Magazine РАЗОМ, #54 March 2018 by Media Group РАЗОМ - issuu\nТУТ СХОДЯТЬСЯ ВСІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ ст. 4 УКРАЇНА ВІД А ДО Я\nЩЕ ОДИН УСПІХ УКРАЇНЦІВ КАНАДИ\nДИХАННЯ УКРАЇНСЬКОЇ АВТЕНТИЧНОЇ МУЗИКИ\nст. 22 РАДІО РАЗОМ\nMarch 2018 | Березень 2018\nА вж СВЯТО УКРАЇНСЬКОГО БІЗНЕСУ\n! а н с а р к е ж е весна, а в\nukrpages.directory/trade-show-2018 See page #2\nСВЯТО УКРАЇНСЬКОГО БIЗНЕСУ 2018\n15 April 2018 Payal Convention Centre 3410 Semenyk Court, Mississauga, ON\nUkrPages.directory 1 855 999 9978 | admin@ukrpages.directory\nУ НОМЕРI: Канів. Тут сходяться всі українські дороги\nПрем’єра української документальної стрічки “МІФ” у Канаді\nHolistic Medical Clinic - ще один успіх українців Канади\nУстина Стефанчук: любов до давнього 12 українського строю - моя пристрасть Гурт “Антитіла” - якісна і потужно16 драйвова музика для вашого імунітету Гурт “Правиця” - нове дихання україн- 22 ської автентичної музики Магнетизм та чарівність таланту Ніни Кошиць\nХлюпочуться качаточка… Пташиний світ Онтаріо\nОчима небесної блакиті свіжо, молодо, сонячно дивиться на землю весна. Вона постарається, і за якийсь тиждень березень, що попервах не тішить красою, почне змінюватися, як гидке каченя з відомої казки. Він набереться сили та впевненості, причепуриться щойно народженою зеленню, заквітчається тендітними першоцвітами. Остаточно здолавши зиму, весна у березні ледь чутно, але нестримно пробуджує природу й усе живе до нового життя. Надіємося, що цієї чудової пори задуми та мрії читачів “Разом”, які ледь жевріли у їхніх серцях взимку, теж по-весняному забуяють, розквітнуть і незабаром неодмінно здійсняться. У березні в Україні та світі традиційно проходять велелюдні урочистості зі вшанування пам’яті Тараса Шевченка - легендарного українського генія, серця, душі та совісті нашого народу. Тим, хто любить мандрувати Україною, повідаємо про місто Канів, поблизу якого на Тарасовій горі похований славетний український Кобзар. Березневий “Разом”, як водиться, інформує про помітні в громаді події минулого місяця, зокрема першу цьогорічну зустріч Ukrainian Canadian Business Networkinq Niqht та прем’єрний показ у Торонто документального фільму “Міф” про Героя України - відомого оперного співака Василя Сліпака, який загинув у зоні АТО від кулі ворожого снайпера. Рубрика “Наш бізнес” презентує центр альтернативної комплексної та реабілітаційної медицини Holistic Medical Clinic сестер Марти та Уляни Половки. Винятково для читачів нашого журналу дала інтерв’ю львів’янка Устин Стефанчук - невгамовна дослідниця української давнини, затята мандрівниця, власниця колекції стародавнього народного вбрання українців, яка співпрацює з проектом “Міс українська Канада”. Також тільки для “Разом” - інтерв’ю із засновницями та співачками гурту “Правиця”, пристрасними прихильницями і пропагандистками справжньої української пісні Мирославою Салій та Мартою Любчик. Увага! Важливу інформацію знайдете на сторінці Консульства України в Торонто! Надіємося, тобі, читачу, цікаво буде дізнатися про творчі успіхи відомого українського гурту “Антитіла”, який цього року відзначає своє десятиріччя та у квітні знову потішить концертом торонтську публіку. У рубриці “Нашого цвіту” йдеться про блискучу оперну та камерну співачку ХХ ст., українку Ніну Кошиць-Порай. Публікуємо гарну розповідь про диких качок, що зимують в Онтаріо, Миколи Сварника, від нього і світлини, які її ілюструють. У не надто щедрому на аромати березні читайте про духмяну лаванду, зокрема її використання в медицині, кулінарії, косметиці. Калина Дячук завітала на “Дитячу сторінку” з новою казкою “Легенда про підсніжник”. Разом із “Разом” швиденько готуйте піцу, смачну і поживну! Команда Медіа-групи\nЦя неповторна лаванда - умиротворе- 30 на радість Завжди бажана піца: смачно, швидко, 32 поживно Дитяча сторінка\nНа обкладинці: кардинал на гілці модрини, самець. Фото: Микола Сварник\nEditor: Viktoriya MATVIYENKO Copy Editor: Nataliya RUSYN PR-manager: Oksana PLATONOVA Graphic Design: Volodymur MELNIK, Andriy PROTSKO, Yulia YAREMCHUK Сontributors: Mariana STEFAK, Dar’ya KOLOS, Olenka KOLOMYYSKA, Kalyna DYACHUK Project Coordinator: Vadym MATVIYENKO\nРАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nТут сходяться всі українські дороги Старовинне місто Канів на Черкащині знане і близьке кожному українцеві, адже за кілька кілометрів від нього, на Тарасовій горі покоїться батько української нації, її геній, гордість і душа - безсмертний Кобзар Тарас Шевченко. Недарма у народі кажуть, що у цьому сакральному місці на березі Дніпра сходяться всі шляхи України. У «Печерському патерику» перша письмова згадка про Канів датується між 1074 і 1088 роками, відтоді місто, через яке лежав великий торговий шлях “із варяг у греки”, яке відігравало важливу роль у житті Київської Русі, веде відлік свого віку. Щодо походження назви міста існує кілька припущень, найпоширеніше з них, що слово “канів” має тюркське походження і тлумачиться як «ханський перевіз», «місце крові» та “дім хана”. Назва міста схожа з грецьким словом «канос», що означає “очерет” чи “місце очерету”, але за народним переказом, Канів походить від назви птаха канюка. Це овіяне козацькою славою, мальовниче своєю природою та магічною енергетикою місто, де сьогодні мешкає понад 25 тисяч осіб, вабить людей з різних куточків України і світу. Перетнувши Дніпро греблею Канівської ГЕС, що експлуатується з 1972 року і яка значно сприяла розвитку міста, досягаємо лівого берега, і Канів зустрічає нас прекрасними краєвидами водосховища та колоритним пам’ятником кобзареві. В історичному центрі міста збереглося небагато архітектурних пам’яток, насамперед, увагу туристів привертає Успенський собор, збудований київським князем Всеволодом у 1144 році. Упродовж віків храм вистояв, хоч і зазнавав деяких руйнувань. У 1810 році його було відбудувано. Три дні й три ночі в Успенському соборі відспівували Т. Шевченка. Найбільшу реконструкцію цього храму проведено 1968 року. Ще одна архітектурна пам’ятка Канева - будинок Василіанського училища, де нині розташовано Музей народного декоративного мистецтва з багатою та цікавою експозицією. Варто відвідати Канівський історичний музей, у фонді якого близько 7 тисяч експонатів, зокрема матеріали розкопок, які проводилися на території Канівщини. За годину чи дві оглянувши пам’ятки Канева, туристи прямують до Шевченківського національного заповідника “Тарасова гора”, у складі якого 8 пам’яток культурної спадщини. Раніше гора називалася Чернечою, а в 1861 році, після перепоховання тут Тараса Шевченка, місцеві жителі почали називати її Тарасова, пізніше ця назва закріпилася й стала офіційною. Здолавши 342 сходинки, що ведуть до могили Кобзаря, опиняєшся на святому місці, і серце, напевне, кожного переповнює трепетне і величне почуття шани та вдячності Кобзарю. Над могилою височіє бронзовий пам’ятник Шевченку, зведений 1939 року. Озираєшся навколо і розумієш, що саме це місце оспіване Тарасом у його “Заповіті”. „…І лани широкополі, і Дніпро, і кручі…” - все, як на долоні, краєвиди відкриваються звідси неймовірної краси, а ще Канівська ГЕС та зруйнований ще у час війни 1943 р. великий міст. Біля підніжжя Тарасової гори встановлено скульптури героїв творів Кобзаря. Варто відвідати відреставрований Музей Т. Шевченка, колекція якого налічує понад 20 тисяч\nкрута та круча, де стоїть Тарас і крізь роки кличе, кличе, кличе нас! Ю. Рибчинський\nЗалізний хрест та погруддя Кобзаря, які стояли на могилі у різні роки, теж розташовані на заповідній території. Є тут цінні дерева, зокрема могутні й розлогі дуби, що їх, згідно однієї легенди, посадили родичі Шевченка, а за іншою - українські письменники на честь 100-річчя від дня народження поета. Росте і верба, посаджена з гілки, привезеної з казахського міста Форт-Шевченко (колись Новопетровська фортеця), де Кобзар був у засланні та власноруч заклав парк. Неподалік від Канева, на правому березі та заплавних островах Дніпра, розкинувся Канівський природний заповідник, який межує з Чернечою горою. Це понад 2 тисячі гектарів землі з унікальним рельєфом, надзвичайно красивими ландшафтами, багатством археологічних пам’ятників і великим біологічним різноманіттям. На території заповідника діє Музей природи з відділами історії, де можна побачити та почути про історію самого Канівського заповідника, пройтися ботанічними, дендрологічними, археологічними кімнатами. Канів та його околиці – прекрасна місцина для тих, хто любить, відпочиваючи, поєднувати пізнання чогось нового і милуватися й надихатися природою. Тут і широти водосховища, де рибою кишить, і чудовий природний парк, і безліч комфортних баз відпочинку, розміщених у лісі неподалік Дніпра. Наталя Русин\n5 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nНа території заповідника функціонує “Тарасова світлиця” - перший музей, присвячений життю і творчості Тараса Шевченка, який після оновлення було відкрито у серпні 1991 року. У хатинці першого хранителя музею Івана Ядловського пахне чебрецем і м’ятою, якими притрушено підлогу, на стінах - картини, рушники, плахти, ікони, світлини, книги. Здається, тут досі витає дух доглядача Шевченкової могили.\nунікальних пам’яток, зокрема меморіальні речі та офорти Тараса Шевченка, рідкісні видання його творів, високохудожні твори як українських, так і зарубіжних митців, шедеври народної художньої творчості, цінні архівні документи, фото- і кіноматеріали, аудіо- та відеозаписи найвідоміших українських кобзарів та бандуристів. Особливу увагу відвідувачів музею привертає червона китайка, яка покривала домовину Шевченка під час перепоховання.\nПрем’єра української документальної стрічки “МІФ” у Торонто\nГерої не вмирають, поки про них пам’ятаємо.\nРежисери української документальної стрічки “МІФ” про життя та загибель Василя Сліпака, канадська прем’єра якої відбулась у Торонто 28 лютого 2018, Леонід Кантер та Іван Ясній відомі глядачеві співпрацею над фільмами “Добровольці Божої чоти” та “Війна за свій рахунок”. Вони обидва, до речі, були присутні на цьому першому показі “МІФа” в Канаді та відвідають усі наступні, яких у рамках туру заплановано 26 у 18 містах країни.\nРАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2017\nЦікавість торонтських глядачів до стрічки “МІФ”, присвяченій унікальній, водночас надзвичайно талановитій та героїчній особистості Василю Сліпаку, була настільки велика, що прем’єра пройшла при повному аншлазі, тому було заплановано додатковий показ фільму у Торонто 11 березня.\nОрест Сліпак (вгорі зліва), режисер Іван Ясній (другий справа) з глядачами\nРежисер Леонід Кантрер\nСтрічка, що створювалася впродовж 17 місяців, справляє сильне враження, яке важко відразу визначити, бо під час перегляду публіка в залі і плакала, і сміялися. Творці «МІФу» хотіли зробити його у жанрі комедії на знак шани до дуже веселої людини, якою був Василь Сліпак, проте зазвичай не може бути повноцінною комедією фільм, герой якого гине. Після прем’єри Орест Сліпак, який прибув до Канади щоб взяти участь у турі фільму, сказав: “Мій брат Василь володів 9-а мовами, і в якій країні не бував би, навколо нього завжди лунав сміх, тому сьогодні в цьому залі, якби він був тут, ви б також сміялися”. Леонід Кантер та Іван Ясній, помітивши подібність історії В. Сліпака до казки Джанні Родарі “Джельсоміно в Країні брехунів”, вирішили ввести у стрічку елементи мультиплікації, майстерно виготовлені художником, музикантом та лідером гурту “Ot Vintа” Юрієм Журавелем. У “МІФі” надзвичайно багато до щему зворушливих моментів, як, наприклад, ось ці спогади Ореста Сліпака про свого брата Василя: “Він пізно почав говорити, але, коли почав, то відразу й заспівав. Він співав дома, на вулиці, на оперних сценах, на майданах, під кулями в окопі. Він подарував людям все, що мав: своє життя, свою любов і свою пісню, яку я чую досі”. Багато хто з глядачів, як і герої фільму - близькі Сліпаку люди, запитують себе, заради чого і чи немарною була ця жертва.Єпископ Української греко-католицької церкви Борис Ґудзяк у фільмі сказав з цього приводу: “Щира жертва… за людей, проти агресії, проти насилля… не буває марною… Трагедію його смерті треба бачити у контексті гри. І гра ця була щира і правдива”. Після перегляду стрічки “МІФ” було надане слово режисерам, Оресту Сліпаку та представникам благодійної організації “Допомога Україні” (Dopomoha Ukraini - Aid Ukraine) - організатору всеканадського туру. Леонід Кантер, зокрема, наголосив: “Ми подали заявки на 40 різних кінофестивалів, перший серед них - Каннський у Франції. Загалом плануємо пропонувати фільм “МІФ” для представлення на 300 фестивалях. Нашу місію тепер вбачаємо у тому, щоб стрічку побачила широка публіка у світі”. Закінчення на стор. №8\n“Розпливуся в тобі і буду вічно жити...” останні слова Василя Сліпака\nДанило Спольський, координатор заходу, орг. “Допомога Україні”\nПЕРША ЗУСТРІЧ У 2018 ukrpages.directory\n22 лютого відбулася перша у 2018 році зістріч Ukrainian Canadian Business Networking Night. Традиційно організована UkrPages.directory за підтримки головного спонсора Української кредитової спілки лимитед (UCU) цього разу подія зібрала рекордну кількість відвідувачів: як кажуть, яблуку ніде було впасти. Такі добре знані багатьма завсідниками заходи проходять кожні кілька місяців. Вони дають унікальну можливість як представникам бізнесу, так і тим, хто тільки починає власну справу, а також студентам, що шукають роботу чи хочуть набратися досвіду - усім, хто прагне пізнання корисного та цікавих знайомств, зустрітися на спільному майданчику, обмінятися, щонайменше, візитівками, а також ідеями, знайти нових бізнес-партнерів чи просто роботу, або отримати добру пораду. Недавно прибулі в Канаду українці, які мають намір зайнятися підприємництвом, саме тут можуть почути історії успіху власників бізнесу, а знайомство з новими людьми, безперечно, допоможе їм влитися в українську громаду. Лютнева зустріч, як і попередні минулорічні, відбувалася у форматі “speed networking”, який, можна впевнено сказати, вподобали всі учасники. Після короткого обговорення і дискусії присутні на Networking Night кілька разів мінялися місцями, що дало можливість їм усім перезнайомитися, а по завершенні “speed networking” учасники заходу перейшли до неформального спілкування за келихом вина та легкими закусками. Координував зустріч Вадим Матвієнко - засновник Ukrpages.directory. Приємно було бачити на Networking Night серед постійних гостей та друзів чимало нових облич, що надзвичайно важливо для проекту. Дякуємо організаторам і тим, хто завітав на цю подію, за продуктивно проведений вечір. Чекаємо вас на новій зустрічі! Несподіваним доповненням заходу став розіграш квитків на концерт гурту «Антитіла» (Торонто, 29 квітня 2018) від організатора події - компанії Kazka Entertainment.\nЩоб бути у курсі цікавих та важливих подій української громади, підпишіться на розсилку на сторінці\nДодатковий показ фільму “МIФ” заплановано на 11 березня (7 p.m.)\nОрест Сліпак розповів, що 2018 року у Львові започатковано конкурс молодих вокалістів ім. Василя Сліпака, який проходитиме що два роки і носитиме статус міжнародного, а також що вже створено Фонд Василя Сліпака, який має на меті збереження його творчого та архівного спадку. З 29 червня по 1 липня щороку в Україні відбуватиметься музичний марафон пам’яті В. Сліпака «Тихі дні любові і музика миру». Цього року він відбудеться в Києві”.\nв Revue Cinema за адресою: 400 Roncesvalles Ave, Toronto.\nКвитки на всі покази у Канаді можна придбати на\nРуслана Вжесневська - голова благодійної організації “Допомога Україні” подякувала тим, хто працював над фільмом, спонсорам та всім присутнім за підтримку і закликала надалі помагати Україні, тому що війна триває. Було також зазначено, що виручені від показів кошти призначені на лікування посттравматичного стресового розладу українських бійців, що повернулися з війни, та їхніх рідних.\nНе пропустіть показ фільму «МІФ» у вашому місті!\nСтрічка “МІФ” примушує кожного глядача замислитися над змістом, ціллю та вартістю свого життя, спонукає, поки живий і можеш, робити добро та приносити користь. Вона, безперечно, назавжди закарбується в пам’яті, як і її герой Василь Сліпак та його останні слова: “Розпливуся в тобі і буду вічно жити”. Саме про це, зокрема, сказав Леонід Кантер: “Герої житимуть, поки ми про них пам’ятаємо. Я дуже радий, що ви ніколи тепер не забудете Василя Сліпака. Дякую вам, що впустили його в своє серце!”\nTHE LARGEST Ukrainian - Canadian business directory in Canada!\nREGISTER NOW at UkrPage.directory 1 855 999 9978 | info@UkrPages.directory\nГенеральне консульство України в Торонто запроваджує систему попереднього запису на вчинення консульських дій. З допомогою системи ми сподіваємося значно покращити якість надання консульських послуг, усунути «живу чергу» в установі. Зручність полягатиме і у тому, що, будучи записаним на конкретний день/годину, ви гарантовано зможете отримати необхідну вам послугу. Діяти система розпочне з 1 березня 2018 року. Ознайомитися з вимогами до вчинення консульської дії, обрати зручну дату та час потрібно на інтернет-сторінці Генерального консульства України http://toronto.mfa.gov.ua/ua/ (закладка Запис на прийом/book an appointment) або на сторінці установи в мережі Facebook https://www.facebook.com/ukrconstoronto/ (кнопка «Замовити»). З метою впорядкування системи подачі документів на вчинення консульських дій важливо, аби кожен зареєстрований відвідувач при відвіданні консульства уже мав заповнену заяву, зокрема для оформлення паспорта, та сплачений у вигляді Money order консульський збір (детальніша інформація надається при реєстрації та на нашій інтернет-сторінці). Крім того, оскільки оформлення довіреності, дозволу на виїзд дитини та інших нотаріальних дій є часоємким процесом, обов’язково керуватися вказівками, отриманими при попередній реєстрації, а саме: надсилати заздалегідь на електронну адресу консула копії паспортних документів та іншу необхідну для вчинення нотаріальної дії інформацію. Це дозволить підготувати проект документа заздалегідь, а вам можна буде відвідати консульство лише раз – для отримання документа. Звертаємо увагу, що протягом певного часу система попереднього запису працюватиме в тестовому режимі, ми вивчатимемо питання доцільності внесення до неї змін, тому рекомендуємо слідкувати за нашою інтернет-сторінкою та сторінкою в мережі Facebook для отримання найактуальнішої інформації.\n9 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nЯкщо ви ненароком отримали травму внаслідок аварії чи на робочому місці, або просто постійно почуваєтеся втомленим, бракує життєвих сил та енергії, то вам сюди, в центр альтернативної комплексної та реабілітаційної медицини Holistic Medical Clinic. Клінiка, в якій вам ефективно допоможуть впоратися з цими проблемами, в 2017 році почала функціонувати як приватний родинний бізнес сестер Марти та Уляни Половки. До Канади вони приїхали зі Львова 2005 року в юному віці і вже в цій країні здобували професійну освіту та перший робочий досвід. Працювали, як і більшість емігрантів, на різних чорних роботах, але наполегливо навчалися та детально планували зайнятися серйозною справою. Марта ще зі шкільних років мріяла працювати у медичній сфері, саме тому вчилася на Medical Office Administration у приватному коледжі. Працювала в різних реабілітаційних клініках, починала з низів, набувала досвіду, допомагала, зокрема, кільком знайомим відкривати їхні приватні клініки, детально вникала в нюанси побудови та функціонування такого роду бізнесу. Уляна в Humber Collage освоїла професію соціального працівника (Social worker), потім працювала за фахом у державній установі\n(Counsellor, Settlement Services), допомагаючи людям з соціальними та психологічними проблемами. Упродовж 10 років, жадібно вбираючи знання та набуваючи ґрунтовного професійного досвіду, сестри, захоплені ідеєю створення родинного бізнесу, зокрема медичної клініки, невідступно йшли до поставленої мети. Почали Марта і Уляна з пошуку бізнесу для купівлі, складання і написання бізнес-плану. Зрештою невдовзі придбали вже існуючий медичний центр, якому, на їхню думку, зможуть дати новий успішний старт. Звичайно, попервах було і хвилювання, і побоювання, але зі знаннями, досвідом, а, головне, натхненням та бажанням працювати, їм все стало під силу - Holistic Medical Clinic відродилася. Напевно, вираз “Holistic Medicine” відомий багатьом, але не всі знають, що саме він означає. Слово “holistic” перекладається як “цілісний”, а концепція холістичної медицини (давно відомого напрямку альтернативної медицини), для якої людина є одним цілим, полягає у комплексному підході до діагностики, лікування, профілактики захворювань та реабілітації, що і здійснюється в Holistic Medical Clinic.\nЦентр альтернативної комплексної та реабілітаційної медицини Holistic Medical Clinic запрошує!\n2340 Dundas St. West Unit G05, Toronto ON 647 350 6655 | info@holisticmedclinic.ca | www.holisticmedclinic.ca\nСьогодні тут працює п’ятеро спеціалістів. Марта займається менеджментом клініки, проводить перший прийом пацієнтів (Intake assessment). Уляна працює за фахом: спілкуючись з клієнтами, дізнається про їхні соціальнопсихологічні проблеми та дає поради щодо їх вирішення (Counselling). Також вона допомагає людям, що вперше звертаються в клініку, в оформленні необхідних документів. Висококваліфіковані та досвідчені спеціалісти Holistic Medical Clinic забезпечують ефективне комплексне лікування та реабілітацію кожного пацієнта, незалежно від того, мала чи велика проблема привела його сюди, за найкращими методами та з використанням найновішого обладнання, які є на озброєнні сучасної медицини. У клініці надаються послуги психолога, а також з фізіотерапії, остеопатії, натуропатії, хіропрактики, масажу, голкотерапії тощо. Тут можна придбати натуральні сертифіковані харчові додатки канадського виробництва, ортопедичне взуття, подушки, матраси, різне медичне устаткування. Коло пацієнтів, яким Holistic Medical Clinic пропонує ці послуги доволі велике: дорослі та діти від 4-х років; біженці (refugees); травмовані внаслідок аварії (MVA - motor vehicle accident) чи на робочому місці (WSIB- Workplace Safety and Insurance Board); люди, що мають робочі бенефіти (EHC - Extended Health Care), а також тимчасову чи постійну інвалідність (ODSP - Ontario Disability Support Program).\nХоч від заснування сестрами Половками приватної клініки минуло небагато часу, вони переконалися в тому, що люди часто не знають про можливе повне або часткове покриття своїх витрат на лікування чи реабілітацію державою або страховою компанією. Уляна і Марта радять обов’язково звертатися за детальною консультацією з цього питання в Holistic Medical Clinic та запевняють, що навіть за відсутності покриття витрат ціни на послуги у них цілком доступні, до того ж клієнтам клініки завжди пропонується знижка чи вигідний пакет послуг. У разі травмування внаслідок аварії для більш детальної консультації, якщо треба, тут можуть рекомендувати юриста (Personal injury lawyer), а також розкажуть про різні варіанти отримання та оплати медичних послуг. Цей етап абсолютно безоплатний. Після узгодження фінансових питань, спеціалісти вивчають загальний стан здоров’я людини, а потім консиліумом приймається рішення про найефективніший метод її лікування. У разі, якщо пацієнт не може самостійно добратися до Holistic Medical Clinic, йому буде запезпечено перевезення. У планах власниць клініки - впровадження послуг сімейного лікаря (Family doctor, Walk-in service), адже, як вони вважають, людині комфортно отримати всі необхідні лікувальні та реабілітаційні послуги в одному місці. Звертайтеся до Марти та Уляни Половки під час Свята українського бізнесу, яке відбудеться 15 квітня 2018 (див. ст. №2), де вони презентуватимуть свою клініку Holistic Medical Clinic (стенд/booth #16) і де можна буде з ними безпосередньо познайомитися, поспілкуватися та почути від них відповіді на питання, які вас цікавлять. Уже сьогодні вас чекають у Holistic Medical Clinic для консультації, отримання кваліфікованої медичної допомоги чи, наприклад, майстерного масажу для розслаблення та підвищення життєвого тонусу.\n11 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nДо речі, клініка розташована в дуже зручному місці поряд зі станцією метро Dundas West, на розі вулиць Dundas & Bloor, у комплексі Crossways, де є велике підземне автопаркування, безкоштовне протягом 2 годин.\nЛюбов до давнього українського строю - моя пристрасть\nЛьвівянка Устина Стефанчук - дослідниця, мандрівниця, власниця приватної колекції стародавнього українського одягу, розказала про своє захоплення української давниною та співпрацю з проектом «Міс українська Канада».\nУстино, будь ласка, розкажіть про себе. Що Вас привело до Канади? Як проводите вільний час? Я різностороння людина, маю багато захоплень. Не можу сидіти на місці, є якась внутрішня потреба весь час рухатися: мандрувати, звідувати, досліджувати. Зрештою, саме так я опинилася в Канаді після Мюнхена, Праги, Кракова, Ґродзіска під Варшавою, Львова. До Едмонтона мене закинуло дослідження в межах докторської дисертації. І тут з перших днів забажалося не менш активного життя. Насправді, я не розподіляю час на вільний і робочий, тому в мене катання на сноуборді чи тайквандо перетікають у написання наукових статей, мандри - у нові абзаци дисертації, а дослідження історії українських іммігрантів у Канаді - в доповнення колекції давніх українських строїв. Одне без іншого неможливе. Ваша приватна колекція стародавнього українського одягу – одна з найбільших в Північній Америці, а, можливо, і в світі. Як виникла ідея її зібрати? Які регіони України представлені в колекції? Я не змагаюся за кількість одиниць одягу в колекціях і не намагаюся порівняти, у кого більше. Просто роблю те, Медіа-група РАЗОМ\nщо люблю. Кілька поколінь моєї родини займалися колекціонуванням української давнини (кераміки, дерев’яних виробів, вбрання), тому це якось по замовчуванню було моєю долею на генетичному рівні. Якщо серйозно, давній одяг з його древньою магічною символікою та чудернацькими взорами, які я змалку мала змогу розглядати вдома, завжди був для мене об’єктом особливого захоплення і навіть благоговіння. Свою першу сорочку, багато вишиту і красиву (полтавська, з Чорнобаївського району - дійсно ловка), я купила у 9 класі на львівському “Вернісажі”. Поряд лежала інша, брудна і заплямлена, якою бабуся-продавчиня накривала сучасні вироби від дощу, як шматою. Після моїх благань вона віддала мені її просто так. Та сорочка для мене цінніша за будь-яку іншу. Саме вона була моїм переходом від просто милування красою до прагнення зберегти і передати далі. Любов до давнього українського строю - одна з пристрастей, яку я розділяю з моїм чоловіком, який збирав свою колекцію віддавна, частина з неї осіла в музеях, зокрема в Канадському музеї текстилю. Мене цікавлять предмети одягу з усієї України, з окремих регіонів є по кілька одиниць, як, наприклад, сорочки центральної Полтавщини чи рівненського Полісся, або ж моя особлива любов Опілля, зокрема Жидачівщина. Осно-\nіз згаданою примітивізацією здійснювалося свідоме нищення зразків українського народного мистецтва, щонайперше вишивки: майстрів “перекваліфіковували” і всіляко знеохочували займатися вишиттям. Вивчення і осмислення своєї культури - тривалий процес, який, на жаль, був перерваний, але тепер почався знову, що надихає. Отож ще одна ціль мого колекціонування - показувати істинно українське людям, котрі не мають звідки почерпнути ці знання.\nУкраїнці - співтворці та власники неймовірного скарбу, і їхнє призначенням не лише захоплюватися цим скарбом, а й берегти та передати майбутнім поколінням.\nкої підготовки, знання основ композиції та кольористики ці прості жінки творили шедеври?! Саме українському селу ми великою мірою завдячуємо збереженням цієї традиції до сьогодні.\nЯкі найстаріші і найбільш унікальні речі є в колекції? Де і як Ви їх збирали? Важке питання. Мабуть, особливу цінність для мене становлять строї і сорочки (їх у колекції декілька), привезені до Канади першими поселенцями з Буковини. Просто вражає шлях, який пройшли ці речі, перш ніж опинитися в мене. Нещодавно подруга подарувала мені паровані - чоловіка та жінки - сорочки з Тернопільщини, які на початку століття мандрували зі своїми власниками до Америки, після цього повернулися в Україну, а тоді зі мною поїхали до Канади. Оце так пригоди! А ще рушничок кінця 19 ст. з Чорнобильщини, куплений торік у Києві, який я врятувала від шматування на якийсь сучасний виріб. Нинішній тренд перешивати давні вишивки на новомодні вироби - це біда, яка не популяризує, насправді, український одяг, а сприяє нищенню унікальних зразків давнього текстилю, що безповоротно втрачаються для дослідників та нащадків.\nЧи Ви згодні, що вишиванка може змінити долю людини, яка її носить? Залежить від віри й уяви. В мене сповна обох, тому переконана, що так. Намагаюся всіляко заохочувати відтворення давніх сорочок на сучасному полотні сучасними нитками. Такі речі простіше прати та носити, але і вишивальна традиція зі своєю особливою естетикою зберігається. Натомість, це вберігає від заношування давні зразки, нерідко музейні. Зараз подруга відшиває для мене сорочку з північно-східної Чернігівщини і переконує, що потрібно усе передати точно, бо там кожний стібок, кожний символ має своє значення і є невід’ємною частиною загального меседжа, закодованого в знаках. Часто на сорочках (деколи у недоступній для огляду частині або зовсім на видноті) навіть можна знайти спеціальні символи, приміром, незрозумілу закарлючку, яка виконує функцію оберега. У дитинстві старенька сусідська бабуся розповідала мені про “замовляння” чи “зашіптування” таких окремих знаків на сорочці від лихого ока, на добро, на плідність, на швидке одруження, на здоров’я - кому чого бракувало. Такі речі - частина прецікавої української побутової магії, яка є темою окремої розповіді.\nСьогодні вишиванка та вишитий український одяг підкорює світ. Яка Ваша думка щодо ролі вишиванки в житті сучасного українця? Це утвердження самобутності чи данина моді? Мені виглядає, що існує кілька аспектів зацікавлення давнім українським одягом. Насамперед, тішить те, що попит породжує зацікавленість та вивчення, зокрема на серйозному науковому рівні, походження та регіональних особливостей українського костюму, з іншого боку, безліч людей сьогодні переконані, що будь-які етноорнаменти - це вже українське, що можна вліпити вишивку будь-куди і одразу буде український народний одяг. Бракує знання. Поряд Продовження на ст. № 14\nва нашої колекції - це артефакти, датовані кінцем 19 століття - першою чвертю 20 ст., хоч, якщо зустрічаю цікаві пізніші зразки, обов’язково їх беру. Вони ж, окрім історичної вартості, є іще витвором українського народного генія, що, мабуть, для мене найважливіше. За кожною сорочкою - майстриня, яка її творила, сиділа вечорами після важкої праці (як зазвичай у селах буває) біля каганця і сліпала над тим вишиванням. Майстерність українських вишивальниць вражає і ошелешує. Як, скажіть, без професійної мистець-\nЗакінчення. Початок на ст. № 12\nРозкажіть про партнерство з проектом “Міс українська Канада”. Що саме Ви готуєте для фінального шоу в липні? Я думаю, це буде цікава презентація! Готується показ з понад двадцяти автентичних строїв кінця 19 - раннього 20-го століття з різних регіонів України, зокрема і чоловічі костюми. Мені хочеться показати щось цілком нове, тому, крім добре знаних борщівських та покутських строїв, пропонуватиму народне вбрання з Кодимського району Одещини, Тячівського та Рахівського районів Закарпаття, Турківського та Дрогобицького - Львівщини, а також Сумщину, Вінничину, Полісся, Чернігівщину та Черкащину. Буде представлений один зі строїв, привезених з Кіцманського району Буковини до Саскачевану ранніми переселенцями. Цей костюм – справжня частина українсько-канадської культурної спадщини, і я рада, що його принагідно зможуть побачити десятки сотень людей. Загалом, працюючи над вибором строїв для учасниць проекту, перевагу надаватиму більш небаченому та унікальному, що засвідчить і багатоманітність українського народного вбрання, і те, що українці з їхньою давньою традицією - не випадкове явище в загальноєвропейському культурному процесі. Вони співтворці та власники неймовірного скарбу, і їхнє призначенням не лише захоплюватися цим скарбом, а й берегти та передати майбутнім поколінням. Фінал конкурсу “Міс українська Канада” 15 липня 2018, Торонто Квитки скоро у продажу! www.missukrainiancanada.com\nTHIS MAGAZINE IS DESIGNED & PRINTED BY\n1 877 468 0102 (+1 8PRINT 0102) • CustomDesignandPrint.ca\n13 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\n“Ми цінуємо репутацію нашої клініки і робимо все для того, щоб клієнт був задоволений. Професіоналізм, порядність та уважність до пацієнтів - основний принцип роботи усього колективу”.\nАнтібіотики: зважуємо “за” і “проти”\nХолодної пори року при найменшій застуді ми переважно ‘‘рятуємося’’ антибіотиком, а також даємо його дітям. Пацієнти, які приходять у наш офіс, часто запитують, чи потрібний антибіотик при почервонінні на яснах, видаленні молочного зуба або чутливості зубів.\nБезперечно, з винаходом у 1928 році вченим-мікробіологом Александром Флемінгом пеніциліну використання антибіотиків змінило світ. Відійшла в минуле ера, коли люди нерідко помирали від зубного абсцесу, різних інфекційних захворювань, а туберкульоз взагалі вважався невиліковним. Широке застосування антибіотиків у медицині та промисловому тваринництві призвело до утворення бактерій, стійких до медикаментів, і сьогодні ця проблема досягла обсягу світової кризи. Антимікробна стійкість виникає природно: з кожним циклом поділу бактерій (у середньому щодвадцять хвилин) у деяких з них відбуваються генетичні зміни, внаслідок яких ма-\nленька кількість організмів набуває цієї стійкості. Неправильне або надмірне вживання антибіотиків людьми і тваринами стрімко прискорює цей процес. Коли пацієнт приймає антибіотик, стійка до медикаментів бактерія може розвинутися в його шлунку, кишечнику і передатися іншим пацієнтам. Антибіотики і в тваринах спричиняють розвиток таких бактерій, які далі передаються людям через їжу, навколишнє середовище (воду, повітря, ґрунт) та прямий контакт. У наш час антимікробна стійкість ставить під загрозу безпеку хірургії, лікування раку та знищення інфекційних хвороб. Світова статистика засвідчує значне зростання людської смертності, спричинене саме зростаючою стійкістю бактерій до антимікробних препаратів. Отож нагадуємо і застерігаємо: приймати антибіотики слід тільки за призначенням лікаря! Зубні проблеми, зокрема, стоматолог часто вирішить місцевим втручанням без використання арсеналу антибіотиків.\ntoronto АPRIL 29, 2018 722 college st, toronto, on m6g 1c5\nГУРТ “АНТИТІЛА” -\nякісна і потужно-драйвова музика для вашого імунітету обре відомий в Україні, країнах Європи, у США та Канаді поп-рок гурт “Антитіла” за 10 років свого існування став незмінним учасником найбільших українських фестивалів, різнобічною та яскравою творчістю завоював любов тисяч українців (і не лише). Кожна нова робота цього колективу помітна подія в музичному житті країни. Музиканти працюють наполегливо, цілеспрямовано, плідно й успішно, тому з року в рік поповнюються лави їхніх фанатів. Організатор концерту в Торонто\n2017 рік був для гурту дуже творчо насиченим і завершився низкою досягнень: масштабний тур на підтримку альбому «Сонце», реліз двох кліпів (на треки «Фари» та «TDME») та рекорд України – 46 шість концертів на Батьківщині, в Білорусі, США та Канаді, які загалом відвідало понад 50 000 прихильників “Антитіл”. До речі, тільки у березні 2017 гурт зіграв 28 (!) концертів.\nIНФОРМАЦIЯ ТА ЗАМОВЛЕННЯ КВИТКIВ:\n2018 рік для “Антитіл” особливий - колективу виповнюється 10 років. Навесні він вирушає з новою програмою у великий тур містами Північної Америки, де вже став знаним і бажаним гостем. “Антитіла” номіновано в категорії “Найкращий рок-гурт” та “Найкращий альбом” (“Сонце”) Національної музичної премії “YUNA – 2018”, гурт працює над новим альбомом, презентувати який планує восени цього року. Отож, зрозуміло, розслаблятися музикантам ніколи, бо попереду у них багато роботи: репетиції і концерти, тури й ефіри, зйомки кліпів та презентації, робота над новими альбомами тощо. Навіть на 2019 рік у них уже дещо заплановано, зокрема великий ювілейний тур Україною. Перший упевнений крок на шляху до музичного Олімпу гурт “Антитіла” зробив у березні 2007 року як єдиний учасник дуже популярного тоді в Україні телешоу “Шанс”, що виступав повністю живим складом і з власною пісню. Хоч він не став переможцем, але вразив своїм майстерним виконанням членів журі настільки, що Кузьма (Андрій Кузьменко) сказав: “Якщо зараз взяти і ось так випустити цих хлопців на велику сцену, з цією “піснярою”, то багатьом прийдеться піти на пенсію...”. Молодий колектив відразу завоював симпатію широкого телеглядацького загалу, пісні гурту постійно звучать на радіо та лунають з телеекранів. Датою створення “Антитіл” вважається січень 2008, коли гурт сформувався у тому складі, з тільки йому притаманним іміджем та драйвовим саундом, що викликав великий інтерес як музичних критиків, так і простих слухачів, а журналісти, називаючи колектив Медіа-група РАЗОМ\nновою стрімкою хвилею українського поп-року, пророкують йому зіркове майбутнє. Впродовж цього року, дуже пам’ятного для музикантів, їм вдалося багато чого досягти: презентувати свій перший альбом під назвою “Будувуду”, стати володарем гран-прі музичного фестивалю “Перлини сезону”, отримати у нагороду премію “Непопса!” як кращий дебютант року за версією популярної радіостанції “Джем-ФМ”. За збереження українського мелосу в сучасному молодіжному мистецтві “Антитіла” внесено в презентаційний збірник України “Мистецький Олімп України 20082009”. У 2010 році гурт представляв Україну на фестивалі “Sziget”, наймасштабнішому на теренах центральної Європи. Зараз, напевно, важко точно сказати, учасниками яких фестивалів був гурт, бо ж за 10 років їх назбиралося чимало, та цей, що відкрив молодий і перспективний колектив Європі, однозначно надихнув та окрилив музикантів. Нині у творчій скарбничці гурту чимало престижних музичних нагород. Визнання та успіху “Антитіла” досягнули, як вважає їхній лідер Тарас Тополя, системною творчою працею. На сьогодні доробок гурту - це близько 300 пісень, і що не пісня, то хіт; музичні композиції представлено в 5-и альбомах: “Будувуду” (2008), “Вибирай” (2011), “Над полюсами” (2013), “Все красиво” (2015) і “Сонце” (2016). З появою нових пісень гурт знімає і “свіжі” відео, серед них, зокрема, “Будувуду”, “Вибирай”, Біла ворона”, “А я відкривав тебе” (за участі Ади Роговцевої), “Невидимка”, “Тебе, моя невеста”, Їдем, їдем”, “Над полюсами”, “Люди, як кораблі”, “Одинак” та інші - усього понад 25. Кожна нова відеоробота “Антитіл” стає подією в музичному житті країни, привертаючи увагу критиків, людей мистецтва, меломанів та найбільше тішить шанувальників гурту. Продовження на ст. № 18\n17 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nНаприкінці 2017 після осінньої кропіткої роботи на студії він представляє пісню “TDME” (абревіатура від “Там, де ми є”), а згодом презентуює офіційний відеокліп на цю композицію. Режисер Радислав Лукін називає зйомки кліпу “TDME” найекстремальнішими в його житті та наголошує, що ця робота - скоріше, не кліп, а короткометражний фільм про людський подвиг і силу волі. Роль вченого-океанолога Слави Курилова зіграв багаторазовий чемпіон світу та Європи з плавання, учасник трьох Олімпійських Ігор Олег Лісогор. Пісня “TDME” стала саундтреком до серіалу “Школа”, показ якого вже відбувся на телеканалі “1+1”.\nЗакінчення. Початок на ст. №16\nВідповіддю на питання, в чому криється секрет успіху “Антитіл” та дуже теплого ставлення і неослабної цікавості до творчості гурту його шанувальників, можуть бути ось ці слова Тараса Тополі: “Ми любимо і поважаємо своїх прихильників, а вони нас віддано чекають і заслуговують на найкращі живі концерти у себе вдома”.\nГурт “Антитіла” (Antytila), виступ якого на фестивалі “Bloor West Village 2016” справив незабутнє враження на торонтську публіку, повертається в Канаду! У рамках великого північноамериканського творчого туру він дасть концерти у 10-и містах, третім (29 квітня 2018) буде виступ у концерт-холі Mod Club Theatre в Торонто. Організатор цієї події - івенткомпанія Kazka Entertainment. Не пропустіть нову зустріч з “Антитілами”! Приходьте на концерти гурту, щоб відчути насолоду та драйв від української пісні у його виконанні!\nСьогодні можна стверджувати, що музиканти гурту - не лише популярні й талановиті артисти, а й щирі, відкриті та небайдужі особистості з принциповою та активною громадянською позицією, які попри зайнятість творчим процесом знаходять час для волонтерської діяльності, допомагаючи українській армії, ними здійснено чимало поїздок на передову. З ініціативи Тараса Тополі та інших учасників гурту засновано благодійний фонд “Вільні ЮА”, створено в Україні унікальні кровоспинні джгути «Січ Турнікет» на кшталт НАТОвських, але втричі дешевших, які рятують життя бійцям на Сході.\n“Антитіла” кілька разів об’їхали всю Україну, здійснили 6 всеукраїнських та міжнародних концертних турів, зачаровували своїми піснями (переважно українською, хоч у їхньому репертуарі є англійською та російською мовами) європейську та заокеанську публіку. За час існування гурту його склад, звичайно, змінювався не раз, від створення й дотепер “Антитілам” не зрадили тільки двоє: фронтмен, вокалІст, автор текстів Тарас Тополя та композитор, клавішник, аранжувальник Сергій Вусик.\nrazom.media РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\n“Краща і нова українська музика”\n21 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nАудіопоезія Музичні новинки Танцювальні ремікси Класика 90-х Нові імена“Музика, яку треба почути”\n- нове дихання української автентичної музики Спілкувалася Мар’яна Стефак Не секрет, що останнім часом етностиль надзвичайно популярний у багатьох сферах нашого життя: від модного одягу до пісні. Та у розмаїтті музичного продукту стає дедалі важче за зовнішніми атрибутами старовини розрізнити справжню українську пісню, що дійсно має в собі живу народну душу. Як не загрузнути в болоті псевдо-народного, знають Мирослава Салій та Марта Любчик вокалістки та засновниці співочого гурту “Правиця”.\nДівчата, розкажіть, як народилася “Правиця”? Марта Любчик: Звичайно, не за один день. Якісь зачатки майбутнього гурту виникли, коли ми з Мирославою навчалися у школі-майстерні при фестивалі “Червона рута”. Тоді почала формуватися наша музична особистість, вироблятися смаки, з’являтися розуміння того, як українська музика може неповторно виділятися на фоні світової культури. З прикрістю для себе виявили, що музика, яку ми вважали народною, насправді так звана псевдо-народна, тому вже в 15 років ми почали досліджувати, відшукувати справжнє. Аналізували спогади старожилів, слухали автентичні гурти, взялися самі все це “розшифровувати”. Поступово прийшло розуміння того, що українську музику треба розкривати, дати їй нове дихання, бо тоді (та й зараз) в Україні майже не було таких гуртів.\nФото - Chereshnya Jane Стиль - Patoka Studio razom.media/radio\nЧому саме народна пісня стала головною у вашій творчості? Марта: Інакше не може бути! Ми виросли на українській землі, тому переконані, що маємо право і просто зобов’язані їх виконувати. У нас прекрасні пісні і чудова земля! Щоправда, у важкі періоди голодоморів, воєн, репресій народу нашому стало не до музики. Українську культуру гнобили століттями, бо розуміли: тільки у сильного народу може бути така багата і могутня культура. Маємо у власній історії тривалий період так званої “совкової” музики, коли замінювали народні слова, спрощували мелодику з єдиною метою - стерти все народне, особливе, неповторне. Тож ми, тоді ще підлітки, яким і море по коліно, вирішили стати тими людьми, які дадуть поштовх народній музиці, проведуть її в нинішній час. А як щодо жанру вашої музики? Про нього сперечаються навіть музикознавці.\nМирослава: Зараз нашу творчість можна класифікувати лише як якісну сучасну українську музику. Так, у нас є багато джазу, фанку, соулу, народних мотивів. Це особливе поєднання сучасних музичних надбань та майстерності, до якої дійшло наше професійне зростання. Якщо ми раніше брали народну пісню, трохи її переосмислювати і подавали у власній вокальній інтерпретації, то тепер пишемо й власні тексти, в яких все ж дотримуємось особливостей народних пісень.\nІснує думка, що фольклор краще взагалі не чіпати, а передавати з покоління в покоління у первинному вигляді. Поділяєте її чи ні? Марта: Ми не можемо виконувати народну пісню так, як співали її бабці 200 років тому. Та музика була жива тоді, а ми повинні подати її по-новому. Якщо й далі лише переспівуватимемо, “копія” не житиме, не стане актуальною. Ми хочемо пронести пісню через час, щоб вона звучала в навушниках молодих людей! Це особливо актуально зараз, коли іде війна. Музика - те, що тебе тримає, не дає розірватися на шматки; те, що дозволяє не втратити зв’язок з землею, з попередніми поколіннями. З якою піснею з репертуару гурту себе асоціюєте? Мирослава: Щоб асоціювати себе з певною піснею, вона, мабуть, повинна бути автобіографічною. Такої нема, але кожна пісня гурту - це часточка нас самих, що відображає якусь грань наших особистостей. Напевно, якщо скласти всі пісні “Правиці”, то вийде одна, що є колективним проявом свідомості гурту.\nДовго довелося шукати саме “своїх” музикантів? Марта: Поки живеш, увесь час перебуваєш у пошуку кращого: нових вражень, нових людей. Спочатку ми з Миросею творили удвох, разом зробили нашу першу пісню. Потім збагнули, що нам бракує чогось живого. Відчули, що музика з нами йде, а живих музикантів на сцені нема, і це створювало якусь дисгармонію. Ми почали шукати людей, з якими зможемо творити музику. Експериментували з народними музикантами з Ворохти, такими, знаєте, справжніми гуцулами. Потім траплялися стихійні знайомства у потягу з різними музикантами. До речі, один з них і зараз у гурті. Життя недарма підкидає випадкові зустрічі, різні збіги обставин, які потрібно цінувати і не втрачати цей шанс. Зараз у складі “Правиці” - п’ятеро учасників: двоє вокалістів, ударник Олег Пахомов (якраз отой хлопець із потягу), піаніст Богдан Решетілов та контрабасист Назар Стець. Нам вдалося зібрати кращих! “Правиця” - це не тільки гурт, а й вокальна та фольк-студія для дітей. Що спонукало займатися цим напрямком? Мирослава: Справді, у нас є кілька напрямків роботи. Фольк-студію ми задумали у 2009 році, а втілили в життя за рік. Пізніше з’явилося ще кілька проектів: інструментальні та вокальні студії, організації свят, табір “Правиці”, який ми проводимо в Карпатах. Головне зерно у цьому всьому - народна творчість, але не тільки як пісня чи танець, а як спосіб мислення, відображення свідомості народу. Продовження на сторінці №24\nРозкажіть трохи про ваше коріння та чи вплинула якось родина на ваш життєвий шлях. Мирослава Салій: Я родом з Вінниччини, Марта - з Тернопільщини, хлопці теж з різних куточків України - такий собі симбіоз загальноукраїнської культури. Перші народні пісні ми почули саме в наших родинах. Мартині дідусь, який був вояком УПА, і бабуся співали у хорі при церкві. Мені ж бабуся постійно розповідала казки, співала пісень, серед яких були навіть сороміцькі! Всі ми родом з дитинства…\nФото з виступу. Презентація альбому “Кривий танець”. 2015 рік Фото - Олег Немченко\n23 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nЧому назвалися «Правицею», а не якось інакше? Марта: У 2009 році перед виступом у канадському посольстві на Різдвяні свята нас спитали: “Як вас оголосити?” Ми тоді не мали жодної назви - просто Марта і Мирослава, і у нас було 10 хвилин, щоб її вигадати. Так ми стали “Правицею”. Правда, ми й раніше “приміряли” цю назву, адже слово “правиця” має глибокий зміст та багато значень: це і права, ведуча рука, і той, хто веде за собою, і навіть посилання на верховний світ слов’ян “Праву”. Ми тоді ще не знали, що “Правиця” потягне за собою багато різних проектів, але вже чітко усвідомлювали, що це буде щось грандіозне.\nЗакінчення. Початок на сторінці №22\nВи, Мирославо і Марто, схожі між собою? Марта: Кажуть, що схожі, хоча, звісно, у кожної власні вподобання та музичні смаки. Все це впливає на нашу музику, зокрема урізноманітнює її. Іноді буває нелегко, бо кожна бачить пісню по-своєму чи у когось сьогодні настрій більш спокійний, а в іншої, навпаки, бадьорий, що відображається, звичайно, на виконанні, а в підсумку все збалансовується.\nУ фольк-студії займаються разом з батьками дітки від 6 місяців до 2,5 років. Навчаємо дорослих колискових, казок, забавлянок, які беремо з книжок, з польових досліджень, спогадів наших бабусь. Діють групи й для дворічок, 4-7-річок. Звісно, для кожної вікової категорії підібрано окремий матеріал народних пісень, ігор, цікавих сторінок з міфології та світогляду нашого народу. Через нашу студію вже пройшло близько 5 тисяч дітей, і ми сподіваємось, що в голівці кожного вихованця залишився слід про те, яка насправді різнобарвна та багата українська культура.\nВізуальний образ важливий, коли граєш народну пісню? Хто працює над вашим? Мирослава: Візуалізація дуже важлива! Можна створювати музику і не з’являтися перед слухачем, тоді він сам тебе нафантазує. Якщо ж ти плануєш вийти до слухача, то своїм виглядом повинен, як мінімум, не зіпсувати те, що виконуєш. Нам у цьому допомагає Леся Патока з Patoka Studio. Завдяки їм наша візуалізація, як ми і прагнемо, потужна, сучасна і стильна. Що із запланованого вам поки не вдається реалізувати?\nМирослава: Є велике бажання писати нові пісні, що перекриває потребу співати старі. Інша справа, що зараз багато напрацювань так і залишаються напрацюваннями. Завжди є щось, що не дається, як і те, що заважає реалізувати задумане. Це, мабуть, і сам час, який притримує тебе, дає можливість дозріти й повніше відчути те, що хочеш створити.\nКонцерт, який ви запам’ятаєте назавжди, був у… Мирослава: ... сквері Небесної Сотні. На цьому некомерційному заході було небагато людей, але неможливо описати те відчуття теплоти; слухачів, які кайфують від твоєї музики; тебе вільного, що щиро ділиться своєю творчістю! Ми готові виступати будь-де, тільки б у світі українську музику визнавали та пізнавали як глибоку, здатну відкривати невідомі особливості нашого народу. У чому секрет успіху “Правиці”? Мирослава: Напевне, в усвідомленні себе успішними. Успіх - це впевненість у тому, що створене тобою дійсно вартісне, коли пишаєшся своєю піснею чи альбомом, у якому тобі все подобається.\n25 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nМагнетизм та чарівність таланту\nіна Кошиць (Кошиць-Порай) - одна з блискучих оперних та камерних співачок ХХ ст.. Неповторний тембр її голосу так хвилював і зачаровував сучасників, що виконавицю часто називали “Шаляпіним у спідниці”. Походить оперна діва зі знаних в Україні інтелігентних родів Кошиць та Порай, серед представників яких чимало священиків, співаків, композиторів. Батько Ніни, Павло Кошиць (1863–1904), був відомим оперним співаком, а його двоюрідний брат Олександр Кошиць - не хто інший, як легендарний диригент та хормейстер, під керівництвом котрого Українська Республіканська хорова капела відкрила світу, зокрема і Канаді, українську пісню. Народилася співачка 1892 року в селі Кирилівка (за деякими джерелами, в Києві), де провів дитячі роки Тарас Шевченко та наймитував у далекого родича батька Ніни - священика Григорія Кошиця. Дитячі роки Ніна Кошиць провела в Москві. Батько її - тоді вже відомий співак - був солістом Большого театру. Його блискуча кар’єра обірвалася, коли він зірвав голос і його було звільнено з театру. Призначеної пенсії не вистачало на прожиття родини, тому Павло Кошиць, хоч і зайнявся приватним викладанням співу, не зміг побороти депресію і покінчив життя самогубством. Ніні на той час, коли сталася ця трагедія, виповнилося 12 років. Співоче середовище, в якому дівчина зростала, та, безперечно, родинні корені допомогли їй визначитися з вибором діяльності у дорослому житті, і 1908 року вона вступила до консерваторії. Її голос - сопрано дивно глибокого і свіжого\nтембру, викликав захват педагогів, які пророкували Ніні зоряне майбутнє. Коли її, ще студентку, у 1910 році запросили виступити в Петербурзькій консерваторії, акомпанував молоденькій талановитій співачці тоді ще маловідомий, але, як і вона, геніально талановитий піаніст Володимир Горовиць. Деякий час вона брала уроки вокалу у Фенії Литвин - оперної співачки (у минулому), яка мешкала у Франції. Ніна вийшла заміж за актора Олександра фон Шуберта і відразу по закінченні навчання стала мамою, народивши донечку Марину. Як професійна співачка Кошиць-Порай дебютувала 1913 року в московському приватному театрі “Опера Зиміна”, де стала виконавицею провідних оперних партій, а також її часто запрошували виступати в Маріїнському театрі Санкт-Петербурга (1917-1918). Гастролювала вона найбільшими містами імперської Росії, зокрема виступала і в Києві у 1914 році та роком пізніше - із надзвичайно успішним сольними камерним концертом під супровід видатного композитора та піаніста С. Рахманінова. Цей дует називали «дивом виконавського мистецтва”. До речі, Рахманінов, хоча був одружений та й старший від співачки на 20 років, палко в неї закохався, присвятив їй цикл із шести прекрасних романсів. Не сприйнявши більшовицького режиму, співачка емігрувала спочатку до Парижу, а потім у США, де вперше виступила 1921 року в концерті Детройтського оркестру. Вступила до Чиказької оперної асоціації, деякий час працювала в нью-йоркській опері. Як солістка (з українським репертуаром) брала участь у концертах Українського національного хору під орудою О. Кошиця (1922). Завдяки винятковому вокальному мистецтву та артистичному шарму Ніна Кошиць-Порай підкорила сцени оперних театрів Америки (Детройт, Чикаго, Буенос-Айрес, Бостон, Філадельфія) та Європи (Париж, Амстердам, Стокгольм, Брюссель, Вільнюс і Рига, Сан-Ремо і Ніцца тощо). Вона знялася у художньому фільмі «Алжир» (1938). Співачка була солісткою лос-анджелеської опери, коли відчула, що її голос втрачає силу й красу, тому в 1940 році попрощалася зі сценою. Мешкаючи в Голівуді, на життя Ніна Кошиць заробляла уроками вокалу та участю в зйомках звукових фільмів. Як і раніше, на замовлення музичних видавництв займалася перекладом англійською текстів популярних музичних творів. Вона навіть спробувала відкрити, щоправда безуспішно, власний ресторан. Померла наша видатна землячка 14 травня 1965 року на 73-у році життя в м. Санта-Ана (штат Каліфорнія, США). Донині збереглися унікальні платівки з записами співу Ніни Кошиць, і найранніші з них (1913-1914 р.р.) зроблені в саме Києві компанією «Екстраон» та випущені в престижній серії платівок під маркою «Артистотіпія». Найрідкісніші на сьогодні платівки з її голосом записала на початку 1914 р. німецька фірма «Beka». У США співачка записувалася на фірмах «Branswick» та компанією «Victor», а ще в 60-70-х роках у цій країні випущено дві «довгограючі» платівки Ніни Кошиць: на одній - вибрані записи 1922-1929 р.р., на іншій – всі записи 1939 року. Біографію Ніни Кошиць і сценарій про історію кохання з С. Рахманіновим під назвою «Остання пісня кохання» написала її дочка - американська оперна співачка і кіноактриса.\nЦього року могли відчути справжню канадську зиму. І сні-\nгу було, і річка замерзала, але там, де вода все ще не вкрилася кригою, життя вирує. Найбільш помітні та численні дикі качки - крижні (Mallard). Вони, галасливі та прикормлені, не втікають, а, навпаки, злітаються до людей. Які ж гарні та блискучі зелені голови селезнів! Як вони переливаються на сонці! Втім, якщо уважно придивитися, можна відрізнити й інших качок. Ось однофамілець письменника – гоголь (Goldeneye), названий так за чорно-білий «прикид» і гордовиту поставу. На щічках – білі плямки. Самець кольоровий, а самочка скромніша, вся рябенька, тільки голова коричнева. Хлюпочеться тут також і гоголь малий (Bufflehead), обрисами подібний на дитячу пластикову качечку та й розміром невеликий. Цей птах – невтомний пірнальник, щойно був тут, і вже нема. До речі, пірнає гоголь малий, полюючи на ракоподібних та молюсків, навіть на глибину до 5 метрів. Далі від берега тримаються зграйки морянок (Long-tailed duck), самці яких також мають розкішне «вбрання» і довгі хвостові пера. Їхнє перегукування «кава-вау» чується здалеку, тож, якщо маєте каву в своєму термосі, то на морозі вона справді може бути «вау». Численними зграями пасуться, пірнають чи просто дрімають на воді чернь морська (Greater scaup), чернь американська (Redhead) та чернь мала (Lesser scaup), серед яких\nзрідка трапляються невелика чернь опаскова (Ring-necked duck), дуже рідко - турпан (White-winged scoter) і каменярка (Harlequin duck). Подібно поводяться, але окремо курсують уздовж берега лиска американська та крехи: великий (Common merganser), середній (Red-breasted merganser) і чубатий (Hooded merganser). Ці качки переважно тримаються і полюють парами. Їхньою здобиччю найчастіше стає середнього розміру риба, адже дзьоб у креха вузький і довгий, як пилка, з гачком на кінці. Буває, що крех упіймає дуже велику рибу і не може її відразу проковтнути. Отут уже начувайся! Всюдисущі чайки (Ring-billed gull) та деякі більш агресивні качки готові «помогти» спожити здобич. Цікаво, що майже всі ці види качок трапляються і в Україні, оскільки вони знамениті мандрівники. Деякі з них прилітають до «теплого» Онтаріо з Аляски та північних територій. Бачите, не кожному для щастя потрібна Куба чи Флорида, і, як стверджують біологи, донедавна ниркових качок у наших краях зимувало менше. Приваблює їх сюди молюск тригранка (zebra mussel), яка надзвичайно поширилась у Великих озерах. Хоча тигранка вважається дуже загрозливим інвазійним видом, але якраз качкам це не шкодить: вони з великим ентузіазмом добувають молюск з дна та поїдають разом зі скойками. Зимовий день короткий, але проведете годину-другу на озері - буде що згадати, і день не мине марно. Автор тексту та фото Микола Сварник\nЧернь американська, чернь морська, самиці гоголя і турпана.\nКОНКУРС! Безкоштовна фотоекскурсія з автором тому, хто вірно\nвідповість, скільки качок кожного виду. Пишіть на: swarnyk@gmail.com\nлаванда УМИРОТВОРЕНА РАДІСТЬ\nОкрім ефірної олії, ця рослина містить багато корисних речовин, що і зумовлює її широке використання у медицині. Лаванда має антисептичну, протизапальну, заспокійливу та спазмолітичну властивості, тому у вигляді відвару, сиропу, чаю і настою, компресів, примочок тощо ефективна в лікуванні багатьох недуг. Дуже помічна вона від мігреневого та інших болів, при хворобах серця та судин мозку, а також застудах. Хворим на бронхіт, астму чи пневмонію корисні інгаляції з додаванням лавандової олії.\nЛаванда має і деякі протипоказання: вагітність, годування грудьми, прийом одночасно з ліками, що містять залізо або йод. Препарати на її основі можуть викликати алергічну реакцію або бути індивідуально непереносимими.\nДуже ефективна лаванда при підвищеній стомлюваності, неврозах, безсонні, депресії - усіх проблемах, пов’язаних з нервовою системою. Заспокійливо впливає на людину запах цієї рослини, тому вона, зокрема ефірна олія, є чудовим компонентом ароматерапії. Незамінна лаванда у промисловому виробництві кремів, лосьйонів, мила, шампуню й інших засобів догляду за шкірою та волоссям. Відомо, що наші бабусі успішно позбувалися лупи і боролися з випаданням волосся за допомогою лавандової олії. Вона - цінний компонент домашніх масок і кремів для проблемної шкірі, при вуграх і гнійних прищах. Загалом лаванда дбайливо очищає шкіру, активізує кровообіг, усуває неглибокі зморшки і надає шкірі обличчя свіжості і пружності. Застосовують лаванду також у кулінарії, особливо широко - в кухні французької провінції Прованс, душею якої ця рослина вважається, де її називають “блакитним золотом” і вирощують найбільше у світі. Дуже цінують цю пряну рослину гурмани. Кажуть, на столі королеви Англії Єлизавети I завжди була приправа з лаванди. Додають її в салати і соуси, використовують як приправу до м’яса; вишуканого смаку надає вона десертам, морозиву та випічці. Особливий французький шик - кілька квіточок лаванди в келиху шампанського.\n• Щоб отримати літр олії, необхідно 250 кілограмів лаванди. • Лавандове поле в Криму під Бахчисараєм займає територію в 125 гектарів і є найбільшим в Європі. • У Стародавньому Єгипті лаванда використовувалася в процесі муміфікації. • Європейці в 13 столітті носили браслети з лаванди, як захист від чуми та інших небезпечних захворювань. • В епоху Відродження художники використовували лаванду для поліпшення кольору фарб на своїх картинах. • Висушені суцвіття лаванди захищають одяг від молі. Якщо розкласти такі суцвіття на підвіконнях і біля порога, їх запах відлякає деяких комах, наприклад, комарів та малих гризунів.\nЗ допомогою лаванди можна покращити апетит, привести в норму артеріальний тиск, серцевий ритм, зміцнити нервову систему, позбутися набряків на обличчі. В народній медицині вона використовується для швидшого одужання хворих на грип, для загоювання ран та порізів, опіків і шкірних запалень, а також від укусів комарів і навіть змій.\n31 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nепоказна лаванда, оспівана поетами, відома людям ще з античних часів завдяки своєму стійкому і насиченому, пряному і терпкому аромату. Сьогодні ця невибаглива у догляді рослина поширена по всьому світі, її можна зустріти практично в кожному саду, в парках і навіть у горщику в кімнаті, але справжня краса - це великі промислові поля лаванди в період цвітіння: бузкові, ніжно-блакитні чи навіть рожеві безкраї килими, над якими витає неповторно п’янкий аромат. Батьківщиною лаванди вважається Середземномор’я. Хоч історія використання людиною лаванди криється у глибині століть, усе ж збереглися згадки про те, що, наприклад, давні греки дуже цінували цю рослину та вважали благородною. Давні римляни називали її “lavandula” (від латинського “lava”, що означає “мити”) і застосовували як миючий засіб, чим протистояли розвитку бактеріальних інфекцій. Пізніше вони навчилися вилучати з лаванди олію та почали використовувати її в парфумерії та як лікувальний засіб. Прекрасна цариця Єгипту Клеопатра, кажуть, саме лавандовим ароматом звабила Юлія Цезаря, а потім Марка Антонія. У настою з лаванди полюбляла купатися англійська королева Вікторія. Як чудові пахощі лаванда тривалий час була важливим товаром міжнародної торгівлі.\nЗавжди бажана Смачно! Швидко! Поживно!\nПіца - з м’ясом чи овочами, морепродуктами чи грибами - найпопулярніша страва у світі. Опитування, яке було проведено в Інтернеті, показало: 78% його користувачів вважають її своєю найулюбленішою.\nЦя найвідоміша страва італійської кухні родом з Неаполя, де її почали готувати у 16 столітті, коли в Європу, зокрема і в Італію, з Перу завезли помідори. Спершу піца була їжею тільки бідняків, але пізніше перед нею не встояли навіть монарші особи. Сьогодні, наприклад, дуже популярна у світі піца “Маргарита”, яка названа на честь дружини італійського короля Умберто І Маргарити Савойської - великої шанувальниці цієї страви. Наприкінці ХІХ ст. завдяки переселенцям з Італії піца потрапила до Північної Америки. Хоча з часом страва ця вдосконалювалася та урізноманітнювалася кухнями світу, але головні її складники тісто і сир (“моцарела”, тверді сорти) - залишилися незмінними, як і співвідношення інгредієнтів. У Бразилії, наприклад, у піцу додають зелений горошок, в Японії - вугра, в Коста-Ріці - кокоси. Цікаво, що гавайську піцу створив канадський кухар і бізнесмен Сем Панопулос, а назвав її так на честь марки консервованих ананасів, які використовував для готування цієї страви. У чому криється секрет популярності піци? Звичайно, в простоті готування, в поживності, у величезному різномаїтті рецептів та ще, напевно, у можливості самому поекспериментувати над цією стравою і винайти “свою”. Домашня піца завжди найсмачніша, тож пропонуємо рецепт тіста для основи, що міситься у кухонному комбайні, а начинку кладіть ту, яка найбільше вам до вподоби.\nЩоб не почуватися надто винним щодо споживання борошняної страви, приготуйте до неї свій улюблений овочевий салат.\n• 1 склянка води; • 1 ч. ложка цукру; • 8 г сухих дріжджів; • 2 ст. ложки олії; • 3 склянка борошна; • 1,5 ч. ложки солі. • При потребі - ще 1-2 ложки борошна.\nДо теплої води (прибл. 40*С) додати цукор та дріжджі, змішати і залишити на 10 хв, потім добавити олію.\nБорошно та сіль висипати у кухонний комбайн (food рrocessor) з металевим ножем. Накрити контейнер, включити комбайн і додати розчинені у воді дріжджі. Повинна сформуватися куля тіста, якщо не виходить, додайте ще 1-2 ложки борошна.\nВикласти тісто на стіл, ще трохи вимісити, а потім помістити у змащену олією посудину, накрити салфеткою чи рушником і поставити у тепле місце на 30-60 хвилин.\nНа змащене олією деко викласти тісто і руками розтягнути його так, щоб було товщиною не більше 6 мм, оскільки воно підніметься в духовці. До речі, приготоване у такий спосіб тісто зберігається 2 дні у холодильнику або місяць - у морозильній камері.\n(2 великі або 3 середні піци):\n33 РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nСкладники для тіста\nЗмащуємо тісто тонким шаром пасти для піци (уже готової купленої чи зготованої вами зі звичайної томатної пасти з додаванням за смаком часнику, спецій, базиліку та іншої зелені).\nПритрусити змащену основу тертим сиром.\nВикласти інші складники начинки (гриби, запечене порізане м’ясо, ковбаса, тунець, помідори, оливки тощо - що кому смакує).\nВипікати в нижній частині розігрітої до 450*F (230*C) духовки 10-15 хвилин.\nВдалого вам готування та приємного застiлля!\nДитяча Т О РАЗОМ БЕРЕЗЕНЬ 2018\nКолись давно-давно не було на землі ні квітучої весни, ні теплого літечка, ні навіть золотої осені. Всю землю вкривав сніг, стояли тріскучі морози, завивав холодний вітер. Люди жили в гіркій безнадії. Змилосердився над ними Господь і вирішив послати землянам звістку квіткою з райського саду, що скоро кінець їхнім стражданням. Дивився Він на море квітів у своєму саду та міркував, яку ж вибрати посланцем. - Я тут найкрасивіша, - рішуче ступила вперед біла троянда. - Ніхто, крім мене, не вартий цієї честі! - Так, ти красива, зухвала і гордовита квітка, - мовив Господь. - Тільки люди будуть милуватися твоєю красою, але до рук не братимуть через гострі колючки. Зашарілася троянда від сорому та так і залишилася назавжди червонобагряною. - Я піду! Лише така cильна і витривала квітка, як я, може стати Твої посланцем, - впевнено мовив едельвейс. Всевишній розважливо похитав головою: - Сильний духом едельвейсе, відтепер ти поселишся високо в горах, щоб могли помилуватися тобою люди, схожі на тебе. Труднощі, які вони зустрінуть по дорозі до тебе, вилікують їх від самовпевненості, якою ти сам, бачу, страждаєш. - Не слухай їх, Отче, - улесливо обвив ноги Господа плющ. - Хіба вони варті Твоєї уваги? Ось я - Твій вірний слуга… - Стелишся мені під ногами, то стелись і людям! - не дослухав Всевишній і пішов далі садом. Раптом його увагу привернула маленька тендітна квітка, що самотньо росла скраєчку. На тонкій, проте сильній стеблинці красувалася білосніжна квітка-краплинка. Це був підсніжник. - А ти чому мовчиш? Чому не хвалишся? звернувся до нього Господь. - Отче, не маю чим хвалитися. Нічого в мені немає особливого… Та, якщо на те воля Твоя, радо піду до людей. Так скромний та покірний підсніжник знайшов свою винагороду. Відтоді тількино зима починає слабнути, спішить він своїм цвітом сповістити людям, що Господь їх не забув.\nМаю крила, та не птах, На семи стою вітрах, То ж мене і кличе всяк Не інакше, як …\n(Вітряк) Тільки сонечко пригріло, І розтанув килим білий, Клен радіє: певно, зна – В гості йде до нас …\nВстала весна Встала весна, чорну землю Сонну розбудила, Уквітчала її рястом, Барвінком укрила; І на полі жайворонок, Соловейко в гаї Землю, убрану весною, Вранці зустрічають.\nТарас Шевченко. Уривок з поеми “Гайдамаки”\nСКОРОМОВКА би У сестрички Лю . би зу ть Випадаю : ба ю Л І говорить а! уб ж – Я тепер беж\n1190 Kane Road Mississauga ON L5H 2M3 905 891 1485\nPlease contact Bohdan for all industrial packaging\nOKSANA Air tickets to all destinations Group booking Travel insurance Hotels Car rentals Invitations Cruises Wedding packages\npackages to Cuba, Mexico, Dominican, Jamaica, Aruba…\nWomen in Business nd\nThursday, March 22 | Baka Café • 6:30PM Registration • 7:00PM Presentations • 8:00PM Networking Organized by:\nCell: 416 567 5624 www.allinonetravel.ca e-Mail: oksana@allinonetravel.ca All In One Travel & Services Ltd. TICO # 50012672 3069 Lake Shore Blvd W, Unit 102, Etobicoke, ON M8V 1K6\nRSVPs Only: $5 Cover\nFB@Women in Business / Networking\nКАЛЕЙДОСКОП ПОДIЙ БЕРЕЗЕНЬ + ПОДІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ГРОМАДИ До 31 березня Art Exhibit: Oleksii Koval Vintage Meets Modernity St.Vladimir Institute 620 Spadina Ave, Toronto 416. 923.3318 svi@stvladimir.ca\n11 березня, 7 p.m. Документальний фільм “МІФ” Revue Cinema 400 Roncesvalles Ave, Toronto www.dopomoha-ukraini.org\n11 березня, 3 p.m. Вшановуємо Тараса Шевченка ЛУК та ансамблі СУМ Brule Ballroom, Old Mill 21 Old Mill Road, Toronto Квитки $25 razom.media/events-page\n15 березня, 12 квітня, 7:30 p.m. Thursdays in Sheptytsky “Lubomyr - Being Human” A film about Patriarch and Cardinal Lubomyr Husar Presented by his niece Maria Rypan Windle House, 5 Elmsley Place, Toronto Вхід вільний\n15 березня, 6:30 p.m. Shevchenko Museum presents Spring concert AUUC Cultural Centre 1604 Bloor St. W., Toronto Tickets $15 416 534 8662 infoukes.com/shevchenkomuseum\n16 березня, 7 p.m. Pysanka Bingo Varenyky Dinner 5 p.m. UNF Hall 145 Evans Ave, Toront razom.media/events-page\n24 березня, 6 p.m. Велекодні забави Церква св. Димитрія 135 La Rose Ave, Toronto Реєстрація: 647 284 3454 smartkidsukr@gmail.com Вхід вільний\nWomen in Business Thursday, March 22nd | Baka Café • 6:30PM Registration • 7:00PM Presentations • 8:00PM Networking\n22 березня Women in Business/Networking BakaWomen Gallery Cafe in Business 2256 Bloor St West, Toronto RSVPs Only: $5 Cover FB @Women in Business I Networking Thursday, March 22nd | Baka Café\n6:30PM Registration • 7:00PM Presentations 8:00PM Networking\n25 березня, 1:30 p.m. Fashion Runway Ukraina Designer house: Liubov Chernikova King`s Garden Banquet Hall 15 Canmotor Avenue,Toronto Tickets: $85.00 (3 course lunch, wine, gifts) 416.419.8278, 416.233.9700 razom.media/events-page\n30 березня, 10 a.m. Pysanka Workshop St. Joseph’s Ukrainian Catholic Church #2300 River Oaks Blvd. East Oakville Cosr $15 905.337.1400 admin@sjucc.ca razom.media/events-page\nРеєстрація бізнесів-учасників триває Для відвідувачів вхід вільний\n22 березня, 7 p.m. Recovery Room Toronto premiere film screening Guildhall, Old Mill Toronto 21 Old Mill Road, Toronto Вхід за добровільними пожертвами RSVP by March 16 - rsvp@bcufoundation.com 416.763.3388 31 березня, 10 a.m. Easter Bazar St. Joseph’s Ukrainian Catholic Church #2300 River Oaks Blvd. East Oakville Free admission, sjucc.ca\nПідпишіться на розсилку на razom.media/events-page/ і будьте в курсі всіх подій громади\nFor the highest product score across all categories Ontario Finest Meat CompetitionTM\nMagazine РАЗОМ, #54 March 2018


Краматорськ: як РФ готувала удар | Новостной портал Днепра\nDneprNews » Новости » Краматорськ: як РФ готувала удар\nКраматорськ: як РФ готувала удар\nАвтор Марк Яшин На чтение 1 мин Обновлено 08.04.2022\nРосійська пропаганда завела стандартну шарманку про те, що «укрАинские нацисты разбомбили вокзал в Краматорске». Натомість аналіз навіть 5-ти простих пунктів доводить, що рф заздалегідь готувалась до удару і саме окупанти винні у смерті десятків мирних мешканців.\n1. Вночі телеграм-канали окупантів дають пост, де «рекомендуть» не евакуюватись зі Слов’янська і Краматорська через ж/д вокзал.\n2. О 10-25 на тг-каналах з’являється відео пуску ракет з Шахтарська (контролюється т. зв.»днр»).\n3. «РИА Новости» опублікували інформацію про вибух о 10:25, хоча перші повідомлення в чатах почали з’явилися приблизно о 10:30. У Twitter повідомлення викладено через TweetDeck — сервіс використовується для надсилання відкладених постів. Тобто, текст був готовий заздалегідь.\n4. На ворожих тг-каналах одразу з’являлися стоп-кадри після ударів. Із підписами: «работаем по скоплению боевиков ВСУ». Пізніше ці дописи видалили. Однак скріни збереглися.Також т.зв. «штаб терборони днр» відразу публікує заяву, де звинувачує Україну.\n5. На краматорській ракеті напис російською мовою.\nНавіть цих простих 5 пунктів достатньо, аби зрозуміти, що саме рф знову вбила десятки мирних людей. …Ну а так, звісно, «нацисти обстріляли», ага..


В Україні відкрили автодорогу з товщиною бетонного покриття 26 см - Радіо Максимум\nВ Україні відкрили автодорогу з товщиною бетонного покриття 26 см\nАвтодорога Н-14 "Кропивницький – Миколаїв"\nАвтодорогу Н-14 "Кропивницький – Миколаїв" офіційно відкрили для руху колоною автопоїздів. Трасу, яку через великі ями називали найгіршою в Україні, тепер не впізнати.\nТепер на трасі Кропивницький – Миколаїв немає жахливих ям, а замість них – рівне бетонне покриття. І якщо раніше маршрут по ній займав близько 3 годин, то тепер це справа якихось 40 хвилин. Ось тільки, щоб домогтися такого результату жителям села Возсіятське доводилося з року в рік (майже 10 років) виходити на пікети і блокувати трасу, поки влада їх нарешті почула.\nУ 2019 відремонтували перші 14 км, а в нинішньому – ще понад пів сотні. Бетонне покриття тут товщиною 26 см, позаяк цією дорогою постійно їздять вантажівки до морських портів. Скоро на трасі Н-14 з'явиться комплекс габаритно-вагового контролю, щоб дорога змогла витримати запланований термін експлуатації – при максимальному навантаженні мінімум 25 років.\nЧитайте також: У Києві жорстко покарали водія дорогої машини за нахабну парковку: фотофакт


Подробиці різанини у Львові, в котрій було вбито прикарпатця (див. ВІДЕО) | VERSII.IF.UA | новини Івано-Франківська та Івано-Франківської області ONLINE | головні теми Прикарпаття | ВІДЕО\nПодробиці різанини у Львові, в котрій було вбито прикарпатця (див. ВІДЕО)\nУ Львові жертви хулігана розповіли подробиці різанини, яку той влаштував в ніч святкування Дня студента. За словами потерпілих, нападники були в стані наркотичного сп'яніння.\nПро це йдеться в сюжеті ТСН, передає «Преса України».\nЯк розповіли потерпілі, компанія проводила час поблизу оперного театру в центрі міста. Близько першої години ночі до них підійшла група молодиків, які почали чіплятися до дівчат. Хлопці відразу дали відсіч хуліганам, ставши на захист своїх дівчат. В цей час один з нападників непомітно дістав ніж і наніс перший удар.\n«Це навіть не було видно, як він його дістав. Я побачив, коли у мене вже тікла юшка і він просто тримає його в руці. Я повертаюся до Назара, дивлюся, що з ним, йду до нього, повертаюся – а їх немає. Вони були обдовбані чимось, це було відразу видно», – розповів 17-річний підліток.\nДо пораненого хлопця терміново викликали «швидку допомогу», лікарі виявили у нього пробитий лівий бік, в результаті чого була серйозно пошкоджена селезінка. Як пояснив завідувач відділенням анестезіології Львівської міської дитячої лікарні Ігор Лукасевич, Назар втратив багато крові, але залишився живий завдяки злагодженій роботі медиків.\n«Він втратив близько 400-500 мілілітрів крові. Вчасно спрацювала і «швидка», і наші колеги, які прооперували», – сказав Лукасевич.\nЯк стало відомо згодом, після нападу на студентів біля оперного театру, хулігани пішли далі і буквально через п’ятсот метрів причепилися ще до однієї компанії молодих людей. Там нападник з ножем накинувся на 19-річного хлопця, який від отриманих поранень помер на місці. Також у різанині постраждав ще один студент.\nШоковані тим, що сталося, батьки загиблого підлітка не могли повірити в почуте, коли їм повідомили про смерть сина. Вони мають намір йти в прокуратуру, щоб з’ясувати всі обставини, що передували трагедії.\nДо Городенківської міської ради проходять представники 8 політичних сил


Суперник «Поділля» їде до Хмельницького не в кращій формі : 31:05:2017 - vsim.ua\nСуперник «Поділля» їде до Хмельницького не в кращій формі\nХмельничани вдома зіграють останній матч сезону.\nСуперником стане маріупольський «Іллічівець-2».\n«Поділлю» потрібно вигравати, щоб покинути передостаннє місце.\nПрощання з сезоном для «Поділля» відбудеться на рідному стадіоні. У надважливому матчі наша команда протистоятиме ФК «Іллічівець-2» (12 місце). У першому колі в Маріуполі перемогли господарі – 3:2. Вирішальний гол вони забили на 90+1 хвилині.\nУ матчі в Хмельницькому господарі мають грати лише на перемогу. Лише вона дозволить «Поділлю» покинути передостаннє місце і піднятися на 14-те. Враховуючи досить непогану форму хмельничан і результати останніх домашніх матчів, зробити нашій команді це цілком під силу.\nНа користь хмельничан також говорять не дуже переконливі результати «Іллічівця-2». Востаннє команда перемагала ще 4 травня у виїзному матчі проти запорізького «Металурга» (5:0). Для «Металурга ця поразка стала останньою в серії із чотирьох із загальною різницею м’ячів 2:29.\nГра «Поділля» - «Іллічівець-2» розпочнеться о 17:00 в п’ятницю, 2 червня. Вхід на стадіон буде безкоштовним.


Комп'ютер Vinga Odin A7746 (I7M32G3080W.A7746) :: Vinga - Покликана часом!\nIntel Core i7, 11700K, 8 ядер, 16 потоків, 3.6, 5.0, Intel Z590, GPU - дискретна, GeForce RTX 3080, 10 ГБ, 32 ГБ, HDD - 2 TB, SSD - 480 GB, Інтерфейси - 6 x USB 2.0, 4 x USB 3.2 Gen 2, 2 x USB 3.0, 2 х HDMI, 3 x DisplayPort, 1 x optical SPDIF out, 1 x USB 3.2 Gen 2x2, 5 х Audio, 1 x Нeadphone, 1 х Microphone, 1 x RJ45, немає, PSU - 850 Вт\nПотрібен комп'ютер, який забезпечить високу продуктивність в топових іграх і впорається з найбільш ресурсомісткими програмами? Знайомтеся — Vinga Odin A7746! Потужний процесор, ігрова відеокарта, продумана система охолодження, операційна система Windows 10 Home — лише частина переваг моделі. Вона володіє достатньою обчислювальною потужністю для ігор класу ААА та комфортної роботи в професійних застосунках.\nКомп'ютер Vinga Odin A7746 готовий до роботи з офісними застосунками, складним технічним розрахункам та створення мультимедійного контенту! В основі апаратної конфігурації — 16-потоковий процесор Intel Core i7-11700K з кодовою назвою мікроархітектури Rocket Lake. Приставка «K» в маркуванні CPU вказує на те, що у моделі відсутній захист від підвищення тактової частоти, а значить, вона відмінно підходить для оверклокерських дослідів.\nВласники комп'ютера Vinga Odin A7746 зможуть оцінити можливості відеокарти GeForce RTX 3080 на архітектурі Ampere. Модель підтримує технологію трасування променів в реальному часі, яка імітує максимально реалістичне освітлення в іграх. Поринути з головою в кібервсесвіт з приголомшливим рівнем реалізму ще ніколи не було так просто!\nКомп'ютер Vinga Odin A7746 оснащено материнською платою на чипсеті Intel Z590. Набір логіки виготовлено за 14-нм техпроцесом. Можливості розгону процесора та інших компонентів оцінять як новачки, так і досвідчені оверклокери.


. Хто орендує ставок у Лідаво? | Здолбунів City\nХто орендує ставок у Лідаво?\n18:52, березня 5, 2013 Автор: zdolbunivcity Рубрика: Регіон | Прокоментуй!\n01 березня в с.Лідаво Здолбунівського району відбувся схід села. Ніби й нічого дивного у цій події, проте є одна особливість. Це були збори, ініційовані сільським старостою, головою сільського комітету. Тобто не примус, а необхідність, викликана сільськими потребами. На диво, за одними лише оголошеннями та усними запрошеннями у холодну залу будинку культури зійшовся 31 мешканець, а це майже кожен десятий житель села. Щоправда, вік у всіх був поважний (як на око, то 45+). Була на зборах і голова сільської ради п.Балабат Л.М. (саме на території сільської ради, яку вона очолює, відбуваються прогресивні нововведення щодо локального самоуправління у кожному селі). Головував і вів збори голова сільського комітету Голик О.Ю. Простими і зрозумілими словами він звертався до односельчан і пояснював, чому потрібно перед Великоднем очистити дерева на кладовищі та хто приходить із сокирами, а хто із пилками. Обговорювались пропозиції і самих людей. Стосувались вони вивозу сміття, збирання коштів на потреби села, створення зали для обрядових подій у Лідаво. Виступила перед жителями і сільська голова Лідія Михайлівна, яка всіх присутніх у залі називала по імені. Знає людей. Розповіла про вартість освітлення вулиць села, про можливості написання грантових проектів, питала про першочергові проблеми. І чоловіки, які до цього більше мовчали, запитали, чи правда, що лідавський ставок орендують. Бо рівень води в колодязях впав на 50 см, дамба біля ставка розрита. На що сільський голова відповіла, що ставок здається в оренду РДА (це те, про що мову вели й інші сільські голови, читайте тут ). В усякому випадку ні орендаря, ні коштів від нього в сільській раді не було. На що громада зажадала отримати інформацію від районної адміністрації: чи дійсно ставок комусь зданий в оренду і що то за людина. З цього приводу селяни мали підготувати і підписати звернення. Збори закінчились, а розмови ще тривали, ще питали Лідію Михайлівну про справи і помаленьку розходились по домівках. Чи стануть плани реальністю, ми дізнаємось, адже плануємо регулярно слідкувати за впровадженням реального місцевого самоуправління в кожному селі через призму створення сільських комітетів, а саме цей проект нині триває на території Урвенської сільської ради.*


Головна\_ ІНТЕР'ЄР І ДЕКОР\_ Годинники\_ Настінні годинники\_ Настінний годинник ATMOSPHERA чорні зі сріблом\nНастінний годинник ATMOSPHERA чорні зі сріблом (114690)\nЖивлення: 1 батарейка типу AA (до комплекту не входить)\nРозміри: Ø30,5х4,3 см\nЩасливі годин не помічають. Але і без них досить складно обійтися в сучасному ритмі життя. Адже ми завжди намагаємося всюди встигнути, а годинник допомагає нам контролювати і грамотно розподіляти свій час. До того ж настінні годинники Atmosphera - це оригінальний і функціональний елемент декору вашого будинку. А лаконічний і стильний дизайн дозволить повісити цей годинник навіть в вашому кабінеті або офісі.


В Україні помітили рідкісний лімузин Volvo в дуже несподіваному місці (Відео) – MMR — Motor Media Review\nЧасом дуже рідкісні і навіть колекційні авто зустрічаються в несподіваних місцях і виконують невластиві їм ролі. Цей лімузин Volvo 940 topgir.com.ua зняли в Броварах, причому експлуатують його в якості комерційного авто.\nПодовжений лімузин Вольво використовують для перевезення продуктів, які продають на ринку. Ну а що? Машина велика, містка, в неї влізе багато мішків з макаронами і гречкою. Хоча в цьому випадку машину задіяли для доставки кондитерських виробів і солодощів на місцевий ринок.\nХоча при бажанні можна перевозити і велику сім’ю, адже автомобіль восьмимістний. Свого часу такі лімузини Вольво випускало дрібними серіями шведське ательє Nilson. Їх пропонували в версіях на чотири і шість дверей. Відомо, що саме цей автомобіль оснащений 2,0-літровим бензиновим двигуном.


Небезпечна дієта - Саморазвитие и личностный рост\nДо дієт можна ставитися по-різному . Одні абсолютно байдужі до них або ставляться негативно. Інші є запеклими фанатами всіляких дієт, перетворюючи бажання худнути в якусь «ідея фікс».\nМода на різні дієти існувала завжди, їх рекламують і зірки, і натовпу просто бажаючих схуднути. Дієта-це добре, але є дієти, які можуть принести великі неприємності. До дієт потрібно ставитися з точки зору здорового глузду, звертаючи увагу на безпеку для здоров’я і обгрунтовану ефективність. Деякі з дієт настільки небезпечні що, навіть маючи величезне бажання схуднути, такі дієти краще ніколи не застосовувати. Шкода, яка може бути завдана вашому здоров’ю, перекреслить всю радість від втрачених кілограмів .\nНебезпечна дієта. Дієта за допомогою «черв’ячка».\nЗ’явилася ця дієта ще на початку минулого століття, але і нашому столітті триває її поширення. Дієта ця занадто радикальна і полягає в тому, що ви приймаєте таблетки, в яких містяться яйця глистів . Власне вам не потрібно нічого робити. Ви п’єте ці капсули, у вас в шлунку виростають глисти, які поїдають їжу господаря і заодно і клітини слизової оболонки. Розмножуючись, вони виділяють шкідливі речовини і отруюють ваш організм, наслідок чого можуть бути всілякі алергії. Поки відбуваються ці процеси, ви дійсно худнете. Коли ваша вага досягне бажаного, вам потрібно випити іншу таблетку — ліки від самого паразита. Такий метод — не є дієтою. Ви просто добровільно заражаєтеся паразитами, і наслідки цього для вашого здоров’я можуть бути непередбачувані. Всі міжнародні організації давно заборонили застосування капсул з глистами, проте вони поширюються підпільно. Найцікавіше те, що коли ви вирішите позбутися від паразита, друга таблетка не завжди спрацьовує і паразит залишається далі жити в вашому організмі. І позбутися його іноді можна тільки шляхом хірургічного втручання.\nНебезпечна дієта. Дієти Аткінса і Кімкінса.\nНебезпечна дієта. Дієта з хоріонічним гонадотропним гормоном\nНебезпечна дієта. Доктора Чугай і його сітка.\nВсі ці методи допомагають досягти ефекту на коротко тривалий час. Всі вони грунтуються на тому, щоб процес харчування був якомога більш болючим і дискомфортним. Ризик від застосування цих методів настільки величезний для здоров’я, що він не коштує тих пари кілограмів, від яких вам вдасться позбутися.\nСаме тому, в Smart Fitness Academy , ми розробили семінар-практикум — «Дієтологія для фітнес тренера». Він дасть Вам можливість ознайомитися з принципами розрахунку калорійності їжі і правилами підбору схеми харчування відповідно до індивідуальних особливостей і запитів клієнта без шкідливих наслідків для здоров`я.\nМи з задоволенням поділимося знаннями з теорії та практики на семінарах з дієтології та іньшому навчанні ( Smart Fitness Academy ), забеспечим якісне консультування, суправодження і будемо сприяти успішному зростанню Ваших фітнес клубів.\nВпевненно крокуй до успішної кар’єри з лідером!\nУ Києві: +38(067)-249-30-60, +38(093)-115-70-21;\nУ Львові: +38(063)-740-12-44;\nВ Маріуполі: +38(067)-116-14-89;\nВ Одесі:+38 (063) 158 48 15.