Вінничанина Сергія Борзова призначили очільником Держуправлінням справами : 01:08:2019 - vn.20minut.ua\nПрезидент України Володимир Зеленський призначив керівником Державного управління справами Сергія Борзова. До обов'язків наш земляк приступає від сьогодні, 1 серпня.\n— Призначити Борзова Сергія Сергійовича керівником Державного управління справами з 1 серпня 2019 строком на п’ять років з оплатою праці відповідно до законодавства, — сказано в документі.\nНагадаємо, у червні цього року вінничанина Борзова призначили тимчасовим керівником Державного управління справами\n2006 -2011 – директор команди Клубу веселих і кмітливих «Вінницькі перці». 2011-2012 – директор команди КВН «Збірна України».\nТакож працював у ТОВ «Телевізійне творче об’єднання «Олександр Масляков і Компанія».\nВінничанин готується їхати на велосипеді у Скандинавію. Уже крутив педалі у 35 країнах Європи Тест. Чи оштрафують вас за кордоном за порушення правил дорожнього руху? «Дожити до зарплати», або як і навіщо вести особистий бюджет «Сподіваємося почути «Браво!» У Вінниці нову версію «Щедрика» виконає оркестр Нацгвардії\nКоманда Зе привела у владу новi обличчя, молодцi!\nВіктор Справедливий reply Ols Kat\nВи спочатку дізнайтесь хто тесть Борзова. Тато його дружини ІРини.\nЦе Наум Баруля... Ніякого кумовства... Лише бізнес\nOls Kat reply Віктор Справедливий\nА шо поганого в кумiвствi? Луценко он теж кум Порошенка, нiчого страшного\nAlexey Shytov reply Ols Kat\nВы ж голосовали "против кумовства", дебилы\nМи голосували за того, кого похвалить телевiзор


Українка народила дитину з синдромом Едвардса - їй не зробили повний скринінг вагітності | Стайлер\nПослухала свого гінеколога: бажана вагітність обернулася трагедією для українки\nПонеділок 07 грудня 2020 11:48 Новость на русском\nУкраїнка народила хвору дитину (колаж РБК-Україна)\nУкраїнка Олена зважилася на другу дитину у 35 років. Перший малюк народився у неї ще в студентські роки і думки про другого відвідували все більше. Жінка з чоловіком вирішили вести вагітність у приватній клініці, там був знайомий гінеколог, якому Олена довіряла на всі 100 відсотків.\nСпочатку в Олени не вийшло завагітніти, у неї стався викидень, але потім все-таки тест показав бажані дві смужки. Гінеколог порадив зробити скринінг на 11 тижні вагітності. Але зробив неінвазивний тест NIBT. Його результати виявилися хорошими і нічого не віщувало біди.\nЯк відомо, МОЗ рекомендує проходити об'єднані скринінги в певні періоди вагітності. Дослідження є дуже важливим, бо відповідає на питання генетичного здоров'я.\nДалі Олена потрапила в звичайне відділення пологового будинку, де їй зробили УЗД. Виявилося, що у неї багатоводдя. Воно зазвичай буває при патологічних захворюваннях у батьків або важких патологіях у дитини. Для пологів українка теж вибрала приватну клініку, але подальші події стали шоком.\nКоли вона народила малюка, у пологовому залі запанувала тиша. Вона відразу зрозуміла, що щось не так. Дитину медики забрали, через те, що вона не плакала і не кричала. Її помістили в реанімацію, вага була меншою від прогнозованого.\n"У неї було дуже дивне тільце. Дивна голова, ручки і ніжки. Мала весь час спала. Підтвердився страшний діагноз - синдром Едвардса", - розповідає Олена.\nСиндром Едвардса - це дуже серйозна хвороба. У дитини зазвичай численні вади розвитку і органів. Маму і дитину перевели з пологового будинку в Охматдит, де діагноз підтвердили.\nВсім майбутнім мамам лікарі обов'язково рекомендують робити всі три скринінги вагітності. Вони показують імовірність розвитку генетичних патологій у майбутньої дитини.\nЯк ми раніше писали, в Сінгапурі жінка, що перенесла коронавірусну інфекцію, народила дитину з антитілами до вірусу.\nНовини України Життя беременность


Креаціонізм Старої Землі: захист ― «біблійні» аргументи Пост\nКреацентр > Статті > Основи креаціонізму > Креаціонізм Старої Землі: захист ― «біблійні» аргументи\nКілька відомих євангельських лідерів висунули аргументи проти креаціонізму молодої Землі. Дивно бачити дуже неадекватні відповіді від таких чудових людей.\nЯк буде показано далі, креаціоністам-староземельцям важко відповісти на аргументи. Кілька відомих євангельських лідерів висунули аргументи проти креаціонізму молодої Землі. Дивно бачити дуже неадекватні відповіді від таких чудових людей. На жаль, багато креаціоністів-староземельців свідомо спотворюють креаціонізм молодої Землі, в той час як інші вдаються до аргументів ad hominem/перехід на особистості, підміна тез та інших помилкових тактик в дебатах. Ця стаття буде спеціально присвячена їхнім спробам відповісти на питання з Біблії. Далі ми зупинимося на їхній помилковій аргументації і поганому теологічному розмірковуванні.\nПереписування правил інтерпретації\nЩоб відкрити свій захист, креаціоністи-староземельці використовували підхід, який отримав деяке визнання за останнє сторіччя. Простіше кажучи, деякі з них намагалися примирити очевидний конфлікт між наукою та Біблією, змінивши герменевтичні принципи. Іншими словами, на думку староземельців, здається, що загальні правила тлумачення просто не застосовні до книги Буття. Замість цього до неї слід ставитися інакше, ніж до будь-якої іншої книги.\nСтандартний консервативний метод інтерпретації, який прагне знайти передбачуваний автором сенс.\nБерклі Мікельсен (A. Berkeley Mickelsen) – автор комплексного підручника з герменевтики. В іншій видатній роботі Мікельсен відстоював застосування унікального підходу до тексту книги Буття. Він також включає книгу Об'явлення в цю інтерпретаційну схему й каже, що ці дві книги використовують «мову творіння та кульмінації».1 Він пише: «Вік Всесвіту, природа світла, [і] час і порядок, за допомогою яких Бог приготував Землю для існування людини, взагалі не заторкуються [в Біблії]».2 Застосовуючи стандартну історико-граматичну герменевтику до книги Буття, легко побачити, що Мікельсен просто неправий. По-перше, вік Всесвіту можна обчислити з точністю до декількох поколінь, підсумовуючи роки життя, зазначені в генеалогіях. Навіть якщо ми допустимо прогалини в генеалогії, вкрай нерозумно намагатися вписати в літопис десятки тисяч років або навіть більше.3 По-друге, вже було показано, що Богу було потрібно п'ять звичайних днів плюс частина шостого дня, щоб підготувати Землю для «проживання людини». Це буде обговорюватися більш докладно в наступній статті.\nБернард Рамм (Bernard Ramm) (1916-1992), дуже впливовий апологет другої половини XX століття, також ігнорував просту мову опису творіння, відстоюючи нелогічний і небезпечний підхід до його інтерпретації. Він стверджував: «жодне тлумачення 1-го розділу книги Буття не є більш зрілим, ніж наука, яка ним керує».4 В даному контексті Рамм мав на увазі той факт, що герменевтика – це наука. Таким чином, людина може бути впевнена в своїй інтерпретації, як і в своїй науці інтерпретації. Ми не оскаржуємо цей аспект його коментаря. Проте в його міркуваннях є дві основні проблеми. Перша проблема полягає в тому, що непослідовно залишати це твердження тільки в тексті книги Буття. Зрештою, якщо хтось застосує той самий вислів до воскресіння Ісуса Христа, він виявить, що ці розповіді повинні відноситися до чогось іншого, ніж до тілесного воскресіння. Це тому, що більшість учених сказали б, що воскресіння неможливе. Якщо правильна інтерпретація біблійних текстів залежить від ствердження сучасної наукової думки (як вчив Рамм щодо 1-11-го розділів книги Буття), то інтерпретація з будь-яким ступенем вірогідності стає неможливою.\nДруга проблема полягає в тому, що Рамм визнавав, що наукова філософія, заснована на численних припущеннях про минуле, повинна мати велику вагу в екзегезі, коли він писав:\n«Якщо уніформізм дає християнському вченому наукове обґрунтування, то цей християнський учений має повне право вірити в це; і якщо він людина, а не боягуз, то він повірить у це, незважаючи на те, що його нібито залякали й він перейшов у стан ворога».5\nЦе вражаюче визнання ілюструє небезпеку герменевтики Рамма. Тобто, якщо наукова думка суперечить розумінню людиною слова Божого, то він повинен змінити своє тлумачення Біблії, а не піддавати сумніву наукову більшість. Одна з найбільших проблем з цим підходом полягає в тому, що наукові теорії про минуле розробляються людьми, схильними до помилок, яких не було поруч, щоб спостерігати події, які вони намагаються вивчати. Між іншим Слово Боже надихається Тим, Хто непогрішний і відповідальний за досліджувані події (і був Очевидцем). Крім того, наукові погляди постійно змінюються. За життя Рамма погляди наукового істеблішменту на вік Землі та Всесвіту кілька разів змінювалися. Чи Біблія повинна переосмислюватися кожен раз, коли це відбувається?\nСтароземельці не відкидають здатність Бога чудесним чином втручатися у Своє творіння, але вони, здається, більш ніж готові погодитися з тими, хто відкидає цей Божий чин. Сумно бачити, як такий великий християнин міг стати на бік насмішників, які насміхаються над ділами нашого Господа. Апостол Петро писав про людей задовго до того, як почалися суперечки про вік Землі. У другому листі він писав:\n«Насамперед знайте оце, що в останні дні прийдуть із насмішками глузії, що ходитимуть за своїми пожадливостями, та й скажуть: Де обітниця Його приходу? Бо від того часу, як позасинали наші батьки, усе залишається так від початку творіння. Бо сховане від тих, хто хоче цього, що небо було напочатку, а земля із води та водою складена словом Божим, тому тодішній світ, водою потоплений, згинув.» (2 Петра 3:3-6).\nПетро показав, що ці насмішники відкинуть три важливих вчення віри. По-перше, вони відкинули б друге пришестя Ісуса Христа («Де обітниця Його приходу?»). По-друге, вони навмисне забули, що «Земля була створена з води й через воду» по Його слову. По-третє, вони відкидають той факт, що початкове творіння було знищено Потопом.\nМожливо, навіть більш важливою, ніж ці пункти, є філософія, що лежить в основі цих переконань. Ці насмішники вірять, що «всі речі залишаються такими, якими вони були від початку творіння». Це уніформізм — сама віра, яку Рамм схвалив і сказав, що християни можуть і повинні прийняти. Уніформізм просто стверджує, що справжнє — це ключ до минулого. Уніформістський геолог стверджував би, що нинішні геологічні процеси, які ми спостерігаємо сьогодні, є нормативними для всієї історії. Наприклад, якщо потрібно сто років, щоб осадити шар осаду в один дюйм, то такою завжди повинна була бути швидкість осадження. Сучасні прихильники уніформізму допускають можливість локальних катастроф на протязі всієї історії, щоб пояснити деякі зі спостережуваних особливостей Землі. Проте, на їхню думку, більшість цих особливостей можна пояснити тільки повільними й поступовими процесами, що відбуваються протягом мільйонів років.\nВеликий прінстонський теолог Чарльз Ходжа (1797-1878) прийняв цей погляд задовго до Рама. У своїй «Систематичній теології» Ходжа просував теорію денного періоду як життєздатну інтерпретацію 1-го розділу книги Буття. Він написав:\n«Звичайно, припустимо, що, приймаючи цю думку до уваги саму по собі, було б найбільш природно розуміти слово [день] у його звичайному розумінні; але якщо це твердження призводить виклад Мойсея у протиріччя з фактами, а інше уникає такого протиріччя, то ми зобов'язані прийняти це інше [тривалий період часу]».6\nТут Ходж закликав біблеїстів ігнорувати экзегетично обґрунтовану інтерпретацію тексту, якщо ця інтерпретація призводила до конфлікту з науковим «фактом». Знову ж таки, проблема полягає в тому, що наукові «факти», що просуває Ходж, змінилися за роки, що пройшли після цього твердження, в той час як Біблія залишилася незмінною. В результаті, коли ми приймаємо цю герменевтику, значення Слова Божого має змінюватися кожного разу, коли змінюється наукова думка. Звичайно, це неприйнятний підхід до Слова Того, Чиї слова ніколи не минуться (Матвія 24:35).\nЩе один аргумент, який використовується деякими євангелістами, здається, набирає популярність. Він називається «Не в цьому суть уривку!» Деякі вважають, що не має великого значення, чи створив Бог за шість днів або за мільйони років, тому що це не є метою уривку. З цього погляду 1-ий розділ книги Буття покликаний навчити нас тому, що Бог створив і що людина унікальна в тому, що вона створена за образом Божим. Інші деталі не варто обговорювати, бо вони не є частиною основного пункту.\nМи можемо погодитися з цими людьми в тому, що це два найбільш важливих моменти в описі творіння. Проте це не означає, що інші деталі неважливі або неточні. По-перше, якщо цей погляд вірний, то чому Святий Дух надихнув Мойсея включити в книгу Буття слова 1:2-25? Перший вірш говорить нам, що Бог створив все, а вірші 26-31 присвячені створенню людини. Якщо інша частина розділу незначна, то чому вона взагалі є частиною літопису?\nДруга проблема з цим поглядом полягає в тому, що ми не можемо дотримуватися його послідовно. Наприклад, апостол Іван відкриває у своєму Євангелії, що він написав його для того, щоб читач повірив, що Ісус є Син Божий і що, віруючи в Нього, «ви можете мати життя в ім'я Його» (Івана 20:31). Безумовно, це найважливіший момент у книзі. Ось чому Іван написав її! Чи означає це, що деякі деталі не мають значення? Чи має значення, що всі подробиці, що стосуються арешту Христа в Гефсиманському саду, точні? Наприклад, що, якщо Петро дійсно не оголив меча й не відсік Малху вухо (Івана 18:10)? Ця деталь не має відношення до теми Івана. Зрештою, він навіть не згадав, що Ісус чудесним чином зцілив вухо слуги, як це робили деякі інші автори Євангелій. Якщо Іван просто прикрашав історію, щоб Петро виглядав хоробрим, то чи можемо ми дійсно довіряти решті частини його Євангелії? Деталі не мають ніякого відношення до головного пункту уривка. Навпаки, деталі встановлюють головне.\nЯкщо деяким деталям Божого Слова не можна довіряти, як ми можемо довіряти іншим? Якщо деякі з них не важливі, чому Бог помістив їх у Біблію? Ісус вказав на це в розмові з Никодимом. Він запитав: «Якщо Я сказав вам земні речі, а ви не вірите, як ви повірите, якщо Я скажу вам небесні речі?» Так само, чому людина повинна довіряти «головним пунктам» уривку, якщо не можна довіряти незначним деталям?\nПодібно Мікельсену, деякі стверджували, що 1-ий розділ книги Буття не обов'язково повинен розглядатися як історичне оповідання. Натомість прихильники рамкової (framework hypothesis) гіпотези стверджують, що 1-й розділ книги Буття — це просто літературна структура, і її не слід розглядати як суворий хронологічний звіт про події творіння. Мередіт Клайн (Meredith Kline) (1922-2007) з Вестмінстерської теологічної семінарії був одним з найбільш видних прихильників цього підходу. Клайн виклав свою мету відстоювання цього погляду у вступному абзаці своєї доповіді:\n«Спростування буквалістської інтерпретації біблійного тижня творіння, запропонованої теоретиками-молодоземельцями, є центральним завданням цієї статті. У той самий час наведені экзегетичні свідоцтва спростовують і гармоністичний погляд «день-вік». Висновок полягає в тому, що в тому, що стосується часових рамок, як щодо тривалості, так і послідовності подій, вчений вільний від біблійних обмежень в гіпотезі про космічне походження».7\nНаміри Клайна ясні. Його метою було спростувати «теорію молодої Землі»8 і звільнити вченого від будь-яких біблійних обмежень, коли він висував гіпотези про космічне походження». Тут треба задуматися про мотиви Клайна. Йому дуже не подобається позиція молодоземельців, яку він назвав «сумною ведмежою послугою справі біблійної істини». Чому ретельне вивчення деталей словесно натхненного тексту є сумною ведмежою послугою для інтерпртації Біблії? Крім того, хоча він і звернувся до тексту в своїй статті, його висновок про те, що вчений вільний від будь-яких біблійних обмежень, ясно показав, що текст практично безглуздий з погляду правильного висновку. Якщо Клайн правий, то чому Бог взагалі включив 1-11 розділи Буття в Своє Слово? Чому Він не сказав нам ключові моменти в декількох реченнях і не залишив вченим подробиці?\nЯкщо вам важко зрозуміти рамкову гіпотезу, згадайте байки Езопа. Це міфічні історії, які містять важливі вчення. Не має значення, чи ганялася черепаха коли-небудь за зайцем. Важливо те, що читач розуміє мораль розповіді — терпіння винагороджується.\nОдин з колишніх учнів Клайна, Джон Ренкін (John Rankin), багато писав про рамкову гіпотезу. Виступаючи проти позиції креаціоністів-молодоземельців, він писав:\n«Це благі наміри, але разом з ними приходить ейзегетичний зміст того, що захист Біблії від макроеволюції вимагає віри в молодий Всесвіт і молоду Землю. Тут передбачається уявлення про молодий Всесвіт та молоду планету, і невірне розуміння єврейського слова «йом» пояснює це.»9\nЗауважте, Ренкін звинувачує креаціоністів-молодоземельців у тому, що вони привносять свої вірування про молоду Землю в Біблію. Але молодоземельці розвинули своє уявлення про молоду Землю з Писання. Схоже, що всі, крім послідовників рамкової гіпотези, погодилися б із тим, що погляди креаціоністів-молодоземельців виходять з Біблії або, принаймні, її невірного тлумачення. Проте, тут молодоземельці звинувачуються в тому, що вони додають це переконання в текст. Ренкін стверджує, що цей погляд заснований на «неправильному розумінні єврейського слова «йом». Цей конкретний аргумент буде розглянуто пізніше.\nХоча прихильники рамкової гіпотези не згодні з усіма аспектами, всі їхні погляди сильно залежать від твердження, що 1-ий розділ книги Буття було написано поетичною мовою. Наприклад, Ренкін стверджував: «Теорія рамкової гіпотези починається з визнання основної природи єврейської поезії та її служіння літературному устрою».10 У чому ж полягає «основна природа єврейської поезії»? Ренкін справедливо пояснює: «Єврейська поезія заснована на концепції «паралелізму» мислення... Ідея паралелізму полягає в тому, щоб один раз висловити ідею, а потім відобразити або розширити її паралельною або синонімічною мовою».\nОскільки вони поетичні по своїй природі, книги Псалмів та Приповістей повні паралелізму. Псалом 48:2 дає хороший приклад паралельної природи єврейської поезії. «Слухайте це, всі народи; слухайте, всі, хто живе в цьому світі». Два рядки цього двовірша говорять по суті одне й теж саме. Ренкін правильно визначає та ілюструє цей принцип, але потім робить невиправданий стрибок при інтерпретації 1-го розділу книги Буття. Він написав:\n«В 1-му розділі книги Буття все, крім вірша 27 написано прозою, але загальна структура та деталі рясніють паралелізмами єврейської поезії. Це у багатьох відношеннях пісня Божого творіння. Теорія рамкової гіпотези підкреслює це:\nдень 1 паралельний дню 4;\nдень 2 паралельний дню 5; і\nдень 3 паралельний дню 6».12\nЗ цим аргументом є кілька проблем. По-перше, Ренкін перебільшує схожість між цими днями. Це правда, що моря були створені на п'ятий день, але вода не була створена на другий день. Вона вже була там в перший день. Буття 1:2 говорить: «і Дух Божий ширяв над поверхнею води.» На другий день було створення тверді або простору, коли розділилися води. Крім того, Сонце, Місяць і зірки були поміщені на небо в день 4, але небосхил був зроблений у день 2, а не 1 день.\nПо-друге, ці приклади не вписуються в рамки єврейської поезії, як було визначено вище. Відмінною рисою єврейської поезії є одна ідея, яка передається в двох послідовних рядках. Прихильники рамкового погляду намагаються застосувати це до загальних понять, які розділені кількома віршами. Цей аргумент доводить занадто багато. Прочитайте наступні приклади з Біблії і подумайте, чи не зводить повторюваність до нуля історичність уривків, щоб їх можна було класифікувати як поетичні.\n• У Авраама та його сина Ісаака були безплідні дружини (Буття 15:2; 25:21)\n• В обох, в решті решт, з'явилися діти завдяки Божому втручанню (Буття 21:2; 25:24)\n• Обидва чоловіки брехали владі щодо своїх дружин (Буття 20:2; 26:7)\n• Вони обидва зіткнулися з голодом в Землі Обітованій (Буття 12:10; 26:1)\n• Обидва вони уклали заповіт з філістимлянами (Буття 21:22-34; 26:26-33)12\nВсі ці події описані в книзі Буття. В 1 Самуїла 24 і 26 описані два різних часи, коли Саул переслідував Давида, і обидва рази Давиду була дана можливість убити Саула. Давид пощадив Саула в обох випадках.\nЗвичайно, ми не повинні дивитися на ці паралелі й вважати їх просто літературними прийомами і тому 12-26 розділи книги Буття — це поезія. І ніхто не стане стверджувати, що ми неправильно інтерпретували ці уривки як історію через наші упереджені уявлення. Проте, якщо прихильники рамкової гіпотези послідовні в своїй герменевтиці, то вони повинні розглядати ці уривки як поетичні, а не фактичні історичні описи. Ми сумніваємося, що хтось із них так робить.\nЦі приклади показують нам, що саме прихильник рамкової гіпотези винен у ейзегезі. Хоча вони стверджують, що їхнє «переосмислення» (reinterpretation) засноване на словах Біблії, насправді єдина причина, по якій вони хочуть «переосмислити» 1-й розділ книги Буття, полягає в тому, що вони прийняли претензії староземельців. Ближче до кінця ми розглянемо ще кілька аргументів, заснованих на поезії.\nКлайн та інші помиляються в своїх спробах переінакшити жанр тексту книги Буття. Доктор Стівен Бойд (Steven Boyd), професор івриту в The Master’s College, нещодавно провів ретельний статистичний аналіз дієслів, які використовуються в розповідних і поетичних уривках з Писань. Він виявив, що деякі єврейські дієслівні форми домінують в уривках, які всі вчені вважають історичним оповіданням, але ці дієслівні форми рідко використовуються у визнаних поетичних уривках. Статистичний аналіз Бойда підтвердив, що 1-ий розділ книги Буття, безсумнівно, є історичною розповіддю. Доктор Дон ДеЯнг (Don DeYoung) коротко виклав висновки Бойда:\n«Розподіл кінцевих дієслів у давньоєврейському розповідному письмі різко відрізняється від того, що використовується в поезії. Більш того, статистичний аналіз із високим ступенем точності класифікує біблійні тексти як оповідання або поезію. Буття 1:1-2:3 визначається як оповідання з найвищою імовірністю. З цього дослідження випливають щонайменше три основні висновки. По-перше, статистично невиправдано інтерпретувати Буття 1:1-2:3 як поезію або метафору. По-друге, оскільки вірші 1:1-2:3 явно розповідні, їх слід читати так само, як і інші єврейські оповідання. Тобто, оповідання про створення світу описує реальні події, які несуть в собі безпомилкове теологічне послання. По-третє, коли вірші 1:1-2:3 читаються як оповідання, існує тільки один надійний погляд: Бог створив все за шість буквальних днів. Це, безсумнівно, прямий і чіткий намір тексту.»13\nБуття — це просто полеміка\nПолеміка Спростування думок або принципів іншої людини.\nІнший аргумент, який був висунутий проти позиції молодоземельців, намагається змінити розповідь про книгу Буття як не більш ніж полеміку, написану проти навколишніх ідолопоклонницьких народів. Конрад Айєрс (Conrad Hyers), колишній професор порівняльної міфології та історії релігій в коледжі Густава Адольфа (Gustavus Adolphus College), писав:\n«У світлі цього історичного контексту стає ясніше, що 1-ий розділ книги Буття здійснює радикальне і всеосяжне затвердження монотеїзму по відношенню до політеїзму, синкретизму та ідолопоклонству. Кожен день творіння приймає дві головні категорії божественності в пантеонах того часу та проголошує, що це зовсім не боги, а творіння — створені єдиним істинним Богом, Який є єдиним, без другого або третього. Щодня викидається додаткова група богів, розташованих в космологічному та симетричному порядку».14\nЗамість того, щоб бути історичним звітом про реальні події в просторі й часі, Айєрс припустив, що кожен з днів створення був написаний, щоб протистояти божествам єгиптян, вавилонян і ассирійців. Айєрс вважався б теологічним лібералом через його прийняття нині застарілої теорії JEPD.15 Проте, ідеї, які він просував, набирають популярність серед євангелістів, які ніколи не приймуть цю теорію. Наприклад, у 1998 р. Доктор Марк Футато (Mark Futato) висунув аналогічні ідеї, коли опублікував статтю у Вестмінстерському богословському журналі, хоча й стверджував, що 1-ий розділ книги Буття був полемікою проти ханаанских богів особливо Баала.16\nПретензії Айєрса зазнають невдачі з кількох причин. По-перше, він помістив авторство книги Буття в 5 століття до нашої ери, приблизно через тисячу років після загальноприйнятої дати авторства. Консервативні вчені, як староземельці, так і молодоземельці, згодні з тим, що Мойсей написав П'ятикнижжя у 15 столітті до н.е. Якщо Буття було складене за життя Мойсея, то теорія Айєрса руйнується. Хоча вони, можливо, і були добре знайомі з єгипетською міфологією, блукаючі по пустелі євреї (які перебували в Єгипті протягом 400 років і прямували в Ханаан) не могли б бути під сильним впливом міфології Ассирії та Вавилону. По-друге, в тексті немає нічого, що вказувало б на його нібито полемічний характер, хоча він, безумовно, міг би бути використаний в якості полемічного в силу своєї історичності. Це призводить до третьої фатальної проблеми з погляду Айєрса. Було б безглуздо розвивати полеміку проти язичницької міфології, яка є не що інше, як сама міфологія. Єдина ефективна полеміка — це та, яка заснована на реальній історії. Зрештою, якщо Айєрс правий, то залишається вибирати один міф над іншим. Що дало б єврею (а пізніше й християнину) право стверджувати, що його міф краще вавилонської, ассірійської, єгипетської або ханаанської міфології?\nВелика частина дебатів часто зосереджується на значенні слова йом, єврейського слова, яке зазвичай перекладається як «день». Креаціоністи-староземельці швидко вказують, що це слово може означати щось інше, ніж звичайний 24-годинний день. Молодоземельці згодні з цим фактом, але нагадують людям, що контекст 1-го розділу книги Буття вказує на те, що ці дні були звичайними днями. У відповідь на цей аргумент староземельці створили кілька популярних, але помилкових аргументів.\nНорман Гайслер (Norman Geisler) ілюструє цю слабу аргументацію. Відповідаючи на міркування молодоземельців про нормальне значення слова день, він писав:\n«Правда, найчастіше єврейське слово «йом» (день) означає «двадцять чотири години». Проте, це не є остаточним для його значення в 1-му розділі книги Буття з кількох причин.\nПо-перше, значення терміна визначається не більшістю голосів, а контекстом, в якому він використовується. Неважливо, скільки разів він використовується в інших місцях, але як він використовується тут.\nПо-друге, навіть у розповіді про створення світу в 1-2 розділах книги Буття слово «день» (йом) використовується для позначення періоду, що триває більше доби. Говорячи про цілих шість «днів» творіння, Буття 2:4 називає їх «днем» (йом), коли все було створене.\nПо-третє, і, нарешті, «йом» в іншому місці використовується для позначення тривалих періодів часу, як у псалмі 89:5, який цитується у 2 Петра 3:8 «день подібний тисячі рокам»».17\nМи, звичайно, згодні з першими двома пунктами Гайслера. Більшість голосів не визначає значення слова, але слід вивчити, як воно перекладається в різних контекстах. Якщо конкретний контекст вимагає однієї інтерпретації, то саме так і слід інтерпретувати. Буття 2:4 використовує меризм — фігуру мови, в якій деякі частини приводяться для позначення цілого. Тому цілком правомірно тлумачити це як те, що відноситься до всього тижня творіння. Креаціоністи-молодоземельці погоджуються, що це приклад, в якому йом дійсно відноситься до чогось іншого, ніж 24-годинний період.\nЄ деякі проблеми з міркуваннями Гайслера. Незважаючи на його заклик дотримуватися контексту, два його приклади не є частиною контексту. Хоча Буття 2:4 знаходиться в оповіданні про створення світу, воно не є частиною оповіді про перші шість днів, кожен з яких пов'язаний з порядковим або кардинальним числом, а також фразою «вечір і ранок».\nГайслер знову ігнорує свій контекстуальний заклик, цитуючи 2 Петра 3:8. Ця стратегія надзвичайно поширена, але абсолютно безпідставна. По-перше, Гайслер не закінчує цитату, яка фактично говорить: «... що в Господа один день — як тисяча років, а тисяча років — як один день». Якщо це повинно було б підтримати креаціоністський погляд староземельців, важко зрозуміти, як це може бути. Наприклад, якщо це математичне рівняння доводить, що дні були тривалими періодами часу, то необхідно включити другу частину вірша. Тоді рівняння буде 1 день = 1000 років = 1 день. Жоден староземелец не вірить, що період творіння тривав 6 000 років, а якщо б і вірив, то це не допомогло б йому узгодити Буття з мільярдами років еволюційної геології та космології. Це зовсім не допомагає положенню староземельців. По-друге, ця цитата зустрічається в уривку, присвяченому майбутньому поверненню Христа. Це просто вказує на те, що Бог не пов'язаний часом. Хоча людині може здатися, що пройшло багато часу, Бог не нехтує Своєю обітницею. Він пошле Христа за Своїм розкладом, а не за нашим.\nДруге послання Петра 3:8 насправді є порівнянням — порівнянням двох різних речей, які мають деяку схожість. У цьому випадку день протиставляється тисячі років — і ті, і інші короткі в порівнянні з вічністю Бога. Якби «день» справді можна було перекласти як «тисяча років», то порівняння було б недоречним; ми могли б перефразувати так: «... у Господа тисяча років — це як тисяча років, а тисяча років — як тисяча років». Це було б правдою, але навряд чи глибокодумною або достойною згадки. Саме тому, що день так відрізняється від тисячі років, це порівняння таке сильне. Це вказує на те, що Бог перебуває поза часом і діє згідно зі Своїми планами та розкладом, а не нашим.\nПовертаючись до 1-го розділу книги Буття, можна відзначити кілька давньоєврейських слів, які можна було б використовувати замість слова «йом», якщо б автор хотів передати ідею тривалих періодів часу. Рассел Григг (Russell Grigg) приводить інші єврейські слова, які мали б набагато більше сенсу, ніж йом, якщо б дні були довгими періодами часу. Відповідно, він запитує:\n«Чому Бог не вжив жодного з цих слів щодо днів творіння, бачачи, що Він використовував їх для опису інших речей? Очевидно, Він хотів, щоб дні творіння розглядалися як звичайні дні обертання Землі, і Він не хотів, щоб були виведені якісь більш тривалі часові рамки».18\nНе можна випускати з уваги погляд Грігга. Слово Боже було написане не для того, щоб тільки обрані могли його зрозуміти. Хоча, звичайно, є важкі поняття та уривки, більшість з нього написано простою мовою, так що навіть діти можуть зрозуміти його. Це відомо як ясність Біблії. В такому разі, чому Бог використовував слово «йом» (єдине єврейське слово, яке буквально означає «день» і практично в усіх випадках означає це), якщо Він дійсно мав на увазі тривалий період часу? Бог істини повинен був використовувати слово, яке призвело б людей до віри в тривалі періоди часу, якщо дійсно мільярди років вірні.\nВальтер Кайзер (Walter Kaiser), шановний вчений, який вивчає Старий Заповіт і президент семінарії, просував досить оригінальну інтерпретацію 1-го розділу книги Буття під час своїх недавніх теледебатів на шоу Джона Анкерберга (John Ankerberg Show) в 2006 році.19 Підкреслюючи, що «контекст є королем» у визначенні значення слова, він стверджував, що перші три дні не потрібно було інтерпретувати як звичайні дні, тому що Бог не винайшов 24-годинні дні до четвертого творчого періоду:\n«Моя відповідь полягає в тому, що Бог не створив 24-годинний день. Так що дуже погано для Брауна-Драйвера-Бріггса (Brown-Driver-Briggs) (три автори стандартного довідника з біблійного івриту та арамейської мови — прим. пер.), дуже погано й для Келера-Баумгартнера (Koehler-Baumgartner) (автори книги «Єврейська та арамійська лексика Старого Заповіту» — прим. пер.). Тому що там конкретно сказано, я маю на увазі, якщо ми будемо дотримуватися Біблії, Бог створив дні на четвертий день. Отже, у нас є три таких йом'а, які не відносяться до двадцяти чотирьох годин».20\nБраун-Драйвер-Бріггс і Келер-Баумгартнер — два найбільш шанованих довідника єврейського лексикону. Обидва стверджують, що слово «йом» у перші три дні повинно тлумачитися так само, як і в дні, з 4-го по 6-й. Аргументи Кайзера суперечать міркуванням кращих єврейських учених у світі.\nБільш того, його аргументи руйнуються з кількох причин. По-перше, Біблія не говорить, що Бог винайшов 24-годинні дні в четвертий творчий період. Він каже, що в четвертий день Бог створив Сонце, Місяць і зірки, щоб відзначати дні (Буття 1:14-19). Це не означає, що перші три «дні» не могли бути звичайними днями. Це просто означає, що вони були відзначені чимось іншим — світлом, яке Бог створив у найперший день.\nПо-друге, Кайзер непослідовний. Його аргументи нібито засновані на контексті 1-го розділу книги Буття, проте він не визнає, що дні з 4 по 6 також є звичайними днями. Він говорить, що вони «є можливими кандидатами на двадцять чотири години».21 Якщо Бог створив 24-годинні дні на четвертий день, то чому б таким дням не бути звичайними днями? Очевидно, це відбувається тому, що Кайзер приймає твердження еволюціоністів-геологів і космологів про вік Землі та Всесвіту. Думка Кайзера про те, що дні 4-6 можуть бути буквальными днями, також суперечить поглядам його партнера по дебатам Х'ю Росса (Hugh Ross), який стверджує, що дні 4, 5 і 6 — це «буквальні, тривалі періоди часу».22 По-третє, оскільки він приймає стандартні погляди староземельців щодо науки, це викликає численні суперечності щодо порядку подій, викладених в 1-му розділі книги Буття».23\nПо-четверте, Кайзер не пояснює, чому про перші три дні говорять так само, як і про наступні. Кожен день позначається фразою «вечір і ранок» і включає в себе кардинальне або порядкове число. Крім того, як згадувалося раніше, Вихід 20:11 об'єднує всі шість днів разом і розглядає їх як звичайні дні (пор. Вихід 31:17-18). Чому не проводиться ніякої відмінності між цими днями, якщо Кайзер правий, що контекст передбачає це? Ймовірно, це відбувається тому, що погляд Кайзера не узгоджується з Біблією, а був просто створений, щоб дозволити йому прийняти погляд староземельців. На жаль, це ще один приклад марної спроби блискучого християнина вписати довгі століття в біблійне оповідання, яке їх не допускає.\nСтворення Адама і Єви\nКреаціоністи-молодоземельці часто посилаються на слова Ісуса про шлюб як на вагомий доказ на підтримку свого погляду. І Матвій і Марк записують розмову Ісуса з фарисеями. На питання про шлюб і розлучення Ісус відповів: «Хіба ви не читали, що Той, Хто створив їх на початку, «створив їх чоловічої і жіночої статі»...» (Матвія 19:4). Дуже небагато староземельців хоча б прокоментували цей аргумент молодоземельців, не кажучи вже про те, щоб спростувати його.24\nУ своїй популярній «Систематичній теології» Уейн Грудем (Wayne Grudem) не визначився з віком Землі, але явно схиляється до погляду староземельців. Він запропонував можливу відповідь креаціоніста-староземельця:\n«Аргумент [креаціоніста-молодоземельця] також має певну силу, але прихильники староземельців можуть відповісти, що Ісус просто посилається на 1-2 розділи книги Буття як на «початок творіння», на відміну від аргументу із законів, даних Мойсеєм, від яких залежали фарисеї».25\nЦе тлумачення, звичайно, не є природним прочитанням тексту, так як Ісус сказав, що чоловік і жінка були створені «на початку». Для Ісуса сказати всього через кілька тисяч років після Адама, що перші 10-20 мільярдів років були «початком», було б все одно, що назвати 1 січня-31 грудня 11:59:51 вечора «початком року».\nНорман Гайслер також звернувся до цього аргументу, але зосередився на запису розмови Марка. Марк писав: «Але від початку творіння Бог створив їх чоловіками та жінками» (Марка 10:6). Гайслер навів три аргументи, які спростовують позицію молодоземельців.\n«По-перше, Адам був створений не на початку, а наприкінці періоду творіння (у шостий день), незалежно від того, наскільки довгими або короткими були ці дні.\nПо-друге, грецьке слово «творити» (ktisis) може іноді й означає «установа» або «постанова» (пор. 1 Петра 2:13). Оскільки Ісус говорить про інститут шлюбу в Євангелії від Марка 10:6, це може означати «від початку інституту шлюбу».\nПо-третє, і нарешті, навіть якщо Марк 10:6 говорить про початкові події творіння, це не означає, що в цих подіях творіння не могло бути тривалого періоду часу».26\nЦі аргументи будуть розглянуті в наступному порядку. У першому аргументі Гайслер намагається показати, що Адам і Єва були створені «на початку», незалежно від того, якого погляду дотримується кожен. Адже Адам і Єва були створені в шостий день, тобто наприкінці тижня творіння. Гайслер припускає, що Ісус був неправий, коли говорив, що людина була створена «на початку» історії. Так як Ісус, будучи Богом, не може помилитися, то це повинно бути неправильне тлумачення. Важливо відзначити, що Гайслер додав до тексту слово «період». Ісус просто сказав, що це було «від початку творіння», а не «від початку періоду творіння». Ісус говорив про все творіння від Свого дня до початку творіння.\nЦілком розумно, що найперший тиждень вважається «початком творіння», хоча Адам і Єва були створені ближче до кінця цього тижня. Наприклад, розглянемо марафонця, який спотикається приблизно на перших 20 футах гонки. Коли його питали, що він думає про свій виступ під час гонки, він міг би відповісти: «Ну, я зробив все досить добре, за винятком того, що я спіткнувся на початку гонки». Ніхто не звинуватить бігуна в неточності, хоча технічно він не спіткнувся на першому ж кроці.\nСхоже, що Гайслер, імовірно, обирає другий аргумент, в якому він стверджує, що Ісус просто мав на увазі «створення» або «установу» шлюбу. Він використовував ті ж аргументи, коли писав статтю з доктором Джоном Анкербергом (John Ankerberg).27 У відповідь на їхні претензії доктор Террі Мортенсон (Terry Mortenson) написав:\n«[Анкерберг і Гейслер] стверджують, що ktisis (який насправді є іменником «творіння», а не словом «творити», як кажуть) в Євангелії від Марка 10:6 слід перекладати як «установа», щоб зрозуміти, що Ісус говорить про початок інституту шлюбу, а не про початок творіння. Вони засновують це тлумачення на тому факті, що в 1 Петра 2:13 ktisis переводиться в NIV як «до всякої влади, заснованої серед людей» або в NASB як «до кожної людської установи». Але вони не звернули пильну увагу на присутність таких слів «серед людей» (NIV) і «людину» (NASB) в цьому вірші.\nГрецький текст ясний. Розглядувана фраза — pasē anthrōpinē ktisei — вся в давальному відмінку (буквально «до кожного людського створіння»), а прикметник anthrōpinē («людина») змінює ktisei («створення»). Інституційна влада (наприклад, королі, губернатори та рабовласники, про яких Петро говорить у даному контексті) дійсно є «людським творінням». Але це зовсім інше контекстуальне використання ktisis, ніж ми знаходимо в Євангелії від Марка 10:6, де не використовується прикметник для модифікації «творіння». Більш того, в Євангелії від Марка 10:6 Ісус міг би легко сказати «від першого шлюбу», або «від початку шлюбу», або «відтоді, як Бог створив людину», або «відтоді, як Бог створив Адама», якщо Він це мав на увазі.\nТимчасова шкала: Ісус і епоха Всесвіту\nНарешті, якщо ми поставимо ktisis в Євангелії від Марка 10:6 значення «авторитет» або «установа», то це не має ніякого сенсу. Що означає «від початку влади» або «від початку заснування»? Щоб надати цьому сенс, Анкербергу та Гейслеру довелося б додати в текст слово, яке не мало б контекстуального обґрунтування.\nІсус іде в глиб історії, ґрунтуючись на Своєму вченні про шлюб. Фарисеї сходять до часу писання Мойсея у Второзаконні, тоді як Ісус сходить до початку часів. Ісус промовив ці слова приблизно через 4 000 років після початку. Якщо ми порівняємо ці 4 000 років з 24-годинним днем, то Ісус говорив до 24:00, а створення Адама та Єви в шостий буквальний день історії було б еквівалентно 00:00:00:35 (півсекунди після початку), нетехнічною мовою Ісуса тут початок часу. Отже, Ісус дійсно говорить, що Адам і Єва були на початку створення.28\nНарешті, третій аргумент Гайслера також фатально є помилковим. Якщо Матвій та Марк «говорили про початкові події творіння», це абсолютно не означає, що не могло бути тривалого періоду часу, пов'язаного з цими творчими подіями. Наприклад, навіть якщо минули сотні років до створення Адама та Єви, Ісус ніяк не може бути правий у Своєму твердженні, що Бог створив Адама та Єву «на початку». Зауважте, що це стає серйозною проблемою, якщо додати сотні років. Наскільки серйозніша проблема, якщо додати бажані мільярди років?\nТривалість сьомого дня\nІнший аргумент, який зазвичай використовується для припущення, що перші шість днів могли бути довшими, ніж звичайні дні, резюмується Гайслером:\n«Всі згодні з тим, що з часу створення світу пройшло не менше тисячі років, проте Біблія стверджує, що Бог спочив на сьомий день після своїх шести днів творіння (Бытие2:2-3). Згідно Послання до євреїв, Бог все ще перебуває у Своєму суботньому спокої від створення світу (4:3-5); отже, сьомий день триває щонайменше шість тисяч років, навіть за найкоротшою з усіх хронологій людства».29\nХоча його логіка, як правило, дуже здорова, тут вона підводить Гайслера. Євреям 4:3-5 фактично йдеться:\n«Бо до Його відпочинку входимо ми, що ввірували, як Він провістив: Я присяг був у гніві Своїм, що до місця Мого відпочинку не ввійдуть вони, хоч діла Його були вчинені від закладин світу. Бо колись про день сьомий сказав Він отак: І Бог відпочив сьомого дня від усієї праці Своєї. А ще тут: До Мого відпочинку не ввійдуть вони!»\nПо-перше, зверніть увагу, що в тексті не говориться, що сьомий день тижня творіння триває й донині. Це просто показує, що Бог увійшов у Свій спокій на сьомий день. Тут може бути корисна ілюстрація. Уявіть собі, що людина, яка відпочиває, сказала в понеділок, що вона відпочивала в п'ятницю. Було б нерозумно припускати, що, оскільки вона все ще відпочивала в понеділок, значить, була п'ятниця. По-друге, цей популярний аргумент староземельців також створює теологічну проблему. Джон Уїткомб (John Whitcomb) проілюстрував цю проблему більш 30 років тому:\n«Ми повинні припустити, що сьомий день був буквальним днем, тому що Адам і Єва пережили його до того, як Бог вигнав їх із саду. Звичайно, Він не прокляв би землю в сьомий день, який Він благословив і освятив» (Буття 31:12-17).30 Креаціоністи-староземельці також піднімають той факт, що сьомий день не містить звичної фрази «вечір і ранок». Таким чином, вони кажуть, що сьомий день повинен бути тривалим періодом часу, згідно з їхньою інтерпретацією Євреїв 4:3-5. Якщо сьомий день може бути більш тривалим періодом часу, то, звичайно, перші шість днів можуть бути такими ж. Цей аргумент насправді доводить занадто багато. Якщо виняток фрази «вечір і ранок» дозволяє сьомому дню бути довшим, то це дійсно ненавмисне визнання того, що перші шість днів були буквальными 24-годинними днями.\nНарешті, не слід занадто далеко відсувати ідею спокою Бога від Його творчих справ. Автор послання до Євреїв використовував його як аналогію духовного відпочинку, пропонованого тим, хто вірить у Христа. Крім того, віра в те, що Бог все ще перебуває в спокої в абсолютному сенсі, суперечить багатьом чудесним подіям в Біблії. Деякі з цих чудес були пов'язані з творчими ділами, такими як годування Господом п'яти тисяч (Матвія 14:21) і чотирьох тисяч осіб (Матвія 15:34-38). Ісус сказав: «А Ісус відповів їм: Отець Мій працює аж досі, працюю і Я.» (Івана 5:17). Бог все ще працює; Він просто більше не створює Всесвіт. Це описано в книзі Буття 2:2. Сьогодні Бог діє, підтримуючи Всесвіт, який Він створив (Євреям 1:3; Колосян 1:17).\nОстаннім часом для староземельців стало популярним намагатися використовувати поетичні розділи Біблії, щоб подолати прості вчення історичних розділів. Оскільки пряме прочитання книги Буття не підтримує їхній погляд, деякі креаціоністи-староземельці сподіваються зміцнити свою позицію, вибірково цитуючи поетичні уривки, такі як псалми або приповісті. Х'ю Росс заявляє:\n«... не усі відповіді містяться в книзі Буття. І зокрема, є три з них: Приповісті 8, Псалом 103 та Йов 38-39, які фактично проводять вас через кожен із шести днів творіння 1-го розділу книги Буття. І коли ви робите це (інтегруєте ці чотири зокрема), ви виявляєте, що неможливо взяти це слово «йом» в будь-якому контексті, крім тривалого періоду часу».31\nАле, якщо читати в контексті, в цих поетичних розділах Біблії немає нічого, що суперечило б прямому прочитанню книги Буття: що Бог дійсно творив у шість буквальних днів. Зрештою, той самий Бог, який надихнув книгу Буття, надихнув і ці розділи Біблії. Але оскільки поетичні книги, такі як Псалми, Приповісті та Йов, містять фігури мови, метафори та інші не буквальні образи, багато людей відчувають більшу свободу інтерпретувати ці уривки так, як вони хочуть, а не у відповідності зі стандартними правилами біблійного тлумачення. Деякі креаціоністи-староземельці, навіть, неправильно позначили поетичні уривки як «розповіді про створення», імовірно в спробі переглянути біблійну історію, вирвавши деякі поетичні розділи з контексту.\nВ одній зі своїх більш пізніх книг Х'ю Росс перераховує 21 «головну розповідь про створення світу в Біблії».32 Багато уривків взяті з поетичних розділів Біблії; чотири з перерахованих уривків взяті з псалмів, два — з книги Йова.33 Приповісті та Еклезіаст також включені. Такі розділи Біблії, як Псалми, зовсім не є «оповіданнями», а швидше поетичними піснями хвали Богові. Вони так само є натхненними й правдивими, як і все інше Слово Боже; проте вони вимагають знання історичних оповідних розділів Біблії, щоб повністю зрозуміти та правильно інтерпретувати поетичну мову.\nОдне з найвжливіших правил герменевтики полягає в тому, що неясне повинно інтерпретуватися в світлі ясного; тому поетичні розділи, що використовують символіку та літературні образи, повинні інтерпретуватися в світлі більш прямих історичних оповідань. Це не означає, що поетичні розділи ніколи не проливають світло на розповіді; вони можуть це робити. Але вони ніколи не повинні використовуватися для того, щоб спростувати ясне вчення історичних оповідань. Розглянемо Вихід 14-15 розділи. Розділ 14 написаний у стилі історичного оповідання; цей розділ містить розповідь про розлив Червоного моря. Розділ 15 — поетичний; він містить пісню, яку ізраїльтяни співали в пам'ять про цю подію. Події розділу 14 дозволяють нам зрозуміти пісню з розділу 15.\nПроте було б нерозумно сприймати поетичні описи розділу 15 у буквальному сенсі, а потім переосмислювати розділ 14 відповідно. Ханаанці буквально не «розтанули» (вірш 15). Єгиптяни не були буквально «спалені» або «поглинені» (вірш 7), вони були потоплені. Уявіть собі, якщо б ми використовували ці символічні образи, щоб припустити, що Бог дійсно знищив єгиптян вогнем, а не водою. Уявіть собі, що ми «переосмислили» розділ 14, щоб пристосувати це поняття. Це було б досить очевидною помилкою в герменевтиці.\nПроте, помилки такого роду часто зустрічаються в теології староземельців. Креаціоніст-староземелець Тім Бойл (Tim Boyle) використовує псалом 103 в спробі спростувати ясне вчення книги Буття про те, що первісні тварини були вегетаріанцями. Він пише: «Псалом 103 вихваляє Бога за Його первісне добре творіння у всіх його аспектах. Починаючи з вірша 21, він говорить про створення Богом тварин — як травоїдних, так і м'ясоїдних».34 Проте вірш 21 нічого не говорить про створення первородних тварин; в ньому згадується тільки, що леви ревуть про свою здобич. Оскільки Буття 1:29-30 ясно вчить, що спочатку тварини повинні були харчуватися одними рослинами, Псалом 103:21 не може ставитися до того, як все було спочатку, а скоріше до того, як усе було під час написання псалма, приблизно через 3 000 років після гріха Адама та Божого прокляття на творіння.\nЗ інших віршів псалма 103 дійсно повинно бути очевидно, що цей уривок не є описом творіння. У вірші 16 йдеться про «кедри Лівану». Чи повинні ми вірити, що ліванський народ існував під час тижня творіння? Вірш 26 згадує «кораблі». Невже ми повинні вірити, що Бог створив океани з кораблями, що пливуть по ним? У псалмі також згадуються вино та олія (ст. 15), створені людиною, хмари та блискавки (ст. 3-4), які не згадуються в 1-му розділі книги Буття. Ясно, що ці вірші псалма 103 говорять про цей світ, а не про первісний рай. Хоча деякі вірші псалма 103 стосуються створення, цей розділ явно не оповідає про створення, але вихваляє те, як Бог піклується про Своє творіння. У сучасному занепалому світі Бог забезпечує м'ясом м'ясоїдних, але на початку це було не так.\nВажливий принцип тлумачення незрозумілого в світлі зрозумілого поширюється на всі частини Біблії. Інша сфера, в якій цей принцип порушується, стосується ствердження староземельців про те, що деякі біблійні уривки недвозначно вчать, що Земля стара. Х'ю Росс і Глісон Арчер (Gleason Archer) пишуть:\n«Авакум 3:6 прямо заявляє, що гори «стародавні», а пагорби «вікові». У 2 Петра 3:5 говориться, що небеса (зірки та Всесвіт) існували «давним-давно». Подібні описи деяких аспектів творіння не мали б великого значення, якби Земля та її пагорби були буквально на кілька днів старше людства. Зміст контрасту буде втрачено».35\nІ знову ми бачимо поетичний уривок з Авакума, який використовується, щоб спростувати ясне вчення в книзі Буття. Ми бачимо, що загальне твердження в 2 Петра про те, що небеса існували «давним-давно», використовувалося для того, щоб спростувати ясне вчення книги Буття, яке конкретно говорить нам, як давно це було. Правильна герменевтика полягає в тому, щоб оцінювати ці узагальнення в світлі ясної специфіки. Іншими словами, вищенаведені вірші говорять нам, що пагорби старі, але не уточнюють, на скільки саме. Самі історичні оповіді дають нам цю конкретну інформацію і підказують, як інтерпретувати більш нечіткі висловлювання Авакума і 2 Петра.\nНаведені вище вірші повністю узгоджуються з буквальним прочитанням книги Буття. Пагорби старі― їм тисячі років! Біблійні тексти жодним чином не передбачають, що світу мільярди років. Давньоєврейське слово, що означає «віковий», яке використовується Аввакумом, -―«olam» (םעול). Це слово дійсно має на увазі вік, але не обов'язково мільярди років. Зрештою, те ж саме слово використовується для опису людей в книзі Буття 6: 4 ― «старі». Ці люди, можливо, були дуже старими,36 але не мільярди років. Імовірно, що біблійні твердження про те, що пагорбам багато років і що небеса існували дуже давно, не підтримують ідею про існування Землі та Всесвіту багатомільярдного віку.\nАвтор: доктор Jason Lisle і Tim Chaffey\nДата публікації: 5 cічня 2012 року\n1. A. Berkeley Mickelsen, Interpreting the Bible (Grand Rapids, MI: Wm. B. Eerdmans, 1963), p. 306.\n2. A. Berkeley Mickelsen, Interpreting the Bible (Grand Rapids, MI: Wm. B. Eerdmans, 1963), p. 306.\n3. Див. https://answersingenesis.org/bible-timeline/genealogy/are-there-gaps-in-the-genesis-genealogies/ для вивчення генеалогій.\n4. Bernard Ramm, Protestant Biblical Interpretation (Grand Rapids, MI: Baker Book House, 1970), p. 213.\n5. Bernard Ramm, The Christian View of Science and Scripture (Grand Rapids, MI: Wm. B. Eerdmans Publishers, 1954), p. 171.\n6. Charles Hodge, Systematic Theology, вперше опублікована в 1872 (Oak Harbor, WA: Logos Research Systems, Inc., 1997), p. 570–571.\n7. Meredith Kline, “Space and Time in the Genesis Cosmogony,” Perspectives on Science and Christian Faith 48:2 (1996), курсив доданий для акценту. Також доступно http://www.asa3.org/ASA/PSCF/1996/PSCF3-96Kline.html. Доступ відкритий May 1, 2007.\n8. Meredith Kline, “Space and Time in the Genesis Cosmogony,” Perspectives on Science and Christian Faith 48:2 (1996), курсив доданий для акценту. Також доступно http://www.asa3.org/ASA/PSCF/1996/PSCF3-96Kline.html. Доступ відкритий May 1, 2007.\n9. John Rankin, p. 625. Всі цитати з Ренкіна взяті з особистої переписки с Боді Ходжем (Bodie Hodge) від 14.11.06. Вони взяті з розділу, який він написав ще в неопублікрваній книзі. Номера сторінок основані на цій кореспонденції.\n10. Rankin, p. 630.\n11. Rankin, p. 632.\n12. Ці подібності були відмічені доктором Ноелем Уіксом (Noel Weeks) в його статті 1979 року “Problems in Methods of Interpretation” яка доступна на http://www.answersingenesis.org/creation/v2/i4/interpretation.asp. Доступ відкритий May 1, 2007.\n13. Dr. Don DeYoung, Thousands … Not Billions (Green Forest, AR: Master Books, 2005), p. 169. Власне технічне дослідження Бойда (Boyd) можна побачити тут: <http://www.icr.org/index.php?module=articles&action=view&ID=24>. Доступ відкритий May 1, 2007.\n14. Conrad Hyers, “What Genesis Is Really About” вперше опублікована в звітах Національного центру наукової освіти 18: 3 (Reports of the National Center for Science Education 18: 3). Доступно в інтернеті <http://www.ncseweb.org/resources/rncse_content/vol18/328_what_genesis_is_ireallyi__12_30_1899.asp>. Доступ відкритий May 1, 2007.\n15. Також називається «документальною гіпотезою», теория JEPD була розроблена в XVIII и XIX ст. ліберальними теологами, які грунтували свої погляди на еволюційній теорії. Ця точка зору проголошує, що П’ятикнижжя (Буття – Повторення Закону) не було написано Мойсеєм, так як вважалося, що письменність развинулась після його часу. Замість цього книги були написані, щонайменше, чотирьма окремими авторами набагато пізніше часів Мойсея (J = Яхвіст, E = Елохіміст, D = Повторення Закону, P = священик). Ця теорія була повністю развінчана євангельськими вченими по декільком причинам. Наприклад, добре відомо, що письменність існувала задовго до Мойсея. Кодекс Хаммурапі датується трьома століттями до Виходу. Текстуальні аргументи на користь теорії JEPD також виявились фатально помилковими.\n16. Dr. Mark Futato, “Because It Had Rained: A Study of Gen. 2:5–7 With Implications for Gen. 2:4–25 and Gen. 1:1–2:3,” Westminster Theological Journal Volume 60 (Westminster Theological Seminary, 1998, 2002): p. 20–21. В цій статті доктор Футато висунув рамочну гіпотезу. Він стверджував, що так багато з книги Буття 2-3 пов’язано с дощем і рослинністю, що це потрібно розглядати як полеміку проти бога бурь Ваала.\n17. Norman Geisler, Systematic Theology, Volume Two (Minneapolis, MN: Bethany House, 2003), p. 639.\n18. Russell Grigg, “How Long Were the Days of Genesis 1? What Did God Intend Us to Understand from the Words He Used?” Creation 19:1 (December 1996): p. 23–25.\n19. «Великі дебати», в яких брали участь доктор Джейсон Лайл (Jason Lisle) і Кен Хем проти доктора Кайзера і доктора Х’ю Росса, вийшли в ефір в лютому і березні 2006 року. DVD-диски дебатів з 10 частин з додатком критичного коментаря доктора Террі Мортенсона доступні <http://www.answersingenesis.org/PublicStore/product/GREAT-DEBATE-on-Science-and-the-Bible-The,5013,263.aspx>.\n20. Великі дебати, програма 1.\n21. Великі дебати, програма 1.\n22. Великі дебати, програма 1.\n23. Додаткову інформацію див. в https://answersingenesis.org/creationism/old-earth/problems-with-other-interpretations/\n24. Докладний аналіз цього питання див. в книзі Terry Mortenson, “Jesus, Evangelical Scholars and the Age of the Earth,” The Master’s Seminary Journal, vol. 18 (1) (Spring 2007): p. 69–98.\n25. Wayne Grudem, Systematic Theology (Grand Rapids, MI: Zondervan, 1994), p. 297.\n26. Geisler, Systematic Theology, Vol. 2, (2003), p. 642.\n27. John Ankerberg and Norman Geisler, “Differing Views of the ‘Days’ of Genesis.” <http://www.johnankerberg.com/Articles/science/SC0704W1.htm> Доступ відкритий: 1 мая 2007 года.\n28. Terry Mortenson, “But from the Beginning of … the Institution of Marriage,” <http://www.answersingenesis.org/docs2004/1101ankerberg_response.asp> Доступ відкритий May 1, 2007.\n29. Geisler, Systematic Theology, Vol. 2, (2003), p. 643.\n30. John C. Whitcomb Jr., “The Science of Historical Geology,” Westminster Theological Journal, Volume 36 (1974): p. 68.\n31. Радіопередача «Сердце і душа». (Інтерв’ю у Х’ю Росса бере Ежені Скотт.) Доступ відкритий 30 березня 2007 року. 19:46-20:12. <http://www.bbc.co.uk/worldservice/programmes/heart_and_soul.shtml>. Доступ відкритий 3/30/2007.\n32. Hugh Ross, A Matter of Days (Colorado Springs, CO: NavPress, 2004), p. 66.\n33. Якщо вже на те й пішло, більшість з розповідних уривків, які приводить Росс, взагалі не відносяться до початкового творіння, як, наприклад, книга Буття 6-9; ці вірші описують Потоп.\n34. T. Boyle, Reasons to Believe newsletter, May 2005, p. 6\n35. David G. Hagopian, ed., The Genesis Debate (Mission Viejo, CA: CruX Press, 2001), p. 147.\n36. Буття 6 розділ описує світ до Потопу. В той час багато людей доживали до декількох сотень років, згідно генеалогіям, перечисленним в 5-му розділі книги Буття.\nВсесвітній потоп та льодниковий період\t/ 06.08.2017\nВсесвітній потоп та льодниковий період\t/ 13.02.2018


Для ремонту «бетонки» Київ-Ягодин шукають підрядників\n4 Червня 2010 09:31\nПід час перебування в Києві голова облдержадміністрації Борис Клімчук зустрівся з головою Служби автомобільних доріг України Володимиром Демішканом.\nСторони обговорили перспективи розбудови та реконструкції доріг державного значення на території Волині у 2010-11 роках. Особливу увагу приділено автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин-Варшава та напрямку Ягодин-Ковель-Сарни-Коростень-Буча-Київ.\nДосягнуто домовленостей про відновлення в цьому році робіт з реконструкції відрізку Ягодин-Любомль траси М-07, при цьому об'єми та вартість будівництва будуть уточнюватись.\nПринциповим в цьому питанні визнано необхідність проведення нових тендерів для визначення виконавця робіт. Адже попередні підрядники виявили повну неспроможність виконувати роботи якісно і швидко, як того вимагає програма підготовки до Євро-2012.\nЩодо тендерів, підтверджено критерії допуску їх учасників. Це мають бути серйозні будівельні організації з надійною кредитною історією та досвідом впровадження інвестиційних проектів розбудови дорожньої інфраструктури аж до їх здачі в експлуатацію.\nОкрім цього, голова облдержадміністрації Борис Клімчук зустрівся з Міністром регіонального розвитку та будівництва України Володимиром Яцубою. Вони уточнювали перелік та об'єми будівельних робіт, що будуть фінансуватися з Державного стабілізаційного фонду.\nНа виконання доручення Президента України Віктора Януковича у перелік увійшли лише об'єкти з високим ступенем будівельної готовності, які гарантовано здадуться в експлуатацію у 2010-му.\nНагадаємо, цей перелік погоджений усіма депутатами Верховної Ради України з Волині під час спільної зустрічі з головами облдержадміністрації Борисом Клімчуком та обласної ради Анатолієм Грицюком у Києві в квітні поточного року.\nДо місця ДТП на трасі «Київ-Ягодин» швидка прибула за 10 хвилин, – медики 19 Серпня 2016 17:17\nУ ДТП на трасі «Київ-Ягодин» загинув волинянин 29 Серпня 2016 10:42\nВолинські дорожники не заплатили за ремонт траси Київ-Ягодин 31 Січня 2017 08:29\nСписок запчастин, які потрібні волинянам на ремонт техніки для АТО 11 Березня 2015 09:59\nГерик Показати IP 4 Червня 2010 09:48\nРоманюк вдало так "піднявся" на цій дорозі, що її вже декілька років взагалі не будують. Те саме і на землі Волинської юстиції, де його друг Остарчук розікрав все що міг. От такі Волинські патріоти.


6 еротичних мрій, які варто втілити цієї ночі | МіЛеді | Сайт про красу, моду та жіночий стиль\nГоловна / Сім’я і відносини, Школа кохання / 6 еротичних мрій, які варто втілити цієї ночі\n6 еротичних мрій, які варто втілити цієї ночі\nЕротика, масаж та багато іншого, втілюй свої фантазії та отримуй масу задоволення!\nПодивися красивий французький еротичний фільм.\nМожливо, ти не до кінця зрозумієш слова головних героїв, але їх дії будуть говорити самі за себе. Можеш насолодитися переглядом пікантного кіно на самоті або ж запросити бойфренда - і той, і інший спосіб принесе тобі задоволення.\nПопроси його зробити тобі чуттєвий масаж, але не звичайний, а особливий.\nПопередньо поклади в холодильник пляшку ароматичного масажного масла, буквально на годину. Так кожен його дотик до шкіри буде відгукуватися в усьому іншому тілі і лоскотати твої нервові закінчення.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: 7 способів зіпсувати ці відносини\nВтілюй свою стриптиз-фантазію:\nПриглуши світло, постав приємну музику, одягни плаття або сорочку на ґудзиках і станцюй перед бойфрендом або перед дзеркалом. Якщо вибереш перший варіант, то наближайся і збуджуй хлопця, але не дозволяй до себе торкатися. Можливо, ви обидва посмієтесь над цією затією або ж не на жарт заведетеся - в будь-якому випадку, за цим піде феєричний секс.\nНанеси трохи Нутелли, сиропу або рідкого меду на найчутливіші місця свого тіла (шия, груди, живіт, стегна, губи).\nПотім зав'яжи бойфренду очі і запропонуй досліджувати язиком все твоє тіло. Його завдання - знайти солодкий сюрприз.\nКунілінгус матиме зовсім інше звучання, якщо змінити його позу.\nОбіпрись на лікті і коліна, а він нехай ляже на спину, під тобою. Ласки під різними кутами повністю змінять відчуття від процесу. В кращу сторону, звісно.\nНе соромся кричати на весь голос під час оргазму, якщо таке бажання у тебе є, звичайно ж.\nПо-перше, так ти покажеш хлопцю, що він на вірному шляху, а по-друге, відчуєш інтенсивніший і всеосяжний оргазм - по крайній мірі, так стверджують практики цього методу.


СУСПІЛЬНЕ, ГОСПОДАРСЬКЕ ТА ПОВСЯКДЕННЕ ЖИТТЯ В АНТИЧНИХ ПОЛІСАХ НА ТЕРИТОРІЇ УКРАЇНИ - ДОБА ЕЛЛІНІЗМУ - ІСТОРІЯ ДАВНЬОЇ ГРЕЦІЇ - Всесвітня історія 6 клас - О.Г. Бандровський - Генеза - 2014\n§ 41. СУСПІЛЬНЕ, ГОСПОДАРСЬКЕ ТА ПОВСЯКДЕННЕ ЖИТТЯ В АНТИЧНИХ ПОЛІСАХ НА ТЕРИТОРІЇ УКРАЇНИ\n- Роздивіться карту на с. 199, визначте місце розташування античних полісів на території України. Які народи були сучасниками та сусідами греків-колоністів?\n1. Яким було суспільне життя грецьких колоній у Північному Причорномор’ї та Криму?\nСуспільне життя грецьких міст Північного Причорномор’я та Криму ґрунтувалося на тих самих засадах, що й життя в Греції. Чорноморські міста-колонії зберігали цілковиту незалежність від тих грецьких міст, переселенці з яких їх закладали. При цьому зв’язки з батьківщиною ніколи не уривалися: саме з нею переселенці торгували, брали участь у культурному житті Греції тощо. Не залежали чорноморські поліси й від місцевого населення.\nГрецькі поліси в Північному Причорномор’ї були демократичними чи аристократичними республіками. Виняток - Боспорське царство, яким правили царі. Отже, найвищу владу в більшості грецьких колоній Північного Причорномор’я зазвичай мали народні збори та ради, до складу яких належали найповажніші громадяни. Рада готувала проекти різних постанов. Народні збори їх схвалювали, а втілювати в життя були покликані обрані на певний термін службовці - архонти, стратеги тощо.\nУнікальна пам’ятка Херсонеса - біломармурова плита з присягою громадян міста. Клятва, викарбувана на плиті, свідчить про існування в Херсонесі Таврійському традиції ухвалення громадянами полісів зобов’язань перед державою.\n- Прочитайте уривок з «Присяги херсонесців». Обміркуйте відповіді на подані нижче запитання.\n1. Поясніть, чому устрій Херсонеса визначають як демократичний. 2. Які права та обов’язки мали херсонесці? 3. Поміркуйте, у чому херсонесці вбачали запоруку незалежності й процвітання свого міста.\n«Я не повалюватиму демократичного ладу й не дозволю цього тому, хто зраджує й повалює, і не потаю цього, але доведу до відома державних службових осіб. Я буду ворогом тому, хто замишляє та зраджує чи відторгає Херсонес, або Керкінітиду, або Калос Лімен, або укріплені пункти й територію херсонесців.\nЯ служитиму народові й радитиму йому найкраще й найсправедливіше для держави та громадян. Я… не розголошуватиму нічого потаємного, що може зашкодити державі, ні елліну, ні варвару. Я не даватиму або не прийматиму дарів на шкоду державі й громадянам. Я не укладатиму змови ні проти херсонеської громади, ні проти будь-кого з громадян, хто не оголошений ворогом народу. Хліб, який звозиться з рівнини, я не буду ні продавати, ні вивозити з рівнини в будь-яке інше місце, а тільки до Херсонеса».\nПрийняття присяги в давньому Херсонесі. Художник Р. Воскресенський. 1951 р.\nЗавдання 1. Складіть (і запишіть) коротке повідомлення (3-4 речення), у якому громадянин Херсонеса інформує інших громадян на народних зборах про події в материковій Греції або в якійсь іншій країні 4-2 ст. до н. е.\n2. Що визначало господарське та буденне життя греків Північного Причорномор’я та Криму?\nСамостійне існування грецьких полісів Північного Причорномор’я та Криму було можливим через те, що кожен з них сам себе забезпечував усім потрібним для життя. Провідними заняттями колоністів були вирощування зерна, винограду, городини, рибальство й виготовлення рибних продуктів, скотарство. Високого рівня досягло ремісниче виробництво - металообробка, гончарство, ткацтво, виготовлення виробів зі скла, дерева, кістки. Великої слави зажили грецькі майстри-ювеліри: це вони виготовляли дивовижної краси прикраси на замовлення скіфських вельмож, зокрема й славнозвісну пектораль скіфського царя.\nУ грецьких містах вирувала торгівля. Основними товарами, що вивозилися до Греції, були зерно, худоба, шкури, хутро, солона риба, сіль, раби. Купували там міста-колонії металеві вироби, зброю, тканини, коштовні прикраси, посуд, прянощі, оливкову олію та вина. З Афін, зокрема, завозили розкішні чорнофігурні та червонофігурні вази, мармурову й бронзову скульптуру, ювелірні прикраси. Греки підтримували постійні контакти з місцевим населенням, торгуючи також і з ним. У кожному грецькому місті-колонії карбували власну монету.\n- Доведіть на прикладах, що господарство мешканців грецьких міст-держав Північного Причорномор’я та Криму було розвиненішим, ніж у кочових племен.\nЗавдання 2. Скориставшись пам'ятками, сформулюйте кілька тверджень про розвиток господарства в античних полісах на території України. Свою відповідь почніть словами: Зображені пам’ятки свідчать про розвиток у греків, мешканців античних полісів Північного Причорномор’я та Криму, …\n1. Прорисовка монет міст Північного Причорномор’я. 2-3. Посуд із зображенням торговельних та військових кораблів давніх греків; праці ремісників. 4. Скронева підвіска роботи майстрів Боспорського царства, знайдена в скіфському кургані Куль-Оба (поблизу Керчі), із зображенням голови Афіни. 4 ст. до н. е. 5. Руїни будинку грецького винороба, далі - заготівельника риби з давнього Херсонеса Таврійського.\n3. Яким було духовне життя мешканців міст Північного Причорномор’я?\nНайшанованішим із божеств у Північному Причорномор’ї був Аполлон. До нього зверталися, вирушаючи в дорогу, під час тривалої морської подорожі, обираючи місце для майбутньої колонії тощо. Поклонялися Деметрі, Афродіті, Діві (покровителька Херсонеса). Для вшанування цих богів споруджували капища, храми, вівтарі. Молилися й просто у житлових будинках.\nВільне населення грецьких міст Північного Причорномор’я здобувало таку саму освіту, як і мешканці Греції. Про неабияку освіченість колоністів свідчить велика кількість знахідок із написами на речах - посвятами, побажаннями, іменами й навіть шкільними вправами, а також листів, вирізьблених на свинцевих пластинках. Традиційно греки дбали не лише про розвиток інтелекту, а й про фізичну досконалість. Різнобічну освіту надавали, зокрема, гімнасії. Залишки такого навчального закладу пощастило знайти в Ольвії. Багато прихильників мали Ахіллеї - спортивні змагання, що їх влаштовувала Ольвія. У них брали участь не тільки колоністи Причорномор’я, а й греки з Еллади. У писемних пам’ятках є згадки про вчителя музики Ісіла, який брав участь у дельфійських музичних змаганнях.\nСенсацією в науковому світі стало відкриття в 1954 р. в Херсонесі залишків єдиного в Північному Причорномор’ї давньогрецького театру. Театр у Херсонесі діяв багато століть. Уміщував близько 3 тисяч глядачів. У ньому ставили комедії та трагедії, відбувалися музичні й літературні змагання.\n- Доведіть, що мешканці грецьких колоній Північного Причорномор’я плекали духовні цінності античного світу. Наведіть не менше трьох аргументів.\n- Слово «гармонія» - грецького походження. У перекладі воно означає «злагодженість», «скріплення». Його вживають, наголошуючи на стрункій узгодженості частин єдиного цілого в житті й мистецтві, на відчутті міри. Чому саме цим словом іноді характеризують грецьку цивілізацію?


У Берліні активісти вийшли на мітинг під посольство РФ - Новини - ПравдаТУТ телеканал\nУ Берліні активісти вийшли на мітинг під посольство РФ\nУ столиці Німеччини близько тридцяти активістів вийшли на мітинг. Люди зібрались біля посольства Російської Федерації у Берліні. Серед мітингувальників: чеченці, німці та росіяни. Вони вимагали припинити тортури та знущання в місцях несвободи Росії для політичних в’язнів. Акцію провели спеціально в день під час проведення російсько-німецької конференції. Один з мітингувальників заявив, що політичний терор відбувається не лише по відношенню до росіян, але й українців, яких фактично беруть в політичні заручники.\nТеми: активісти, акція, берлін, знущання, конференція, місця несвободи, мітинг, мітингувальники, німеччина, німці, новини, політичні заручники, політичний терор, посольство рф, правдатут, росіяни, тортури, чеченці\nАктивісти у Херсоні прийшли під будівлю ОДА з вимогами покарати винних у вбивстві Каті Гандзюк\n«Вбивці повинні сісти» із таким гаслом, фаєрами та салютами під будівлю ОДА прийшли активісти у Херсоні. Мітингарі вимагали покарати винних у вбивстві Каті Гандзюк. Зокрема, ... Детальніше\nКандидатку в президенти Інну Богословську заскочили на виплатах у російській валюті\nНа потуранні російській економіці заскочили кандидатку в президенти Інну Богословську. Як виявили члени громадянського руху ЧЕСНО, політикиня оплачує рекламу у Facebook російськими рублями. Про це ... Детальніше


Народні ліки – для ув’язнених політиків — Високий Замок\nНародні ліки – для ув’язнених політиків\n13.01.2013, 22:59 742\nЧитачі «ВЗ» радять Юрію Луценку, як позбутися його недуги\nЗавтра, 15 січня, екс-міністра внутрішніх справ Юрія Луценка із Менської колонії Чернігівської області доправлять до Києва, на лікування у приватну клініку «Оберіг». Тамтешні фахівці повинні зробити йому операцію із видалення поліпа в кишківнику. У цій же лікарні лідер «Народної Самооборони» проходитиме післяопераційну реабілітацію. Перед госпіталізацією Луценко скористався своїм правом на довгострокове побачення і на території тюрми три доби провів з рідними…\nСтан здоров’я вітчизняних політв’язнів непокоїть і читачів «Високого Замку». Напередодні у редакцію звернувся один із них, назвався Олександром Йосиповичем. Прохання його було незвичним. «Передайте рідним Юрія Луценка, щоб він не зголошувався на операцію, — просив читач. — У мене є помічний народний рецепт, який допоможе позбутися його проблеми без хірургічного втручання. Випробував цей рецепт на собі — допомогло…». Пан Олександр сказав, що його мікстуру готують із жовтків семи круто зварених яєць, шести столових ложок меленого насіння гарбуза, півлітра натуральної олії. Суміш цих інґредієнтів витримують на водяній бані протягом 20 хвилин, а потім зберігають її у холодильнику. Читач радив вживати ці ліки натще протягом п’яти днів по чайній ложечці. Через п’ять днів перерви продовжити курс лікування, аж поки хворий не споживе всі ліки…\nКореспондент «Високого Замку» зв’язався з близьким другом сім’ї Луценків — прес-секретарем «Народної Самооборони» Ларисою Сарган, переповів їй зміст звернення читача. І ось що ми почули у відповідь:\n— Нас усіх дуже зворушує, що люди так переймаються здоров’ям Юрія Луценка, що для них він став таким близьким. Схожі звернення надходять до нас з різних куточків України — у четвер дзвонили із Сумської області, перед тим — із Полтавської, Житомирської. Люди пропонують народні рецепти, які випробували на собі, які допомогли їм вилікуватися. Дуже вдячні усім їм за таку доброзичливість, за таку моральну підтримку. Але є один нюанс: таке лікування можливе лише у домашніх умовах, за домашньої дієти, за домашньої опіки. Юрій Луценко перебуває за ґратами, і за таких обставин він не може скористатися порадами зцілителів-доброзичливців. Саме тому він та родина прийняли рішення іти на операцію. А побажання читачів вашої газети ми Юрію обов’язково передамо…\nВимога дозволити лікування Юрія Луценка у клініці «Оберіг» прозвучала минулої п’ятниці від імені всіх опозиційних нардепів-жінок, які заблокували парламентську трибуну. Від імені колег член фракції «Батьківщина» Олександра Кужель наполягала на тому, щоб нормальні умови лікування були забезпечені і лідеру опозиції Юлії Тимошенко. Зокрема, щоб з її палати у харківській лікарні «Укрзалізниці» були зняті відеокамери, а охоронців-чоловіків замінили на жінок.


Сьогодні, дорогі наші майстри, ми разом з Вами зберемо зовсім не важко саморобку з паперу – ящірка орігамі.Красівая, оригінальна і зовсім не схожа на інших.\nОсь така цікава, маленька і так сказати рухлива (оскільки її можна скласти в гармошку) ящірка орігамі сьогодні буде у Вас як додаток до власної колекції паперових виробів. Виробом буде дуже забавно грати, вона весела і розважальна.\nА схему зборки цієї моделі є дуже талановитий орігамісти Evan Zodl. Він дуже відомий в круги майстрів орігамі, своїми оригінальними і дуже цікавими виробами.\nОтже, для складання такої ящірки орігамі нам знадобитися :\nаркуш паперу квадратної форми\n1:00 вільного часу.\nАркуш паперу візьміть чим побільше, так буде легше зібрати бажану саморобку. Також бажано, щоб папір був зеленого кольору, двостороння. Пам’ятайте, від розміру паперу буде залежати розмір готової вироби.\nКрім того, в допомога, даний відео урок доповнений докладними діаграмами збірки, так що ніяких питань і складнощів виникнути не повинно. Проявіть просто на просто чуть чуть уважності й посидючості та готова саморобка опиниться в Ваших руках.\nУ збірці такої чудової ящірки Вам допоможе докладний відео ролик. Сама збірка вважається не сильно важкою, але й не найпростішим. Так що будьте уважні. Повторюйте все точно так, як робить автор, і нічого не упустіте.Желаем Вам удачі та натхнення!\nВідео урок ящірка орігамі за схемою Evan Zodl:\nДорогі друзі, ми вдячні Вам що Ви залишаєтеся з нами. Далі Вас чекає все більше нових і цікавих виробів.\nОрігамі Котик схема


Функції конфліктів - Загальна психологія - Навчальні матеріали онлайн\nКонфлікт виконує ряд функцій у тому середовищі, де він відбувається. Функції конфлікту не тільки деструктивні, але й конструктивні.\nІнформаційно-пізнавальна. Будь-який конфлікт сигналізує про наявність проблеми, дозволяє глибше її пізнати, виявляє її у сукупності фактів, що сприймаються людьми. Конфлікт стимулює до розкриття інтересів, цінностей, позицій, що властиві суб'єктам протиборства; висвітлює єство необхідних змін для зняття суперечності, що лежить в основі конфлікту. Розбіжності, дискусії, як форми конфліктної поведінки, сприяють пошуку істини. У ході й у результаті взаємних зіткнень партнери розкривають один одного, засвоюють корисний з погляду кожної сторони досвід, знаходять дотичні точки та можливості узгодження своїх поглядів та інтересів. У процесі конфлікту розкривається справжня картина того, що являє з себе кожна сторона, які цінності вона сповідує.\nІнша загальна функція конфлікту – інтеграційна. Здавалося б, має місце парадокс: замість того, щоб руйнувати, конфлікт сприяє інтеграції, об'єднанню людей, а отже, встановленню рівноваги, стабільності в суспільстві. Проте в реальній динаміці людських взаємин конфлікт та інтеграція нерозривно взаємозв'язані й постійно міняються місцями. Домінування одного поступається місцем домінуванню іншого. Виникнення, розвиток, вирішення конфлікту об'єднує групи, співтовариства, сприяє гармонізації суспільних відносин, стимулює соціалізацію груп та індивідів, а тим самим сприяє формуванню необхідної рівноваги в суспільному організмі.\nСтимулювання адаптації соціальної системи або її окремих елементів (груп) до змінного середовища. Суспільству, соціальним групам, індивідам, партіям й іншим об'єднанням, ідеологіям, культурним системам доводиться постійно стикатися з новими умовами. Звідси необхідність адаптації, пристосування до нової ситуації шляхом перетворення форм і методів діяльності й взаємин, перегляду цінностей, критики застарілих зразків поведінки і мислення. Зрозуміло, що процес адаптації не відбувається без суперечностей і конфліктів між старим і новим. Якщо суспільна система або якісь її підсистеми (економічні, політичні й ін.) не справляються з виникаючими конфліктами в процесі адаптації, вони йдуть у небуття.\nКонструктивні функції конфлікту невіддільні від руйнівних наслідків, від дисфункцій. Будь-яка позитивна функція конфлікту має свою від'ємну за знаком пару. Обидві вони можуть виявитись в певній ситуації, на певній стадії конфлікту, в результаті цілеспрямованих дій суб'єктів-супротивників. Об'єктивні наслідки конфлікту (конструктивні або деструктивні) залежать від багатьох змінних і, значною мірою, від засобів боротьби. Насильницькі засоби ведуть до руйнування взаємин, а не до їх інтеграції. Насильницький конфлікт може перерости в хронічну форму, стати нерозв'язуваним (антагоністичним), навіть якщо раніше він таким не був. Послідовна серія насильницьких конфліктів руйнує людські спільноти, дезорганізовує, перешкоджає їх духовній і практичній консолідації. Отже, позитивні функції конфлікту є досить відносними й легко переходять у свою протилежність.\nПозитивні (конструктивні) функції конфліктів не реалізуються, якщо: відсутні спільні зусилля супротивників; пригнічується одна зі сторін; проблеми заганяються вглиб суспільного організму. У результаті можуть утворитися наступні дисфункціональні наслідки:\n• незадоволеність, поганий психічний стан, прагнення особистості вийти з соціальної групи (перейти до іншого навчального закладу); зниження продуктивності співпраці;\n• погіршення співпраці у майбутньому;\n• посилення інтеграції членів певної групи та непродуктивної конкуренції останньої з іншими групами;\n• уявлення про іншу сторону як про "ворога", про свої цілі як про позитивні, а про цілі іншої сторони як про негативні;\n• згортання взаємодії й спілкування між конфліктуючими;\n• збільшення ворожості між конфліктуючими у міру зростання обмеження взаємодії та спілкування;\n• зсув цілей, тобто надання більшого значення "перемозі" в конфлікті, ніж вирішенню реальної проблеми.\nГоловне завдання управління конфліктами полягає у створенні умов для посилення конструктивних функцій конфлікту й для мінімізації негативних.


Подарункові сертифікати • від 200 грн. • на жіночу білизну 𝐉𝐀𝐒𝐌𝐈𝐍𝐄™\nПодарункові сертифікат на жіночу білизну\nСкористайся перевагами сертифікату від JASMINE™\nКожна жінка мріє про диво! Вона хоче отримати в подарунок красиву жіночу білизну, тому що це - про любов і турботу. Наші подарункові сертифікати номіналом в 200, 300, 500, 1000 - це проста та елегантна відповідь на питання: «Чого хоче жінка?»\nКупити подарунковий сертифікат online\nНе знаєте, що подарувати близькій людині до свята? Бажаєте яскраво привітати свою половинку, але не можете підібрати потрібний варіант? Краще рішення — це подарунковий сертифікат «Jasmine»!\nОтоварити подарунковий сертифікат\nНе знаєш де використати подарунковий сертифікат JASMINE? Все дуже просто — скористатися ним можна в одному з наших фірмових магазинів!\nСертифікати від Jasmine\nПодарунковий сертифікат – ідеальний варіант подарунка, який завжди сприймається з піднесеним настроєм. Подарунковий сертифікат можна з легкістю замовити у нас на сайті онлайн і відправити кур'єром Нової Пошти безпосередньо людині, котрій буде належати подарунок, таким чином зробити сюрприз ще більшим. Також перебуваючи на великій відстані від коханої жінки, чоловік може здивувати її своєю увагою, проявом найніжніших почуттів, купуючи і відсилаючи їй подарунковий сертифікат в режимі онлайн.\nПопулярність сертифікатів у подарок\nІноді складно підібрати подарунок жінці, навіть перебуваючи поруч з коханою і знаючи її вподобання. Якщо жінка мріє про красиву спідню білизну, чоловік завжди підтримає її в цьому напрямку, оскільки сам відчує масу позитивних почуттів, спостерігаючи, як його кохана стає чарівною і неймовірно сексуальною. Однак самостійно придбати будь-який предмет гардероба досить ризиковано, оскільки невідомо, як він буде сидіти по фігурі, наскільки підійде фасон і колір виробу. Обійти такі перепони вдається, якщо купити подарунковий сертифікат у нас в інтернет-магазині спідньої білизни Jasmine. Жінка отримає можливість не тільки придбати гарну й оригінальну білизну, а й отримати масу задоволення від перебування в ейфорії при виборі бажаної білизни. Магазин Jasmine пропонує подарункові сертифікати для жінок номіналом 200, 300, 500 і 1000 гривень. Кожен чоловік усвідомлює, що якщо подарувати коханій сертифікат на спідню білизну, вона сама вибере те, що забажає, і подарунок буде не тільки яскравим, але й запам'ятається надовго .\nПереваги сертифікату як подарунка жінці\nСучасні чоловіки і жінки вважають за найкраще купувати подарункові сертифікати в магазини, оскільки переконалися в перевагах, які супроводжують такі придбання. До них зараховують:\n· значна економія часу, оскільки зникає необхідність переміщення з одного торгового закладу до іншого в пошуку відповідного подарунка;\n· фіксована сума, оскільки зникає ймовірність того, що трапиться предмет, на придбання якого доведеться витратити незаплановану суму;\n· зникає ймовірність виникнення помилок, пов'язаних з придбанням неправильного розміру; відмінний варіант, коли необхідно підібрати подарунки для великої кількості людей, смаки яких відрізняються;\n· подарунковий сертифікат відкидає ймовірність придбання іншого товару, що є особливо важливим, коли немає можливості проконтролювати витрати, що мають цільове призначення. Подарунковий сертифікат часто вважають найкращим подаруноком, коли керівники підприємств обирають що саме подарувати, аби заохотити своїх підлеглих або підняти їм настрій в передсвяткові дні.\nДе можна придбати подарункові сертифікати\nПодарункові сертифікати на День народження, Новий Рік, 8-е березня, 14-е лютого та інші знаменні дати можна придбати, скориставшись декількома способами. Насамперед, завітавши до магазину Jasmine можна звернутися до співробітників з таким питанням. Вони не тільки дадуть відповідь на питання як і де купити подарунковий сертифікат, а й обов'язково проінформують щодо всіх наявних нюансів. Подарунковий сертифікат надає право придбати будь-який товар з асортименту роздрібного магазину Jasmine. Скористатися ним в інших торгових закладах, що реалізують аналогічну продукцію, безумовно, не можна. Слід враховувати і те, що повернути гроші за раніше придбаний сертифікат теж буде неможливо.


Гурт «Гуляйгород»: «Багатоголосний український народний спів завжди був річчю елітарною» | Музей Івана Гончара\n14 грудня 2015 о 19:52 | Статті, Фольклор\nНародну музику ще називають фолковою, автентичною, етнічною. Чи має назва у цьому випадку значення?\nСергій Постольников: У Польщі фолковими звуть самодіяльні колективи, які існують у клубах і показують умовно народну культуру, котра грішить елементами шоу, що їх вимагає сцена. Під таку характеристику підпадають наші ансамбль Вірського та хор Верьовки. А коли йдеться про автентичне, архаїчне, то кажуть про in crudo, або музику коріння. Тоді всім зрозуміло: це щось давнє й нештучне. Наші люди, на жаль, не відчувають різниці між автентичним співом та виконанням пісень на кшталт «Несе Галя воду» під баян. Для багатьох то теж народна пісня, а «Ой чий то кінь стоїть» така народна, що далі нікуди. Це слухачі, відірвані від носіїв фольклору, міські жителі й населення русифікованих міст.\nКоли ми виступаємо на сцені зі співом, різною музикою, танцями під скрипку, бубон і цимбали, суто народні й традиційні інструменти, то нас слухають, а потім кажуть: «А тепер заспівайте щось народне». Для них народне — це загальновідоме. А ми копаємо глибше, вишукуємо навіть якісь унікальні місцеві речі, які існували у двох-трьох селах. Коли знаходимо цікавинки, намагаємося цим показати, що ось вона, унікальність і кольорова мозаїчність нашої традиційної культури, особливо культури народної, зокрема пісенної та інструментальної.\nІрина Барамба: Автентику, як мені видається, нині виконують лише справжні носії традиції. Тобто бабусі й дідусі, живучи по своїх селах, перейняли від старших те, що співають і грають, змалечку. А ми радше фольклористичний гурт, бо вчимось у них. Намагаємося відтворювати їхню музику найближче до оригінального звучання, але все одно в нас не виходить так, як у них. Етніка — це щось на зразок world music, узагальнювальна назва для всіх народних течій світу. Здебільшого йдеться про термін на позначення емблематичного уявлення про якийсь край і людей. Африка, таким чином, чомусь уся чорна, гола і з барабанами. А Україна — це шаровари, вареники та борщ.\nТобто автентики щороку меншає, бо носії відходять?\nС. П.: Не лише в Україні, а й в усьому світі. Поїдьте на будь-який фестиваль, що декларує засади традиції. Традиційні німецькі танці нині все одно відрізнятимуться від тих, що їх виконували німці ще 50–60 років тому. Все, що давніше, відходить, бо ним не особливо цікавилася молодь. Нині ситуація трішечки ліпша, бо в різних європейських країнах з’являються осередки тих, хто хоче взяти до рук і передати далі своєрідну естафетну паличку, аби старші носії традиції не виявились останніми з могікан — із автентичних скрипалів, лірників, сопілкарів та ін. Здебільшого передача традиційної культури не відбувається, руйнується середовище, де вона присутня.\nКоли говорити про збереженість народної пісенної та музичної традиції в Європі, то її що далі на захід залишається менше? Вона поступається місцем класичній високій культурі?\nС. П.: Що глибше занурюємось у надра Старого світу, то очевидніше стає: тамтешня народна культура з низки причин відійшла раніше за нашу. У нас радянська влада законсервувала модель життя, прив’язану до общинних робіт. Люди змушені були разом працювати в колгоспах. Колективізм посприяв тому, що багато зразків пісенного багатоголосся збереглося саме по так званих хор-ланках, які сапали буряки. Там селяни співали, і покоління переймали знання від попередників. Так було за життя наших бабусь, коли люди, старші, ніж вони, були народжені ще за імперської Росії, Австрії, а трохи молодші — за Польщі. Таким чином, деякі речі, котрі, здавалося б, мали бути неактуальні, передалися. Збереглося не лише багатоголосся, а й цікаві сюжети. Ми записали пісню, де йдеться про сутичку чумаків із гайдамаками. Серед історичних пісень вона є унікальною.\nТрадиція Західної Європи інакша. Коли порівняти Україну й Польщу, то все зовсім інакше в плані інструментальної музики. Так само Польща відрізняється від Німеччини, бо те, що в них називають автентикою, схоже радше на класичну музику. І принципами гри на музичних інструментах, і включенням тих із них, що стали відомі пізніше, як-от акордеон. Німці скажуть, що це дуже традиційний їхній інструмент. Але він з’явивсь у другій половині ХІХ століття й не може своїм звуком і тембром репрезентувати народну музику першої, на відміну від того, що залишилось у нас.\nЗначна частина української народної пісенної та музичної традиції пов’язана з життям на селі, толокою. Нині більшість українців — міські жителі. Чи зацікавлені вони бути носіями традиційної народної пісенної та музичної традиції і передавати її далі?\nІ. Б.: Я працюю зі студентами в Центрі фольклору та етнографії Інституту філології КНУ. Вони охоче вчать різний репертуар: колядки, веснянки тощо. Займалась і з дітьми в музичній школі. І дітлашня, і студентство до таких ініціатив ставляться з ентузіазмом. Щоб десь постійно організовувати майстер-класи з вивчення традиційного співу, гри на інструментах, потрібні зусилля й ресурси. У нас небагато людей, котрі такі знання мають, збирають їх докупи й несуть у народ. Колись «Гуляйгород» охопив різні навчальні заклади своєю танцювальною ініціативою: студентство приходило й виконувало «Орлицю» та «Карапет».\nУчасники вашого гурту не цураються фольклорних експедиції і польової роботи. Куди зазвичай їздите і що вже вдалося знайти?\nІ. Б.: Їздимо в експедиції вже давно, року від 1999-го. Переважно в межах Центральної України: на Кіровоградщину, Полтавщину, Черкащину. Хоча бували й в інших областях. Нас цікавила територія, затоплена внаслідок побудови Кременчуцької ГЕС, коли багатьох попереселяли в інші села, інколи навіть за межі рідної області. Це була трагедія людей, яких вирвали з рідної землі. Ми шукали переселенців, аби відновити картину, як і що було до затоплення. Це багато інтерв’ю, різної музики та фотографій. Щоб записати багатоголосний спів, інколи доводилося звозити людей докупи, бо вони мешкають не компактно. Якщо з якогось села залишилась одна-єдина бабуся, котра пам’ятала пісні, і їй ніхто у співі не здатен був допомогти, доводилося робити комбінований запис. Тобто та сама особа виконувала різні голосові партії, а ми її записували й потім зводили все докупи.\nБагато чого я особисто записала від власної бабусі, яка родом із села Семенівка на Кіровоградщині. Зібрала пісні, які співали в нас у родині, а також які вона запам’ятала від інших жінок, коли разом сапали буряки в колгоспі чи збиралися вечорами в себе на кутку. Співали переважно ліричні, розлогі, протяжні, вивідні, з колінами пісні, у яких багато мелодичних переходів. Сюжетів було чимало: любовних, історичних, жартівливих…\nС. П.: Коли зводили всі голоси, то запис виявлявся настільки органічним, ніби співало кілька осіб. Тепер знайти таких виконавців важко. Більше їх залишалося на початку 2000-х. Це люди, народжені від 1900-го до 1930-х років. Старші пам’ятали найбільше. Живий спів можна було почути влітку в придніпровських селах до 1960-х включно. Таке багатоголосся, як у Центральній Україні, було і є на Луганщині: у Старобільському та Білокуракинському районах. У репертуарі там багато псалмів — творів моралізаторського змісту. Кажучи про локальні пісні, варто згадати чумацькі, які є не всюди. Коли йдеться про календарно-обрядовий цикл, то в деяких селах Волині немає звичаїв, пов’язаних із виробами з пшениці, бо там розвинутіше тваринництво. Те саме на пограниччі Поділля з Буковиною. Співали в Центрі України про Нечая і Супруна, про яких вам у Карпатах не заспівають, бо там знали про Довбуша, а на Волині — про Кармелюка.\nА нині село замовкло? Де по українських селах можна почути, що люди просто так співають?\nІ. Б.: На Поліссі в селі Сварицевичі зберігся обряд водіння куста на Трійцю. Того дня мешканці збираються по кутках і можна почути співи. Ми виявилися свідками. Нещодавно були в селі Лютенька Гадяцького району на Полтавщині, де в Троїцьку суботу досі ставлять віху. Це соснина метрів 15–18 заввишки, обв’язана клечанням та кленовими гілками. Цікаво, що цього обряду дотримувалися навіть під час Голодомору й за німців, тобто традиція не переривалася. А поселення велике, засноване наприкінці XVI століття. За радянських часів звичаї частково почали відмирати. У 1960-ті роки самі жителі села пішли по старожилах і розпитали про ту віху. Завдяки їхній ініціативі традиція відродилася. До нашого часу там збираються по кутках і поставити таких віх можуть до 20.\nС. П.: У порятунку традиції важливу роль відігравала індивідуальна ініціатива людей. Тому чимало було збережено. У 1990-ті до збирання інформації від носіїв підключився багато хто з молодших, бо ж те саме можна заспівати по-різному. І лише згодом зрозуміли цінність зібраного. Інколи трапляються такі речі, аж думаєш: «Яке щастя, що встигли занотувати й записати!». Інакше людина, яка ту річ знала, банально спочила б у Бозі й забрала її із собою. У радянський час нерідко писали просто так, для приколу, на бобінники. Те, що грали або співали діди та баби, теж. Днями ми отримали цілий диск записів 1973 року, де звучить троїста музика (скрипка, цимбали, бас) із Тернопільської області. Там повністю відтворений унікальний сценарний план: що за чим музики грали на весіллі. Є там і так звані в’язанки, коли між двома-трьома танцями перерви немає, тобто від одних фігур переходять до інших, орієнтуючись за музикою. Це характерно для Західної України.\nУ новому диску вашого гурту «Гуляйгород GG» поєднано традиційний народний багатоголосний спів із сучасними стильовими музичними тенденціями, зокрема електронною музикою. Це такий експеримент? Чи не буде від нього шкоди народній музиці?\nС. П.: Ми хочемо показати українську багатоголосну музику й розкрити те, якою є народна інструментальна. Такі танці, як «Орлиця», «Метелиця», максимально зберігаємо в сенсі їхньої форми — просто «вдягаємо в нову сорочку». Ця «сорочка» актуальна для молоді, підлітків і дітей. На таку музику вони швидше реагують, ніж на чистий фолк, тобто на складний матеріал, у якому треба виростати. Міські хлопчики й дівчатка не чують багатоголосся, однак знають, що таке дабстеп. Під біт автоматично починають рухатися. Насправді він є і в традиційній українській інструментальній музиці, розбавлений різними ритмічними фігурами. Нічого нового ми не вигадуємо, просто сучасними засобами намагаємося виразити актуальність традиційного матеріалу, повернути традиційні мелодії, щоб їх слухали. Усе це ми пройшли, коли робили спільний проект із «Тартаком». Не минуло і двох місяців після виходу того диска, а вже соцмережами гуляли відео, де народні пісні, які ми всі разом там заспівали, були в чистому вигляді. Отже, комусь цікаво, і люди хочуть це виконувати під гітару, ударні та ще якось. Шкоди від того не буде. Народна музика й не таке пережила.\nУ нас народний традиційний спів та музика за інерцією потрапляють до секції галушково-часникового образу культури. Як такій ситуації зарадити?\nІ. Б.: Багатоголосний український народний спів завжди був річчю елітарною, бо він дуже складний.\nС. П.: Свого часу багатоголосні речі, які збереглися в сільському середовищі, були туди привнесені. У нашій традиції багато що було пов’язане з писемною культурою, тобто конкретним знанням гармонії, музичної поліфонії. Духу Веделя в нашому народі лишилося більше, ніж ми думаємо. Це дуже сильно відчутно в нашій традиційній інструментальній музиці. Коли говориш із поляками, вони кажуть, що в нас усе якесь ніби італійське. Це ми успадкували від капел, які грали волоську музику разом із українською впродовж XVI–XVIІ століть. Не забуваймо і про вітчизняні музикантські цехи, які примножували й передавали ті ж таки кобзарську та лірницьку традиції. Зі співом було трошки інакше, бо не виникло цехів співаків. Існували в нас півчі школи при церквах і мандрівні дяки, які навчали співу. Наша народна музика є елітарною. Нічого спільного із салом, часником та галушками вона не має.\nУ 2002 році Ірина Барамба, Анастасія Філатова, Олександр Вовк та Сергій Постольников започаткували український фольклористичний гурт «Гуляйгород». У 2006 році до них приєднався Северин Данилейко. Активні дослідники традиційного українського фольклору Середньої Наддніпрянщини. У репертуарі гурту — інструментальна музика, обрядові та побутові пісні, танці. Пісенний матеріал подається в манері багатоголосного співу, що характерна для Центральної України. У дискографії гурту альбоми: «Гуляйгород», записаний разом із «Тартаком» (2005), «Terra Сosaccorum. Тера Козацька» — спільно з «Хореєю Козацькою» (2010), «Гуляйгород GG» (2015), створений у співпраці з Андрієм Антоненком.


Президент Казахстану заперечує анексію Криму – реакція МЗС | Факти ICTV\nГрудень, 04 в 19:28\nПрезидент Казахстану Касим-Жомарт Токаєв не вважає події в Криму анексією. У Міністерстві закордонних справ України відзначили глибоке занепокоєння такими висловлюваннями.\n– По-перше, ми не називаємо те, що сталося в Криму, анексією. Те, що сталося, то сталося. Анексія – це занадто важке слово щодо Криму, – заявив він.\nГлава Казахстану заявив, що в його країні немає страху щодо подій в Україні.\n– Ніякого страху не було, оскільки у нас, як я вже сказав, абсолютно довірчі, добросусідські відносини з Російською Федерацією. Споконвіку ми вірили в мудрість, порядність російського керівництва, – сказав він.\nЧитайте: The New York Times опублікувало карту України без Криму\nУ Міністерстві закордонних справ України заявили, що глибоко стурбовані такими висловлюваннями Токаєва.\n– Україна завжди розглядала Казахстан як свого партнера і друга. Принципи взаємної довіри, поваги незалежності, державного суверенітету, територіальної цілісності та непорушності кордонів, рівноправності і невтручання у внутрішні справи один одного, а також неухильне дотримання загальновизнаних норм міжнародного права, що лежать в основі міждержавних відносин між Україною та Республікою Казахстан. Ці засади, зафіксовані в підписаному ще в 1994 році Договорі про дружбу і співпрацю і з того часу наша держава неухильно їх дотримувалася, – йдеться в повідомленні.\nТакож у МЗС зазначили, що слова Токаєва суперечать основам українсько-казахстанських відносин і міжнародно-визнаної позиції, зафіксованої в резолюції Генасамблеї ООН.\nНагадаємо, 27 листопада Apple офіційно визнала Крим російським, позначивши його територію, як приналежну до Російської Федерації. Представники компанії на зустрічі з головою комітету Держдуми РФ з безпеки та протидії корупції Василем Піскарьовим повідомили про внесення правок у свої продукти.\nТеги: Анексія Криму, Казахстан, Крим, МЗС\nРозбурханий фашизм – добірка цитат Лужкова про Україну, ЄС і Крим\nКрим не обговорювали: результати нормандського саміту\nГенасамблея ООН вимагає вивести війська з анексованого Криму – резолюція\nЧий Крим? Казахи запустили флешмоб із вибаченнями перед Україною


Умови резерву столиків\nЗабронювати столик в ресторанах Сonfetti\nРезервування столів в Святкові дні, Музичні вечори і в дні з високою відвідуваністю становить 300 грн на 2 -х осіб та 600 грн на 4-х осіб. Дана сума вноситься як передоплата і буде використана для замовлення страв та напоїв.\nРезервування столів у Будні з 12.30 до 14.30 відсутнє.\nБронювання столика для проведення банкету\nДля проведення банкету в Confetti , Вам необхідно попередньо відвідати ресторан для затвердження з Адміністратором дати і часу проведення банкету. Так само необхідно обговорити меню і залишити передоплату. На банкети (компанії від 8 чоловік) поширюються лише знижки за дисконтними картками . Акційні та SMS -знижки на банкети не поширюються.\n14 Лютого,8 Березня та 24 Серпня діють лише знижки по Дисконтним картам. Будь-які інші знижки (по знижковим та грошовим сертифікатам, акціям а також знижки Імениннтків, за винятком Гостей у яких День Народження саме у той святковий день) не діють.\nДля проведення свята в банкетних залах в Confetti на пр. К.Маркса, 41 та пр. Гагаріна, 24. Для бронювання столика Вам необхідно попередньо відвідати ресторан для затвердження з Адміністратором дати і часу проведення банкету. Так само необхідно обговорити меню і залишити передоплату. Мінімальна сума замовлення після 18-00 і в дні з високою відвідуваністю становить 1000 грн з банкетного залу.\nЧекаємо на Вас у Confetti