Малі жанри українського фольклору\nПоняття «фольклор» було вперше вжито в 1846 році. Однак нестійкість і відома невизначеність цього терміну, як він розумівся в 1880-1890-і роки, стали причиною того, що вчені користувалися ним рідко. Свідченням пошуків значення терміну є редакційна стаття В.І. Ламанського, що відкрила перший випуск журналу «Жива старовина». Автор пише про «невловимі цілі та задачі фольклористів».\nТема. Малі жанри українського фольклору\nОпрацювати контрольні запитання\n1.Загальна характеристика фольклору.\nПоняття «фольклор» було вперше вжито в 1846 році. Однак нестійкість і відома невизначеність цього терміну, як він розумівся в 1880-1890-і роки, стали причиною того, що вчені користувалися ним рідко.\nСвідченням пошуків значення терміну є редакційна стаття В.І. Ламанського, що відкрила перший випуск журналу «Жива старовина». Автор пише про «невловимі цілі та задачі фольклористів». У статті наголошується на невпорядкованості вживання терміну «фольклор»: він позначає предмет дослідження, історико-культурну науку, метод вивчення етнографічного матеріалу, народну психологію, метод її вивчення [1, с. 548].\nУ дореволюційній науці термін «фольклор» не був особливо популярний, проте щодо змісту цього поняття сформувалися принципові позиції. Раніше і повніше всіх на цю тему висловився В. Лесевич. Він описав поле фольклору як «загальну сукупність народного знання – все те, що знає народ за переказами. Ця велика і складна маса різноманітних висловлювань народу про все своє внутрішнє і зовнішнє життя у всіх його розгалуженнях» [1, с. 549].\nУ ХХ столітті, зокрема в роботах М.К. Азадовського, намітилася тенденція до того, щоб закріпити термін «фольклор» за усною словесністю. Однак саму цю словесність вчений ніяк не обмежував межами «художності». Він включав в неї, поряд з піснями і казками, забобони, народний календар, прикмети і т. д., а головне, не випускав з уваги єдиної програми «справді краєзнавчого пізнання країни», встановлення «лику сучасного села» і розглядав з цієї точки зору усні тексти як «етнографічні одиниці» [1, с. 549].\nУ 1926 р. почав виходити щорічник з характерною назвою «Художній фольклор». У програмній статті щорічника один з провідних радянських фольклористів Ю.М. Соколов запропонував використовувати термін «фольклор» замість традиційних для термінів «народна словесність», «народна поезія», «усна словесність» [1, с. 550].\nВодночас він наголосив на необхідності вивчення фольклору «силами словесників, етнографів, мистецтвознавців, музикантів, артистів художньої розповіді і вокального мистецтва». Однак декількома роками пізніше, в 1931, в доповіді «Значення фольклору та фольклористики в реконструктивному періоді», Ю.М. Соколов розлучається з колишніми ідеями під впливом радянської ідеології: «Фольклор – це одна з найважливіших сфер поетичної творчості, а фольклористика – одна з найважливіших частин марксистсько-ленінського літературознавства. До вивчення фольклору повинні бути застосовані всі ті основні методологічні установки, які застосовуються до літературознавства і мистецтвознавства взагалі» [1, с. 552].\nЗвертаючись до проблеми визначення поняття «фольклор», інший видатний фольклорист, В.Я. Пропп, писав: «підходячи до справи історично, ми повинні будемо сказати, що для докласових народів фольклором ми назвемо творчість всієї сукупності цих народів. Вся поетична творчість первісних народів цілком є фольклором і слугує предметом фольклористики. Для народів, які досягли щаблі класового розвитку, фольклором ми будемо називати творчість всіх верств населення, крім панівного, творчість якого відноситься до літератури. Перш за все, сюди відноситься творчість пригноблених класів, як селян і робітників, але також і проміжних прошарків, що тяжіють до соціальних низів» [6, с. 11].\nВ.Я. Пропп протиставляє власну точку зору на поняття «фольклор» думок західних вчених, відзначаючи, що фольклор – явище інтернаціональне і фольклористика охоплює творчість усіх народів.\nХарактеризуючи ситуацію з розумінням «фольклору», що склалася на межі ХХ-ХХI століть, К.В. Чистов відзначав, що в сучасній йому науці складається уявлення про фольклор в значеннях вузькому і широкому.\nСеред різноманітних підходів до визначення даного поняття вчений виділив чотири основні концепції [6, с. 13]:\nа) соціологічну (та історико-культурну), в межах якої під фольклором розуміються «усні простонародні досвід і знання. При цьому маються на увазі всі форми духовної культури», а при максимально розширювальному тлумаченні – і деякі форми матеріальної культури. Вводяться тільки соціологічне обмеження («простонародні») та історико-культурний критерій – архаїчні форми, панівні або які функціонують як пережитки;\nб) естетичну, для якої «фольклор – це простонародна художня творчість або, по більш сучасним визначенням, «художня комунікація» («Artistic communication»). Ця концепція дозволяє поширювати вживання терміну «фольклор» на сферу музичної, хореографічної, образотворчої і т. д. простонародної творчості»;\nв) філологічну, відповідно до якої фольклор розуміється як «простонародна вербальна традиція »;\nг) теоретико-комунікативну, яка розглядає фольклор як знаково-символічну систему, яка виникає в межах дописьменної культури: «фольклор – це усна традиція. При цьому усність має першочергове значення. Це дозволяє виділяти фольклор з інших вербальних форм (перш за все протиставляти його літературі)».\nУ даній роботі К.В. Чистов дає наступне визначення сегменту традиційної культури, який прийнято називати фольклором: «це сукупність структур, інтегрованих словом, мовою, незалежно від того, з якими несловесними елементами вони пов’язані» [6, с. 15].\nРозглядаючи проблему визначення обсягу кордонів категорії «фольклор» в науці, Б.Н. Путілов в своїй книзі «Фольклор і народна культура» виділив п’ять основних позицій у ставленні до предметного поля фольклору [1, с. 553].\n1. Фольклор включає в себе всю сукупність, все різноманіття форм традиційної культури.\n2. До фольклору відноситься весь комплекс традиційної духовної культури, яка реалізується в словах, ідеях, уявленнях, звучаннях, рухах, діях.\n3. Фольклор охоплює тільки комплекс явищ духовної культури, що відносяться до мистецтва.\n4. Фольклор – це в першу чергу сфера словесного мистецтва.\n5. До сфери фольклору відносяться явища і факти вербальної духовної культури в усьому їх різноманітті.\nПитання про визначення поняття «фольклор» розглядає С.Ю. Неклюдов [1, с. 554].\nВін запропонував розуміти фольклор як сукупність усних текстів, які:\n– передають стійкий набір значень стійкими засобами;\n– відтворюються, а не виробляються заново;\n– викладаються в варійованих формах;\n– співаються, розповідаються;\n– бувають різних розмірів – дуже маленькі і дуже великі;\n– пов’язані з обрядом або незалежні від нього;\n– передаються безпосередньо-контактним способом;\n– являють собою продукцію, вироблену спільнотою «на споживання», а не «на збут».\nУ сучасній фольклористиці сталася зміна об’єктів і методів дослідження, які призвели до зміни наукової парадигми і розширенню предметного поля слова «фольклор», крім того, фольклор співвідноситься не тільки з самим предметом, а й з уявленнями про нього.\nНа сьогоднішній день в розумінні фольклору розходяться думки вчених різних напрямків, що продовжує складати наукову проблему.\n2.Поетика малих жанрів (паремій). Особливості композиції. Художньо-виражальні засоби, риси версифікацій (віршування).\nНевеликі за обсягом, специфічні за способом вираження думки, шляхами живопису, прислів’я і приказки виробили певні риси жанру, особливості композиції, художньо-поетичної структури. Всі прийоми і засоби підпорядковані законам жанру, основна риса якого – лаконізм.\nЗа композицією паремії дуже різноманітні – від простих узагальнюючих суджень (типу «Ситий голодного не розуміє», «В єдності сила»), до складних з точки зору структури та змісту тверджень, розуміння яких ускладнюється різними факторами (підтекстом, іронічним забарвленням). Як і в багатьох інших фольклорних жанрах, тут основну роль відіграє асоціативність та художня образність тексту.\nУ структурі приказок спостерігаються різні композиційні прийоми: зіставлення – одне явище або поняття зіставляється з іншим на основі подібності, спорідненості: «Хороша дівка, як маківка»; контрасту – протиставлення явищ, якостей або дій: «Колос повний до землі гнеться, а пустий – вгору чіпляється»; антитези, в основі якої протиріччя між явищами дійсності, заперечення думки: «Сам в неволі, а думки на свободі» [1, с. 556].\nБагатьом пареміям властива симетрична структура за принципом паралелізму:\nа) прямого: «Який мельник, такий млин, який батько, такий син»;\nб) контрастного: «Драний кожух – не одяг, чужий чоловік – не надійний»;\nв) психологічного: «зів’яли квіти – перестав любити».\nПоширена структура приказок в формі дилеми – двох взаємовиключних компонентів: «Або пан, або пропав», «Або полковник, або небіжчик», «І рибку з’їсти, або на дно сісти», а також у формі заперечення: «Не береться ні за холодну воду», «Із сильним не борись, з багатим не сперечайсь», «Не знаєш броду – не лізь у воду».\nДуже цікаві в українському фольклорі приказки, побудовані на подвійному запереченні:\nа) предмета: «Ні риба, ні м’ясо», «Ні грач, ні помічник», «Ні пава, ні ворона», «Ні Богу свічка, ні чорту Шпичка»;\nб) дії: «Ні толком, ні до прикладу», «Ні стати, ні сісти»;\nв) якості: «Ні живий, ні мертвий», «Ні сорому, ні совісті»;\nг) обставини: «Ні світ, ні зоря», «Ні в тин, ні в ворота», «Ні сам не гам, і другому не дам» [1, с. 559].\nПодібної структури є паремії, де висловлюється заперечення від противного: «Хоч плач, хоч гопака скачи», «Хоч криком кричи», «Хоч вовком вий», «Хоч трава не рости». Особливо колоритні приказки, в основі яких лежить прийом карикатури – порівнюються чи зіставляються два тотожні предмети, явища або ознаки, але один компонент представлений в прямому сенсі, а другий – в карикатурно зміщеному (перебільшено, перекручено, доведено до смішного): «Худий, аж ребра світяться», «Йде – ледве ноги тягне».\nДо найбільш розповсюджених відносяться також прислів’я, стрижнем композиції яких є причинно-наслідковий зв’язок: «Що посієш – те й пожнеш», «Як постелиш -– так виспишся».\nЯк бачимо, паремії можуть будуватися за різними композиційними структурами (симетричними і асиметричними), в основі яких лежать різні смислові аспекти. Крім названих вище, що є найпоширенішими, може бути велика кількість інших композиційних формул. Наприклад, часто зустрічаються тричленні приказки: «Говори мало, слухай багато, а думай найбільше», «Обмок, як вовк, обкіс, як лис, замерз, як собака» [4, с. 21].\nХудожньо-образний лад прислів’їв дуже складний, тому що в гранично лаконічній формі висловлюється узагальнене, змістовно ємне затвердження, за невеликою формою криється глибинна структура, в якій приховані елементи сенсу (підтекст, багатозначність, іронічне забарвлення і ін.), розраховані на кмітливість, здогадлівість реципієнта. А тому в прислів’ях використовуються всі можливі шляхи живопису, всі художні тропи, фігури і їх комбінації.\nОсновними художніми засобами в прислів’ях виступає метафора, порівняння та метонімія. В основі метафоризації лежить внутрішній зв’язок між предметами, явищами природи і життям людини, її діяльністю, суспільними відносинами. Найпоширеніші перенесення якостей та дій тварин і рослин на життя людей, – і в цьому відбивається пантеїстичний світогляд наших предків. Кількісно найбільше гніздо паремій з опорним видовим поняттям дерево: «Гни дерево, поки молоде», «Кривого дерева не виправиш», «На похилене дерево і кози скачуть». Такими ж численними є метафори, пов’язані зі звичками тварин, птахів, якостями рослин: «Кожна корова своє теля лиже», «Старий віл борозни не псує», «Хоч кінь на чотирьох ногах і той спотикається».\nНе менш поширеними є порівняння:\nа) ознаки: «Як печена рак»;\nб) дії: «Пропав, як у воду канув» [4, с. 23].\nУ приказках порівнюється майже все: і речі і дії, які мають спільні або подібні риси, і ті, які нічого спільного не мають (таким прийомом досягається ефект нелогічності вчинків або невідповідності якості, ознаки): «Робить, як мокре горить», «Потрібно, як п’яте колесо у возі», «Свекруха любить невістку, як собаки діда».\nДуже багато прислів’їв побудовані на різноманітності метафори – персоніфікації реалій побуту: «Новий віник по-новому мете», «Де макогін блудить, там макітра рядить», «Плакали твої грошики». Але ще більше паремій, в основі яких – зооморфізм – зображення людей у вигляді тварин. Цікаво, що більшість образів тварин вживається при постійних значеннях, за ними закріплені певні характеристики: вовк – хижий, лисиця – хитра, заєць – боягуз, нахабна свиня, осел – впертий, дурний, теля – наївне: «Не будь бараном, то вовк не з’їсть», «Лагідний теля дві матки ссе», « Посади свиню за стіл – вона копита на стіл» і ін. [4, с. 25].\nПодібні сталі характеристики пов’язані з образами птахів: сорока – балакуча, вертлива, сова -–мудра, але непривітна, – могутній орел, сокіл – швидкий, красивий і ін .; комах: бджола – працьовита, муха -–набридлива, оса – зла.\nШироко використовується метонімія. Саме вона є домінантним тропом для паремій, тому що пояснює їх лаконічність. Особливо продуктивно вона представлена в тематичному розряді «Людина. Риси характеру»:\nМудра голова дурному попалася.\nЧого очі не бачать, за тим і не плачуть.\nЗа поганою головою і ногам нема спокою.\nДе серце лежить, туди очі біжать.\nОко гляне – серце в’яне.\nНе сунь свого носа в чуже просо.\nПрацьовиті руки гори повернути [1, с. 555].\nЗа допомогою метонімії метафор, синекдоха в пареміях заміщає ціле розгорнуте явище, розуміння якого виникає на основі асоціативних зв’язків.\nНерідко зустрічаються гіперболи: «Бика б з’їв», «Очі на лоб вилізли», «За шматок кишки сім верст пішки»; літоти: «Комар носа не підточить»; або в поєднанні: «\nсть за вовка, а робить по комара».\nПрислів’я відрізняються багатством зорових і слухових образів, асоціацій, тому в них поширені епітети ознаки кольору, якості та ін: «Руса коса – дівоча краса», «Красно личко – серцю занепокоєння», «Чорна земля білий хліб родить», «Де червона жінка, там ясна світлиця ».\nЗвукові образи посилюються:\nа) звуконаслідуванням: «Верба хльос, бий до сліз», «Ні мур-мур», «Ні слова», «Ні телень»;\nб) алітерацією: «Коси, коса, поки роса, роса на землю, косар додому», «Коваль кує, ковалиха в корчму йде».\nЯк в останніх прикладах, часто використовується тавтологія, яка виконує підсилюючий ефект: «Біда бідою їде, бідою поганяє». Часті тавталогічні повідомлення типу «криком кричати», «сиднем сидіти», «лігма лежати», «ходуном ходити» та ін. До них наближені синонімічні пари: круть-верть, потихеньку-потихеньку, говорити-говорити, переливати з пустого в порожнє, заходять кульки за ролики.\nУ багатьох прислів’ях зустрічаються риси комізму, іронія: «Він хороша людина, коли спить зубами до стінки», «Хоч того ж, щоб в другу миску». Часто зустрічаються евфемізми: «Ходити наліво», «Куди цар пішки ходить»; іномовлення: «Наварити березової каші», «Перерахувати ребра», «Погладить проти шерсті».\nНедругорядну роль в приказках виконують власні назви, імена. Вони не є ознакою єдиності випадку, а, навпаки, набирають рис узагальнення, сталого значення. Наприклад, Іван – бідний простак; Фома – хитрий, лукавий, Настя – хвалькувата, Солоха – говірлива: «Без Гриця вода не святиться», «І ззаду знати, що Хомою звать», «Не дай Бог, з Івана пана, а з найманця господаря», «Наша Парася на все здалася» і ін. Для підкреслення певної характеристики або людського недоліку в прислів’ях використовуються власні назви – неологізми, що підкреслюють художній образ: Цукор Медович -– улесливий, підлабузник, Глечик Макітрович – дурний, Михайло Незгадайло -– невдячний і ін. [1, с. 556].\nПоширеними в пареміографії також неологізми на визначення звичних понять: хапати зубами (тремтіти), виробляти пригоди, посиденьки, робити подивитися (втупитись поглядом), бити човни (від «байда» – безтурботний чоловік), схопити облизня (від «облизатись», співзвучне з «облизати макогона»), дати прочуханки (від «прочухатися, прийти в себе»), точити ляси, баляндраси, балаканина (звуконаслідувальні неологізми на визначення порожньої розмови), замакітритися (від «макітра» – в народній мові голова особливо нерозумної людини порівнюється з макітрою) тощо.\nДеякі неологізми утворюються на основі звукової близькості до відомих слів, без яких не приймаються . Наприклад, фіглі-міґлі («Фігель» – фокус, «Мігель» – співзвучне утворенню без фіксованого значення); тринди-ринди («тринди» – награвати, триндичка – весела пісенька; «ринди» – співзвучне слово); тяп-ляп ( «тяпати» – робити щось абияк, «ляпати» бити себе по воді, або мокрим по сухому) і ін. Зустрічаються неологічні утворення шляхом переходу слова з однієї частини мови в іншу. Наприклад, «велика шишка» (крик погонича до худоби).\nУ прислів’ях і приказках використовуються і народно-поетичні символи: калина – дівчина, сокіл – хлопець, пара голубів – подружня вірність, червона китайка – символ козацької слави, вогонь і вода – випробування, дорога – життя і ін.\nВід початку дослідження прислів’їв та приказок було помічено, що вони відрізняються певними інтонаційно-ритмічними та звуковими характеристиками: ритмомелодикою, римою. Це дало підставу розглядати паремії з точки зору версифікації. Вже Ф. Колесса висловив думку, що «приповідки займають звичайне місце між віршем і прозою», мотивуючи таке твердження тим, що «коли формула приповідки займає два або більше рядків, то вони поєднуються звичайно римою, асонанцією чи алітерацією, що не раз з’являються і посеред вірша» [1, с. 557].\nВивчення ритмомелодики прислів’їв – питання дуже складне, тому що кожне прислів’я має свої інтонаційно-ритмічні особливості. Навіть ті зразки, в яких несиметрична композиція або які побудовані на однорядковій формулі, відзначаються певною злагодженістю, відшліфованим ритмом мови. На цій характеристиці зазначає В. Андріанова-Перетц: «У художньому ладі класичного прислів’я важливу роль відіграє ... не вірш, а ритмічна проза, яка часто застосовується в народній казці, особливо в її зачинах і кінцівках. Тільки часом цей розмірений склад переходить в правильне чергування наголошених і ненаголошених складів у кожній частині прислів’я».\nО. Фрейденберг пов’язує таку характеристику цих жанрів з їх зв’язком з міфологією і магією: «Міфотворча мова має конструкцію паралельних, синонімічних, двочленних фраз, пов’язаних співзвучністю; це співзвуччя може бути подане в прямій формі, як фонетичний збіг (рима) або у вигляді антитези. Це конструкція майбутнього прислів’я» [1, с. 558].\nРитмічність прислів’їв формується цілою низкою чинників. Оскільки це жанр, який існує в усному мовленні, основними є позалінгвістичні компоненти: логічні наголоси, якими визначаються смислові центри, паузи, які поділяють прислів’я на окремі частини, інтонація, яка створює емоційний фон і передає почуття, що викликало цю приказку. Важливу роль у художній досконалості паремій відіграє ритм.\nВ основному прислів’я виступає в силабічному (складеному) вигляді: «Якби людина знала, чого не знає, то мала б, чого не має», «Ні муки без науки, немає науки без муки». Зустрічаються приказки з правильним метричним віршем, але рідко, тому що силаботонічний ритм, на думку В. Даля, «взагалі чужий народній мові»: «Ой, паничу, паничу, я вас за чуб посмічу» (дактиль), «Не в службу, а в дружбу» (амфібрахій), «Хто дасть, той князь, хто не дасть, то бруд» (ямб). Ритм підкреслює думку, закладену в творі, робить приказки більш легкими для запам’ятовування, що сприяє їх поширенню і побутуванню.\nУ багатьох пареміях співзвучність частин довершается римою: «Якби влітку повернулися, то б і хлопці тулилися», «Яке коріння, таке й насіння»; нерідко з’являються внутрішні рими: «Де Одинець – господарству кінець, де сім – щастя всім». Іноді внутрішня рима відіграє роль членування (ділить прислів’я на логічні частини): «Зять любить взяти, тесть любить честь, а шурин мружиться очі». Рими цементують прислів’я, допомагають підкреслити паралелізм частин, зіставити значення слів, які римуються, часто виконують функцію логічного наголосу.\nОтже, прислів’ями та приказками властива ритмічна організація, звукове оформлення, яке базується на композиційно-синтаксичній основі. Паремії характеризуються спокійним, хоча не завжди точно метричним ритмом, багато з них мають рими. Визначальну роль в їх організації відіграють позалінгвістичні компоненти.\n3. Історичний розвиток малих жанрів, їх зв'язок з писемною літературою.\nПрислів´я і приказки – це жанр, який пройшов довгий шлях розвитку. Про давність його походження говорять елементи міфології та магії, що дійшли до нас у текстах паремій. Як невеликий за обсягом жанр, він дуже швидко реагував на історичні події, зміни в суспільному житті, явища дійсності, і фіксував це у коротких стійких влучних висловах.\nНа відміну від інших фольклорних жанрів, які виникали у певний історичний період, досягали вершини свого розвитку і за деякий час занепадали, втрачаючи своє первісне значення, — приказки, з´явившись на основі елементів інших жанрів, виокремились в самостійний жанр і постійно розвиваються, поповнюючись новими формами, текстами. З´являються нові варіанти уже відомих паремій, розгалужуються понятійні гнізда, старі формулювання змінюються новими, набувають свіжого значення, постійно шліфуються, доповнюються [1, с. 559].\nОсобливо інтенсивно почали розвиватись малі жанри філософського змісту із приходом християнства. Незаперечне значення для розвитку народних приказок мало поширення Святого Письма, де афористичні висловлювання мудрості не тільки вплітаються в канву текстів, а й творять цілі окремі книги, як «Книга приповістей Соломонових», «Книга Екклезіаста», деякі розділи «Книги Йова», частково «Книга Псалмів». Велика кількість приказок зустрічається і в Новому Заповіті, особливо в Євангеліях.\nОтже, Біблія стала першим найбільшим джерелом запозичення прислів´їв і приказок в усну народну словесність. Звідси походить ряд усталених у народі висловлювань: «На все свій час і година своя кожній справі під небом», «Не хлібом самим буде жити людина, але кожним словом, що виходить з уст Божих», «Око — світильник для тіла», «Не сипте перли перед свинями».\nЦі та інші вислови використовувались духовними служителями у проповідях, апокрифічній літературі, хроніках. Вони поширювались серед народу і входили в усне побутування особливо з поширенням письма і книжної традиції, коли в Київській Русі набули поширення «Пчели» та «Ізмарагди» — збірники мудрості, що містили здебільшого перекладні тексти з Візантійських джерел чи з інших країн Європи, але сюди потрапляли і народні вислови.\nЗ розвитком світської професійної літератури її зв’язок з усною творчістю став ще міцніший. Письменники черпали думки та образи зі скарбниці народної мудрості, в свою чергу авторські вдалі афористичні вислови ставали народними. Народні прислів´я і приказки часто зустрічаємо у філософських і поетичних творах Г. Сковороди, а деякі його сентенції стали народними, як наприклад «Ой ти птичко жовтобока, не клади гнізда високо», «Всякому городу нрав і права».\nПрислів´я та приказки пронизують всю українську літературу, починаючи від найдавніших її пам´яток, як «Повість временних літ», «Поученіє Володимира Мономаха», «Ізборники Святослава», «Руська правда», «Слово о полку Ігоревім», літописи Величка та Грабянки, «Історія Русів» та ін.\nУ новій літературі нема жодного письменника, хто б не використовував приказок у своїй творчості. Від «Енеїди» І. Котляревського до найсучасніших творів вони слугують засобом характеристики персонажів, авторської оцінки зображуваних подій, відтворення народної мови, національного колориту, підкреслення народної мудрості.\n4. Загадки. Класифікація загадок, їх поетика.\nХудожня своєрідність українських народних загадок, будова образу в них, закони відображення життя і коло явищ, що цікавлять загадку, вивчені дуже мало. У дореволюційній науці народною загадкою цікавилися вчені міфологічної школи. У «Поетичних поглядах слов’ян на природу» А.М. Афанасьєва та «Історичних нарисах народної словесності» Ф.І. Буслаєва є чимало зауважень з приводу характеру образів в загадках. Але всі вони пов’язані з пошуками в загадках старовинних вірувань та міфологічних уявлень. Деякі судження про відображення загадками дійсності можна знайти у вступних статтях до збірників загадок І.А. Худякова і Д.М. Садовнікова.\nУ радянській фольклористиці зауваження про поетику загадок є в роботах В.І Чичерова і В.П. Анікіна. Але найбільш повно поставлене це питання у вступній статті до збірника загадок М.А. Рибнікової. Вивчаючи відображення загадками дійсності, кола явищ, зображуваних загадками, вона зазначає, що це питання гідне більш детального і широкого розгляду. Особливо корисно було б не тільки простежити, про які предмети загадують загадки, але і з якого кола дійсності обирають вони предмети уподібнення, будівельний матеріал для створення образу, метафори [1, с. 560].\nДослідниками народних загадок неодноразово зазначалося, що загадки широко охоплюють життя, відгукуються на всі її явища, відображають зниклі предмети побуту і побуту. Все це не зовсім так. Світ, який відображається загадками, в один і той же час широкий і обмежений, а пам’ять про зниклих з ужитку предметів зберігається недовго.\nУкраїнські народні загадки, як ми їх знаємо за записами XIX-XX століть, створювалися і побутували переважно в середовищі сільських ремісників і селян. Більшість загадок загадується про предмети побуту, праці, природи, навколишнього селянина. Загадок суто міських мало. Вивчаючи загадки, ми можемо скласти уявлення про те, як і якими знаряддями трудився селянин, які тварини і птахи оточували його в домашньому господарстві і з якими дикими тваринами він найчастіше стикався, що росло в полі і городі, як виглядало село, як будувалася хата, як обставлялася, яке домашнє начиння, предмети праці і побуту оточували селянина, що і як виготовлялося в натуральному селянському господарстві (шилися чоботи, робився посуд, пряли льон) і т. д.\nМожна сказати, що загадки дуже повно відображають господарське життя селянина того часу. Але саме господарське, побутове життя, в усіх дрібницях, предметах, повсякденних явищах і трудових непомітних справах, в тих речах, які завжди перед очима, в тих явищах природи, рослинах, тварин, які звичні, часто спостережувані.\nМ.А. Рибникова писала: «Все навколо примічене і відзначене загадкою і широко, і вузько одночасно. Тут і сонце, і місяць, і річка, і хмари, і вітер, але поруч ще більше сталості уваги до частковостей і деталей господарського побуту та інвентарю» [3, с. 145].\nСвіт загадок досить широкий, але і обмежений як в охопленні життєвих явищ, так і в часі. Для того, щоб відгадати загадку, потрібно добре уявляти предмет, про який йде мова, тому загадки про предмети, що вийшли з ужитку, в усному побутування не зберігаються. Якщо такі знаходяться в збірках, то це записи, зроблені в той час, коли пам’ять про предмет була ще жива.\nКультура і світогляд, соціальні відносини – все це відбилося в загадках не прямо, а через складні взаємини образу і відгадки, що виражені через опис тих чи інших предметів. Загадка не стосується проблем філософських, соціальних, історичних, не робить узагальнень і висновків з багаторазово спостережуваного явища, як прислів’я. Загадка говорить не про грамоту взагалі, а про перо, чорнило, папір, букви; не про людину взагалі, її місця в суспільстві, долі і властивості характеру, а про її зовнішній вигляд, голову, руки, очі і т. д.\nЗагадка єдиний жанр українського фольклору, який цікавиться незначними, але постійно присутніми в житті людини предметами і явищами. Вони загадуються про найбільш повсякденні предмети і явища, про працю, трудовий процес. Причому загадка загадується про конкретний предмет: не про овочі взагалі, а про моркву, огірку (іноді тільки який-небудь учений скаже: ріпа, або взагалі овоч); нема про тварин взагалі, а про корову, коня, собаки.\nМ.А. Рибникова справедливо писала, що загадка відзначає «видове, а не родове». У цьому сенсі загадка гранично конкретна, предметна, пов’язана із загальним поняттям про предмет. Таким є коло життєвих явищ, що зображаються загадкою.\nГоворячи про будову загадок, слід розрізняти дві сторони справи:\n1) яка конструкція, архітектоніка загадок, які форми організації словесного матеріалу (короткий вислів, розповідь і т. д.) характерні для них;\n2) яким способом загадка загадується, тобто як створюється загадковість, неясність, і як подається ключ до розгадування [3, с. 146].\nНезважаючи на те, що загадки дуже короткі, за архітектонікою вони різноманітні. Найбільш поширені короткі загадки з одного-двох суджень: Білий заєць спати лягає.\nЗазвичай способи створення загадковості рідко зустрічаються в чистому вигляді, але взаємодіють. Найбільш поширений, спостережуваний і в загадках, що повідомляє про властивості предмета, його функцію, його виготовлення, його зовнішній вигляд і т. д. – це заміщення предмета загадування або його частин іншим предметом. Наприклад: огірок – світлиця; голка – кінь, свинка. Опис дії, зовнішнього вигляду, ознак, властивостей предмета загадування подається, але сам він, повністю або частини, заміщається іншим: Ліз Мартин через тин, Сам переліз, а голову на тину залишив (Кабак).\nЦей принцип створення загадковості зустрічається в більшості загадок. Він відсутній тільки там, де взагалі не називається ніякого предмета, де просто повідомляється про якості або функції невідомого, що підлягає відгадуванню.\nНеобхідно підкреслити, що в загадках можуть бути прямо названі якості, властивості, дії, функція предмета загадування, його походження, спосіб виготовлення. Все це повідомляється без будь-якого іномовлення, іносказання, без замовчування. Але ніколи загадка не називає предмет загадування, його частини.\nМ.А. Рибникова писала, що в загадках «всі предмети рухаються, біжать, ллються, звучать. Всі ці предмети, чавунці, ножі, відра, рушники, навіть сучки в колодах, перебувають в ходу і в бігу» [3, с. 147].\nОднією з перших логічно несуперечливих і науково вмотивованих класифікацій, що не втратила свого значення і в наш час, була запропонована І. Франком у праці «Останки первісного світогляду в руських і польських загадках народних». Аналізуючи первісний слов’янський світогляд, побудований на ідеалізації і персоніфікації сил і явищ природи, та давні релігійні вірування (анімізм, зооморфізм і антропоморфізм), Франко кладе їх в основу класифікації загадок як одного з найдавніших жанрів.\nПершою за походженням дослідник вважає групу загадок, які називає анімістичними. До них зараховує твори, в яких неживі предмети, сили і явища природи представлені як живі істоти, тобто персоніфіковані чи одухотворені. Найдавнішими вважає ті з них, що тотожні чи суголосні зі старовинними праслов’янськими міфами про світобудову, походження світу, божеств, пов’язаних з природними явищами.\nЗначна група загадок, пов´язана з культом птахів: червоного півня, що асоціюється з вогнем — «Сидить півень на осиці, підняв догори косиці» (Вогонь і дим).\nДо третьої групи належать антропоморфічні загадки, тобто такі, де явища природи і реали дійсності порівнюються з людьми і людськими взаєминами. Наприклад, сонце — пан, місяць — пастух-най-мит; вітер — злодій; місяць — чумак, зорі — воли; замок — сторож та ін. Вони теж успадкували анімістичні риси, але, вказуючи на певні суспільні відносини і явища, є витвором більш сучасним і віддаленим від первісної міфології [1, с. 559].\nТаким чином, 1) загадка заміщає предмет загадування іншим, що володіє тими ж ознаками, які названі в якості ключа до відгадування; 2) заміщає подібні за будь-якою ознакою, заперечуючи інші ознаки предмета заміщення; 3) заміщає звичним фольклорним образом, символом інший предмет, нерідко залученими ритмом; 4) заміщає будь-яким предмет – не він основа загадки.\n5. Колисанки та забавлянки на уроках читання.\nОрієнтовна програма початкової загальної освіти орієнтує вчителя початкових класів на те, що учні на уроках літературного читання повинні долучатимуться до історико-культурної спадщини України і загальнолюдських цінностей для етичного та емоційного розвитку .\nПрограми передбачають обов’язкове знайомство молодшого школяра з творами фольклору. Учням необхідно навчитися сприймати і давати оцінку їх змісту і формі, знати фольклор своєї малої Батьківщини, художні промисли народу.\nУсна народна творчість, зберігаючи менталітет народу, його історію та культуру, виховуючи в дитині любов до вітчизни, втілюється в різних жанрових формах.\nЗалежно від обсягу твори традиційно виділяють:\n1) великі форми: казки, легенди, билини, історичні пісні, балади;\n2) малі форми: прислів’я, приказки, загадки, скоромовки, лічилки, колисанки, забавлянки та ін. [2, с. 138].\nРазом з тим, існує поняття дитячого фольклору, в творах якого представлені світосприйняття та побут дітей. До нього відносять в основному тексти малих форм.\nВ цілому, кожен з жанрів містить чітке функціональне призначення і орієнтований на певні закономірності вікового розвитку дітей. Дитячий фольклор має сучасний розвиток, знаходячи своє продовження в шкільному фольклорі.\nУ поданні сучасного педагога, як пише методист Н.А. Стефаненко, урок літературного читання «є розвиваючим і виховним уроком» .\nОсобистість молодшого школяра отримує на ньому всебічний розвиток – літературний, інтелектуальний, моральний, емоційний.\nВідповідно, уроки читання в сучасній педагогічній діяльності орієнтовані на розвиток у дітей здатності повноцінного сприйняття літературних текстів в їх художній та естетичній цілісності, на розвиток навчальних дій молодших школярів.\nДля того щоб успішно здійснити подібні цілі, педагог має можливість організації на уроці різних видів діяльності, таких як: читацька, творча, комунікативна, – застосування різних сучасних педагогічних технологій.\nДо підрозділів, які представляють для нас інтерес, належать колискові пісеньки, потішки, примовки, лічилки і небилиці, прислів’я і приказки, загадки, казки.\nВивчення жанрів дитячого фольклору починається з колискових пісеньок, потім переходить до потішок і примовок, лічилок і небилиць, потім – до загадок, прислів’їв і приказок, і нарешті до великого за обсягом і найскладнішого твору – казки.\nУчні повинні на уроці працювати самостійно, парами, групами. У співпраці з учителем, однокласниками, в діалогах з ними і формуються комунікативні навчальні дії: Дізнайся в товариша, яка колисанка йому найбільше подобається [7, с. 43].\nДо текстів зазначених жанрів даються різні завдання, які можна згрупувати в залежності від того, які здібності другокласників вони розвивають, які вміння формують і вдосконалюють. Так, аналітичні здібності молодших школярів складаються і розвиваються шляхом включення в процес аналізу твору, сприяючи його естетичному сприйняттю.\nАналіз твору складається з аналізу та оцінки змісту, структури тексту і мовних особливостей. Він здійснюється виконанням різних завдань до тексту. Наприклад, після текстів малих жанрів вміщене питання:\nЯкий твір – колисанка, а який -– забавлянка? Що спільного між ними і що відмінного?\nМета питань: визначення жанрових ознак творів.\nПри виділенні характерних ознак відбувається аналіз, який призводить до узагальнення і синтезу.\nАналітичний характер мислення складається і при зверненні до мовних особливостей текстів. Наприклад, питання до: колискової пісеньці – Які слова заколисують? Знайди їх в тексті; забавлянки – знайди і прочитай потішні слова. Чи схожий другий твір на казку?\nНаводяться також асоціативні ряди слів, які допомагають школяреві вибрати слова для опису властивостей персонажів, наприклад: Як лисиця і тетерев вітали один одного: весело, доброзичливо, ласкаво, удавано, грубо?; Лисиця яка? (Хитра, гостинна, жадібна, уперта, ласкава).\nМета: характеристика героїв твору; розвиток мовлення.\nОбов’язковою для учнів другого класу повинне бути виконання завдання: Вибери одну-дві забавлянки і поясни, як ти розумієш їх зміст. У яких випадках (ситуаціях) їх можна вжити? [7, с.47].\nМета завдання: аналіз життєвих ситуацій, постановка самого себе в такі умови, етичне виховання; формування інтелектуальної, емоційно активної діяльності учня; розвиток мови.\nТакого роду робота (вправи з колисковими та забавлянками) призводить другокласників до освоєння моральних, культурних цінностей народу і формуванню громадянської та етнічної ідентичності, і в процесі її здійснення вони, таким чином, здійснюють особистісні навчальні дії.\nПри освоєнні фольклорних творів учні повинні виконувати завдання, спрямовані на пошук інформації. Це: читання науково-пізнавальної статті; читання схем-моделей; вивчення ілюстрацій (маються до всіх представлених у підручнику текстів); жанрів дитячого фольклору; читання текстів чи їх епізодів в зв'язку з поставленими завданнями, проблемними питаннями.\nУ рубриці «Перевіримо себе і оцінимо свої досягнення», якою закінчується розділ «Усна народна творчість », учні другого класу повинні перевірити знання про його жанри і твори, а також і вміння, відповідаючи на питання і виконуючи завдання: Згадай види усної народної творчості; Що таке забавлянка? Спробуй придумати їх для свого маленького брата або сестри; Самостійно визнач серед даних творів усної народної творчості колискову пісеньку.\n6. Скоромовки та лічилки в роботі з дітьми 1-4 класів.\nСкоромовки – це жартівливі вислови, побудовані на навмисно утрудненій вимові римованого чи ритмізованого тексту, скомпонованого з важких звуків та звукосполучень, які вимовляються у швидкому темпі.\nНаприклад, такі: «Перепеличка невеличка, під полукіпком випідьпідьомкалась», «Наш цебер виполуцебрився на маленькі полуцебренята», «їхали крамарі, стали на горі та й забалакались про Прокопа, про Прокопиху і про маленькі Прокопенята».\nЦінними для розвитку у дітей діалогічного мовлення є скоромовки, побудовані ланцюжком у вигляді діалога, прямої мови.\nСкоромовки доцільно використовувати в роботі з дітьми вже з 1 класу. Молодшим школярам пропонуються нескладні за текстом скоромовки на звуки [к], [в], [с], [б], [п], [з] та голосні.\nДітям 2 класу доступні скоромовки на шиплячі звуки; діти вже оволоділи їх вимовою, та вона ще нестійка, нечітка.\nДітям 3 класу пропонують скоромовки зі звуком [р] у складному поєднанні з іншими звуками та скоромовки-діалоги. Наприклад, такі як: «Всіх скоромовок не перемовиш, не иеревискоромовиш» [7, с. 49].\nЗаучують скоромовки на заняттях з розвитку мовлення (як на комплексних, так і на тематичних) колективно, або з невеличкими групами дітей (троє-четверо дітей одного мовленнєвого рівня), або індивідуально протягом дня.\nСкоромовки використовують з метою закріплення правильної вимови звука, розвитку відповідного темпу мовлення.\nЛічилки – це віршовані, ритмізовані тексти математичної спрямованості, які використовуються дітьми для справедливого розподілу ролей у грі. Лічилки поділяють на дві великі групи: лічилки, складені самими дітьми, та лічилки для дітей, складені дорослими (народні та авторські).\nПерша група лічилок досить специфічна. Серед них чимало лічилок, які зовсім не мають сюжету. У їх змісті – прихована лічба у вигляді спотворених (переінакшених) числівників та їх слів-замінників.\nЄ лічилки, в яких слова позбавлені будь-якого змісту або в єдиному тексті не пов’язані між собою, не римуються, витримано лише ритм:\nЗ дітьми також можна влаштовувати літературні вечори розваг на теми: «Усна народна творчість», «Дідусеві усмішки», «Перлинки на нитку» та ін.\n1. Лановик М. Українська усна народна творчість : підручник / Мар'яна Лановик, Зоряна Лановик. - 4-те вид., стер. - К. : Знання-Прес, 2006. - С.548-565.\n2.Скуратівський В. Русалії / Василь Скуратівський. - К. : Довіра, 1996. – 734 с.\n3. Колесса Ф. Усна народна словесність. - Едмонтон, 1983. - С. 145-148.\n4. Пазяк М.М. Українські прислів'я та приказки. Проблеми пареміології та пареографії. - К. : Наук. Думка, 1984. - 204 с.\n5. Франко І. Останки первісного світогляду в руських і польських загадках народних // Франко І. Твори : У 50 т. - Т. 26. - С. 332-346.\n6. Дитячий фольклор / Упоряд. Г.В. Довженюк. - К., 1984.\n7. Українські загадки для дошкільних та шкільних закладів. - К., 1998.\n1.Випишіть прислів'я та приказки до тем: «Ввічливість, чемність», «Праця - лінощі», «Правда - брехня», «Сміливість - боягузтво».\nВиховання і ввічливість в крамниці не купиш.\nХочеш бути добрим гостем — хвали господиню.\nБагато знати, мало говорити - правило сміливця.\nБоягуз і таргана приймає за велетня.\nБоягуз і тіні своєї боїться.\nБоягуз не любить життя, він тільки боїться її втратити.\nБоягузові зайчику і пеньок - вовк.\nВід сміливого і смерть біжить.\n2. Доберіть 1-2 скоромовки на складні для артикуляції звуки (складні для вимови дитини звуки визначте самостійно).\n1. (Б,щ) -Бабин біб розцвів у дощ - буде бабі біб у борщ.\n3. Дайте класифікацію прислів'їв та загадок. Назвіть форми роботи у 1 -2 класі з малими жанрами фольклору.\nФорми роботи у 1 -2 класі з малими жанрами фольклору: формування знань; закріплення й удосконалення знань; формування й удосконалювання знань;·формування вмінь і навичок; ·удосконалення знань, умінь і навичок; застосування знань на практиці; повторення і систематизації знань; перевірки знань; комбінований урок.\n4. Знайдіть 5-6 загадок з відгадками для дітей різних вікових груп.\nБілий камінець потоншав сильно, а сліди на дошці видно.\nГоворить вона беззвучно, а зрозуміло й не нудно. Чим частіше розмовляєш з нею – тим багатшим розум буде.\n5. Зробити аналіз підручника «Читанка» для 3 класу.\nУ 3 класі коло читання розширюється за жанрами і персоналіями, охоплюючи доступні і цікаві для дітей цього віку твори. Відповідно до вимог програми зміст читання структуровано у 12 розділів, кожен з яких побудовано таким чином: назва, тематичний малюнок, теоретичний блок, зміст розділу, узагальнюючий блок («Пригадайте, поміркуйте...»). Якщо розділ поділяється на теми, після назви також йде невеличка вступна частина — установка на сприймання змісту. Завершує тему блок запитань і завдань «Чи уважно ти читав?». Проаналізуємо першу частину підручника.\nУ розділ «Усна народна творчість» охоплює кілька складових: чарівні казки, народні пісні, прислів'я і приказки, скоромовки, загадки. Зрозуміло, що питома вага кожної складової різна. У вступному слові діти читають про те, що казки, пісні, загадки, прислів'я складені народом дуже давно. Вони передавалися з вуст в уста. Тому їх об'єднують спільною назвою — усна народна творчість. Далі у змісті розділу вони поступово ознайомлюються з кожною складовою таким чином: спочатку короткий літературознавчий блок, а потім тексти творів.\nУ 3 класі діти читатимуть чарівні казки українського народу: В.В. Бичко «Казка – вигадка…» та українські народні казки «Кирило Кожум’яка», «Кривенька качечка», «Кобиляча голова». У казках цього типу здійснюються дивовижні перетворення, діють герої незвичайної сили і здібностей.\nНаступним є розділ «Літературні казки», де представлені казки написані автором. З метою заохочення третьокласників до самостійного читання, формування літературознавчих уявлень. Це дає змогу вчителю збагатити знання учнів про творчість відомих поетів (Т.П. Коломієць, А.А. Дімаров, О. Зима, В.П. Скомаровський, І.М. Калинець, В.З. Нестайко).\nРозділ «П’єси-казки» вміщає в себе дві п’єси-казки «Бабусина пригода» О. Олеся, «Гусі-лебеді» Н. Куфко.\nЗміст другої частини підручника для 3 класі продовжується ознайомлення молодших школярів із зарубіжною літературою. У розділі «Із скарбниці казкарів світу» діти прочитають чарівні казки, які відомі багатьом поколінням. Вони часто сприймаються як народні. Зокрема, це «Кіт у чоботях» Ш. Перро, «Зачарована красуня» братів Грімм, «Горбоконик» П.П .Єршова, «Пригоди Піноккіо» К.Коллоді, «Про Карлсона, що живе на даху» А. Ліндгрен. Читаючи ці твори, діти занурюються у світ чарівних перетворень, дивовижних подій, знайомляться з позитивними і негативними героями, розпізнають їхні характери через мовлення, опис зовнішності. Зміст творів добре проілюстровано, що сприяє використанню творчих завдань (складанню розповідей, характеристик дійових осіб).\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво PY415377


Завод металевих виробів «МЕТКАС®» виробник металевих стелажів з полицями\nМеталеві стелажі українсього виробництва ТОВ «МЕТКАСПОСТАЧ» можна придбати на сайті виробника у розділі продукція, або у роздрібних будівельних супермаркетах «Епіцентр», «Нова лінія», «Леруа Мерлен», «ОЛДІ».\nПРО КОМПАНІЮ «МЕТКАСПОСТАЧ» І ТОРГОВЕЛЬНУ МАРКУ «МЕТКАС»®\nКомпанія «Меткаспостач» є провідним виробником металевих поличних стелажів легкого та середнього навантаження торговельної марки МЕТКАС®.\nНаша продукція підійде для:\nмайстерень і гаражів.\nВраховуючи побажання клієнтів, компанія «Меткаспостач» може виготовити стелажі за індивідуальними замовленнями: на підставі техзавдання від замовника ми складемо проект оптимального стелажу і створимо максимально відповідну якісну конструкцію.\nПереваги стелажної продукції МЕТКАС®:\nнадійність за рахунок якісної сировини та оптимальних конструкторських рішень;\nпростота в збірці (принцип конструктора);\nбезпечне зберігання всіх видів вантажів (включаючи негабаритні).\nВиготовлення стелажів виконується на базі власного виробничого комплексу. Підприємство використовує автоматичні лінії, що дозволяє виробляти якісну продукцію у великому обсязі. Компанія поставляє продукцію в максимально стислі терміни – за рахунок запасу на складі і високої швидкості роботи над індивідуальними замовленнями. Шукаєте професійного та відповідального партнера? Компанія «Меткаспостач» є однією з кращих компаній на ринку яка забезпечує надійність, якість та вигідні ціни.\nЯкщо у Вас з’явилися зауваження чи побажання, будь-ласка скористайтеся формою зворотнього зв’язку.


Капітан збірної Сербії Александар Коларов: «Путівки на Євро-2020 розіграють між собою Португалія, Україна та Сербія» - Офіційний сайт Федерації футболу України\nКапітан збірної Сербії Александар Коларов: «Путівки на Євро-2020 розіграють між собою Португалія, Україна та Сербія»\nПредставники суперників збірної України по відбору до чемпіонату Європи 2020 року продовжують коментувати результати вчорашнього жеребкування.\nПісля церемонії в Дубліні свою думку в інтерв’ю офіційному сайту Футбольного союзу Сербії висловив капітан сербської команди Александар Коларов.\n«Ми задоволені жеребкуванням, — цитує захисника італійської «Роми» fss.rs. — Португалія — чинний чемпіон Європи. Ми разом з Україною будемо битися з нею за перші два місця у групі, які дають змогу пробитися до фінальної стадії Євро. Але не варто недооцінювати Литву та Люксембург. Наша команда має добре підготуватися, адже кваліфікаційний турнір триватиме лише декілька місяців».\nУчора ми вже розповідали про реакцію на жеребкування з боку головного тренера збірної Португалії Фернанду Сантуша, яку він висловив в інтерв’ю сайту УЄФА. Трохи пізніше цитати свого наставника надав офіційний сайт Федерації футболу Португалії. Нагадаємо, що саме матчем із чинними чемпіонами континенту наша команда стартуватиме у відборі.\n«Україна та Сербія — дуже важкі супротивники, — заявив спеціаліст. — Вони довели свою якість упевненими перемогами у своїх групах Ліги націй. Сербів ми знаємо дещо більше, адже нещодавно зустрічалися з ними. У команді зібрані якісні футболісти, що захищають кольори найсильніших клубів Європи. Литовців ми знаємо гірше, але впевнений, що матчі будуть важкими. Люксембург прогресує, що ми побачили в Лізі націй.\nЯ поважаю всіх суперників, але, звісно, нікого не боюся. Португалія не фаворит, а просто одна з команд, що прагнутиме посісти перше чи друге місце в групі».\n20.02.2019 12:01 1365\n19.02.2019 17:48 268\n17.02.2019 11:02 49\nСуперник на Євро-2020. Сьома спроба Литви пробитися до фінального турніру чемпіонату Європи\nШість разів збірна Литви, яка є о...\n16.02.2019 13:05 68\nСуперник на Євро-2020. Сербія вчетверте намагатиметься вийти до фінальної стадії чемпіонату Європи\nЗбірна Сербії, яка є одним із чот...


Група 24 Тютюн і промислові замінники тютюну | Справочник\n1. Ця група не включає лікарські сигарети (група 30).\n1. В підпозиції 2403 11 термін «тютюн для кальяну» означає тютюн, призначений для куріння за допомогою кальяна, що складається із суміші тютюну та гліцерину, з вмістом або без вмісту ароматичних масел і екстрактів, меляси або цукру, який має або не має фруктовий аромат. Проте продукти що не містять тютюну, призначені для куріння за допомогою кальяна, виключаються з цієї підпозиції."\nТютюн одержують з різних вирощуваних сортів рослин роду Nicotiana родини Solanaceae. Розмір і форма листя значно розрізняються в різних сортів.\nМетод збирання врожаю і спосіб сушіння залежать від сорту (виду) тютюну. Тютюн можна збирати цілими рослинами, зрізуючи стебла разом з листями за їхньої середньої спілості (різання з черешком), або окремими листками, обламуючи їх у міру дозрівання (ламання тютюну) цілком. Отже, тютюн можна сушити у вигляді цілої рослини (на стеблі) або у вигляді окремих листків.\nІснують різні способи сушіння: сонячне сушіння (на відкритому повітрі), тіньове сушіння (у закритих приміщеннях з вільною циркуляцією повітря), теплове сушіння (у трубі з гарячим повітрям) чи вогневе сушіння (на відкритому вогні).\nДо упакування перед навантаженням сухі листки піддають обробці для забезпечення їхньої збережуваності. Це може бути зроблено за допомогою контрольованої природної ферментації (Ява, Суматра, Гавана, Бразилія, Орієнт і т.д.) або штучного повторного сушіння (re drying). Таке оброблення та сушіння впливають на присмак та аромат тютюну, що піддається самовільному дозріванню після упакування.\nТютюн, оброблений у такий спосіб, упаковують в паки, кипи різної форми, у бочки або в кошики. Упаковані в такий спосіб листя вирівняні (Орієнт), або зв’язані в папуші (кілька листків, зв’язаних разом стрічкою або за допомогою іншого тютюнового листка), або залишені просто у вигляді вільних листків. У будь-якому випадку вони сильно ущільнені, щоб забезпечити їхню збережуваність.\nУ деяких випадках, крім (або замість) ферментації, додають ароматичні або зволожуючі речовини (зволоження тютюнових листів), щоб поліпшити аромат або збережуваність.\nДо цієї групи включається не лише тютюнова сировина і промислово виготовлений тютюн, але і промислові замінники тютюну, які не містять тютюн.\nПояснення до товарної позиції 2401:\n- - свiтлий тіньового сушіння\n- - тютюн типу Орiєнталь сонячного сушіння\n- - тютюн вогневого сушiння\n- - тютюн свiтлий тіньового сушіння\n(1) Тютюнова сировина у вигляді цілих рослин чи листків у природному стані або у вигляді сушених чи ферментованих листків, цілих чи з відділеною середньою жилкою, обрізаних чи необрізаних, роздавлених чи розрубаних (включаючи шматочки визначеної форми, але не тютюн, готовий для куріння).\n(2) Тютюнові відходи, що утворюються, наприклад, під час оброблення тютюнових листків або виробництва тютюнових виробів (стебла, середні жилки, обрізки, пил і т.д.).\nЩодо тютюну в натуральному або непереробленому стані дивись Пояснення до товарної позиції 2401, абзац 1.\n(a) тютюн типу Вірджинія “теплового сушіння” означає тютюн, який був висушений за штучних атмосферних умов за допомогою регулювання теплоти і вентиляції, не дозволяючи димним речовинам контактувати з листками тютюну; колір сушеного тютюну, як правило, змінюється від лимонного до дуже темно-оранжевого або червоного. Інші кольори та комбінації кольорів часто залежать від різних станів стиглості або технологій вирощування та сушіння;\n(b) тютюн світлий типу Берлей, включаючи гібриди Берлей “тіньового сушіння” означає тютюн, який був висушений за природних атмосферних умов і не має запаху димних речовин від застосування допоміжного тепла або циркуляції повітря; колір листків, як правило, від світло-жовтувато-коричневого до червонуватого. Інші кольори та комбінації кольорів часто залежать від різних станів стиглості або технологій вирощування та сушіння;\n(c) тютюн світлий типу Меріленд “тіньового сушіння” означає тютюн, який був висушений за природних атмосферних умов і не має запаху димних речовин від застосування допоміжного тепла або циркуляції повітря; колір листків, як правило, від світло-жовтого до насиченого червоно-вишневого. Інші кольори та комбінації кольорів часто залежать від різних станів стиглості або технологій вирощування та сушіння;\n(d) тютюн “вогневого сушіння” означає тютюн, який був висушений за штучних атмосферних умов з використанням відкритого вогню, від якого деревний дим був частково поглинений тютюном. Листки тютюну “вогневого сушіння” зазвичай товстіші за листки Берлей “теплового сушіння” або Меріленд від відповідного положення стебла. Кольори зазвичай змінюються від жовтувато-коричневого до дуже темно-коричневого. Інші кольори та комбінації кольорів часто залежать від різних станів стиглості або технологій вирощування та сушіння.\nТютюн “сонячного сушіння” - це тютюн, висушений безпосередньо за допомогою сонячного тепла на відкритому повітрі за повного світлового дня.\nЦя товарна група не включає живі тютюнові рослини (товарна позиція 0602).\nПоряд із продуктами, переліченими в Поясненнях до товарної позиції 2401, абзац (2), ця товарна категорія також включає:\n1) відходи від поводження з листками тютюну; вони відомі зазвичай у торгівлі як “сміття”, але також по-різному називаються як “smalls”, “wіnnowіngs”, “sweepіngs”, “kіrіntі” або “broquelіns” тощо. Вони зазвичай містять домішки або сторонні тіла, наприклад, пил, рослинні відходи, текстильні волокна. Іноді пил видаляється з цих відходів просіюванням;\n2) відходи тютюнового листя, відомі у торгівлі як “відсіви”, які одержуються під час просіювання згаданих вище відходів;\n3) відходи, одержувані від виробництва сигар, описані як “обрізки”, і які складаються зі шматків обрізків листків;\n4) пил, одержуваний під час просіюванням згаданих вище відходів.\nЦя товарна категорія не включає відходи тютюну, приготовлені для продажу як тютюн для куріння або жувальний тютюн, нюхальний тютюн або тютюновий порошок, або такі, що їх можна вважати переробленими з метою використання як тютюну для куріння, жувального тютюну, нюхального тютюну або тютюнового порошку (товарна позиція 2403).\nПояснення до товарної позиції 2402:\n- сигари, сигари з вiдрiзаними кiнцями та сигарили, з вмiстом тютюну\nДо цієї товарної позиції включаються сигари (обгорнуті чи ні), сигари з відрізаними кінцями, сигарили (тонкі сигари) та сигарети, цигарки виготовлені з тютюну або замінників тютюну. Інші види курильного тютюну, що містять чи не містять замінники тютюну в будь-якій пропорції, не включаються (товарна позиція 2403).\n(1) Сигари, сигари з відрізаними кінцями та сигарили (тонкі сигари), що містять тютюн.\nТакі вироби можуть бути приготовлені цілком з тютюну або з сумішей тютюну та його замінників, незалежно від співвідношення тютюну та його замінників у суміші.\n(2) Сигарети та цигарки, що містять тютюн.\nКрім сигарет та цигарок, що містять лише тютюн, до цієї товарної позиції включаються вироби, приготовлені з сумішей тютюну та замінників тютюну, незалежно від співвідношення в суміші тютюну та його замінників.\n(3) Сигари, сигари з відрізаними кінцями, сигарили (тонкі сигари), сигарети та цигарки з замінників тютюну, наприклад, сигарети “обкурювачі”, виготовлені зі спеціально оброблених листків салату-латуку, які не містять ні тютюну, ні нікотину.\nДо цієї товарної позиції не включаються лікарські сигарети та цигарки (група 30). Проте сигарети чи цигарки, що містять певні продукти, спеціально приготовлені, щоб відбити звичку до куріння, але не мають лікарських властивостей, включаються до цієї товарної позиції.\nСигари, сигари з відрізаними кінцями та сигарили (тонкі сигари) - скрутки тютюну, який можна курити, та, враховуючи їх властивості, призначені виключно для куріння, як вони є, маючи:\nЗа умови, що вони задовольняють вищенаведеним умовам, продукти з обгорткою або обгортка та зв’язувальна речовина з відновленого тютюну, які можуть складатися частково з інших речовин, крім тютюну, класифікуються в цій товарній категорії.\n2402 20 10 і 2402 20 90\nСигарети, цигарки - це скрутки тютюну, які можна курити такими, якими вони є і які не належать до категорії сигар або сигарил (дивись Пояснення до товарної категорії 2402 10 00).\nЗа умови, що вони задовольняють вищенаведені умови, продукти, які частково складаються з інших речовин, крім тютюну, класифікуються в цих товарних категоріях.\nЦі товарні категорії не включають продукти, які повністю складаються з інших речовин, крім тютюну (товарна категорія 2402 90 00 або, якщо призначені для медичного використання, група 30).\nЦя товарна категорія включає сигари, сигари з відрізаними кінцями, сигарили, сигарети та цигарки, які повністю складаються із замінників тютюну, наприклад, сигарети, які вироблені з спеціально приготовлених листків салату-латука і не містять ні тютюну, ні нікотину.\nПояснення до товарної категорії 2403:\nІнший тютюн промислового виробництва та замiнники тютюну промислового виробництва; “гомогенiзований” або “вiдновлений” тютюн; тютюновi екстракти та есенцiї:\n- тютюн для куріння, з вмiстом або без вмiсту замiнникiв тютюну у будь-якій пропорцiї:\n- - “гомогенiзований” або “вiдновлений” тютюн\n- - - жувальний i нюхальний тютюн\n(1) Курильний тютюн, що містить чи не містить замінників тютюну в будь-якій пропорції, наприклад, промисловий трубковий тютюн чи тютюн для виробництва сигарет чи цигарок.\n(2) Жувальний тютюн, зазвичай сильно ферментований і зволожений.\n(3) Нюхальний тютюн, більш-менш ароматизований.\n(4) Тютюн спресований чи зволожений для виготовлення нюхального тютюну.\n(5) Промислові замінники тютюну, наприклад, курильні суміші, що не містять тютюн. Проте сюди не входять такі продукти, як коноплі (товарна позиція 1211).\n(6) “Гомогенізований” або “відновлений” тютюн, виготовлений шляхом агломерації добре відділеного від тютюнових листків тютюну, тютюнових відходів чи тютюнового пилу, у тому числі на лотку-підносі (наприклад, лист целюлози з середньої жилки тютюнового листка), зазвичай виготовлений у вигляді прямокутних листів чи стрічок. Він може використовуватися у вигляді листа (як покривний лист, тобто обгортка) або в подрібненому рубаному вигляді (як начинка).\n(7) Тютюнові екстракти та есенції. Це рідини, які екстрагують з вологих листів шляхом пресування відходів або з приготовлених шляхом кип’ятіння у воді відходів перероблення тютюну. Ці продукти використовуються переважно для виробництва інсектицидів і засобів для знищення паразитів (паразитицидів).\n(а) нікотин (алкалоїд, добутий з тютюну) (товарна позиція 2939);\n(b) інсектициди товарної позиції 3808.\nПід позиція 2403 11\nДо цієї товарної підпозиції включаються, серед іншого (inter alia), продукти, що складаються з суміші тютюну, меляси чи цукру, ароматизованої фруктами, гліцерином, ароматичними оліями та екстрактами (наприклад, “Meassel” чи “Massel”). Крім того, сюди також включаються продукти, що не містять меляси чи цукру (наприклад, “Tumbak” чи “Ajami”). Проте, до підпозиції не включаються продукти для кальяну, що не містять тютюн (наприклад, “Jurak”) (підпозиція 2403 99).\nКальян також відомий під такими назвами, як “наргіле”, “аргіла”, “бурі”, “гуза”, “хуках”, “шиша”, “хабл-бабл”.\n2403 19 10 і 2403 19 90\nТютюн для куріння - це тютюн, який був порізаний або в інший спосіб подрібнений, закручений або спресований у блоки, який можна вживати для куріння без подальшого промислового оброблення.\nТютюнові відходи, придатні для куріння і розфасовані для роздрібного продажу - це тютюн для куріння, якщо вони не задовольняють опис сигар, сигар з відрізаними кінцями, сигарил або сигарет (дивись Пояснення до товарних категорій 2402 10 00, 2402 20 10 і 2402 20 90).\nПродукти, які повністю або частково складаються з інших речовин, крім тютюну, також класифікуються в цих товарних категоріях за умови, що відповідають наведеному вище опису, крім продуктів, які повністю складаються з інших речовин, крім тютюну, і призначені для медичного використання (група 30).\nЦі товарні категорії включають сигаретні обрізки, які є готовою сумішшю тютюну для вироблення сигарет.\nДивись Пояснення до товарної позиції 2403, перший абзац, (6).\nЖувальний тютюн - це тютюн у вигляді скруток, паличок, смужок, кубиків та блоків, які спеціально приготовлені для жування, а не для куріння, і розфасовані для роздрібного продажу.\nНюхальний тютюн - це тютюн у порошку або у вигляді гранул, який був спеціально оброблений таким чином, щоб його можна було нюхати, а не курити.\nЗа умови, що вони задовольняють вищенаведені умови, продукти, які частково складаються з інших речовин, крім тютюну, класифікуються в цій товарній категорії.\n1) тютюнові екстракти та есенції, які описані в пункті (7) першого абзацу Пояснень до товарної позиції 2403;\n2) тютюновий порошок (зазвичай його отримують в результаті процесу, наприклад, розмелювання, завдяки чому досягається розподіл часток за певними розмірами). Він не повинен містити домішки та розмір часток повинен становити менш як 0,4 мм;\n3) кручені, ароматизовані та ферментовані бразильські тютюни, спресовані в оболонках кулькоподібної форми (манготи);\n4) розширений тютюн, який не був порізаний або подрібнений в інший спосіб;\n5) продукт для куріння (наприклад, "тютюн для кальяну"), що складається повністю із замінників тютюну та речовин, відмінних від тютюну.


Екс-дружину Чарлі Шина заарештували | Український тижневик Міст\nЕкс-дружину Чарлі Шина заарештували\nПоліція міста Аспена (штат Колорадо) заарештувала колишню дружину актора Чарлі Шина — акторку Брук Мюллер. Її підозрюють у нападі третього ступеня, а також у зберіганні кокаїну з метою продажу. 34-річну Мюллер затримали в нічному клубі, після того як якась жінка поскаржилася, що та напала на неї. Акторку відпустили з-під варти під заставу розміром 11 тис. USD. Судове засідання в її справі призначено на 19 грудня.\nПрес-секретар поліцейського управління Аспена й адвокат пані Мюллер відмовилися повідомити журналістам подробиці справи.\nБрук Мюллер — третя дружина Чарлі Шина. Актори одружилися 2008 року, а розлучилися 2011-го. 2009 року в пари народилися сини-близнюки. У серпні 2010-го суд визнав Чарлі Шина винним у тому, що він напав на жінку з ножем і погрожував її вбити, і засудив його до умовного терміну. Після розлучення пан Шин намагався відсудити в пані Мюллер дітей, проте безуспішно.


Кагоцел для дітей: відгуки та інструкція по застосуванню | Діти\nГоловна » Здоров'я » Діти » Кагоцел для дітей: відгуки та інструкція по застосуванню\nКагоцел для дітей: відгуки та інструкція по застосуванню\nНа читання 8 хв Переглядів 6 Оновлено 25.10.2018\nЗ якого віку дозволено приймати дітям\nЯк приймати Кагоцел дітям\nАналоги Кагоцела для дітей\nКагоцел для дітей від 3 років – відгуки\nКагоцел – відео\nВіруси – небезпечні мікроорганізми, здатні викликати різні захворювання у людей. Особливо це неприємно, коли стосується маленьких діток. Адже антибіотики в цьому випадку безсилі, вся надія виключно на організм дитини. Якого, тим не менш, сучасна фармацевтика може допомогти.\nСаме для боротьби із захворюваннями вірусної природи, а також для їх профілактики призначений препарат Кагоцел, дозволений до застосування для дітей від 3 років, відповідно до інструкції. Саме її ми зараз і розглянемо у всіх подробицях.\n5. З якого віку дозволено приймати дітям\n7. Як приймати Кагоцел дітям\n10. Аналоги Кагоцела для дітей\n11. Кагоцел для дітей від 3 років – відгуки\n12. Кагоцел – відео\nПрепарат випускають у формі таблеток. Самі пігулки круглі, мають двовипуклу форму, світлий кремовий колір з вкрапленнями коричневого відтінку. Продаються вони в аптеці в упаковці по 10 штук. До ліків додається вкладиш з детальною інструкцією по застосуванню препарату.\nУ кожній таблетці знаходиться діюча речовина кагоцел у кількості 12 міліграм. Для додання лікарського засобу форми пігулки використовуються допоміжні речовини:\nЗагальна кількість допоміжних речовин – до отримання таблетки масою 100 міліграмів, тобто 88 мг. Це необхідно для зручності у використанні і дозуванні ліки.\nОсновний механізм дії препарату безпосередньо пов’язаний зі здатністю Кагоцела провокувати підвищене вироблення інтерферону самим організмом юного пацієнта. Противірусний засіб ініціює виробництво саме тих їх видів, які володіють найбільшою противірусною активністю. При цьому медіатор запального процесу активно виробляється у всіх клітинах, які беруть участь в імунній відповіді організму на вторгнення ворожих агентів вірусної природи.\nПри прийомі першої дози ліків кількість інтерферону в крові юного пацієнта досягає максимальної позначки вже через дві доби. При цьому медіатори запалення циркулюють в крові протягом 4 діб, забезпечуючи всі умови для перемоги над хворобою.\nНайефективніше такий механізм працює в тому випадку, якщо прийом таблеток розпочався не пізніше, ніж на четверту добу гострого перебігу хвороби. Але краще починати прийом раніше. У профілактичних цілях приймати препарат, що стимулює імунну відповідь організму, можна в будь-які терміни, в тому числі і відразу після контакту із зараженим людиною.\nКагоцел призначають дорослим і дітям старше трьох років у наступних випадках:\nдля профілактики грипу та ГРВІ;\nдля лікування грипу та ГРВІ;\nБудь-які захворювання вірусного походження проходять набагато швидше і без бактеріальних ускладнень, якщо вчасно почати прийом цього препарату. Проте, незалежно від стану хворого малюка, в першу чергу, слід звернутися до лікаря і уточнити нюанси по застосуванню даного противірусного засобу.\nПрепарат дозволений до застосування для дітей у віці від трьох років. У рідкісних випадках педіатр або вірусолог можуть прийняти рішення про призначення цього противірусного в більш ранньому віці, проте це можна робити лише в тому випадку, коли отримана користь перевищує ризик для здоров’я малюка. Крім того, в таких випадках дозування розглядається і призначається суто індивідуально.\nКагоцел заборонено вживати у разі гіперчутливості дитячого організму до будь-якої з складових таблетки. До спеціальних протипоказань відносять:\nвипадки глюкозо-галактозної мальабсорбції.\nУ разі нехтування протипоказаннями, рекомендаціями лікаря, при недотриманні інструкції щодо застосування, а так само зважаючи індивідуальних особливостей організму малюка, можливі деякі побічні реакції у вигляді алергічних явищ: кропив’янка, шкірний свербіж, висипання.\nУ випадках прояви будь-якої з перелічених реакцій або виникнення явищ, які не описані в інструкції, потрібно відразу ж звернутися до лікаря, який призначив Кагоцел. Можливо, він скоректує курс, дозування, або зовсім скасує препарат через непереносимості його у крихти.\nТаблетки приймають внутрішньо незалежно від прийому їжі, запиваючи водою в кількості від 100 мл Дозування залежить від захворювання і віку карапуза.\nУ розрізі лікування грипу та ГРВІ:\nдітям 3-6 років в перші 2 дні належить по 1 таблетці двічі на день, у наступні дві доби – по 1 пігулці раз на добу (курс становить 6 табл.);\nдітям старше 6 років перших два дні дають по 1 пігулці тричі на добу, наступні дві доби малюк отримує по 1 таблеточке двічі на день (всього курс становить 10 табл.).\nПрофілактика у всіх віків проводиться тижневим циклом:\nдва дні по одній таблетці раз на добу;\nп’ять днів перерви;\nзнову дві доби по 1 табл. раз в день.\nТривалість профілактичного прийому триває від 7 днів до місяця (4 повторення наведеного циклу).\nУ випадках недотримання рекомендованих дозувань може виникнути стан інтоксикації організму. У цій ситуації важливо давати дитині якомога більше рідини, бажано теплою. Якщо зайві пігулки були випиті недавно, рекомендується викликати блювання. Інших заходів у подібних випадках офіційна інструкція не передбачає.\nКагоцел не викликає жодних побічних реакцій при прийомі інших препаратів. Він добре поєднується з іншими противірусними засобами, імуностимуляторами. Також його можна сміливо використовувати паралельно з курсом антибіотикотерапії.\nЯкщо через індивідуальних особливостей дитини вам не підійшло це противірусний засіб, його цілком можна замінити аналогічним з наведеного нижче списку:\n—Афлубін для дітей;\n—Анаферон для дітей;\n—Імудон для дітей;\nОрвирем для дітей.\nНе можна сказати, що якийсь із наведених аналогів краще або гірше описуваного препарату, все залежить від індивідуальних особливостей організму вашого малюка. Підбирати аналог важливо спільно з лікарем, чітко з’ясувавши, чому дитині не підійшов оригінальний препарат.\nРимма, 29 років. Нам Кагоцел прописав лікар, порадив пропити курсом за місяць до першого походу в дитсадок. Ну нібито там розсадник вірусів і так далі. Чесно кажучи тоді ефекту я не помітила, для профілактики нам не допомогло. Але от коли захворіла на грип на початку зими, пропили чотири дні, і як рукою зняло. Так що в якості лікування рекомендую, а як профілактика – просто гроші на вітер.\nОксана, 35 років. У нас Кагоцел на осінь і весну завжди в аптечку потрапляє. І ми з чоловіком п’ємо, і сина з донькою даю. Вони вже школярі, самі знаєте, що це таке. Без противірусного ніяк, але цей препарат впевнено тримає оборону. У сезон якщо хтось у родині й хворіє, то тільки в легкій формі, так що дуже рекомендую!\nНаталя, 33 роки. Пили Кагоцел в доповнення до основного лікування від грипу і подальших ускладнень. І дуже засмучена: сина буквально через пару годин після прийому першої таблетки посыпало. Обличчя, груди, спина – все в кропив’янці і пекло. Довелося ще і протиалергічну пити. Не знаю, чи сам препарат такий, то нам просто не пощастило, але нічого хорошого сказати не можу.\nОлександра, 31 рік. Ми Кагоцел п’ємо всією сім’єю, особливо в період загострення респіраторних захворювань школі та садочку. І він нас ні разу не підводив. Не без того, і у старшої, і у меншій в сезон без соплів не обходиться, але це набагато краще, ніж коли вони з грипом лежать страждають. І мені допомагає не заразитися, так як робота пов’язана з людьми, восени і навесні частенько приходять хворі клієнти. Так що я однозначно рекомендую це противірусний засіб: для профілактики – саме те.\nБогдана, 28 років. Мене Кагоцел відверто розчарував. У малюка почався грип, а нам всього чотири роки, треба було терміново щось робити, він у мене взагалі будь-які болячки дуже погано переносить. Лікар призначив постільний режим і курс цього противірусного. Мені здається, що навіть якщо ми б його не пили, всі рано так само 10 діб мучилися б. Так що реклама сильно перебільшена. Як на мене, ці таблетки більше для заспокоєння батьків, ніж ліки.\nУ цьому відеоролику розповідається про противірусний препарат Кагоцел. Дана детальна інформація за принципом його дії.\nКагоцел – противірусний препарат, що провокує підвищене вироблення всіх клітин організму, спрямованих на імунну відповідь ворожим агентам. Його призначають для профілактики та лікування грипу, ГРВІ, а також при герпесі. Він добре сприймається переважною більшістю пацієнтів, не викликаючи негативних реакцій з боку дитячого організму. Тим не менш, це лікарський засіб, притому чітко спрямованого дії. Тому приймати ці таблетки можна виключно за призначенням лікаря, чітко дотримуючись інструкції і рекомендацій спеціаліста. А ви коли-небудь давали дитині Кагоцел? У зв’язку з чим ви прийняли таке рішення? Ви задоволені результатами використання цього противірусного препарату? Діліться вашим досвідом і враженнями в коментарях. Це зорієнтує тих батьків, дітям яких такі пігулки призначили вперше. Здорових вам дітей спокійного міжсезоння!


⇐ ПредыдущаяСтр 218 из 297Следующая ⇒\nПродуктивність і безпечність праці багато в чому залежать від організації будівельного майданчика і порядку на ньому. Тому до організації будівельного майданчика, розміщення на ньому машин, транспорту, проїздів, розвантажувальних майданчиків, складів, майстерень, санітарно-побутових приміщень і пристроїв треба ставитися особливо продумано.\nЩоб не допустити сторонніх осіб на територію будівельного майданчика, його обгороджують. Об'єкти, що будуються вздовж вулиць населених пунктів або проїздів загального користування, слід обгороджувати суцільним парканом заввишки не менш як 2 м. Огорожу в місцях масового переміщення людей обладнують суцільним захисним навісом завширшки не менш як 1 м, який роблять похилим під кутом 20°.\nКонструкції огорож повинні відповідати вимогам ГОСТ 23407-78 (рис. 1).\nУ ненаселених місцях можна ставити дротяні, капронові чи канатні огорожі, в яких передбачаються ворота для проїзду автотранспорту і хвіртки —для проходу людей.\nЗа функціональним призначенням огорожі поділяють на такі види:\n- захисно-охоронні заввишки 2 м, призначені для запобігання доступу сторонніх осіб на території і дільниці з небезпечними і шкідливими виробничими факторами та забезпечення охорони матеріальних цінностей будівництва;\n- захисні заввишки 1,6 м без козирків і 2 м з козирками, які запобігають доступу сторонніх осіб на території і дільниці з небезпечними і шкідливими виробничими факторами;\n- сигнальні заввишки не менш як 0,8 м, що попереджають про межі території і дільниці з небезпечними і шкідливими виробничими факторами.\nЗа конструктивним рішенням огорожі поділяють на - панельні, панельно-стоякові, стоякові та з добірними елементами. Вони можуть бути також суцільними та розрідженими до 80... 100 мм. Захисно-охоронні огорожі роблять тільки суцільними. Перехід для пішоходів не повинен бути меншим за 1,2 м. Поручневі огорожі кріплять до стояків з внутрішнього боку на висоті 1,1 м від рівня тротуару, а проміжний горизонтальний елемент — на висоті 0,5 м. На елементах і деталях огорож, особливо поручнях, не повинно бути гострих кромок і задирок, що спричинюють травмування рук. Лісоматеріал для огорож має бути з листяних та хвойних порід не вище третього сорту. Підприємство-виготовлювач огорож має супроводжувати кожну партію паспортом, робочими кресленнями. Крім того, всі елементи огорож повинні бути промаркированими. Будівельний майданчик, ділянки робіт, робочі місця, проїзди і підходи до них у темний час доби повинні освітлюватись. Освітленість має бути рівномірною, не повинна осліплювати працюючих. Виконувати роботи в неосвітлених місцях забороняється. Прожектори над робочим майданчиком встановлюють на висоті не менш як 6 м на металевих пересувних інвентарних опорах.\nКолодязі, шурфи та інші виїмки в грунті у місцях можливого доступу людей закривають кришками, надійними щитами чи обгороджують. У темний час доби огорожі помічають електричними сигнальними лампами напругою не більш як 42 V.\nСкладують матеріали, прокладають рейковий шлях, установлюють опори для повітряних ліній електропередачі і зв'язку за межами призми обвалення грунту котловану чи траншеї.\nМісце складування будівельних матеріалів, як і весь будівельний майданчик, влаштовують відповідно до будівельного генерального плану.\nРізні санітарно-побутові%та адміністративно-господарські приміщення (прохідні, диспетчерська, контори інженерно-технічних працівників, гардеробні, душові, кімнати для приймання їжі) мають розміщуватися з боку входу на територію будівельного майданчика. Санітарно-гігєнічні приміщення обладнують внутрішнім водопроводом, каналізацією, опаленням і вентиляцією. Біля зовнішніх входів у ці приміщення повинні бути пристрої для чищення і миття взуття. Гардеробні, вбиральні, вмивальні і душові кімнати влаштовують окремо для чоловіків і жінок. У гардеробах окремо зберігають домашній і робочий одяг.\nОсобливе значення для безпеки робіт мають правильна організація і обладнання проїздів на будівельному майданчику. Проїзди треба розміщувати так, щоб можна було вільно під'їжджати до всіх споруджуваних об'єктів і майданчиків для складування і зберігання матеріалів. Щоб не створювались затори і зіткнення машин, встановлюють покажчики проїздів, напрямів руху та зменшення швидкості руху автомобілів.\nПід час будівництва об'єкта треба якнайбільше використовувати дороги постійного призначення. Якщо це неможливо, то тимчасові автомобільні дороги слід розміщувати так, щоб автомобілі могли проїжджати по колу. При будуванні тупикових шляхів підвищується можливість виникнення небезпечних випадків.\nРадіуси заокруглень автомобільних проїздів слід брати не менш як 10м.\nЯкщо на майданчик доставляються конструкції і матеріали спеціальними машинами, то радіуси заокруглень повинні бути завчасно визначеними і вказаними на будгенплані.\nПеред зонами, небезпечними для руху, встановлюють спеціальні огорожі чи попереджувальні написи і сигнали. Ці попереджувальні знаки мають бути розміщені так, щоб їх було видно вдень і вночі.\nШирину проїзної частини доріг встановлюють відповідно до проекту будівництва, вона має бути не меншою за 3,5 м для руху в один бік і не меншою за 6 м для двостороннього руху.\nНайнебезпечнішими ділянками є перехрестя автомобільних доріг із залізничними коліями. У цих місцях треба робити переїзди із суцільних настилів, що вкладаються на одному рівні з верхом головок рейок і контррейок. Ширина проїзної частини на переїздах не повинна бути меншою за 4,5 м, ділянки автодороги до і після переїзду протягом не менш як 25 м у кожний бік повинні мати тверді покриття. Переїзди обладнують світовою сигналізацією, а при інтенсивному залізничному русі їх обгороджують шлагбаумами, що охороняються\nДороги різного призначення очищають від сміття, будівельних матеріалів, відходів, а взимку — від снігу та льоду і посипають піском, шлаком чи золою.\nДля переїзду чи проходу через викопані котловани і траншеї роблять мости, естакади, пішоходні містки з поручнями та огорожами. Містки для пішоходів повинні мати ширину не менш як 0,6 м і поручні заввишки не менш як 1 м. Опори містків вкладають не безпосередньо на грунт, а на опорні підкладки.\nПри в'їзді на будівельний майданчик встановлюють схему руху транспортних засобів, а на узбіччях доріг і проїздів — дорожні знаки, які добре видно: швидкість руху автотранспорту поблизу місця виконання робіт не повинна перевищувати 10 км/год на прямих ділянках і 5 км/год на поворотах.\nПроїзди, проходи та робочі місця потрібно постійно чистити, не захаращувати, а ті, що розташовані поза будівлями, взимку посипати піском чи шлаком.


Прізвища, які закінчуються на «-ський», насправді, є … – Територія інтелекту\nПрізвища, які закінчуються на «-ський», насправді, є …\nНа території пострадянського простору прізвища, що закінчуються на «-ський / -цький», досить широко поширені. До них відносяться: Красінський, Маковський, Шабанскій. У прізвищ на «-ський / -цький» є своя історія походження, дослідники виділяють три головних пояснення появи таких прізвищ.\nПо-перше, переважна більшість прізвищ «-ський / -цький» мають польське походження. Так вважають багато дослідників, підкреслюючи, що в даному випадку особливу роль зіграла близькість Польщі. До прізвищами польського походження дослідники відносять: Бжезинський, Тарновський, Заболоцький, Полянський, Головінський, Ковальський, Слуцький та ін. Крім того, наголошується, що «-ський / -цький» може зустрічатися і серед польсько-єврейських прізвищ, так як в Польщі євреїв було досить багато, і вони нерідко брали собі польські прізвища.\nПрізвища на «-ський / -цький» також отримували бояри і представники дворянства. Часто основною частиною прізвища ставало місце народження, до якого додавали «-ський / -цький».Прикладами таких прізвищ можуть служити Вяземський, Дубровський.\nЧастина прізвищ на «-ський» має пряме єврейське походження. Справа в тому, що в минулому такі прізвища отримували євреї, які проживають на територіях Прибалтики і слов’янських країн. Прикладами таких єврейських прізвищ є: Варшавський, Гальчинський, Миргородський, Урдомінскій.\nЗ гусениці у метелика: всього за рік вона перетворилася на справжню модель!\n12 жорстких ілюстрацій про те, в якому дивному світі ми живемо


Що й казати, стереотипи в автомобільному світі зберігаються десятиліттями. Взяти хоч бренд Volvo, який до цих пір сприймається багатьма як автомобіль вчителя географії, або Toyota, після десятка мільйонів відкликаних по всьому світу авто все ще є для більшості автолюбителів еталоном японської якості.\nАле не тільки самі бренди мають певну репутацію, а й технології, застосовувані в автомобілебудуванні. Так, упередження автолюбителів з приводу варіаторних трансмісій не втрачають рік від року своєї актуальності. За варіаторами раніше тягнеться шлейф репутації, підмоченої розповідями про ненадійність, непридатності до ремонту і маленькому ресурсі. Те, що ці коробки насправді більш комфортні і економічні, не переважує недовіри до них більшості покупців.\nІ ось перед нами «два в одному» – кросовер з варіатором Chery Tiggo FL. Щоб визначити, чи є у нього шанс відстояти честь китайського автопрому, а заодно і перевагу безступінчатих трансмісій над звичайними автоматичними, ми вирушили в подорож по російській глибинці, де більшість доріг – як після бомбардування. Тим цікавіше: міському кросоверу є де показати свої граничні можливості.\nЯкщо перше покоління моделі як дві краплі води було схоже на Toyota RAV4, то після рестайлінгу це схожість стала менш очевидною, але зовсім не зникла. У цьому плані китайці залишилися вірні орієнтирам.\nКросовер отримав нову решітку радіатора, бампер і фари більш складної форми, на дверях з’явилися виштамповки. В цілому зовнішність Tiggo не назвеш шедевром, але вона безумовно стала більш гармонійною і цікавою.\nУ салоні кросовера сучасні віяння автомобільного дизайну поєднуються з безнадійно застарілими. До останніх можна віднести неактуальний зовнішній вигляд центральної консолі: її силует, магнітола з величезними кнопками управління виглядають несучасно. Але ось нова приладова панель рестайлінгової Chery Tiggo FL з відносно великим екраном бортового комп’ютера – те що треба. До кращого змінилося і кермо, яке тепер стало мультифункціональним.\nНа Tiggo FL можна сміливо відправлятися в тривалий вояж: крісла помірно жорсткі, з відчутною бічною підтримкою, тому сидіти в них не втомлюєшся. І може, й добре, що сидіння не обшиті шкірою: швидше за все, її якість була б ще одним приводом для критики.\nНалаштувати рульову колонку водієві середнього зросту не вдасться, так як діапазон регулювання просто крихітний. Навіть опустивши сидіння в крайнє нижнє положення, домогтися того, щоб підборіддя зрівнялося за рівнем з верхньою точкою керма, чого вимагає правильна посадка, не вийшло.\nЗапасне колесо з дверей багажника вирішили не прибирати – так міський кросовер більше здається позашляховиком .\nІ це не єдиний прорахунок. Приміром, керувати підігрівом сидінь можна тільки на дотик, вигинаючи руку за кермо в спробах виявити десь там відповідні клавіші, – це просто небезпечно.\nПри спокійній їзді на тих ділянках дороги, де асфальт ще хоч якось зберігся, до шумоізоляції особливих претензій не виникає. Але коли машина починає трястися по ямах, салон наповнюється звуками брязкаючої підвіски.\nУ плані керованості Tiggo FL приємно здивував: тут китайці виразно піднялися на сходинку вгору. Рулится автомобіль чудово: реакції чіткі, з поворотним зусиллям все теж добре. Частково цьому сприяє те, що виробники не повелися на сучасні тенденції і замість електричного підсилювача керма, який найчастіше буває ні до біса навіть на більш дорогих авто, поставили звичайний гідравлічний.\nТак як підвіска досить щільна і пружна, крени в поворотах навіть на високій швидкості мінімальні. Тут постаралися британські інженери з компанії Lotus, які допомогли Chery з настройками.\nПроте на поганому асфальті підвіска проявляє жорсткість і навіть жорстокість, неприємно реагуючи на кожну купину і тріщину дорожнього покриття. Хотілося б, звичайно, більшого комфорту: все-таки на кросовері їдемо.\nОбсяг багажника дорівнює 520 літрам. Але куди важливіше його місткості зручність навантаження за рахунок відсутності бампера, який становить єдине ціле з п’ятими дверима.\nРесурс деталей підвіски китайського кросовера, судячи з відгуків власників дорестайлінгової версії моделі, цілком пристойний.\nДвигун в модифікації Tiggo FL з варіатором можливий тільки 1,6-літровий. Двигун найкраще поводиться при плавному наборі швидкості. Швидкий старт з місця і прискорення не його коник. Так, потужності на трасі трохи бракує, але в цілому тяга двигуна відповідає його параметрам.\nСиловий агрегат Tiggo FL оснащений системою подвійного зміни фаз газорозподілу і зміни довжини впускного колектора. Всі ці технології спрямовані на підвищення ККД агрегату і економії палива.\nЄ у Chery в арсеналі для цієї моделі і трохи більш потужний 2-літровий двигун, але він йде тільки разом з повним приводом і “механікою”.\nДе був здобутий алмаз моделі – варіатор, теж залишається загадкою. Виробник ухильно уникає відповіді на це питання, обмежуючись заявою, що виробляється трансмісія в КНР, а в її конструкції є деталі японського і європейського виробництва. Тим складніше буде розташувати до себе покупців: кота в мішку, та ще й китайського, резонно будуть побоюватися.\nУ роботі варіатора на Tiggo FL нічого незвичайного в загалі-то і немає. Він у міру задумливий, але не більше, ніж аналогічні пристрої у більш маститих виробників. Єдине, трохи збентежив свистячий звук ременя, що підсилюється з ростом обертів. Але це, швидше за все, повинно пройти з обкаткою.\nЗвичайно, не варто чекати видатних результатів на бездоріжжі від передньопривідного кросовера, та ще й з безступінчатой трансмісією, Tiggo FL – безумовно міський хлопець. Все передбачувано: в безсилій люті колеса зариваються в бруд, а коробка починає диміти.\nРятувати трансмісію від дій недосвідченого водія, який потрапить в таку ситуацію, покликана система захисту від перегріву.\nКрім того, є у варіатора досить корисний при обгонах спортивний режим роботи і ще один, даремний, що симулює роботу 7-ступінчастої коробки передач.\nЦілком очікувано, з тим, щоб виправити репутацію «китайських авто», Tiggo FL не впорається: недоліки при бажанні знаходяться запросто. Проте варто визнати, що по ряду параметрів цьому кросоверу вдалося наблизитися до деяких європейських та корейських суперників, які коштують за інших рівних на пару сотень тисяч дорожче.


Що буде з автостанцією у Козельщині? – Козельщинські вісті\nЩо буде з автостанцією у Козельщині?\nЩе з червня районом ширилися чутки, що планується закриття автовокзалу у Козельщині.\nЧи відповідає ця інформація дійсності?\nЯкщо автовокзал закриється, то що буде із його приміщенням? Де визначать місце для центральної зупинки автобусів?\nУсі ці запитання ми адресували директорові\nТДВ «ПОЛТАВААВТОТРАНС» Сергію Бутку\nДиректор ТДВ «ПОЛТАВААВТОТРАНС»\n— У зв’язку з пандемією Covid-19 11 березня 2020 року уряд прийняв рішення про введення карантину на всій території України та низку інших заходів з протидії поширенню коронавірусної інфекції. Враховуючи такі умови, з 18 березня 2020 року в Україні припинилися регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (постанова Кабінету Міністрів України №215 від 16.03.2020 р.).\nТака форс-мажорна ситуація призвела і до повного припинення діяльності автостанції «Козельшина». Тому підприємство ТДВ «Полтаваавтотранс» змушене було припинити роботу автостанції шляхом її ліквідації (закриття).\nПро прийняте рішення стосовно фактичного припинення роботи автостанції «Козельшина» з 01.07.2020 ми інформували Полтавську обласну та Козельщинську районну державні адміністрації листами від 30.06.2020.\nПриміщення автовокзалу — приватна власність ТДВ «Полтаваавтотранс». Керівництво ще не прийняло рішення про подальшу долю приватного нерухомого майна.\nЗараз, як і раніше, центральна зупинка автобусів у Козельщині розташована біля автовокзалу.\nІ знову — про мову: наболіло! «Без’язикості» меншає, але де самоповага, національна гордість?


Google випустив дудл на честь Сергія Ейзенштейна | Україна онлайн\nGoogle випустив дудл на честь Сергія Ейзенштейна\nКоментарі Вимкнено до Google випустив дудл на честь Сергія Ейзенштейна\nПошуковик Google випустив новий дудл, який присвятив режисерові Сергію Ейзенштейну. Сьогодні, 22 січня 2018 року, виповнюється 120 років від дня його народження.\n«Народжений в цей день в 1898 році Сергій Ейзенштейн був радянським художником і авангардним режисером кількох новаторських фільмів, в тому числі “Броненосець Потьомкін”, “Страйк” і “Старе і нове”», – повідомили в компанії.\nСергій Ейзенштейн прославився як «батько монтажу».\n«Мені хотілося показати режисера саме в процесі роботи. Відомо, що у Сергія Ейзенштейна була своя техніка монтажу: поділ зображень на окремі фрагменти з подальшим їх складанням в потрібній послідовності», – підкреслив автор дудла Педро Вергані.


Львівський ярмарок перетворився на фаєр-шоу: викликали пожежників - ЗНАЙ ЮА\nЛьвівський ярмарок перетворився на фаєр-шоу: викликали пожежників\n28 грудня, 17:24\n28 грудня на різдвяному ярмарку біля Оперного театру центрі Львова загорівся павільйон з продуктами.\n"Повідомлення про пожежу надійшло близько 8:51. До прибуття пожежних працівники муніципальної дружини намагалися ліквідувати загоряння за допомогою вогнегасників. Загасили пожежу приблизно о 09:00. До ліквідації пожежі залучили чотирьох рятувальників і один спецавтомобіль", - передає прес-служба ДСНС. Гасити пожежу приїхали 4 рятувальників і 1 спецавтомобіль.\nЗа словами рятувальників, вогонь знищив обладнання та продукти. На щастя, в результаті ніхто не постраждав. Тепер експерти з'ясовують обставини події.\nРаніше портал "Знай.ua" повідомляв, що в курортному районі Одеси Аркадії сталася пожежа в будівлі ресторану The Roastery by Odessa. В цей час в закладі було багато гостей. Терещук відзначив, що пожежники прибули на місце через 15 хвилин. Пожежу вдалося загасити. Депутат також опублікував фото з місця, вже коли полум'я загасили - під час пожежі не було часу знімати.\nОчевидці також опублікували в мережі відео пожежі в The roastery by Odessa. В описі вказали, що співробітники ресторану діяли злагоджено і фактично загасили полум'я до прибуття рятувальників.\nСпалахнув, як факел: моторошна пожежа поглинула популярний торговий центр\nДворічний малюк загинув у жахливій пожежі під Дніпром\nВіктор Павлік показав вагітній дружині, як розважався з Вірастюком у молодості: приберіть дітей


Як видалити вірус, який не видаляє антивірус |ЯкПросто\nВіруси, на жаль, є невід’ємною частиною сучасного віртуального простору. Постійно множиться як їх кількість, так і способи їх дії. При цьому багато вірусів забезпечуються цілою системою захисту від антивірусних програм. Це і створення безлічі копій тіла вірусу, і маскування під інші програми. Одним з видів маскування є спроба вірусу «представитися» працюють системним файлом. У цьому випадку антивірус не може його видалити, навіть виявивши — система не дозволяє.\nКомп’ютер, завантажувальний диск або флешка з диспетчером файлів, навички по роботі з комп’ютером.\nЗапишіть назву файла, який не може бути вилучений, і шлях до нього. Видалення вірусу антивірусною програмою перешкоджає працює операційна система. Відповідно, щоб видалити вірус, потрібно робити це, коли система не запущена. При цьому повинна бути можливість роботи з файлами. Значить, потрібно запустити комп’ютер, використовуючи спеціальний завантажувальний диск або флешку. Велика кількість готових для запису образів завантажувальних дисків можна знайти в інтернеті. Простежте тільки, щоб у списку програм образу згадувався диспетчер файлів. Скачайте такий образ і запишіть на диск.\nЩоб завантажитися з диска, зайдіть в BIOS (натисніть Del, F2 або іншу клавішу, залежно від моделі материнської плати), та змініть порядок завантаження таким чином, щоб першим у списку був завантажувальний диск або, при необхідності, флешка.\nЗавантажити з диска, запустіть диспетчер файлів. Знайдіть у ньому файл, який не зміг видалити антивірус, і видаліть його самостійно. Однак не забувайте про те, що вірус може виявитися «захованим» в критичний для роботи операційної системи процес, і після видалення файлу з вірусом її нормальна завантаження може виявитися невдалою. У цьому випадку систему, швидше за все, доведеться переустановити.