в натовпі.\nЮлька пригадувала, що Василиною звали дружину, а тепер уже видно, вдову мольфара. Вони жили удвох, тож померти в цьому домі крім мольфара більше нікому. Юлька лише важко зітхнула, похапцем зазирнувши в обличчя Василини. Аж обпекло її холодом від цього відсутнього, наче мертвого виразу. Ні скорбота, ні сум, ні відчай, ні одне з відомих Юльці звичайних почуттів не відображалося в її обсидіанових очах. Лише надлюдський страх. Не той, панічний, що заставляє серце швидко битися, розганяючи адреналін по венах. Геть інший – колючо-зимний, здатний зупинити серце, перетворюючи людину на камінь. Лише неймовірна сила волі здатна змусити діяти в такому стані. У Василини вочевидь сила волі була саме такою.\n-\tЗачекай, Оресте, прошу, вислухай… - безбарвним голосом просила вона, зазираючи у вічі п’яному Оресту.Той стояв, ледь похитуючись, і намагався запалити цигарку, та запальничка все не піддавалась йому.\n-\tЧого вам треба?! – врешті кинувши запальничку просто під ноги, вищирився він.\n-\tПодумай ще раз, дитино. Може все ж не відступишся? – благала, з примарною надією в голосі.\nНатовп захвилювався, мов збурене море, й різко стих, дослухаючись.\n-\tЯ не можу… зрозумійте, не можу, – раптом побліднувши, мовив Орест.\n-\tА що ж то буде, Орестику? - з плачем в голосі запитала Василина.\nТой стояв мовчки, мов приріс до порога, перетворившись на кам’яну статую. Лише видно було як ходять желваки на його обличчі. Врешті Василину покликали. Наче отямившись від сну, вона повернулась в будинок. Орест, махнувши рукою, рушив до машини. Сів за кермо, ляснув дверцятами так, що люди аж здригнулися. Всупереч очікуванням Юльки машина не завелася. Видно Орест просто вирішив сховатись в авто від надокучливої вдови.\nНа людей це маленьке шоу справило не аби яке враження. І без того перестрашені, вони просто поринули у ступор.\n-\tЩо ж то тепер буде? – шепотіла худенька бабця в синьому дощовому плащі, яка стояла поруч з Юлькою.\nІ справді. Юлька гадки не мала, що буде. І що тепер їй робити теж не знала. Повертатися в Міжгір’я? Та чи встигне вона сісти на останній автобус до Львова... Від невтішних думок відірвала та сама бабця, що бідкалася поруч.\n-\tА ти доню, наче й не місцева?\n-\tНі, я до мольфара брата привезла. От тільки пізно, нажаль.\n-\tДо Мирослава? Та ж він уже хто знає, скілько років не мольфарит. Може то ти до Василини?\n-\tА так. Вона потроху зіллям лікує, та й ворожить, то до неї люди їздять, не до покійника. А що малому є? Слабує? – бабця лагідно поглянула на Ярика.\n-\tНу, так, - не бажаючи вдаватись в подробиці, кивнула Юлька. У неї з’явилась примарна надія. Може Василина зуміє якось Ярику зарадити. Поволі продираючись крізь натовп, Юлька рушила до дому мольфара.\nНайважче було ступити на поріг. Знову відчути важкий запах тліючого воску, вдихнути солодкуватий дух смерті.\nМинувши вузенький передпокій, опинилась у великій вітальні, холодній та білій, мов операційна. Вся кімната була обставлена високими дерев’яними підсвічниками. Свічі кадили, здіймаючи до ідеально-білої стелі цівки їдкого диму. Юльку здивував аж надто аскетичний інтер’єр мольфарової вітальні. Диван в кутку, вкритий овчиною. Килим із зображенням Ісуса Христа в образі доброго пастора з ягнятком. Ото й вся обстановка. У великому каміні тріскотіли дрова, та здавалося, вогонь не грів, мов намальований. Його полум’я віддзеркалювалось у величезній плазмі, що, направду, займала пів протилежної стіни. Світло-бежевий килим на підлозі вкрили целофаном, аби не забруднили відвідувачі. Їх зрештою в кімнаті було зовсім небагато. Елегантна супутниця Ореста та кілька старших жінок, що мовчки сиділи, дивлячись на вогонь в каміні.\nПосеред кімнати на великому, вкритому вишиваним чорним муліне крижмом, столі лежав мольфар в багатому гуцульському вбранні . Жовтий маленький та зморщений, він нагадував мумію. Поряд із його головою лежала кресаня з пером, з іншого боку на подушці – дримба та дивної форми ніж із потемнілою дерев’яною ручкою. Вогонь з каміна відблискував на сталевому лезі. Річ явно була старовинною. Ніж притягав до себе погляд, наче в Юльки замість очей в очицях були вставлені магніти. Стало зовсім моторошно.\nПригадавши, як годиться вести себе на похороні, вона впала на коліна перед домовиною. Ярик присів поряд із нею. Ватяною рукою перехрестилась.\n-\tОтче Наш… - прошепотіла і затнулась, відчувши, що не може пригадати молитву. По шкірі пробігли електричні розряди.\n-\tТи, що єси… єси… - відчуваючи, що летить у провалля бурмотіла вона.\nВрешті, безплідно поворушивши губами, підвелася.\n-\tСлава Ісусу Христу! – привіталась тихо, і всі три бабусі, що сиділи на дерев’яних табуретах поруч із домовиною, повернули в її бік голови, мов грифи, що відчули здобич.\n-\tСлава навіки!\n-\tЮлько, це ж він, мольфар! – скрикнув Ярик.\n-\tЮленько! – на порозі кімнати стояла Василина.\n-\tТьотю Василино, ми приїхали, як пан Мирослав казав… - опустила очі Юлька, вмить опинившись в обіймах вдови.\n-\tЮленько… Пізно, доню, приїхали, - вона лагідно подивилась на Ярика, поклавши йому на голову руку.\n-\tА ви? Ви ж вмієте зіллям лікувати, - прошепотіла, бліднучи, Юлька.\n-\tНе в зіллі сила, в його слові, в його волі, - Василина вказувала поглядом на домовину.\n-\tДобре, то ми підем, вибачте, - Юлька не впізнала власного голосу.\n-\tКуди ж підете? Залишайтесь. Я вам нагорі постелю.\n-\tДякую… - пропозиція вдови викликала двоякі відчуття. З одного боку втомлена Юлька тішилась, що не доведеться шукати ночівлі, чи повертатись в Міжгір’я. А з іншого… Юлька скоса поглянула на домовину.\n-\tТа ви голодні з дороги? Я скажу, най вас нагодують…\n-\tНічого не треба, ми поїли, тьотю Василино.\nРаптом з вулиці долинув звук. Глибокий та тужливий голос Карпат. Саме так називала його в дитинстві Юлька, відмовляючись повірити, що так звучить музичний інструмент. Тому, що то був саме голос – живий, тремтливий, пронизливий до болю.\n-\tТрембітають, - тихо мовила Василина, визирнувши у вікно.\nЮлька теж підійшла до вікна зазирнула за грубу полотняну гардину.\nВ дворі двоє старших чоловіків дули в трембіти, до яких були прив’язані невеликі згортки – калачі – своєрідна плата за музичні послуги.\nПлач трембіт підіймався вгору, краючи серце смерекового лісу, і довго бринів відлунням, граючи на невидимих струнах десь глибоко в серці.\nЛюди на подвір’ї почали розступатись, пропускаючи священика. Чоловіки несли хоругви. Молодий, світловолосий отець та сухенький чорнявий дяк з хористами зайшли до хати. За ними в дім рушили й інші люди.\n«Благословен Бог наш! Завжди, присно і навіки вічні…» - почав священик.\nПриємний голос - подумала Юлька, - у священників рідко бувають приємні голоси.\nРаптом від протягу голосно гримнули двері. Вітер за вікном протяжно завив. Люди злякано перезирнулись.\nСвященик судомно ковтнув слину, продовжуючи читати псалом:\n«На гаспида і василіска наступиш, і потопчеш льва і змія. . Бо на мене він уповав, і вирятую його; покрию його, бо пізнав ім’я моє…»\nІз чорно-фіолетової хмари повалив град, величиною із добру сливку. За вікном майже стемніло. Люди, що залишались у дворі, кинулись в дім, в паніці й штовханині валячи сперті на стіну хоругви просто в калюжу.\n«Слава Отцю, і Сину, І Святому Духові, і нині, і повсякчас, і на віки віків. Амінь.» – бліднучи, співав отець.\nВікно розчахнулося. З тужливим виттям вітер увірвався в кімнату, загасив свічки, жбурнув фіранку в камін. Тканина тут же зайнялась, вогонь хутко злетів догори, добираючись до карнизу.\n-\t«Алилуя, алилуя, алилуя, слава Тобі Боже!» - пронизливим альтом заспівали бабусі хористки. Люди, які щойно ломились в дім, кинулись у зворотному напрямку, хрестячись находу.\nВдова зірвала з вікна палаючу гардину, кинула її на підлогу й заходилась топтати ногами, та раптом застигла на місці. Беззвучно хапаючи ротом повітря, вона вказувала рукою у двір.\n-\tЩо то… Боже мій… - голосно гримнувши, Василина ледь встигла зачинити вікно.\nЮлька визирнула у двір і остовпіла. Завиваючи на різні голоси, вітер сплітав хмари у чорно-сивий джгут. Дихання перехопило від здвоєного відчуття жаху й захоплення. Смерч швидко насувався на дім мольфара, поглинаючи все на своєму шляху. Вирвав і тут же пожер молоду берізку, що росла на подвір’ї, зелені кущики самшиту, стіл, приготований для прощання з померлим, розкидані по двору хоругви. Діставшись даху, закрутив сувоєм покрівлю. У повітрі літали обламані гілки, вінки, насуплений лик Святого Миколая, відірваний від хоругви. Вирва стогнала й росла, загрожуючи справжнім лихом. Мов зачарована, Юлька дивилась на кришку домовини, що летіла у повітрі. Люди застигли, приречено дивлячись у вічі смерті.\nРаптом, Василина, мов ошаліла, кинулась з хати назустріч вирві.\n-\tТрембітайте!!! – страшно прокричала вона до музик, що ледь живі з переляку, сховались під навісом біля клуні.\n-\tТрембітайте, хлопці, трембітайте!\nОговтавшись, вони жваво задули у трембіти.\nВирва зупинилась, крутячись на місці. Потім по-вовчому завила, витягнулась. Із страшенною силою й люттю закинула кришку гробу у вікно, й розповзлась по подвір’ю сивим туманом. Вікно із печальним дзенькотом розлетілось гострими скалками. Юлька ледве встигла відскочити, прикривши руками голову оторопілого Ярика. В зап’ястя впився великий гострий шматок. Вона витягла його й притислась до рани губами, злизуючи кров. Поруч, впавши на коліна, давився власною кров’ю священик. Величезний шматок скла стирчав з його горла. Люди тремтіли й хрестились, повторюючи Отче Наш та Богородице.\nПершою отямилась, супутниця Ореста – Ольга.\n-\tВасилино, викликайте швидку! – крикнула вона господині, лише та з’явилась на порозі. Сама схилилась над священиком, сильним рухом висмикнула скло з горла бідолахи. Той захрипів і впав на спину задихаючись.\n-\tМені потрібна трубка! – закричала Ольга, - може кулькова ручка є в когось?!\nЮлька швидко метнулась до сумки, яку залишила у передпокої. Взяла пачку Ярикових фломастерів, подала Ользі. Та швидко випотрошила один із них й вставила у горло священика. Отець сіпнувся, судомно вдихнув й затих, витягнувшись на підлозі.\n-\tМатінко Божа! Помер! – скрикнула якась нервова жіночка і зайшлася плачем.\n-\tТа най би тебе лиха година не втрафила! – обурилась сухенька бабця в збитій на бік хустині, - живий, лиш без свідомості.\nОльга сиділа поруч із отцем на підлозі, перевіряючи пульс.\nЛюди поволі оговтувались. Чулися вигуки, схлипування, уривки молитов. Жінки намагались дати раду безладу в кімнаті – витирали кров з підлоги, збирали скло, підіймали підсвічники, розкидані по хаті вінки та квіти.\n-\tТи як? Дуже злякався? – запитала Юлька в братика, який мовчки дивився на все великими здивованими очима.\n-\tНє, не дуже, - тремтячим голосом відповів відважний Ярик, - а отець виживе?\nПогляд Юльки впав на покійного. Мольфар лежав незворушно, випромінюючи спокій. На міцно стиснутих чорних вустах грала якась диявольська подоба посмішки. Юлька ніяк не могла пригадати, чи посміхався дядько Мирослав до розгулу стихії.\nНарешті почулась сирена швидкої допомоги. У вітальню увійшов високий лисий фельдшер та огрядна молоденька медсестра. Вони схилились над отцем. Оглянувши потерпілого, про щось пошепотіли з Ольгою. Нарешті водій швидкої приніс ноші, на які поклали священика.\nА най тя фрас пуб’є! Куди ж вперед ногами іроди! – плеснула себе по колінах бабуся, коли священика понесли з кімнати.\nНе вмикаючи сирени, швидка поволі рушила з подвір’я.\n-\tГоворити вже не зможе! Я чула, як дохтур Ользі шептав, - із поважним виглядом повідомляла всім повненька жіночка років п’ятдесяти у сірій сукні з подертим рукавом.\n-\tОт лихо! Такий же голос мав ангельський!\n-\tОт нещастя… - бідкались люди.\n© George, 25-05-2018\n© Avtor, 22-05-2018\nБогам палити шкідливо\n© Sholar, 22-05-2018\n© Уляна Янко, 22-05-2018\n© ВЛАДИСЛАВА, 21-05-2018\nЗгенеровано за 0.56575798988342 сек.


Матеріально-технічне забезпечення - Метелик\nHome » Публічна інформація » Матеріально-технічне забезпечення\nДошкільний навчальний заклад розташований в типовій двоповерховій будівлі, загальною площею 937,9 кв.м. Проектна потужність закладу складає 96 місць Заклад розрахований на 6 груп, на даний час всі групи функціонують. Дитячий садок працює за п’ятиденним робочим тижнем та 10,5-годинним режимом роботи. Відповідно до потреб батьків відкрито одну дошкільну групу з 12-годинним перебуванням дітей.\nТериторія дошкільного закладу та його будівля відповідають санітарним нормам. Заклад має огорожу по всьому периметру. Кожна група має окремий ізольований майданчик із зеленими насадженнями, на яких встановлені пісочниці, ігрове обладнання. Для виконання завдань розумового, екологічного та трудового розвитку дошкільнят облаштовано городні ділянки, естетично оформлені квітники, висаджено фруктові та декоративні дерева і кущі.\nВ групових приміщеннях створені необхідні умови для належної організації життєдіяльності дітей. Групові приміщення забезпечені твердим та м’яким інвентарем, відповідають санітарно-гігієнічним нормам. У групах є технічні засоби навчання, сучасне розвивальне та ігрове обладнання. До послуг дітей цікаві навчально-розвивальні посібники та іграшки, які розміщені в ігрових осередках і створюють умови для розвитку творчої та пізнавальної активності дошкільників.\nОбладнаний методичний кабінет, облаштовано місце для роботи практичного психолога, музичних керівників.\nВ музичній залі є сучасні технічні засоби навчання: музичні центри, телевізор. Оскільки, окремого приміщення для занять з фізкультури в ДНЗ не передбачено, спортивні свята та розваги відбуваються у музичній залі, де є необхідний спортивний інвентар. Окрім того, у кожній групі створені та наповнені необхідним обладнанням та атрибутами для рухливих ігор центри рухової активності.\nДля задоволення потреб художньо-естетичного напрямку освітньої діяльності придбані та власноруч виготовлені різні види театру: ляльковий, пальчиковий, тіньовий, настільний, на фартухах.\nПедагоги мають можливість користуватися підключенням до інтернет мережі, Wi-Fi .


Згідно з Талмудом Книга Рути йшла першою в третій частині єврейської Біблії, «Писаннях»; однак новіша юдейська традиція ставить її поруч з іншими чотирма книгами – Піснею пісень, Плачем Єремії, Книгою Проповідника та Книгою Естери – для читання з нагоди певних свят. Книгу Рути читають під час свята П’ятдесятниці, яким завершуються жнива. Ймовірно, Книгу Рути пов’язали з цим святкуванням через те, що її сюжет розгортається в антуражі жнив, містить потужний мотив плідности, показує, що перемога й радість восторжествує.\nПроте в грецькому Старому Заповіті (Септуагінті) Книгу Рути розміщено після Книги Суддів, тож вона опиняється серед книг другої частини єврейської Біблії, «Пророків». Це розміщення – продиктоване, мабуть, тим, що зміст і Книги Рути, і Книги Суддів стосується того самого періоду – було перейнято і в латинській Біблії (Вульгаті), й у християнській традиції. Первісним, однак, можна вважати те розміщення Книги Рути, яке вона має в єврейській Біблії.\nЮдейська традиція приписує авторство Книги Рути Самуїлові, проте нещодавні дослідження пропонують різні дати укладення книги в проміжку від раннього монархічного періоду до періоду після вигнання. Як аргументи на користь того чи іншого датування наводять і розміщення Книги Рути в єврейській Біблії, і лінгвістичні спостереження, і те, що вона виступає проти своєрідного «націоналізму» та партикуляризму в еру Ездри та Неемії. І все ж брак певности щодо датування та авторства Книги Рути не є суттєвою перешкодою для належної оцінки її змісту та ідеї.\nПерсонажі книги – це Елімелех з Віфлеєму, його жінка Ноомі, двоє їхніх синів Махлон та Кілйон, їхні жінки-моавитянки Орпа та Рута, а ще родич Елімелеха Боаз. Імена персонажів характерні саме для цієї книги: вони особливо значущі в її контексті. Ім’я «Елімелех» – «царем є мій Бог» – вказує на період, коли Ізраїль не мав царя-людини. Значення імені «Ноомі» пов’язане з утіхою та приємністю: власниці цього імени випала гірка доля в житті, та врешті-решт усе обернулося великою втіхою. Ім’я «Махлон» натякає на кволість, «Кілйон» – на знищення або виснаження: носії цих імен померли молодими, не залишивши потомства. Ім’я «Орпа» пов’язане з єврейським словом, що означає потилицю, або із семітським словом, що означає хмару. У оповіді Орпина любов та послух своїй свекрусі не дозволяють розглядати її в негативному світлі, на що, здавалося б, натякає ім’я.\nІм’я «Рута», ймовірно, виводиться зі слова зі значенням «товариство» або ж з іншого, зі значенням «збадьорення». Усе своє життя Рута присвячувала свекрусі. Значення імені «Боаз» виведено із єврейського вислову, що означає «у ньому сила». В оповіді Боаз постає заможним, авторитетним і владним чоловіком; він – людина великої моральної та духовної сили, міцно опертої на силу Бога. Оповідь засвідчує, що жоден із персонажів не заслуговує осуду: усі вони якнайкраще користають із того, що їм дано для спільного життя.\nКнига Рути, як і Книга Йони, представляє ширший світогляд, ніж Книги Ездри та Неемії. Вона породжує дух універсалізму, здатний руйнувати бар’єри відчуження та упереджености; вона щиросердно вітає доброту, хоч би де вона трапилася. У Книзі Рути бути чужоземцем не означає щось само собою погане чи відразливе. Люди скрізь є творіннями Божими, тож до них усіх треба ставитися доброзичливо.\nКнига Рути – гарна історія: вона противиться всякій спробі побачити в ній лише якусь одну мету. Хоч із якого боку на неї поглянемо, неминуче зауважимо незламну стійкість і людяність. У ній не пропущено нічого, що є суттєвим для досконалого людського життя та поведінки. Сама історія універсальна і трансцендентна у своїй самодостатності. Це прекрасна і сильна оповідь про Бога – причину всіх причин; оповідь, актуальна для всіх часів і всіх обставин.\nЯк читати Книгу Рути\nКнига Рути перейнята тим, щоб якнайчіткіше висвітлити значення спільноти і вплив, який вона справляє на людське життя та існування. Її мета – якомога виразніше показати, що силою, яка оберігає міцні та здорові людські взаємини у всіх життєвих перипетіях, є те, що німецька мова влучно передає словом Gemeinschaftstreue – «вірність спільноті». Щоб уможливити для читача якнайлегше і якнайприємніше сприйняття цієї ідеї, автор вдається до оповідного жанру. Отож читачеві слід підходити до Книги Рути, усвідомлюючи, що автор пропонує щось значуще та цікаве, подане у вигляді історичної оповіді.\nМожна порадити читачеві перед тим, як переходити до коментаря, прочитати усю Книгу Рути, щоб вловити її хід думки. Це неважко: книга дуже коротка. Тоді поданий нижче коментар виявиться тим, чим його задумано: супутником на шляху до кращого розуміння тексту через вивчення його розділ за розділом.\n17:1-18:31 – Святилище Михи Ця секція книги Суддів містить декілька незалежних нарисів, об’єднаних в один твір за допомогою майстерних редакторських ... Читати далі\n1:1-5 – Родина Елімелеха та Ноомі Перший вірш Книги Рути в загальних рисах повідомляє нам про період, коли жила сім’я ... Читати далі


Купить Сир Любительський від Eco Milk за найкращою ціною з доставкою\nСир Любительський від Eco Milk\nЛюбительський сир - м'який сичужний сир, який одержують з натурального коров'ячого молока з додаванням чистих культур молочнокислих бактерій. Приготування сиру виключає обробку високими температурами, завдяки чому в ньому зберігаються всі корисні властивості. Цей продукт є джерелом вітамінів, макро та мікроелементів.\nЛюбительський сир має ніжну однорідну консистенцію та м'який кисломолочний смак. Вживання сиру впливає на функціонування організму, зокрема на травну систему. Чудово підходить для сніданків, використовується в салатах та як додаток до різноманітних страв.\nПерш ніж вжити сир, рекомендується витримати його при кімнатній температурі протягом 2-3 годин. Смак буде більш тонкий та насичений.\nТермін зберігання: Зберігати в холодильнику при температурі не вище + 4 С˚ - 7 днів.\nЕнергетична цінність - 213 ккал\nбілків - 15.2 гр;\nжирів - 13.3 гр;\nвуглеводів - 0 гр.\nСир Адигейський 40% від Eco Milk 99 грн.\t/ шт\nСир Бринза "Болгарська" 30% від Eco Milk 99 грн.\t/ шт\nСир Моцарелла від Eco Milk 116 грн.\t/ шт\nСир Фермерський з зеленню 40% від Eco Milk 114 грн.\t/ шт


Спрощенка: Кабмін «погуляє» за рахунок місцевих бюджетів... | УНІАН\nСпрощенка: Кабмін «погуляє» за рахунок місцевих бюджетів...\n18:31, 27 жовтня 2011\nВР прийняла урядовий закон про «спрощенку». Кабмін пом`якшив позиції через бажання підняти свій авторитет у бізнес-середовищі. Та й збитків не матиме від подібних поступок. Усі витрати ляжуть на місцеві бюджети...\nВерховна Рада після тривалих доопрацювань таки внесла зміни до Податкового кодексу і ряд законодавчих актів щодо спрощеної системи оподаткування (законопроект № 8521). Якщо Президент підпише прийнятий минулого тижня закон, то вже з 2012 року українським платникам єдиного податку необхідно буде кардинально перебудувати свою роботу.\nЦей закон повинен був бути прийнятий ще в першому кварталі 2011 року, але уряд і парламент затягнули процес більш ніж на півроку. Причому затримка завдала Україні серйозної шкоди. Ще до схвалення документа Верховною Радою глава Ради підприємців при Кабінеті Міністрів Леонід Козаченко під час засідання Економічної ради громадських об`єднань, асоціацій промисловців, підприємців та роботодавців констатував, що введення Податкового кодексу призвело до відходу в «тіньовий» сектор більше 30% малого бізнесу країни. Озвучена цифра, швидше за все, є перебільшеною, але той факт, що після набуття чинності норми про заборону відносити витрати на товари і продукцію, придбані у платників єдиного податку, багато «спрощенців» через втрату значної частини клієнтів змушені були згорнути свою діяльність, є безперечним.\nНа фоні таких тенденцій прийняття закону є позитивом, оскільки дає чіткий сигнал підприємцям щодо їхніх перспектив. Між тим, документ досить суперечливий. У порівнянні з нинішньою моделлю, він суттєво ускладнює систему оподаткування. Але ключовим нововведенням є те, що підприємці мають ширший діапазон варіантів «спрощенки».\nЗакон встановлює чотири групи бізнесу, які зможуть працювати за спрощеною системою.\nДо першої групи належать дрібні підприємці з розміром доходу до 150 тис. грн., які не мають найманих працівників і займаються торгівлею на ринках та наданням побутових послуг (перелік послуг затверджено законом). Ставка податку для таких підприємців встановлюється в розмірі від 1 до 10% мінімальної заробітної плати.\nДо другої групи підприємців, до яких застосовується спрощена система, належать фізичні особи, які мають розмір доходу 1 млн. грн. і право наймати 10 працівників. Сплата податку визначена на рівні від 2 до 20% мінімальної заробітної плати.\nДо третьої групи належать фізичні особи-підприємці з розміром доходу, який не перевищує 3 млн. грн., і кількістю найманих працівників до 20 осіб. Сплата податку - 3% (якщо суб`єкт є платником ПДВ) або 5% (якщо суб`єкт не є платником ПДВ).\nДо четвертої групи належать підприємці або юридичні особи, розмір доходу яких не перевищує 5 млн. грн., вони можуть наймати 50 працівників. Сплата податку - 3% або 5%.\nНовацією закону стало також скасування жорстких норм відповідальності за перевищення ліміту виручки, що дає право на використання спрощеної системи оподаткування. Відтепер платник єдиного податку не ризикує втратити своє свідоцтво, а буде зобов`язаний заплатити додатковий податок з обсягу виручки, що перевищує ліміт. Для фізичних осіб - 15%, для юридичних - подвійна ставка єдиного податку.\nЗаконом також визначено сфери діяльності, на які спрощена система оподаткування не поширюється. До числа таких належать: проведення азартних ігор; обмін іноземної валюти; виробництво і продаж підакцизних товарів, дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння; діяльність у сфері фінансового посередництва (крім діяльності у сфері страхування); діяльність з надання послуг пошти та зв`язку; діяльність з продажу предметів мистецтва та антикваріату, діяльність з організації торгів (аукціонів) виробами мистецтва, предметами колекціонування або антикваріату; діяльність з організації, проведення гастрольних заходів.\nКрім того, окремі обмеження встановлені для фізичних осіб - підприємців. Відтепер спрощена система оподаткування не поширюється на діяльність у сфері аудиту, операції з надання в оренду земельних ділянок, загальна площа яких перевищує 0,2 гектара, житлових приміщень, загальна площа яких перевищує 100 квадратних метрів. Для юридичних осіб введено додаткове обмеження: не можуть використовувати спрощену систему оподаткування суб`єкти, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25%.\nПозитивним нововведенням для підприємців також є отримання «права на відпустку». Законом передбачається, що платники єдиного податку першої та другої груп, які не використовують працю найманих працівників, звільняються від сплати єдиного податку протягом одного календарного місяця на рік на час відпустки, а також на період хвороби, підтвердженої копією листа (листами) непрацездатності, якщо вона триває 30 і більше календарних днів.\nЗагалом, закон про спрощену систему оподаткування вийшов досить сприятливим для підприємців. Пом`якшення позиції уряду в цьому питанні, очевидно, зумовлено його бажанням хоч трохи підняти свій авторитет в бізнес-середовищі. Однак не менш важливе значення відіграє той факт, що з набуттям чинності Податкового кодексу єдиний податок зараховується до місцевих бюджетів. Кабмін не матиме ніяких збитків від подібних поступок підприємцям в плані зниження фіскального навантаження. Усі витрати ляжуть на місцеву владу, а за «чужий рахунок» можна і «погуляти»...\nОлексій Левицький (для УНІАН)


У Львові левів вдягнули у вишиванки – Львівська мануфактура новин\nУ Львові левів вдягнули у вишиванки\nСьогодні, 19 травня, в Україні відзначають День вишиванки. З цієї нагоди фігури левів-охоронців міської ратуші та найбільшого лева міста одягнули у вишиванки. Про це повідомили у пресслужбі Львівської міської ради.\n«Скульптури левів-охоронців Ратуші на площі Ринок у вишиванки одягнули працівники міського управління внутрішньої політики. А статую лева, яку встановили до сторіччя ЗУНР на вул. Городоцькій, 40, у вишиванку одягнули працівники управління молодіжної політики міста та студентська рада Львова», – йдеться у повідомленні.\nДодамо, Всесвітній день вишиванки почали відзначати у 2006 році. Спершу вишиванки одягнули кілька десятків студентів та викладачів Чернівецького національного університету. Однак згодом свято розрослося до всеукраїнського рівня, до нього почала долучатися українська діаспора по всьому світу.


26 червня, 2019 11:54\nВідомство подало клопотання про позбавлення Никанора Мелії з партії "Єдиний національний рух" депутатської недоторканності.\nПрокуратура Грузії звинуватила Никанора Мелію з партії "Єдиний національний рух" в організації штурму парламенту 20 червня. Про це повідомляє Deutsche Welle.\nТак, у Грузії шостий день тривають масові протести. Кілька тисяч людей зібралися біля будівлі парламенту в Тбілісі у вівторок, 25 червня. Невдоволення мітингувальників викликав, зокрема, намір грузинської прокуратури заарештувати Мелію.\nЗазначається, що прокуратура вже подала клопотання про позбавлення Мелії депутатської недоторканності, щоб помістити політика в слідчий ізолятор.\nВодночас учасники протесту продовжують закликати до відставки глави грузинського МВС Георгія Гахарії. Демонстранти змогли направити йому свої вимоги в смс-повідомленні, оскільки з трибуни їм назвали номер мобільного телефону міністра.\nСвоєю чергою, прем'єр-міністр Грузії Мамука Бахтадзе звинуватив лідерів ЄНР у провокуванні штурму парламенту.\nРазом з тим, опозиційні депутати залишили грузинський парламент на знак протесту проти ігнорування правлячою партією вимог протестувальників.\nНагадаємо, 25 червня спікером парламенту Грузії обрали лідера парламентської більшості, представника керівної партії "Грузинська мрія" Арчіла Талаквадзе. Зокрема, на цій посаді він змінив Іраклія Кобахідзе, який пішов у відставку на тлі акцій протесту в центрі Тбілісі.\n24 червня влада Грузії пообіцяла виконати одну з ключових вимог протестувальників.\nРаніше у лікарнях Тбілісі продовжили лікування 28 осіб, які постраждали в ході протестів 20-21 червня.\nГрузія, прокуратура, акція протесту, мітинг, опозиція


У Львові запустили портал відкритих даних міста | Інформаційний портал UA: ЛЬВІВ\nУ Львові запустили портал відкритих даних міста\nДомашня / Новини / Львівщина / У Львові запустили портал відкритих даних міста\nСьогодні у Львові презентували портал відкритих даних міста. Місто Лева стало першим в Україні, де з’явився портал відкритих даних, передає «Вголос».\nЛьвів приєднався до Міжнародної хартії відкритих даних, основними засадами якої є прозорість та демократичність. Такий ресурс повинен посприяти не лише розвитку демократії, але й прогресу в економіці та зменшенню рівня корупції.\nПортал дає можливість переглядати усі звіти, цифри та дані, пов’язані з роботою адмінустанов, транспортних структур, медичних закладів та інших інстанцій Львова. Загалом, портал налічує 47 наборів даних та більше сотні баз даних, які будуть постійно оновлюватися та доповнюватися.\nНа сайті відкритих даних Львова можна проконтролювати звітність про обіг цифр, якими оперують чиновники, ЗМІ, медичні заклади. Оприлюднення таких даних є спробою знищити корупцію, що існує в установах такого типу.\nОчільники проекту обіцяють регулярно оновлювати та доповнювати дані, які розміщені на сайті. Фінансова звітність комунальних підприємств буде оновлюватися щоквартально. Оновлення всіх інших даних, за словами менеджерів проекту, відбуватиметься залежно від попиту на таку інформацію.\nПереглянути вміст порталу відкритих даних міста можна на сайті.


Brown Ale. Пиво Коричневий Ель купити з доставкою в Києві в магазині Море Пива\nПиво коричневий ель з доставкою в Києві\nПиво Brown Ale в Києві - гарячий привіт з Великобританії\nКоричневий ель, як і багато інших популярних в нашій країні стилів, з'явився в Англії. Цей термін лондонські пивовари використовували для опису свого сорту м'якого темного елю вперше ще в XVII столітті. В ті часи такий напій варився зі стовідсоткового коричневого солоду, а оскільки світлий коштував на порядок дешевше, пивовари вирішили переходити на світле пиво. Високий податок на темні стилі тільки переконав їх у цьому рішенні. Аж до кінця XIX століття пиво браун ель було незаслужено забуте. На щастя, сьогодні його виробництво відродили, і ми з вами можемо із задоволенням пропустити келих-другий цього чудового англійського напою.\nПиво Brown Ale - характеристики знаменитого пива Великобританії\nТрадиційний англійський напій темного кольору. Під цей опис підходить не тільки знаменитий чай, але і не менш знамените пиво браун ель. Одним з найвідоміших сортів, мабуть, вважається Newcastle Brown Ale, хоча все ж рекомендуємо вам пити не тільки цю марку, але і спробувати творіння інших виробників. Звичайно, цей стиль доволі важко охарактеризувати, оскільки є регіональні відмінності між північною і південною варіаціями, але в цілому можна виділити такі характеристики:\nКолір. І хоча пиво носить назву «Коричневий ель», в реальності у нього дуже широкий спектр відтінків. Зазвичай воно насичено мідного кольору, хоча іноді зустрічаються сорти від світло-бурштинового до темно-коричневого.\nСмак. На півночі елі міцніше, з вираженим солодовим або горіховим смаком, в той час як на півдні вони легші і солодші. А американські аналоги і зовсім більш сухі, та ще й з нотками цитруса.\nАромат. Ви безумовно оціните нотки карамелі і горіхів, які характерні для більшості сортів пива Brown Ale. Іноді можна відчути іриски, бісквіт і навіть каву.\nНайбільш смачне і ароматне пиво Brown Ale - тільки в нашій мережі\nХочете отримати насолоду від улюбленого стилю, але не знаєте, де ж в Києві купити Brown Ale? Заходьте в будь-який з наших магазинів і обирайте вподобану марку. Навіть якщо у вас немає якихось конкретних побажань, наші компетентні консультанти допоможуть вам зробити правильний вибір, грунтуючись на ваших смакових перевагах. Що ж робити, якщо хочеться випити пиво браун ель, але бажання виходити з дому немає? В такому випадку просто скористайтеся нашою зручною доставкою. Для цього потрібно зайти в каталог, обрати відповідний за смаком і ціною Brown Ale, доповнити його нашими закусками і оформити замовлення. Вже через годину кур'єр стоятиме на порозі вашого будинку, і ви зможете насолодитися улюбленим напоєм і снеками.


Економіка Гаїті — Вікіпедія\nРеспубліка Гаїті — надзвичайно відстала країна в Центральній і Південній Америці та одна з найбідніших держав світу. 60% населення безробітні, 50% — неписьменні, 4/5 населення живуть за межею бідності. СНІДом заражені 6% населення — 5% сільського, 12% міського.\n2 Економічна історія\n5.2 Автомобільні дороги\n5.3 Найбільші порти\nГаїті поділяється на 10 департаментів. Департаменти поділяються на 41 округ та 133 комуни.\n1 — Артибоніт\n2 — Центральний\n3 — Гранд-Анс\n4 — Ніп\n5 — Північний\n6 — Північно-Східний\n7 — Північно-Західний\n8 — Західний\n9 — Південно-Східний\n10 — Південний\nУ колоніальний період Гаїті експортувала культури плантацій — бавовна, кава, какао. Спеціалізація на експорті сільськогосподарських продуктів зберігається і нині. До 70-х років промисловість Гаїті була представлена дрібними підприємствами легкої та харчової промисловості, що виготовляли текстиль, цемент, фарби, мило, взуття та переробну сільськогосподарську продукцію. У 70-х роках на острові були побудовані експортоорієнтовані підприємства з виробництва електроніки, іграшок і взуття. Туризм став грати важливу роль в економіці країни, проте в 80-х роках потік туристів скоротився через поширення СНІДу і через нестабільну політичну ситуацію\nВВП на душу населення, $\n1 1980 8037 1482 18\n2 1981 8526 1544 8.1\n3 1982 8709 1550 8.5\n4 1983 9074 1586 8.8\n5 1984 9475 1627 8.1\n6 1985 9850 1661 8.5\n7 1986 10049 1665 8.5\n8 1987 10246 1667 −5.0\n9 1988 10657 1714 2.9\n10 1989 10738 1693 10.9\n11 1990 11268 1740 20.4\n12 1991 11882 1802 19.0\n13 1992 11510 1712 21.3\n14 1993 11136 1623 18.8\n15 1994 10014 1428 37.4\n16 1995 11230 1566 30.2\n17 1996 11.917 1624 21.9\n18 1997 12.443 1747 16.2\n19 1998 12.856 1766 13.5\n20 1999 13.395 1801 8.0\n21 2000 13.806 1817 11.0\n22 2001 13.900 1802 16.7\n23 2002 14.156 1785 9.6\n24 2003 14.513 1798 26.7\n25 2004 14.333 1744 28.3\n26 2005 14.917 1783 16.8\n27 2006 15.604 1832 13.1\nУ сільському господарстві зайнято дві третини населення. Оброблювані землі становлять третину території країни. Безземельні селяни складають майже половину сільського населення. Обробка землі ведеться примітивними засобами. Розвиток сільського господарства утруднено через умови ландшафту — добре зрошувані землі знаходяться в гірських районах, що не дозволяє розгортати великі господарства, а рівнини занадто посушливі. Кава, бавовна і какао-боби — основні продукти експорту Гаїті. Для внутрішнього споживання вирощуються також картопля, рис, просо, банани, кукурудза.\nНа Гаїті знайдені родовища золота, бокситів, молібдену і міді, але вони слабо освоєні і добуваються в малій кількості. Добувна промисловість не грала істотної ролі в промисловості країни. Головні галузі промисловості — харчова, цементна і д.р.\nПротяжність автомобільних доріг становить приблизно 4 тис. кілометрів, але більша їх частина не має твердого покриття і тому вони непридатні в сезон дощів. Між головними містами країни прокладені дороги з твердим покриттям, є залізниці.\nвсього — 14 , в тому числі:\nз твердим покриттям — 4\nбез твердого покриття — 10\nвсього — 4160 км, у тому числі:\nз твердим покриттям — 1011 км\nбез твердого покриття — 3149 км\nНайбільші порти[ред. | ред. код]\nЖакмель, Жеремі, Кап-Аїтьєн, Ле-Ке, Мірагоан, Пор-де-Пе, Порт-о-Пренс, Сен-Марк.\nТелефонні лінії — 145 300 .\nМобільні стільникові телефони — 140 тисяч. Внутрішній зв'язок незадовільний. Послуги міжнародного зв'язку лише трохи кращі. Код — 509. Є 1 наземна супутникова станція Інтелсат (Атлантичний океан).\nРадіомовні станції :\nТелевізійні мовні станції — 2 (і кабельна служба телебачення) (1997).\nІнтернет-код країни — .ht\nКількість користувачів Інтернету — 650 тис. (2006 рік).\nГрошова одиниця Гаїті — ґурд (HTG). Емісію здійснює Банк Республіки Гаїті. Золотовалютні резерви Гаїті складають приблизно 80640000 доларів, зовнішній борг — 1,2 млрд, отримання економічної допомоги — 150 млн.\nЕкспорт: $ 493 млн\nСтатті експорту: текстиль, кава, какао\nПартнери по експорту: США 80%, Домініканська республіка 7,6%, Канада 3%\nІмпорт: $ 1548000000\nСтатті імпорту: продовольство, машини і устаткування, паливо\nПартнери по імпорту: США 46,5%, Нідерландські Антильські острови 11,9%, Бразилія 3,8%\nЩороку Гаїті відвідують близько 400 тис. туристів. Країна приваблює їх своєю природою (територія острова вважається однією з найбагатших видовим складом рослинності серед усіх островів Карибського моря). Популярним напрямком є піший туризм в національних парках Макайя і Ла-візит. Є також декілька кінних маршрутів, які зазвичай прокладаються по гірських районах. Розвинуті безліч видів активного морського відпочинку — плавання, дайвінг, сноркелінг, віндсерфінг та ін.\nНайпопулярнішою серед туристів є столиця Гаїті Порт-о-Пренс. Головні пам'ятки: готель Олоффсон, розташований в колоніальному особняку XIX ст., собор Катедраль-де-Порт-о-Пренс, собор Нотр-Дам, собор Катедраль-де-Сан-Триніті, площа Героїв незалежності, статуя Невідомого раба, форт Сан-жак, Національний Палац, замок Лаферьєр, особняки Гіндербред і Делфі, Національна бібліотека і будівля Національного архіву, Національний музей, Музей національного пантеону і Музей гаїтянського мистецтва коледжу Сен-Пьер.\nДруге за відвідуваністю місто Кап-Аїтьєн. Палац Сан-Сусі лежить в оточенні вишуканих садів на південній околиці міста. Найкращий час для відпочинку на Гаїті — зимовий період, коли погода помірно тепла, а вологість невисока.\nГаїті у Всесвітній книзі фактів ЦРУ\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Економіка_Гаїті&oldid=28004061


Розкрито секрети прискорення інтернету на смартфонах Xiaomi з MIUI\nGSMinfo 3 дні тому\nВ редакцію GSMinfo час від часу приходить одне і теж запитання, яке виглядає приблизно ось так:\n“Добрий день! Підкажіть будь ласка, чи можна якось прискорити мобільний інтернет? В селі постійна проблема з мережею, буває навіть музику завантажити проблематично. Чув що є якісь програми, які налаштовують інтернет. Можете щось порадити? Наперед дякую.”\nДійсно, в магазині додатків від Google, ще багато років тому з’явилися перші програми з гучними назвами, за типом «Прискорювач інтернету», що обіцяють після натискання всього однієї кнопки, вирішити всі ваші проблеми з доступом до всесвітньої павутини.\nБагато з них навіть перебували в топі по завантаженнях і потрапляли в рекомендаційні списки\nАле хотілося б раз і назавжди розвіяти міф про те, що існує «чарівна програма», яка в один клік налаштує ваш смартфон саме так як потрібно, адже без рут прав і вашого особистого втручання це просто неможливо.\nУ питанні швидкості мобільного інтернету все індивідуально і існує занадто багато параметрів, які впливають на кінцевий результат. Однак дещо зробити все-таки можна, але підкреслимо, що ці рекомендації допоможуть не кожному з вас.\nВідмітимо, що вимірювати швидкість інтернету ми проводили за допомогою програми «Speedtest».\nОтже, ось наші результати до настройки смартфона:\nПерейдемо до прискорення. Заходимо в в «Налаштування» -> Sim-карти і мобільні мережі -> вибираєте сімку з якою ви потрапляєте в мережу -> Точки доступу (APN). Натискаєте на стрілочку навпроти вашого оператора, потім робите так само з рядком «APN».\nДалі вам потрібно записати стандартні настройки (щоб повернути все як було якщо буде потрібно), а після цього написати в полі, що з’явилося таке значення, в залежності від оператора:\nПотім натискаєте «OK» -> «Ще» (в самому низу екрану) -> «Зберегти».\nТепер, перегорнувши нижче знаходимо в пункт «Канал», і знявши галочку з «Не вказано» виставляєте все як на знімку нижче. Після знову натискаєте «OK» -> «Ще» -> «Зберегти» і перезавантажувати смартфон.\nОсь наші результати після завершення настойки:\nXiaomi показала недорогий Redmi Note 9T зсередини\nСтало відомо чому в Україні WhatsApp так сильно поступається Viber\nHONOR 20 Lite вперше показали на живих фото\nРозетка запустила вкрай важливу для українців послугу


Рік Жовтого Собаки унікальний: як він змінить світ? – Особлива\nВсе людство і разом з ним Україна переживає етап великих змін – на зміну попередньої багатотисячолітньої епохи приходить нова, яка також триватиме не одну тисячу років. Дві епохи – нову і стару – поділяють “13 крилатих років”. Відлік почався 2011 року, і сьогодні ми знаходимося майже “на екваторі” цього унікального відрізка часу.\nПерші шість років були відзначені досить жoрcткими, некомфортними перетвореннями, але 2018 рік, рік Жовтого Земляного Собаки, повинен стати першим роком, коли трансформації стануть більш м’якими і гармонійними. Від Собаки також слід очікувати й інших позитивних речей.\nПро це розповів мaг ведичної традиції Ігор Мехеда.\nМи знаємо про існування безлічі езoтeричних шкіл, кожна з яких представляє свою астрoлогічну систему. Наприклад, більшість з нас знайомі з західної астрoлогією, хтось чув про авестийску астрoлогію, про індійську астрoлогії джйотіш. Є також монгольська школа астрoлогії, японська. Систем багато, але дивно те, що всі вони збігаються в ключових позиціях – як в математиці. Є багато способів вирішення рівняння, але в результаті змінні у всіх способах рішення одні й ті ж самі.\nОсновні езoтeричні школи світу орієнтовані на те, що 2018 рік буде роком Жовтого Земляного Собаки.\nДо речі, якщо розглядати питання з точки зору ведичної астрoлогії, то в “Бхагавад-гіті” сказано, що чергова планетарна ніч закінчиться і почнеться новий планетарний день, коли Сонце, Місяць і Юпітер будуть в знаку Рака в сприятливій констеляції до зірки Сіріус. 13 липня 2013 року ця констеляція сталася.\nДо речі, 8 липня 2013 астрoноми зафіксували комету Ісон, яка пройшла через сузір’я Рак, Лев, Діва, Терези і Скорпіон і в 7-му градусі Стрільця. Коли комета була по інший бік сонячного диска, в ніч на 29 листопада, вона вибyхнула. Буквально через дві години після вибyху комети у нас в державі почався Майдан. Люди почали вимагати змін. Подібні процеси відбулися і на півночі Мексики, і в Таїланді, і по всьому світу.\nПроте в перші роки зміни були досить жoрсткими – вони супроводжувалися протистоянням, крoвопролиттям і тому подібним. Перші п’ять років після закінчення планетарної ночі всі сили рухалися в дуже жoрсткому руслі – як гірська річка, яка з усіх боків обмежена величезними скелями і може текти тільки по цьому вузькому руслу.\nХотів би також пояснити, яку планету слід вважати планетою 2018 року. Більшість астрoлогічних шкіл чомусь вважає, що цей рік буде знаходитися під владою планети Меркурій, який відповідає за торгівлю, податки, транспорт, зв’язок, інтернет, аеропорти, залізниці та за все, що рухається.\nЦі характеристики року дивним чином збігаються з прогнозами, які озвучили астрoлоги Азії – вони, спираючись на Жовтого Собаку, кажуть, що цей рік буде періодом стабільності і безболісного вирішення наболілих питань. А це за описом більше підходить до Венери, а не до Меркурія. Меркурій – планета безперервного, часто хаотичного і безглуздого руху. У наступному році цього бути вже не повинно.


Перший цьогоріч прямий авіарейс з Вінницького аеропорту до Чорногорії вилетів 11 червня\nПерший цьогоріч прямий авіарейс з Він...\nПерший прямий авіарейс з Вінницького аеропорту до Чорногорії вилетів у понеділок, 11 червня. Наступні - за графіком, кожні 10 днів. Перші відпочиваючі купували туристичні путівки на 10 днів за акційною ціною у 399 євро. До суми увійшли вартість квитків у обидва боки, проживання і сніданки.\nЦього року (прямі літні рейси з Вінниці до Чорногорії функціонують другий рік поспіль. -- Авт.) рейси до Чорногорії здійснює авіакомпанія "МАУ" (Міжнародна Авіакомпанія України - Ukraine International Airlines) літаком "Боїнг-737" на 167 посадочних місць. Тривалість перельоту - одна година 40 хвилин. Приземлятимуться літаки у місті Тіват.\n- Поки до Чорногорії заплановано 15 перельотів. Наступний виліт - 21 червня, - розповідає директор Комунального підприємства "Аеропорт Вінниця" Ярослав Мазурець.\n- Зараз при мінімальному фінансуванні аеропорту майже готовий центральний зал і зона митного контролю, - сказав Юрій Медвєдєв, заступник голови Вінницької обласної Ради. - Звичайно, якщо говорити про пасажирські рейси, вони - збиткові.\nОсновне завдання - створити комфортні умови. Бо це своєрідний престиж області, коли працює санавіація і аеропорт. Тому нам обов\_'язково потрібно подумати про те, щоб було завантаження вантажними рейсами. Тоді аеропорт зможе заробляти.\nЗа словами заступника голови облРади, наразі розробляється програма щодо регулярних рейсів хасидів з Ізраїлю, які традиційно прибувають на свої релігійні свята до Умані.\nНайближчим часом Вінницький аеропорт планує здійснювати рейси і до Москви. Керівництво аеропорту наводить цифри: за рік зі Жмеринки, Вінниці і Козятина до Москви понад 20 тисяч пасажирів купують квитки за ціною 900 гривень в один бік. "Аеропорт" пропонуватиме квиток за $300 у обидва боки.\nЯк ми повідомляли раніше, КП "Аеропорт Вінниця" буде задіяний і під час Євро-2012. Саме тут буде стоянка для літаків, які прилітатимуть на футбольні матчі до України.\n11 червня 2012 - 20:26


Сервісний центр "КРОК-ТТЦ" має цілковиту підтримку від виробника, що охоплює технічну підтримку, необхідну для ремонту технологічного і специфічного обладнання, навчений висококваліфікований персонал, сервісну документацію. Радимо вам довіряти ремонт вашої техніки тим, хто має великий досвід в ремонті і довіру виробників техніки.\nЯкщо гарантія на Вашу техніку вже закінчилася або пристрій вийшов з ладу через порушення правил експлуатації, Ви можете скористатися послугою нашого сервісного центру. Для цього необхідно принести несправну техніку до нас в сервісний центр або замовити послугу З дому в ремонт, аби ми могли забрати на ремонт ваш мобільний пристрій.\nЗагальна вартість ремонту узгоджується з клієнтом і після виконання ремонту і проходження відділу технічного контролю проводиться оплата за фактом отримання пристрою (в сервісному центрі або у відділенні кур'єрської служби при відправці післяплатою) або перераховуються кошти за безготівковим розрахунком.\nГарантія на замінені оригінальні деталі становить 3 місяців.


Аптечка купити —\nСумки та аптечки Головна памятка кожному туристу — у кожного туриста з собою повинна бути спеціальна аптечка мандрівника! Туристична аптечка має містити необхідний комплект лікарських препаратів, який допоможе Вам впоратися з можливими нездужаннями і травмами в польових умовах.\nАптечка офісна Апполо призначена для надання само — і взаємодопомоги в офісах. Аптечка офісна також має іншу назву: Аптечка першої допомоги для оснащення робочих кабінетів, установ та організацій.\nPolisorb, Аптечка в дорогу, аптечка для дитини\nАптечка в дорогу, аптечка для дитини Бувають різні ситуації в дорозі або на самому піку відпочинку, коли раптова недуга руйнує всі Ваші плани. Тому не будьте легковажними! Краще заздалегідь передбачити ситуації, які можуть виникнути, і взяти від них спасіння, тобто ліки.\nВанночка для ніг Зігріває, Рецепти бабусі Гафії Аптечка Гафії (арт.\nРецепти бабусі Гафії Аптечка Гафії — Ванночка для ніг «Зігріваюча» Опис Догляд та увага — це природні турботи всіх жінок про своє тіло. Щоб зняти повсякденне втому з ніг, розмякшити стопи і заспокоїти їх після важкого дня, фірма «Рецепти бабусі Гафії» розробила чудову зігріваючу ванночку для ніг.\nАптека №5+ (Харків) — середньо (3 відкликання ) Телефон: (057) 758-89-76, 717-50-20 Час роботи: цілодобово 51.75 грн. Аптечка універсальна про/к @, КФТ ТОВ (Україна, Київ) 65.55 грн. Аптечка автомобільна 1 (без буторфанола) @, КФТ ТОВ (Україна, Київ)


Продаж neoplan в Україні , сторінка №1\nКупити Автобус Неоплан (Neoplan) в Україні\nБагато туристичні компанії шукають комфортабельні автобуси для транспортування туристів. При цьому найчастіше вони орендують такі автобуси, але на AUTORINOK.UA можна знайти прийнятні варіанти для їх придбання. Легко продати або купити Neoplan зараз можна виключно за допомогою інтернету. Величезні автобуси не будуть виставлятися на звичайних ринках, оскільки попит на них там буде невеликий, а витрати істотні. Краще обговорити всі моменти угоди в віртуальному світі і зустрічатися вже для укладення договору. На AUTORINOK.UA знайдуться прекрасні варіанти бу автобусів, які порадують своєю ціною і можливостями. Природно, потрібно місце для його зберігання. Для невеликих компаній такі придбання невигідні, а ось великі фірми або компанії, які займаються пасажирськими перевезеннями, можуть знайти в такій покупці безліч вигод. Серед старих автомобусов Неоплан є прекрасні варіанти для реалізації найсміливіших задумів і планів. Важливо не боятися ризикнути і уважно ознайомитися з відповідними пропозиціями на сайті. Вам допоможе пошукова система по сайту. Вкажіть їй параметри і вона знайде самі відповідні варіанти. На сайт потрапити може кожен в будь-який час дня і ночі, причому сервіс абсолютно безкоштовний.\nБв автобуси Neoplan затребувані в будь-якому випадку, оскільки німецька якість в світі цінується дуже високо. В асортименті Неоплан знайдуться автобуси для перевезень по місту, між містами, навіть тролейбуси. На продаж автобуса Neoplan погодиться компанія, яка зазнає певних труднощів: заборгувала, збанкрутувала, перепрофільовано і т.д. На сайті безліч назв оголошень «продам автобус Neoplan» або «куплю Neoplan», що дозволяє відпрацювати тільки кращі пропозиції. Портал AUTORINOK.UA відкриває цілий світ ринкових відносин. Автобуси бу Неоплан прекрасно впораються з будь-якого поставленого завдання з перевезень. Оголошення про продаж Neoplan стануть вашим шансом швидко закрити угоду з вигодою для себе.


10 днів тому я абсолютно спонтанно купила орхідею. Про те, як мені вдалося зі знижкою 50% її придбати, здорову, я розповідала вам. Потім показувала, як пересадила. І ось, схоже, увійшла у смак. Днями обзавелася трояндою, хоча їхала в магазин взагалі не за квітами. Чому троянда повинна бути рада фитильному поливу Якщо коротко, тому, що відрегулювати полив троянді при вирощуванні її будинку в горщику вкрай не просто. Перелити її не можна, недолити не можна теж. Загалом, троянда + гніт — ідеальне поєднання.\nЦікаво, вона про це хоча б здогадується? :)Цікаво, вона про це хоча б здогадується? :)Входить обробка від шкідників троянди: 3 пункта1. Актара — діє на все, крім кліщів. Можна пролити грунт, а можна занурити горщик з рослиною в розчин з нею. Я зазвичай занурюю. Саме цю Актару обожнюю за вкрай зручну форму випуску. Всередині дозатор. Саме цю Актару обожнюю за вкрай зручну форму випуску. Всередині дозатор.\nПавутинний кліщ і троянда невіддільні один від одного. Проти кліща краще всього працюють акарин, фітоверм і клещевит. У мене немає якихось улюблених акарицидів. Що ближче лежить, то і йде в справу. На цей раз ближче лежав клещевит. Розвела і оприскала.\nПеред обробкою клещевитом не забудьте зрізати всі квіти і бутони! Шкода. А що поробиш? Шкода. А що поробиш? До того є дві передумови:в їх найтонших пелюстках кліщів найзручніше сховатися від нас і препаратоввходящая обробка для рослини — стрес. Краще, щоб всі сили йшли на його подолання, а не на квіточки-бутончики.\nЗ ними ще встигну. Така ось троянда. Там фотка клещевита, щоб знали, як виглядає, коли будете шукати. Клещевит. Всередині ампула 4 мл. Реально потрібно 1 мл на 1 літр води. Така ось троянда. Там фотка клещевита, щоб знали, як виглядає, коли будете шукати.Як виглядає горщик з системою фитильного полива Выглядеть може абсолютно по-різному, але суть — одна. Горщик, який вставляється в інший горщик, плюс гніт.\nЯк гнота виступає шнурок, який здатний бути провідником води.Продивіться, будь ласка, 4 фото в галереї і прочитайте підписи до них, щоб зрозуміти, як система працює, якщо не зустрічалися з нею раніше. У білому горщику буде троянда, в прозорому — вода. Гортайте далі.Два більших, ніж інші, отвори, призначені для гнота. Гніт проводиться знизу через одне велике отвір, укладається на низ горщика і повертається другим кінцем через інше велике отвір вниз. У білому горщику буде троянда, в прозорому — вода.\nГортайте далі.Грунт для фитильного поливу — особливий Для того, щоб постійно високій вологості грунту не почалися процеси гниття коренів, ми повинні виконати для цього ґрунту дві умови:не менше 50% розпушувачів у складі. Перліту, напримеробязательное додавання споробактерина.\nЯкщо у вашому місті є магазин для фіалок та супутніх товарів, можна купити готовий там. Можна замовити через інтернет. Можна приготувати самим. Грунт повинен бути максимально легким, пухким, повітряним. Якщо у вашому місті є магазин для фіалок та супутніх товарів, можна купити готовий там. Порожній горщик від неї нам зараз дуже знадобиться. На дно умовного білого горщика насипаємо кілька сантиметрів ґрунту, ставимо на грунт порожній горщик від троянди і по краях висипаємо його таким чином, щоб після вилучення горщика троянда стала на його місце ідеально. Трохи утрамбовуємо по ходу засипання. Витягаємо горщик, встановлюємо на його місце земляний ком з трояндою.\nВсі. Пересадка закінчена.Витягаємо троянду з горщика, не ушкоджуючи коріння. Після замочування в актаре це елементарно зробити виходить. Порожній горщик від неї нам зараз дуже знадобиться.\nУ горщик, який знаходиться внизу, наливаємо воду з додаванням добрив, оскільки іншого живлення у рослин при такій посадці просто немає. Наливати потрібно не вище, ніж до позначки “максимум”. Вона є на прозорому горщику збоку.\nДобриво слід розводити сильніше, ніж рекомендовано виробником, у 5-10 разів, або використовувати спеціальне для фитильного поливу. Моя троянда легко перенесла пересадку і обробку, не втративши ні листочка. Задоволена, стоїть на сонячному підвіконні.\nПопиває Водичку. А ви гніт вирощували троянди? Як вам ідея?Будь ласка, поставте “палець вгору” , якщо запис сподобалася Вам і надихнула! І обов’язково підпишіться на мій канал, щоб дізнатися багато нового цікавого про наших найулюбленіших кольорах.\n1. Аквілегія. Квітки аквілегії великі, що досягають 10 см в діаметрі. Забарвлення квіток може бути різноманітною. Залежно від виду і сорту...


Амано – це прісноводна креветка. Вона активна, мирна і поїдає нитчасті водорості. Популярним цей вид зробив Такаші Амано, відомий аквадизайнер, який розводив креветок в своїх акваріумах для боротьби з рослинністю. Саме тому вид отримав таку назву. На жаль, не всі знають, що розведення креветок Амано в домашніх умовах дуже проблематичне, а більша їх частина виловлюється в природі. Нижче детальніше поговоримо про це водному мешканця.\nКреветку Амано можна зустріти в Південному Китаї, на півдні центральної частини Японії, а також на острові Тайвань. Ці креветки живуть в чистих прісних струмках і річках, які стікають з гір і впадають в океан. В житті цих водних мешканців важливу роль відіграє морська вода. Справа в тому, що в прісних водоймах живуть тільки дорослі особини, а личинки креветки Амано – в море, і харчуються морським планктоном. Підросли, вони повертаються назад в прісну воду. Саме з цієї причини розмноження креветок в домашніх умовах супроводжується труднощами. Самки чудово виношують ікру в акваріумі, але як тільки ікринки попливуть, вони приречені на загибель.\nФото креветки Амано представлено нижче.\nПорівнюючи цей вид з популярною породою Черрі, можна відзначити, що Амано трохи більше за розмірами. Довжина самців досягає 4 см, самки ростуть від 6 до 7 див. Особливістю цього виду вважаються темні точки з боків. При цьому у самців вони виражені більш яскраво, а у самок більше схожі на смужки. Забарвлення Амано трохи прозора, за кольором сіра. Особливою красою цей вид креветок похвалитися не може, але це не впливає на його популярність.\nЗате тривалість життя набагато вище, ніж у інших порід, а деякі особини можуть прожити близько трьох років. На жаль, вони дуже часто гинуть відразу після переселення в акваріум. Це відбувається не з-за проблем зі здоров’ям, а з-за стресів, отриманих під час перевезення і при зміні умов. Тому краще всього купувати креветку у досвідчених заводчиків. Бажано щоб вони проживали поблизу. У такому разі фактори стресу буде зведено до мінімуму.\nЗміст креветок Амано має цілий ряд особливостей, а також істотні недоліки. До переваг можна віднести:\nЗнищенням непотрібної рослинності.\nНевибагливі до умов утримання.\nТруднощі з розмноженням.\nНе дуже добре помітні в акваріумі.\nЧасто відбирає корм у рибок.\nЧим годувати креветок Амано\nСаме харчові уподобання зробили креветок Амано такими популярними. Такаші любив цю породу з-за їх пристрасть до поїдання рослинності, яка, розростаючись, псує ландшафт в акваріумі і порушує водні композиції, створені людиною.\nВ акваріумних умовах креветка живиться практично всіма видами водоростей. На жаль, це не заважає їм поїдати корми, що залишилися від рибок. Варто відзначити, що креветка Амано потребує додаткового подкармливании. Вона має великий розмір і повинна отримувати корм в необхідній кількості. З великим задоволенням особини цього виду поїдають овочі: огірки, кабачки тощо. Також можна давати гранули і пластівці. Наявність заморожених і живих кормів у раціоні цієї креветки обов’язково.\nВарто відзначити, що Амано досить невибагливі в їжі, але все ж їм необхідно давати їжу з вмістом клітковини. Не всі знають, що креветки можуть поїдати мертвих равликів, рибок та інших креветок. Деякі акваріумісти стверджують, що Амано не гребують харчуватися мальками. Хоча це досить рідкісне явище, але все ж таке може бути.\nВелику частину часу креветки проводять близько губок фільтрів і мохових пучків, поїдаючи залишилася їжу. Відзначається, що мохами вони не харчуються взагалі.\nЗміст креветки Амано в рослинному акваріумі не можна назвати складним. Мінімально допустимий об’єм ємності, в якій міститься цей вид водних мешканців, повинен бути 40 літрів. Але тут багато чого залежить від кількості особин. На одну креветку необхідно п’ять літрів води.\nЯкщо порівнювати цей вид з іншими, то можна відзначити його невибагливість.\nКреветки воліють жити як великими, так і малими групами, але все ж краще тримати їх зграйками від десяти штук і більше, так як вони малопомітні і показати їх комусь буде дуже складно. А десять штук і більше вже помітніше, до того ж в природних умовах Амано звикли жити у великих компаніях.\nЦя креветка дуже активна, вона весь час плаває по акваріуму і шукає щось їстівне, але іноді любить і сховатися. Саме тому в ємності, де міститься Амано, необхідно зробити багато укриттів. А знаючи їх любов до водоростей, слід подбати про те, щоб рослинності в акваріумі було багато.\nТемпература води повинна бути від 20 до 28 градусів, але цей вид може переносити і більш низьку температуру. При вмісті креветки Амано в акваріумі необхідно подбати про те, щоб не було різких коливань. Параметри води не складні: pH – 6,2-7,5; kH – 6-8; gH – 6-8.\nДивіться також: Лапаротомія за Джоел-Кохену. Удосконалення техніки кесаревого розтину\nЗгубними для Амано можуть виявитися: вода, бідна киснем, різка зміна параметрів води, нітрати, нітрити, аміак. Креветки дуже чутливі до надлишку СО2. Вони перестають збирати мохи, стають млявими і не цікавиться їжею. Крім цього, цей водний мешканець чутливий до міститься в акваріумний воді міді.\nПри підвищеному pH креветки будуть намагатися втекти з акваріума, так як в такому випадку вони відчувають себе погано. Варто знати, що при вмісті Амано з рибами лікування захворювань останніх повинно проводитися тільки після пересадки креветок в іншу ємність.\nНе рекомендується допускати, щоб на дні акваріума накопичувалися продукти життєдіяльності водних мешканців. Вони виділяють речовини, які негативно впливають на Амано.\nЦей вид креветок вважається миролюбним, вони можуть ужитися з багатьма видами риб. Варто знати, що зрідка вони можуть поїдати мальків. Тому зміст Амано з ними не рекомендовано. Крім цього, небажано тримати креветок з великими рибками, так як Амано беззахисні і можуть стати для них їжею. Припустимо проживання в одному акваріумі з креветками наступним порід риб:\nвеликі види сомиків.\nЗ іншими породами неагресивних водних мешканців креветки також вживаються добре, самі вони образити когось не в змозі.\nПід час годування Амано можуть боротися за корм і відбирати його один в одного. Крім цього, вони відбирають харчування і рибок. Ніяких травм при цьому не завдається, але виглядає дуже забавно. В такому випадку необхідно стежити, щоб їжі вистачало на всіх.\nКреветки вживаються з наступними рибками:\nЯк розвести креветок Амано\nРозведення креветок цього виду є складним завданням. Справа в тому, що в природному середовищі вони з’являються на світло в морській воді, і тільки підросла особина направляється назад у річку. Саме тому головною складністю акваріумістів, які хочуть зайнятися розмноженням цього виду, є необхідність у численних ємностях, у яких вміст йоду і солі у воді буде різним. В даний час розведення креветок Амано дуже поширене. Але це не говорить про легкості самого процесу.\nСпочатку відгодувати виробників, потім, після спарювання, слід спостерігати за дозріванням ікри. Коли вона посвітлішає, самку слід відсадити в іншу ємність. У загальній складності ікра виношується близько п’яти тижнів, після цього личинки кладуть у підсолену воду (15-20 проміле). Це може бути чиста солона вода або очищена морська. Також можна придбати в спеціальних магазинах особливі сольові розчини.\nДивіться також: Опис породи та характеру британських висловухих кішок\nУ перші дні життя личинки мають маленький розмір і більше схожі на точки. Вони можуть плавати тільки головою вниз і тільки вертикально. Якщо поблизу присутній джерело світла, личинки будуть скупчуватися біля нього. Саме так їх можна виловити. Молодих особин годують часто, але потроху. Фахівці рекомендують годувати маленьких креветок не менше п’яти разів на день спеціальними кормами, а також пивними дріжджами.\nЗаміну води в кількості 20 відсотків від загального обсягу слід проводити кожні дві доби. Це робиться для того, щоб не з’явилася бактеріальна плівка, яка призведе до загибелі потомства. У віці близько місяця личинки стають схожі на дорослих креветок. У цей період їх можна переводити в інший акваріум, з меншою концентрацією солі у воді. Складність полягає в тому, що ростуть Амано не одночасно, а індивідуально, з-за чого кожну особину необхідно пересаджувати окремо.\nНа цьому етапі розвитку маленьку особина починають годувати сумішшю для креветок, підсушеними пластівцями і гранулами спіруліни. На заключній стадії відбувається поступова заміна солоної води на прісну. У тримісячному віці вже виросли личинок можна переводити в загальний акваріум, де відбувається зміст креветок Амано.\nЗалежно від корму забарвлення креветки цього виду може змінюватися. Якщо тривалий час давати Амано їжу рослинного походження, то вони придбають зеленуватий відтінок. Якщо давати корми, призначені для живлення рибок, то креветка стане прозорий або трохи червонуватою. Завдяки своєму забарвленню вони добре маскуються, і якщо сховаються, то знайти їх буде дуже проблематично. Але все ж акваріумісти знайшли відмінний спосіб виявлення Амано. Для цього достатньо в темний час доби посвітити в акваріум ліхтариком, в такому разі у креветок будуть світитися очі.\nПісля покупки креветок не відразу поміщають в загальний акваріум. Спочатку їх містять в окремі ємності, в яку потроху додають воду з того місця, де вони в майбутньому будуть жити.\nНайчастіше креветки можуть намагатися вибиратися з акваріума по трубках, стеблах рослин або по проводці. Тому необхідно накривати його кришкою. Якщо власник помітить масові втечі, це буде сигналом того, що в акваріумі щось недобре, і необхідно перевірити параметри води.


Ненароком натрапили на "шлюбний танок" пологівських їжаків (ВІДЕО) | | ПІК\nОпубліковано в 22:20 03.07.2018 admin Відео-галаеря, Новини, У Пологах, Цікаво та корисно 603\nОстаннім часом, біля зеленої зони “Бублик” нам все частіше зустрічаються їжачки, яких раніше не було так багато. Ми зустріли цілу пару, яка виконувала “шлюбний танок”, та ще й при цьому видавали цікаві звуки!\nЇх “пісня” тривала більше ніж півгодини, заважати не стали, а прочитали про цей період багато цікавого.\nЯк спаровуються їжачки? Дізнаємося!\nЦим питанням задаються багато людей. Найімовірніше, це не дуже приємний процес. Адже під час такого дійства можна і живіт розпороти об гострі колючки партнерки. Якщо ви так думаєте, то ми вам зараз розповімо всі тонкощі цього процесу. Повірте, природа все передбачила. Всі аспекти цього питання ми зараз розглянемо.\nПеріод спарювання у цих тварин починається навесні, коли після зимової сплячки їжачки вилазять з нір і спочатку від’їдаються, а потім приступають до шлюбних ігор. Самці починають жваво носитися туди-сюди, розшукуючи самку, і нерідко трапляється так, що уваги однієї їжачихи домагаються відразу кілька претендентів. І тоді відбуваються жорстокі сутички між суперниками!\nАле от всі суперники ганебно втекли, і поряд з самкою залишився лише переможець. Тепер він приступає до залицянь: ходить навколо їжачихи, сопучи і тихенько форкаючи, і навіть намагається зобразити якусь подобу пісні. Так може тривати до декількох годин. Зрештою, всі його старання виявляються винагородою, і пара приступає до спаровування. Під час спаровування самець поводиться досить грубо, кусаючи самку. До слова сказати, шлюбний період у їжаків дуже розтягнутий у часі і триває протягом усього теплого періоду. Спарювання відбувається точно так само, як і у більшості ссавців. Самочка лягає на живіт, притискає до тіла голочки і пригинає спину. Тим часом самець підходить ззаду, видряпується на їжачиху, після чого безпосередньо переходить до самого процесу. От і все, секрет розкритий. Як ви могли помітити, веселого в ньому небагато.\nВагітність у їжачихи триває трохи більше півтора місяців. За деякий час до появи потомства самка починає ретельно готувати лігво з трави, листя і моху. У приплоді з’являється від трьох до семи дитинчат. Новонароджені ежата голі й сліпі, правда, м’які голочки виростають вже через кілька годин після їх народження. Їжачихи – чудові матері і дуже дбайливо ставляться до своїх дітей. У віці приблизно шести тижнів їжата стають самостійними і назавжди покидають рідне лігво.\nОСТАННІЙ ЗЛЕТ РОМЕО ГАСПАРЯНА


Газета "Подільські Вісті" — Україна вкотре імпортує бараболю, скоро й крокодилів завезуть (не жарт)\nЩе на початку нового сезону збирання врожаю українці вже почали імпортувати картоплю, крокодили «припливуть» дещо пізніше.\nТрейдери завозять бульбу з Білорусі, починаючи з вересня, незважаючи на те, що сьогодні внутрішні ціни майже у 1,5 раза нижчі від попереднього року, – про це повідомляє департамент «Аналітика» найбільшого у Західній Україні гуртового ринку «Шувар», що у Львові.\n«Мова поки ведеться про невеликі обсяги, які не дуже впливають на внутрішній ринок, але це перший дзвіночок про те, що бізнес-зв'язки, набуті внаслідок великої залежності від імпорту минулого сезону, досить міцні. Зазначу: навіть мінімальне зростання «місцевої» ціни одразу ж відкриватиме двері привезеній бараболі», – коментує ситуацію Тетяна Гетьман, керівник департаменту «Аналітика».\nПопередні оцінки свідчать про те, що пропозиція місцевих коренеплодів в Україні зросте, а обсяг імпорту залежатиме від системності продажів українських фермерів, бо власний товаровиробник часто зупиняє продаж, намагаючись «нагнати» ціну, тоді й зростає імпорт.\nНезважаючи на те, що за інформацією Асоціації «Свинарів України» закупівельна ціна на живих свиней дещо знижується, ціни на кінцеву продукцію в магазинах не «падають», продавці та переробники не зважають на купівельну спроможність населення. Можливо, що ринок відреагує і на цю ситуацію тим, що з’явиться більш дешева пропозиція на м’ясо.\nДнями відбулася відеозустріч т. в. о. голови Держпродспоживслужби Ольги Шевченко з представниками різних установ Південно-Африканської Республіки (ПАР). Вперше за історію двосторонніх консультацій у зустрічі особисто взяли участь Надзвичайні і Повноважні Посли обох держав. Сторони обговорили можливості інтенсифікації торгівлі між країнами, африканці висловили свою зацікавленість в експорті до України шерсті, м’ясної продукції, зокрема м’яса крокодилів. Україна, в свою чергу, сподівається постачати свинину, птицю, яйця, яєчну продукцію. Сторони обумовили формат взаємного доступу на ринки.\nбліц-аналіз земля потрібна допомога пенсія ООС коронавірус ветерани на правах реклами мартиролог війни війна ОТГ медицина листоноші АТО зворотний зв ��язок армія виробництво юридична консультація вибори вода волонтери полонені розслідування


Меркурий-Центр, ООО - West-info - Промислово-будівельний каталог підприємств і товарів України\nТзОВ ВФТ «Меркурій-Центр» вже понад 20 років зберігає провідні позиції в галузі монтажу риштувань всіх рівнів складності. Компанія надає послуги оренди будівельних риштувань та модулів опалубки із виконанням швидких та кваліфікованих робіт з їх монтування. В якості офіційного дистриб’ютора заводу “Павлоградспецмаш” ТМ БУДМАЙСТЕР, реалізуємо всі можливі види та моделі висотних конструкцій, їх складники та додаткові елементи.\nОренда та продаж риштувань стій очних, модульних та клиново-хомутових, модульних веж, пересувних підмостків та мініпідмостів, модульної опалубки для перекриття та стін, навіть сцени з подіумами необхідної висоти, та ще багато іншої корисної продукції. Наша продукція виготовлена з високоякісних матеріалів, з фарбованим покриттям або оцинкована, що відповідає вимогам безпеки та сертифікована відповідно до ISO 9001.\nПаралельно з повним асортиментом обладнання для риштування фірма пропонує супутнє електричне оснащення: люлька для підйому будівельних вантажів, підвісна лебідка, багатофункціональні багатосекційні драбини, тощо.\nЗамовити стійочні риштування для оздоблювальних та монтажних робіт, придбати їх за ціною виробника зручно, звернувшись до фахівців ВФТ «Меркурій-Центр». Спеціалісти залюбки допоможуть вибрати необхідну кількість конструкцій та допоміжне обладнання типу консолі, ферм, перехідників та інших. Легкість, але надійність, швидкий монтаж в поєднанні з витривалістю є візитною карткою нашого обладнання та надзвичайно популярне на багатьох будівництвах.\nКлиново-хомутове риштування часто застосовується у внутрішніх реставраційних роботах. Модульне риштування спеціалісти фірми уміло поєднують зі стійочним, застосовуючи для робіт зі спорудами чітких форм. Працівники кваліфіковано забезпечать технічний супровід від замовлення до власне застосування для будь-яких обсягів конструкцій, враховуючи те, що у володіннях компанії налічується риштування будівельного до 20 тис. м².\nВФТ «Меркурій-Центр» може запропонувати системи модульної опалубки для стін, перекриттів та колон відомих, своєю якістю та надійністю, виробників: завод “Павлоградспецмаш”, ТОВ «Варіант», Altrad Mostostal, DOKA, “PERI”. Таке обладнання створене для зведення монолітних бетонних конструкцій з можливістю багаторазового використання.\nПридбати модульні вежі для безпечної робити на висоті в межах 10 м у компанії зручно, отримуючи додатково консультаційні послуги з всіх важливих нюансів монтажу. Вежі досить легкої конструкції, швидко монтуються та розбираються, багатофункціональні та комфортні у використанні. Цінові особливості досить помірні, враховуючи європейську якість та витривалість обладнання.\nСпеціалісти компанії якісно виконують монтажні роботи риштувань різної складності на історичних об’єктах, видатних пам’ятках архітектури з якими на сайті можна ознайомитися переглянувши тисячі світлин на сайті ТзОВ ВФТ «Меркурій-Центр». Фірма отримувала визначні нагороди державного та міжнародного рівнів. Багаторічний досвід роботи, постійне вдосконалення кваліфікації фахівців дозволяють не тільки майстерно встановлювати конструкції, а й надавати фахові консультації клієнтам та замовникам.\nТелефон: +38 (032)235-11-25, , +38 (067)673-33-32, (050)371-73-50\nАдреса: 79024 м. Львів, вул. Кордуби, 5


Корисні і прості вправи на розтяжку · Поради та відповіді\n⌛ 3 хвилини на читання · буде потрібно на 3200 букв\nВправи на розтяжку дуже важливі як для спортсмена, так і для звичайного любителя. По-перше, розтягнуті м’язи дають незвичайну свободу рухів і добре самопочуття. По-друге, розтяжка просто необхідна, причому як до, так і після основного тренування.\nПісля розтягування з м’язами простіше і приємніше працювати. При підйомі важких предметів або будь-яких інших фізичних вправах м’язи скорочується, а процес їх розслаблення тривати ще кілька годин після завершення тренування - ось тут і стати в нагоді розтягування.\nПодібний комплекс тренувань повинен включати вправи на розтяжку хребта, рук, паху, стегон і ніг. Для новачків найбільш придатною буде повільна, статична розтяжка - тут ризик травм набагато нижче. Але перш ніж приступати до розтягування, слідують розігріти м’язи. Можна виконати кілька стандартних вправ, або просто потанцювати.\nВправи на розтяжку рук\nСтати рівно, підніміть праву руку на рівень шиї. Лівою рукою візьміться за правий лікоть і повільно натисніть - ви повинні відчувати розтягування м'язів плеча. Затримайтеся на кілька секунд в максимально напруженої позиції. Повторіть для лівої руки.\nТепер праву руку підніміть вгору і зігніть в лікті - ваша долоня повинна стосуватися шиї. Лівою рукою візьміться за правий лікоть і розтягуйте її в ліву сторону. Повторіть з лівою рукою.\nЛяжте на підлогу, рівні руки покладіть над головою, ноги вирівняйте. Тепер повільно витягайте корпус за руками, одночасно натягуючи шкарпетки на ногах. Замріть в такому напруженому положенні.\nСтаньте на коліна, руки підніміть над головою. Повільно нахиляйтеся назад, згинаючи спину.\nЛяжте на підлогу і зробіть "берізку". Нахиляйте ноги назад, прагнучи опустити пальці ніг на підлогу. Ноги повинні залишатися рівними.\nЛяжте на живіт, упріться руками в підлогу і підніміть корпус. Одночасно зігніть ноги і постарайтеся дістати пальцями ніг верхівку. Пам'ятайте, що стегна не повинні відриватися від підлоги.\nЩе один ефективний вправи для хребта - це "місток". Починати краще з положення лежачи. Зігніть ноги в колінах, а долонями впріть в підлогу. Тепер підніміть корпус і стегна над поверхнею, зігнувши спину дугою.\nВправи на розтяжку ніг\nСтати рівно. Нахиліть корпус вниз прагнучи повністю покласти долоні на підлогу і затримайтеся на 15 секунд. Ноги в колінах повинні залишатися рівними. Тепер розслабте шию і плечі - ви повинні просто зависнути в повітрі і відчувати, як м'язи ніг розтягуються під власною вагою.\nПрисядьте, зігнувши ноги в колінах, а руками упріться в підлогу. Тепер праву зігнуту ногу залиште попереду, а ліву випряміть і відведіть назад. Повільно розгойдується вгору і вниз, відчуваючи, як розтягуються м'язи паху і стегон. Поміняйте ноги.\nТепер вам потрібно зручно сісти на підлогу, а прямі в колінах ноги витягнути перед собою. Руками вхопитеся за стопи, і повільно тягніть корпус вниз, прагнучи торкнутися носом колін. Повторіть розтяжку кілька разів.\nСядьте підлогу, розставте ноги в сторони так, щоб вже сидячи ви відчували як тягнутися м'язи паху. Повільно нахиляйте корпус вперед, прагнучи спертися об підлогу ліктями (якщо вам це вдається без праці, то постарайтеся торкнутися підлоги носом). Затримайтеся так на кілька секунд. Тепер покладіть корпус спочатку на ліву ногу, а потім на праву. Запам'ятайте, що колінні суглоби при цьому не повинні згинатися - краще нахилятися менше, але тримати ноги прямими.\nЯкщо до цього часу ви ніколи не займалися нічим подібним, то починати варто дуже акуратно. Вправи на розтяжку спочатку будуть викликати дискомфорт, а іноді навіть і біль. Найкраще перші кілька тренувань провести під наглядом тренера - він дасть вам необхідні інструкції. Пам’ятайте, що під час вправ необхідно дотримуватися “золотої серединки” - не дуже старатися, але і не шкодувати себе.\nГазоподібне паливо: опис, характеристики, способи виробництва, застосування\nЧи правда, що Сталін в кінці життя планував почати нову хвилю терору з метою знищення своїх найближчих соратників?\nЩо таке ерос? Значення і тлумачення слова\nРентген мозку: причини призначення, можливі протипоказання, опис процедури, розшифровка\nЧому різні джерела про життя в царській Росії кінця XIX-початку XX століть повідомляють абсолютно протилежні речі? Де є об'єктивний погляд?\nПерелік і рівні олімпіад школярів\nТушкована капуста з шинкою\nОвоч таро: ботанічний опис, характеристики, корисні властивості\nЯк правильно дивитися кіно?\nРада 1: Рецепти салатів зі свинячими вухами\nЯких чоловіків люблять всі жінки