Платогрил - Инструкция, Применение, Дозировка, Показания, Противопоказания, Аналоги, Состав, Побочные действия, Производитель, Отзывы\nПлатогріл® призначати по 75 мг 1 раз на добу, незалежно від прийому їжі.\nДля хворих із гострим коронарним синдромом без підйому сегмента ST (нестабільна стенокардія або інфаркт міокарда без зубця Q на ЕКГ) лікування клопідогрелем слід розпочинати з одноразової навантажувальної дози 300 мг, а потім продовжувати дозою 75 мг 1 раз на добу (з ацетилсаліциловою кислотою (АСК) у дозі 75-325 мг на добу). Оскільки застосування більш високих доз АСК підвищує ризик кровотечі, рекомендується не перевищувати дозу ацетилсаліцилової кислоти 100 мг. Оптимальна тривалість лікування формально не встановлена. Існують опубліковані дані про користь застосування препарату до 12 місяців (максимальний ефект спостерігався через 3 місяці лікування).\nЗ боку імунної системи: сироваткова хвороба, анафілактоїдні реакції, перехресна гіперчутливість поміж тієнопіридинів (таких як тиклопідин, прасугрель) .\nЗ боку шкіри та підшкірної клітковини: підшкірний крововилив, висипання, свербіж, внутрішньо-шкірні крововиливи (пурпура), бульозний дерматит (токсичний епідермальний некроліз, синдром Стівенса-Джонсона, мультиформна еритема), ангіоневротичний набряк, еритематозне висипання, кропив’янка, медикаментозний синдром гіперчутливості, медикаментозний висип з еозинофілією та системними проявами (DRESS синдром), екзема, плескатий лишай.\nПероральні антикоагулянти. Одночасне застосування клопідогрелю з пероральними антикоагулянтами не рекомендується, оскільки така комбінація може посилити інтенсивність кровотечі . Хоча застосування клопідогрелю у дозі 75 мг на добу не змінює фармакокінетичний профіль S-варфарину або міжнародне нормалізоване співвідношення (МНС) у пацієнтів, які впродовж тривалого часу отримують лікування варфарином, одночасне застосування клопідогрелю та варфарину збільшує ризик кровотечі через існування незалежного впливу на гемостаз.\nІнгібітори глікопротеїнових рецепторів ІІb/IIІа. Клопідогрель слід з обережністю призна-чати пацієнтам, які отримують інгібітори глікопротеїнових рецепторів ІІb/IIІа .\nАцетилсаліцилова кислота (АСК). Ацетилсаліцилова кислота не змінює інгібіторної дії клопідогрелю на АДФ-індуковану агрегацію тромбоцитів, але клопідогрель посилює дію АСК на агрегацію тромбоцитів, індуковану колагеном. Проте одночасне застосування 500 мг АСК 2 рази на добу протягом одного дня не спричиняло значущого збільшення часу кровотечі, подовженого внаслідок прийому клопідогрелю. Оскільки можлива фармако-динамічна взаємодія між клопідогрелем та ацетилсаліциловою кислотою з підвищенням ризику кровотечі, одночасне застосування цих препаратів потребує обережності .\nТромболітичні засоби. Частота розвитку клінічно значущих кровотеч у хворих з інфарктом міокарда при одночасному застосуванні клопідогрелю, фібриноспецифічних або фібринонеспецифічних тромболітичних агентів та гепарину була аналогічною тій, що спостерігалася при одночасному застосуванні тромболітичних препаратів та гепарину з АСК .\nНестероїдні протизапальні препарати (НПЗП). Одночасне застосування клопідогрелю та напроксену збільшувало кількість прихованих шлунково-кишкових кровотеч. Невідомо, чи зростає ризик шлунково-кишкових кровотеч при застосуванні клопідогрелю з усіма НПЗП. Тому необхідна обережність при одночасному застосуванні НПЗП, зокрема інігібіторів ЦОГ-2, з клопідогрелем .\nОдночасне застосування інших препаратів. Оскільки клопідогрель перетворюється у свій активний метаболіт частково під дією CYP2C19, то застосування препаратів, які знижують активність цього ферменту, найімовірніше, призведе до зниження концентрації активного метаболіту клопідогрелю у плазмі крові. Клінічне значення цієї взаємодії не з’ясоване. Тому як запобіжний захід слід уникати одночасного застосування сильних та помірних інгібіторів CYP2C19 .\nХоча докази свідчать про те, що ступінь пригнічення активності CYP2C19 під дією різних препаратів, що належать до класу інгібіторів протонної помпи, не є однаковим, клінічні дослідження вказують на існування взаємодії практично з усіма представниками цього класу. Тому слід уникати одночасного застосування інгібіторів протонної помпи, за винятком випадків, коли це є абсолютно необхідним. Як запобіжний захід не слід одночасно з клопідогрелем застосовувати омепразол або езомепразол.\nМеханізм дії. Клопідогрель селективно пригнічує зв’язування аденозиндифосфату (АДФ) з рецептором на поверхні тромбоцита та подальшу активацію комплексу GPIIb/IIIa під дією АДФ і таким чином пригнічує агрегацію тромбоцитів. Для утворення активної інгібіції агрегації тромбоцитів необхідна біотрансформація клопідогрелю. Клопідогрель також пригнічує агрегацію тромбоцитів, індуковану іншими агоністами, шляхом блокування підвищення активності тромбоцитів вивільненим АДФ. Клопідогрель необоротно модифікує АДФ-рецептори тромбоцитів. Отже, тромбоцити, що увійшли у взаємодію з клопідогрелем, змінюються до кінця їх життєвого циклу. Нормальна функція тромбоцитів відновлюється зі швидкістю, що відповідає швидкості оновлення тромбоцитів. Фармакодинамічні ефекти. З першого дня застосування у повторних добових дозах 75 мг препарату виявляється суттєве уповільнення АДФ-індукованої агрегації тромбоцитів. Ця дія прогресивно посилюється і стабілізується між 3 і 7 днями. При стабільному стані середній рівень пригнічення агрегації під дією добової дози 75 мг становить від 40 % до 60 %. Агрегація тромбоцитів і тривалість кровотечі повертаються до початкового рівня у середньому через 5 днів після припинення лікування.\nВсмоктування. Після перорального прийому разової та багаторазових доз 75 мг на добу клопідогрель швидко всмоктується. Середні пікові концентрації у плазмі незміненого клопідогрелю (близько 2,2-2,5 нг/мл після однократної дози 75 мг перорально) досягалися приблизно через 45 хв після прийому дози. Абсорбція становить не менше 50 % за даними екскреції метаболітів клопідогрелю із сечею. Розподіл. Клопідогрель та основний (неактивний) метаболіт, що циркулює в крові, in vitro оборотно зв’язуються з білками плазми людини (98 % і 94 % відповідно). Цей зв’язок залишається ненасичуваним in vitro у межах широкого діапазону концентрацій. Метаболізм. Клопідогрель екстенсивно метаболізується у печінці. In vitro та in vivo існує два основних шляхи його метаболізму: один відбувається з участю естераз та призводить до гідролізу з утворенням неактивного похідного карбонової кислоти (яке становить 85 % від усіх метаболітів, що циркулюють у плазмі), а до іншого залучені ферменти системи цитохрому P450. Спочатку клопідогрель перетворюється на проміжний метаболіт 2-оксо-клопідогрель. У результаті подальшого метаболізму 2-оксо-клопідогрелю утворюється тіолове похідне – активний метаболіт. In vitro цей метаболічний шлях опосередкований ферментами CYP3A4, CYP2C19, CYP1A2 та CYP2B6. Активний метаболіт клопідогрелю (тіолове похідне), який був виділений in vitro, швидко та незворотно зв’язується з рецепторами на тромбоцитах, тим самим перешкоджаючи агрегації тромбоцитів. Виведення. Через 120 годин після прийому внутрішньо міченого 14C-клопідогрелю у людини приблизно 50 % мітки виводилося із сечею і близько 46 % – із калом. Після перорального прийому разової дози 75 мг період напіввиведення клопідогрелю становить близько 6 годин. Період напіввиведення основного (неактивного) метаболіта, що циркулює в крові, становить 8 годин після однократного і багатократного застосування препарату.\nтаблетки, вкриті оболонкою рожевого кольору, круглої форми, двоопуклі та гладенькі з обох боків.\nАлергічні перехресні взаємодії. Слід перевірити наявність в анамнезі пацієнта гіперчутливості до інших тієнопіридинів (таких як тиклопідин, прасугрель), тому що надходили повідомлення про перехресну алергію поміж тієнопіридинів .\nПлатогріл® містить олію рицинову гідрогенізовану, яка може спричиняти розлад шлунка та діарею.\nНевідомо, чи екскретується клопідогрель у грудне молоко. У дослідженнях на тваринах було показано, що він екскретується в грудне молоко, тому під час лікування препаратом Платогріл® годування груддю слід припинити.\nПо 14 таблеток у блістері; по 2 або по 4 або по 6 блістерів у картонній упаковці.


Митрополиче служіння напередодні неділі 25-ї після П'ятидесятниці. Всенічне бдіння в Покровському кафедральному соборі † Львівсько-Сокальська єпархія Православної Церкви України Митрополиче служіння напередодні неділі 25-ї після П'ятидесятниці. Всенічне бдіння в Покровському кафедральному соборі † Львівсько-Сокальська єпархія Православної Церкви України\nМитрополиче служіння напередодні неділі 25-ї після П'ятидесятниці. Всенічне бдіння в Покровському кафедральному соборі\n28 листопада, напередодні неділі 25-ої після П'ятидесятниці, Високопреосвященний митрополит Львівський і Сокальський Димитрій, звершив всенічне бдіння в кафедральному соборі Покрова Пресвятої Богородиці м. Львова\nХітів всього: 12668433


Мініпанкейки з авокадо та ікрою: проста закуска від Євгена Клопотенка\nГоловна/ Святкові страви/ Холодні закуски/ Закуски/Проста і смачна закуска: мініпанкейки з авокадо та ікрою\nПроста і смачна закуска: мініпанкейки з авокадо та ікрою\nМлинці із різноманітними начинками ми готуємо доволі часто. Чудово, що начинкою може бути будь-який продукт до смаку: і просто мед або сметана, і крем-сир з якимось доповненням, і фрукти та овочі, і гриби або м’ясо. На сніданок я часто готую панкейки із карамельним соусом. Ось і подумав, чому б не зробити до них солону начинку. Тому сьогодні я хочу розповісти рецепт панкейків із начинкою з авокадо та червоної ікри. Панкейки я зробив маленькими, тому цю страву можна подавати у якості закуски.\nЯ приготував пасту з авокадо, змішавши м’якоть із напівзвареними яйцями, соком лимона та сіллю з перцем. Головна умова – це вибрати стигле авокадо. Якщо ж виберете затвердий плід, приготувати з нього пасту не вийде. Є кілька способів, як дозріти авокадо. Можна покласти плід у герметичний пакет разом із яблуком чи бананом, аби всередину не потрапляло повітря, та залишити за кімнатної температури. За таких умов авокадо дозріє приблизно за тиждень. Інший спосіб – розрізати авокадо, видалити кісточку та викласти м’якоть у мисочку. Потім накрити плівкою та поставити до мікрохвильовки на 30 секунд. Хоч авокадо так розм’якшиться дуже швидко, але може мати специфічний посмак, а також стане темного кольору.\nЗ чим можна подавати панкейки?\nПанкейки чудові тим, що їх, як і млинці, можна подавати абсолютно із будь-якими начинками. Якщо за начинку взяти не солодкі інгредієнти, то можна зробити кілька варіантів чудових закусок.\nРиба та крем-сир. Просто змастіть панкейки крем-сиром та викладіть зверху слайси червоної риби. Можна додати кубики свіжого огірка.\nПаштет з курячої печінки. Обсмажте на пательні з вершковим маслом дрібно порубану цибулину із зубчиком часнику, додайте 400-500 г курячої печінки та смажте до коричневого кольору. Влийте 70 мл коньяку і випаровуйте його кілька хвилин. Далі перебийте печінку із 120-150 г крем-сиру та викладіть на панкейки, прикрасьте зеленню до смаку.\nПаштет із сардин. Викладіть на паперовий рушник 150 г консервованих сардин, аби позбавитися від зайвої олії. Змішайте рибу у мисці зі 150 г розм’якшеного вершкового масла, посіченою петрушкою, цедрою половини лимона та 1 ст. л. соку, сіллю та перцем до смаку. Можна змішати все виделкою чи за допомогою блендера.\nОвочі. Обсмажте чи запечіть будь-які овочі до смаку, подрібніть та заправте невеликою кількістю олії. Можна використати і сирі овочі, натерті на тертку та змішані із подрібненими горіхами та заправлені соком цитрусових.\nЧим корисна ікра Аляски?\nЧервона ікра має величезну кількість корисних властивостей. Вона містить легко засвоювані білки, жири та цінні мінеральні речовини, у тому числі фосфор, кальцій та калій. Це джерело вітаміну А, D, фолієвої кислоти та вітамінів групи В, полінасичених жирних кислот Омега-3. У ікрі більше корисних речовин, ніж у самій рибі, тому можна із впевненістю сказати, що це концентрат всього найкращого, що може отримати наш організм з морепродуктів. Прибережні води Аляски – екологічно чистий регіон, де лосось живе в умовах дикої природи, живлячись планктоном та більш мілкою рибою, тому і ікра Аляски є високоякісною та корисною. Лососева ікра – це збірне поняття, адже до родини лососевих входять кілька видів риб: горбуша, кета, кіжуч, нерка та чавича. Скуштуйте ікру всіх цих риб та оберіть найсмачнішу для вас.\nЯк приготувати панкейки з авокадо та ікрою\nПроста і смачна закуска: мініпанкейки з авокадо та ікрою: Покроковий рецепт\nПідготуйте всі інгредієнти для приготування мініпанкейків з пастою із авокадо і червоною ікрою. Всі інгредієнти мають бути кімнатної температури, тому дістаньте їх з холодильника заздалегідь. Зверніть увагу на те, чи стигле авокадо ви вибрали. Якщо воно буде затвердим, зробити з нього смачну однорідну пасту буде неможливо. В такому разі складіть авокадо у герметичний пакет разом із бананом чи яблуком приблизно на тиждень.\nВилийте у миску 250 мл молока і додайте 1 ст. л. соку лимона, обережно перемішайте і залиште на 10 хвилин. Це потрібно для того, аби молоко почало згортатися та з’явилися пластівці, як у сирі. Завдяки цьому панкейки будуть надзвичайно ніжними.\nВ іншу миску вбийте 1 яйце та всипте 1 ст. л. цукру. Додайте 1/3 ч. л. солі та збивайте віничком до об’єднання.\nВлийте у миску зі збитими яйцями 1 ст. л. олії і молоко з лимонним соком.\nДодайте 165 г борошна, ½ ч. л. соди і ½ ч. л. розпушувача.\nРетельно перемішайте за допомогою віничка, доки не отримаєте однорідне тісто.\nВикладайте по 1 ст. л. тіста на суху розігріту пательню та смажте до прояви невеличких пухирців. Смажити треба обов’язково на сухій пательні, без олії чи масла.\nОбережно перевертайте панкейки та смажте з іншого боку ще приблизно хвилину.\nЗробіть пасту з авокадо. Для цього очистьте 2 стиглих авокадо, видаліть кісточку і викладіть у миску. Розітріть виделкою до однорідності.\nЗакип’ятіть у каструлі воду та варіть 4 яйця протягом 3 хвилин, всередині яйця мають залишитися напівсирими. Очистьте яйця та викладіть у миску до авокадо, додайте 2 ст. л. соку лимона, сіль та перець до смаку. Ще раз добре розітріть виделкою.\nНа готові мініпанкейки викладайте пасту з авокадо та червону ікру. За бажання прикрасьте зеленню кропу.


Маніпуляція: Українці бажають святкувати День Захисника і 23 лютого, і 14 жовтня | StopFake\nМаніпуляція: Українці бажають святкувати День Захисника і 23 лютого, і 14 жовтня\n9 жовтня дослідницька група «Рейтинг» оприлюднила результати власного соцопитування, приуроченого до святкування Дня Захисника України.\nОднак деякі російські та проросійські ЗМІ маніпулятивно подали дані опитування, спотворивши інформацію. Наприклад, видання Украина.ру, Рамблер і Times.com.ua опублікували новину під заголовком «Українці хочуть святкувати День захисника і 23 лютого, і 14 жовтня», де в перших двох абзацах була подана цілком коректна інформація про те, що «62% опитаних підтримують ідею встановлення державного свята Дня захисника України 14 жовтня (25% – не підтримують). Водночас половина (51%) висловлюються проти скасування святкування Дня захисника Вітчизни 23 лютого (у 2017 році таких було трохи більше – 56%)».\nСкріншот сайту Рамблер.ру\nСкріншот сайту Times.com.ua\nПроте на цьому правдива інформація закінчується і починається маніпуляція громадською думкою. У тексті з’являється невідомий «експерт» Юрій Ткачук, який коментує результати опитування «Рейтингу». У самій новині не вказується посада Юрія Ткачука, а також не пояснюється, чому він є експертом саме з цього питання.\nПроте зазначений «експерт» у своєму коментарі суперечить тому, про що пишуть соціологи.\nСкріншот сайту СГ «Рейтинг»\n«Експерт» Ткачук стверджує: «… постмайданні свята традиційно підтримують жителі сіл, провінції, водночас думка більш культурних та освічених міських жителів, представників промислових регіонів, нікого не цікавить».\nУ тексті дослідження нічого не сказано про «більш культурних жителів промислових регіонів». Стосовно ж рівня освіти, соціологи групи «Рейтинг» зазначають таке:\n«Прихильників ідеї встановлення Дня Захисника України на Покрову більше серед більш забезпечених, осіб з вищим рівнем освіти та жителів сіл».\nНа підтвердження цього інша соціологічна група КМІС в лютому 2017 повідомляла, що «День захисника України є більш популярним серед людей з вищою освітою (13%) і менше – серед людей з початковою освітою (3%)».\nДалі невідомий «експерт» Юрій Ткачук розповідає про невикорінюваність радянських традицій: «радянські традиції декомунізаторам і за 5 років не вдалося викорінити». Однак в тому ж дослідженні «Рейтингу» зазначено, що в 2017 супротивників скасування святкування Дня захисника Вітчизни 23 лютого було більше, ніж у цьому році. Та й відповіді на інші питання в рамках цього дослідження вказують на таку ж тенденцію. Крім того, якщо поглянути на тенденцію соцопитувань на тему, чи шкодують українці за розпадом Радянського Союзу в 1991 році, то відповіді від 2013 року і від 2018 суттєво відрізняються. Та ж соціологічна група «Рейтинг» у 2013 році повідомляла, що 41% опитаних українців жалкували про розвал СРСР (не шкодували тоді – 44%), у 2018 році «Рейтинг» нарахував уже лише 30% тих українців, хто жалкує, в той час як 55% не відчувають ностальгії за СРСР. Тому говорити про неефективність декомунізації або про те, що за 5 років не вдалося викорінити радянські традиції – явна маніпуляція.\nБезпідставно «експерт» Украина.ру заявляє, що «молодь не вважає день козацтва та день захисника важливим державним святом». На противагу йому, дані соцопитування КМІС у 2017 році говорять про абсолютно протилежну тенденцію: «… молодь більш прихильно ставиться до Дня Незалежності, Дня захисника України, Дня Конституції, ніж інші вікові групи, що додає оптимізму в оцінці нашого майбутнього».\nУ тій же цитаті «експерт» додає, що нібито багато українців ухиляються від призову і служби в АТО. Тим самим він суперечить даним дослідження «Рейтингу». Згідно з результатами опитування, 52% опитаних висловили готовність у випадку виникнення відповідної загрози відстоювати територіальну цілісність України зі зброєю в руках (у 2012 серед опитаних лише 33% висловили таку готовність).\nУкраина.ру пише, що «мешканці обласних центрів і промислових регіонів залишаються прихильниками радянських традицій», однак такого дослідники «Рейтингу» не заявляли. Так само як і не заявляли про «пролетаріат і середній клас», які нібито не підтримують дату 14 жовтня.\nМатематичні підрахунки у журналістів Украина.ру також хибні. Вони пишуть: «ще цікавішим є те, що серед прихильників ідеї встановлення 14 жовтня Днем Захисника України 42% не підтримують скасування святкування радянського свята 23 лютого. Іншими словами, майже половина українців хоче шанувати і радянські, і нові свята». Однак це очевидна маніпуляція цифрами, адже йдеться про 42% не від усіх опитаних, а про 42% від 62%, які підтримують День захисника України на День Покрови, тобто зовсім не «майже половина українців», а близько чверті від усіх опитаних.\nЦитуючи дані соцопитування до Дня захисника України, пропагандисти «забули» згадати й інші питання того ж таки дослідження: що 52% опитаних висловили готовність у випадку виникнення відповідної загрози відстоювати територіальну цілісність України зі зброєю в руках; 45% опитаних підтримують ідею визнання ОУН-УПА учасниками боротьби за державну Незалежність України; 56% респондентів позитивно ставляться до ідеї примирення воїнів Радянської армії та ОУН-УПА.\nНагадаємо, що День захисника України 14 жовтня є державним святом і вихідним днем з 2015 року.


КОНТРАКТИ. Львівський автобусний завод має надати комбінату “Криворіжсталь” 15 автобусів, зокрема й туристичних, загальною вартістю 3 млн. гривень, згідно з контрактом, – повідомляє агентство “Інтерфакс-Україна”. Завдяки цьому контракту продовжено співпрацю, розпочату минулого року, коли на комбінат подали 20 “ЛАЗів”.\nСВЯТКУВАННЯ. Як повідомила завідувач відділу мистецтв та організації дозвілля департаменту гуманітарної та соціальної політики міськвиконкому Євстахія Шимчук, до Великодня підготовлено кілька культурно-мистецьких заходів. У музеї етнографії відкрито виставку Великодньої писанки. Така ж виставка відбуватиметься в Палаці мистецтв. У Великодню неділю на проспекті Свободи львів’яни зможуть послухати мелодії у виконанні оркестру штабу Західного оперативного командування. Біля пам’ятника Шевченкові виступить дитячий колектив “Писанка”, про свою участь заявив також колектив “Джерельце”. До цього, можливо, долучаться і колективи народних домів із Погулянки. До святкувань залучено також Музей архітектури та побуту – біля церкви на галявині молодь водитиме гаївки. Протягом святкових днів у звиклому режимі працюватимуть театри. А в органному залі відбудеться святковий концерт.\nНАПАД. Учора до Червоноградського міськвідділу міліції звернувся священик місцевої церкви святого Володимира, який повідомив, що на його квартиру по вулиці Набережній було вчинено напад. Інцидент стався за його відсутності, у квартирі були лише доньки потерпілого – 16-річна школярка та\n20-річна медсестра. Як розповів заступник начальника місквідділу Ігор Карапата, за свідченням священика, о 8.45 до квартири хтось задзвонив. Одна із доньок відчинила двері, і до помешкання увірвалися п’ятеро молодиків у масках, двоє з яких були озброєні ножами. Погрожуючи розправою, спочатку вони намагалися зв’язати сестер. Ті, зважаючи на тиск, показали, де зберігаються гроші й коштовності. Загалом зловмисники забрали\n292 гривні, 270 німецьких марок, ювелірні вироби. Ведеться розслідування справи.\nІНЦИДЕНТ. Вагон, наповнений металевою стружкою, який виходив із машинобудівного заводу, зійшов із рейок на дільниці головної дороги в напрямку залізничного вокзалу міста Дрогобича. Про це повідомив центр громадських зв’язків УМВСУ у Львівській області. Причиною сходження вагону з рейок є гнилі шпали на залізничному полотні. До жертв та затримки руху аварія не призвела.\nТРАНСПОРТ. Цього тижня в районі туберкульозної лікарні було знято близько 180 метрів тролейбусного кабелю. Як повідомив начальник служби руху “Електротрансу” Олег Білокурий, комунальне підприємство зазнало збитків на 400 тисяч гривень. Тоді як злодії нажилися на якусь сотню гривень. Наразі рух 16-го тролейбусу відновлено. І родичі похованих на Сихівському кладовищі зможуть упорядкувати на свята могили. Але керівництво “Львівелектротрансу” вирішило, якщо знову тут трапиться крадіжка, не відновлювати наступного разу кабелю і скоротити маршрут цього тролейбусу.\nУВАГА! У зв’язку з тим, що журналісти та розповсюджувачі газет разом зі всіма християнами вшановуватимуть свято Воскресіння Господнього, графік виходу газети дещо зміниться. Наступні номери “Поступу” читайте в суботу, 14 квітня, та в середу, 18 квітня.


Смаколики для вуханів – Вільне життя\nВільне життя | Домашня газета | Поради | Різне | Смаколики для вуханів\nСмаколики для вуханів\nУ серпні починають заготовляти коренеплоди для годування кролів. Потрібно подбати, щоб вони були в раціоні харчування тварин з початку осені і до наступного літа.\nНайпопулярніший коренеплід у вуханів — морква. Для її зберігання треба мати хороший підвал. Кролі з великим задоволенням їдять і свіжу, і квашену, і солену моркву.\nДля засолювання коренеплоди ретельно миють, складають у чисті бочки і заливають 4—5%-м розчином солі. Зверху кладуть кружок без гніту. У такому сольовому розчині морква добре зберігається до червня наступного року. Особливо вона корисна при відгодівлі дорослого молодняку восени і самок з малюками навесні. Давати її слід подрібненою у складі мішанок. Можна приготувати комбінований силос, де морква ще краще зберігає свої кормові якості. Цілі коренеплоди перекладають між шарами січеної посоленої капусти і заквашують.\nДуже люблять кролі капусту. Добре підходить для заготівлі кольрабі. Вона високоврожайна, соковита (одна з найсоковитіших кормових культур), добре перетравлюється тваринами. У ній багато всіляких вітамінів та мікроелементів. Вухані найбільше полюбляють її свіжою. Цю капусту можна довго зберігати в підвалі або приготувати з неї хороший силос.\nМожна заготовляти брукву і турнепс. Кролі охоче їдять і листя, і коренеплоди. За поживністю і кормовими якостями вони дуже близькі до буряка. Із цих овочів виходить теж чудовий комбінований силос.\nПопулярним у кролівників коренеплодом є також кормові буряки. Можна використовувати для годування тварин і цукровий буряк, але його бажано змішувати з іншими коренеплодами або овочами, щоб знизити великий вміст цукрів.\nКрім коренеплодів, заготовляють гарбузи, кабачки і кормові кавуни. Це корисні соковиті корми, багаті на вітаміни, вони вирізняються поживністю, легко перетравлюються. Дають їх як свіжим (кабачки краще недозрілими), так і в складі силосу із кукурудзи. Цінність гарбузів і кавунів у тому, що вони довго зберігаються свіжими.\nА КАЖУТЬ, ЩО НІЧОГО НЕ МІНЯЄТЬСЯ… Сорок українських фільмів виходять на вітчизняні екрани цього року. З жовтня телесеріали і прямі ефіри на ТБ на 75% мають бути українськомовними. Про це повідомила голова комітету Верховної Ради з питань свободи слова та інформаційної політики Вікторія Сюмар. За її словами, ніколи раніше такого обсягу українськомовного продукту в ефірі […]


«Все життя мріяла про золото» : дзюдоїстка Білодід пояснила свої сл... - УНІАН\n19:29 , 24 липня 2021\n«Все життя мріяла про золото» : дзюдоїстка Білодід пояснила свої сльози після поєдинку за бронзу.\nУкраїнська дзюдоїстка Дар'я Білодід розповіла, чому розплакалася після того, як виграла бронзову медаль на Олімпіаді в Токіо.\nСлова Білодід наводить "Суспільне".\n"Бронза - це нагорода не на вагу золота. Сльози означають, що я все своє дитинство і життя я мріяла про золото. Але краще бути з бронзовою медаллю, ніж без медалі", - підкреслила Білодід.\nВона зазначила, що не знає, чому програла в півфінальній сутичці проти японки:\n"Не знаю, чому так сталося. Я була добре готова - як фізично, так і морально. Вважаю, вся сутичка з Тонакі йшла добре, я домінувала, але в якийсь момент... Не знаю, чому, я ще не переглядала, ми з батьками переглянемо і зрозуміємо, що сталося".\nЧитайте також Перша медаль України на Олімпіаді-2020: відбулася церемонія нагородження (фото)\nБілодід сказала, що відпочине місяць, після чого відновить тренування і буде сподіватися виграти золоту медаль на Олімпіаді в Парижі:\n"До Парижа ще дуже багато часу, але, звичайно, моя дитяча мрія - золото Олімпійських ігор. І я буду намагатися, щоб ця мрія здійснилася".\nБронзова медаль Білодід: факти\nДар'я Білодід принесла Україні першу медаль на Олімпіаді в Токіо.\nДля 20-річної Білодід, яка вже ставала чемпіонкою світу та Європи, це перша в кар'єрі медаль Олімпійських ігор.\nДля України це перша з 2008 року медаль Олімпійських ігор у дзюдо.\nЗеленський знову збирає «слуг» на навчання у Трускавці – ЗМІ. Вартість долара в наступному році може істотно зрости - прогноз. ЗМІ назвали космічну суму, яку Джошуа заробить за бій з Усиком. Стівену Кінгу – 74: найкращі фільми за книгами «короля жахів». Пермський стрілець Бекмансуров – продукт агресивної мілітаризації Росії.


Вночі 2 грудня військові медики врятували життя немовляті в селі Кам'янка, що за 30 кілометрів від Волновахи. Новонародженого з тривожними симптомами транспортували з прифронтового села до Волновахи, де йому змогли надати необхідну допомогу.\nПро випадок Волноваха.City розповів начальник групи військово-цивільного співробітництва міста Волноваха Роман Євенок. Вночі немовляті на першому місяці життя стало зле, піднялася висока температура. Батьки опівночі зателефонували фельдшеру з сусіднього села Мирне, але той з якихось причин не зміг приїхати на виклик. Тоді батьки звернулися до військових.\n“Ніхто не знав, що медичної допомоги потребує немовля. Знали, що то дитина і їй погано. Вночі знайшли машину. Військові лікарі Першого добровольчого медичного шпиталю виїхали до дитини. По приїзді з’ясувалося, що малечі всього 20 днів, військові одразу її доставили в Волноваську центральну районну лікарню”, - пояснив офіцер.\nЗа словами головного лікаря ЦРЛ Віктора Саранова, волноваські лікарі вже стабілізували стан дитини. Немовля разом з матір’ю наразі перебуває під наглядом фахівців в дитячому відділенні. Зараз його життю нічого не загрожує.\nЧитайте також: У Волноваському районі маршрутка врізалася в дерево, є травмовані\nЧитайте також: Волноваські школярі написали листа на підтримку ВІЛ-позитивних людей\nнемовля Волноваха Каменка


У Глухові депутати таємним голосуванням позбавили мера і секретаря міськради повноважень | The Sumy Post Новини\nУ Глухові депутати таємним голосуванням позбавили мера і секретаря міськради повноважень\nПолітика | 18:48, 25.03.2020\nСьогодні, 25 березня, на позачерговій сесії Глухівської міської ради планувалось розглянути питання про дострокове припинення повноважень міського голови і секретаря міської ради.\nПро це йдеться у повідомленні Глухів.INFO.\nОднак, порядок денний був змінений секретарем Оленою Демішевою. За торованим сценарієм чиновниця не взяла до уваги пропозиції депутатів, а відразу перейшла до голосування, щоб затвердити свій порядок денний з внесеними корективами. Однак, процес поіменного голосування був приречений на провал – Олена Миколаївна самостійно, не дочекавшись відповіді депутатів приймала рішення за них. А після, як і на останньому пленарному засіданні, оголосила про закриття сесії через незатверджений порядок денний.\nАле засідання продовжилось. Рішення про дострокове припинення повноважень мера і секретаря Глухівської міськради Олени Демішевої все ж винесли на розгляд сесії. В ході розгляду цього питання у відповідності з нормами діючого регламенту, депутатами міської ради було прийняте рішення про проведення таємного голосування.\nПідготовка до прийняття рішення по Мішелю Терещенко і Олені Демишевої зайняла близько години. Щодо складу рахункової комісії розбіжностей не було.\nВарто відзначити, що мера Глухова Мішеля Терещенко не було в місті, на сесію він не з’явився.\nПісля технічної перерви безпосередньо до голосування депутати приступили опівдень. Свою позицію вони виражали у форматі таємного голосування, яке пройшло в два етапи. Народні обранці заповнювали виданий бюлетень і вкидали його до опечатаної урни. Результати оголосила голова рахункової комісії Алла Рябуха. Вона повідомила, що за дострокове припинення повноважень міського голови і секретаря міської ради проголосували 18 депутатів. Зіпсованих бюлетенів не було, як і голосів “проти”. Таким чином, рішення про зміщення Мішеля Терещенко і Олени Демишовою було прийнято одноголосно.\nВідзначимо, що сама секретар у залі засідань Глухівської міськради на момент процедури голосування не була присутня. На сторінці мерії у фейсбук вона вже прокоментувала це рішення.\n“Вони скористалися тим, що зараз немає міського голови на місці, але він знаходиться в Україні і може виконувати свої повноваження дистанційно. Є я на місці, я також виконую завжди роботу. Порушень органів місцевого самоврядування станом на зараз не виявлено. Все працює згідно норм законодавства. Бурлаці потрібно крісло мера. Йому не йметься, хочеться повернутися до влади. Він не розуміє, що його глухівчани вже точно бачити не хочуть. Саме зараз вони проводять зібрання. Вони називають це сесією. Але це вже не сесія, оскільки офіційна сесія була закритою. а все інше, що йде після закриття – це вже зібрання. А зібрання в період коронавірусу більше десяти осіб заборонені Кабінетом Міністрів. О 10 годині почалася сесія, але вони знову не затвердили порядок денний. Так як порядок денний сесії не затверджений, я її закриваю. Все згідно чинного законодавства. Написані заяви в поліцію та СБУ про захоплення влади.”, – сказала Олена Демішева.\nПовноваження секретаря міської ради буде виконувати лідер фракції “Воля народу” Юрій Бурлака. Ініціатива про кандидатуру Юрія Олександровича на цю посаду поступила від депутата Анатолія Москаленка, і таємним голосуванням 18 депутатів делегували йому право виконувати обов’язки секретаря міської ради.\nПрізвища можливих кандидатів на посаду мера ні офіційно, ні кулуарно не розголошуються. Крім цього, на наступній сесії депутати планують розпустити виконавчий комітет і зняти з посад заступників мера – Інну Самоброд і Володимира Гладкого, призначених всупереч встановленому порядку.


На Тернопільщині чоловік зберігав небезпечні предмети – Терен\nвибухівка, зброя, небезпека, поліція, Терен, Тернопільщина\nТра 24, 2019, 13:38\nУ чергову частину Борщівського відділення поліції звернулися мешканці одного з сіл району. Люди повідомили, що в помешканні сусіда ймовірно зберігаються вибухонебезпечні речовини. Інформацію перевірили, господар дозволив оглянути його будинок. Під час перевірки правоохоронці вилучили гранати Ф-1 та РГД-5, та 26 надоїв різного калібру. Він каже, що знайшов усе це добро ще у квітні, коли після смерті батька прибирав у гаражі, пише Досьє 102.\nОстанній каже, що знайшов це кількома днями раніше неподалік посадки в поліетиленовому пакеті. Планував усе віднести до поліції, але не встиг. Речі вилучили й будуть направленні в експертний центр на дослідження.\nБойовий артилерійський снаряд часів Другої світової війни на присадибній ділянці. Повідомлення про небезпечну знахідку надійшло на лінію Козівського відділення поліції. На місце події виїжджали правоохоронці та вибухотехніки. Ділянка охороняється та вирішується питання про вилучення та знешкодження снаряду.


Вступ. Для своєчасної діагностики рецидиву раку щитоподібної залози (РЩЗ) після тиреоїдектомії важливо знати про стан регіональних лімфатичних вузлах.\nМатеріал і методи. Проаналізовано результати лікування 142 хворих на РЩЗ, яким проведена тиреоїдектомія у Львівському онкоцентрі за період з 2003 до 2010 р. Вік хворих складав від 23 до 79 років. З метою виявлення ураження регіональних лімфатичних вузлів в післяопераційному періоді всім хворим проводили ультразвукове дослідження (УЗД).\nРезультати. Прогресування захворювання з появою метастазів у регіональні лімфатичні вузли діагностовано у 35(24,6%) випадках, з них, у 11 − до появи клінічних проявів.\nУражені лімфовузли мали основні ехографічні прикмети метастазів: збільшення розміру і об’єму; округлу форму, нечіткий і нерівний контур; негомогенність ехоструктури з наявністю як гіпо-, так і гіперехогенних ділянок. При порівняльному аналізі отриманих даних було констатовано, що для незмінених лімфатичних вузлів характерна подовгувата форма з дещо потовщеним рівним контуром і гомогенною структурою, тоді коли при метастатичному ураженні їм притаманна округла форма, як правило, без потовщення контуру з гетерогенною структурою. Метастази більше 2 см візуалізувалися у вигляді пухлин неправильної форми з нечіткими контурами і негомогенною структурою. При наявності конгломератів лімфовузлів ехографічно визначалася компресія судин шиї і прилягаючих тканин. Деформація магістральних судин шиї (сонних артерій, внутрішньої яремної вени) у вигляді звуження просвіту вказувало на метастатичну інвазію в їх стінку.\nЗастосування допплерівських методик надавало додаткову інформацію про стан лімфатичних вузлів. Метастази раку частіше характеризувалися дифузним розподілом кровоплину з наявністю або відсутністю периферичних судин. Для незмінених лімфатичних вузлів характерним була візуалізація в структурі поодиноких судин, а при виявленні декількох судин їх розподіл, як правило, був рівномірним від воріт до периферії, тоді як при метастатичному ураженні їх розташування було хвилеподібним і хаотичним. Особливості розподілу судин в структурі лімфатичних вузлів є важливою прикметою в диференціації їх метастатичного ураження.\nНедивлячись на загальноприйняту думку, що всі зміни, які виникають у лімфовузлах шиї після оперативного лікування раку щитоподібної залози, можна характеризувати як регіональний рецидив, необхідно диференціювати його від можливої реактивної гіперплазії. Ведуче значення при вирішенні цього питання відіграють результати морфологічної верифікації. З цією метою виконувалася тонкоголкова аспіраційна біопсія лімфатичних вузлів під контролем УЗД. Підтвердження метастазування у лімфатичні вузли отримано у 68,6% (24 з 35 хворих).\nВисновки. Ультразвукове дослідження лімфатичного апарату шиї є обов’язковим у хворих на рак щитоподібної залози після тиреоїдектомії. Своєчасна діагностика ураження лімфатичних вузлів шиї один з основних факторів визначення прогнозу основого захворювання, а відповідно і адекватного лікування.


02 березня 2021 16:47 Місто\nМіська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій сьогодні, 2 березня, розглянула питання, пов'язане із забрудненням повітря коксовим заводом «Новомет» (колишній «Коксохім»).\nЯк зазначив секретар Харківської міської ради Ігор Терехов, підприємство продовжує працювати, порушуючи вимоги чинного законодавства.\n«Викиди жахливі, люди не можуть дихати. Це стосується практично всіх районів Харкова. Я часто буваю на зустрічах із городянами, і всі люди скаржаться. За статистикою, в найближчих до «Коксохіму» районах стали набагато частіше фіксуватися онкологічні захворювання. Ситуація катастрофічна. На заводі змінюються власники, керівники, які вже два роки обіцяють встановити фільтраційні установки, але віз і нині там. У міської влади немає повноважень припинити роботу підприємства. Тому сьогодні ми ухвалюємо рішення звернутися до Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій з проханням зупинити діяльність «Коксохіму», - повідомив Ігор Терехов.\nКрім того, за його словами, місто не буде продовжувати договір оренди землі з заводом, а також планує припинити його водопостачання.\n«Ми зобов'язані змусити керівництво встановити фільтри. Так, це дорого, але іншого виходу на сьогодні немає. Тільки так ми збережемо життя людей. Розумію, що це також питання робочих місць і зайнятості городян, але така безвідповідальність, з якою ми зіткнулися на заводі, просто неприпустима», - підкреслив Ігор Терехов.\nНагадаємо, на сесії Харківської міської ради, яка відбулася 24 лютого, були ухвалені звернення щодо ситуації з забрудненням повітря коксівним заводом «Новомет» до Президента України Володимира Зеленського, керівництва Верховної Ради, Державної екологічної інспекції України та Харківської обласної прокуратури.


PressReader - Den (Ukrainian): 2017-03-17 - Ліна Костенко: вітер з Iталії\nЛіна Костенко: вітер з Iталії\n19 березня українці відзначають читанням віршів та мистецькими імпрезами день народження улюбленої поетеси\nDen (Ukrainian) - 2017-03-17 - Головна Сторінка - Володимир ПАНЧЕНКО\nВоформленні обкладинки однієї з «пізніх» поетичних збірок Ліни Костенко («Мадонна Перехресть», 2012) використано фрагмент знаменитої картини італійського художника ХV ст. Філіппо Ліппі «Мадонна з немовлям та двома ангелами». Не знаю, чи то такою була несподівана асоціація самої поетеси, чи то просто вітер з Італії повіяв у напрямку Києва, коли готувалася книжка, але факт залишається фактом: юна послушниця Лукреція Бутті, в яку закохався чернецькармеліт Філіппо Ліппі, а потім відтворив її чарівний образ на полотні, стала відтепер ще й українською Мадонною Перехресть. Тією, яка терпляче благословляє «дальню й невідому» дорогу, що нею усе ще мчить-мчить-мчить охоче до ризикованих імпровізацій людство...\n■ Сентимент до Італії у Ліни Костенко з’явився, може, ще з початку 1940-х, коли її дитинство бігало стежками Труханового острова, схожого в час повеней на Венецію. Щоправда, не на кам’яну, а на дерев’яну. Коли прибувала вода, труханівський люд переселявся на горища й тераси; балкончики ставали схожими на гондоли; «усе махало крилами і веслами, і кози скубли сіно на баркасах»... Аж ось упали на ту «Київську Венецію» бомби. І Венеція почала горіти. І повінь змивала попіл...\nКазка скінчилася — почалася війна...\n■ Ліна Костенко, гадаю, могла б повторити відомі слова Лесі Укра їн ки: « Моя ду ша лю бить контрасти». Гармонія у неї пробивається «крізь тугу дисонансів»; життя людське постає в напруженому драматизмі, у плетиві гост рих мо раль них ко лі зій. « Іта - лійські» поезії підтверджують цю особливість творчого «Я» поетеси.\nІталія у поезії Ліни Костенко — то передусім мистецькі верхогір’я, витворені геніями різних часів. Її уява час од часу «викликає» постаті великих майстрів, щоб побачити в їхніх історіях сенси, що є важливими завжди і всюди.\n■ Ось Данте, якого колись прокляла і прогнала рідна Флоренція (вірш «Під вечір виходить на вулицю він» зі збірки «Над берегами вічної ріки», 1977). Минули століття, і тепер «Флоренція плаче»: у конфлікті генія і юрми історія виявилася на боці генія. Данте готовий простити рідному місту його колишню жорстокість і несправедливість, проте все ж у вірші він амбівалентний: його великодушність нагадує поблажливість, а поблажливість — погорду й навіть зловтіху... Принаймні емоція різкого докору явно домінує над жалкуванням, співчуттям чи досадою («Прославилось, рідне. Осанна тобі», — ці слова Данте стосуються рідного міста, проте прохоплюються вони у великого поета мовби крізь зуби)...\nПосоромлення ЮРМИ — характерний мотив у поезії Ліни Костенко. В цьому сенсі вона продовжує ту традицію індивідуалізму, яка в європейській літературі рубежу ХІХ—ХХ століть запанувала чи не з легкої руки Фрідріха Ніцше. В українському письмен- стві вона виразно виявила себе у творчості Ольги Кобилянської, Лесі Українки, Володимира Винниченка... Це той індивідуалізм, знаком якого є віра в силу суверенної особистості і негація натовпу з його інстинктами далеко не найвищого кшталту.\n■ Звісно, коли один поет пише про іншого, то він мимоволі, сам того, може, й не відаючи, «виговорює» чимало такого, що стосується його самого! Адже творчість — завжди сповідь автора. Тож і в гіркому досвіді Данте з вірша, про який зараз іде мова, є суто «лінокостенківський» ліричний струмінь: у нашої поетеси була своя «Флоренція»; та, яка охоче цькувала її, намагаючись приборкати-приручити...\nВ іншому вірші Ліни Костенко («Чекаю дня, коли собі скажу») з’являється Мікеланджело. Йдеться тут про етичні максими митця, про вічні муки невдоволення зробленим, про глибинну потребу генія залишатися завжди учнем, semper tiro. Свої максими поетеса знову посилює різким контрастом: то ремісники завжди задоволені собою, з великими майстрами ж, такими, як Мікеланджело Буонаротті, все інакше. «В мистецтві я пізнав лише ази», — каже Мікеланджело, завершуючи життя. Він створив свій світ, залишаючись сам собі суворим суддею. Юрма (знову юрма!) йому не указ, адже генії мають значно надійнішого «контролера» — «незглибиму совість». А що таке совість, як не внутрішній суддя, який не визнає компромісів?\n■ Знову контрасти, знову етичні максими, знову «альтернативи барикад», такі характерні для музи Ліни Костенко....\nВінцем сповнених максималістського духу розмислів Ліни Костенко про долі і терни митців є її драматична поема «Сніг у Флоренції», вперше надрукована в її збірці «Сад нетанучих скульптур». Зерно сюжету поетеса знайшла в «Життєписах найзнаменитіших живописців, скульпторів і зодчих» Джорджо Вазарі, де є докладна роз по відь про фло рен тійсь ко го скульптора й архітектора Джованфранческо Рустичі (1474 — 1554).\n■ Рустичі, як і Данте, — флорентієць. Наділений талантами, помічений ще в юності меценатом Лоренцо Незрівнянним, Джованфранческо, здавалося б, мав усі шанси зайняти місце поруч із Леонардо да Вінчі, з яким він колись разом навчався у майстрів. Проте сталося те, про що Мавка в «Лісовій пісні» Лесі Українки з великим душевним болем каже Лукашеві: ти «життям не зміг до себе дорівнятись».\nЛіна Костенко вдалася до прийому, який інколи зустрічається в літературі й кіно: вона звела в непростому діалозі людину, яка завершує життя, — з нею самою, молодою (так, між іншим, починається «пропущений» багатьма фільм Ель да ра Ря за но ва « Пред ска за - ние», знятий 1992 року, вже значно пізніше, ніж було написано драматичну поему «Сніг у Флоренції»). Старий Рустичі доживає віку в монастирі, у французькому місті Турі. Тепер він судить себе, «прокручуючи» плівку прожитих літ і ведучи сповідальну розмову з Флорентійцем, себто — з самим собою, ко лиш нім. Істо рія жит тя Джованческо Рустичі в цій розмові постає як історія змарнованого, недореалізованого таланту, розміняного на спокуси. Світ ловив — і упіймав Рустичі. Примарою багатства, солодким запахом слави, примхами замовників...\n■ Вітер з Італії і цього разу приніс Ліні Костенко історію, трансформуючи яку, вона сказала речі цілком сокровенні, особисті. Флоренція і Тур — то її «псевдонім» України тих часів, коли вибір між свободою і конформізмом, зроблений на користь конформізму, означав втрату власного «Я», зраду своєму призначенню (зрештою, це ситуація універсальна, вона може стосуватися не тільки України і не тільки «тих часів»!). Компромісність, етична хисткість згубні для митця, — такою є максима Ліни Костенко. Вона її вистраждала, зумівши, як це буває з поетами неординарної долі, навіть несприятливі обставини обернути собі на користь. «Усе воно колись згодиться мені як матеріал», — казав ліричний герой новели Михайла Коцюбинського «Цвіт яблуні». Так і в Ліни Костенко: її горде обстоювання своєї «духовної суверенності» знаходило продовження в поетичній творчості, зокрема —й у «діалогах» із великими італійцями ...


Зайцев П. Життя Тараса Шевченка - Гулак-Артемовський і Кухаренко\nПошук по розділу сайта Гулак-Артемовський і Кухаренко\nСаме коли скінчив або кінчав «Слепую», коли жваво реаґував на такі протилежні змістом рецензії на «Гайдамаків», під час літніх вакацій 1842 року великою розвагою для нього було товариство нових людей: з’явилися дві цікаві й яскраві постаті: артист-співак Семен Гулак-Артемовський і чорноморець-письменник Яків Кухаренко. Жив тоді Шевченко разом із двома товаришами-земляками студентами Академії Мистецтв: відомим уже нам Хтодотом Ткаченком і слобожанином Кіндратом Єжовим. Семена Гулака пізнав Шевченко ще в 1839 році, коли композитор Ґлінка привіз його до Петербургу з України разом із цілою групою співаків для царської капелі. Скоро по тому Гулак виїхав до Італії вчитися і тепер, по трьох роках науки і по успішному дебюті в міланській опері, повернувся до Петербургу, щоб зайняти амплуа соліста в імператорських театрах. Веселий, повний життєвої енергії, дотепний оповідач, артист з усіма даними першорядного актора і в комічних, і в драматичних ролях, бас-баритон феноменального діапазону і незрівнянної краси, разом із тим стихійний український патріот, Гулак відразу зблизився з Шевченком, обдарованим не лише талантами митця-пластика, поета й артиста-оповідача, але й винятковою музикальністю – добрим слухом, невеликим, але гарним голосом і вмінням інтерпретувати українські пісні.\nОкружний, а за недавно ще скасованою росіянами запорізькою термінологією – «курінний» отаман генерал Кухаренко був знавцем чорноморсько-запорізького побуту й українським письменником, а як людина поєднував високі прикмети лицарської душі з щирою добрістю й простотою. Цей живий носій запорізьких традицій зробився предметом ніжної симпатії ентузіаста-поета й цілого його українського оточення, сам же він так полюбив Шевченка, що згодом писав поетові з Чорноморії, що готовий йому «душу свою послать». Студентська кімната на Василівському острові обернулася в своєрідний літературний «курінь», де запанував дух особливої «січової» богеми, стилізованої на запорізький «шталт». Гостя «курінного» підвищено до ранґа національні страви, коли ж, наприклад, Гулак з’явився раз із печеним поросям і пиріжками в кошику, то радості не було краю. Ні тіснота, ні брак меблів не перешкоджали цьому об’єднаному під прапором мистецтва й українського патріотизму товариству романтиків не тільки забавлятися веселими оповіданнями й чудесно виконуваними співами й танцювати, а й вести розмови на теми про українську літературу й театр, їхні завдання та перспективи.\nЯк і Шевченко і Гулак, Кухаренко теж знав безліч українських пісень. Він привіз тоді з собою свою п’єсу «Чорноморський побит» – переплетені десятками пісень сцени з життя оселених у Чорноморії запорожців. Для всіх цих романтиків, як слушно висловився один пізніший дослідник, «пісня була «ковчегом Заповіту», найкращим покажчиком сили, хисту і прав народу на самоозначення». Крім Гулака, Кухаренка та самих господарів у товаристві цьому бували ще поет і прихильний критик «Гайдамаків» М. Тихорський, петербурзький видавець Семененко-Крамаревський, якийсь родич Гулака «музика-скрипник» і петербурзький літератор, поліглот Елькан. Коли Кухаренко, десь коло 20 вересня, покинув Петербурґ, усі члени цього цікавого й яскравого гуртка сумували за добрим кошовим. Кіндрат Єжов казав Тарасові, мріючи про новий приїзд Кухаренка до Петербургу: «із хати б не виходили, все б сиділи та балакали та галушки б та всячину варили та співали б та танцювали». Усі ці великі діти були й великими ентузіастами, а найбільшим із них сам Шевченко. Згадуючи цю пору своєї молодости, Шевченко вже по довгих роках писав Гулакові, що як тепер бачить усе це товариство, й казав: «щасливий час!», а в листі до Кухаренка згадував свою тодішню «віру і надію» – яка «вона була колись чиста і непорочна, як дитяточко, взятеє з купелі, чистая і кріпкая, як той самоцвіт-камінь одшліфований». Ніщо тоді не могло захитати його «чистої і кріпкої» віри-надії в краще українське завтра, і всі за це звали його ентузіастом.\nРеальним відгуком розмов, що велися в Шевченковому гурті під час перебування в Петербурзі Кухаренка, було написання драми в трьох актах «Данило Рева». Як можна догадуватися, це була перша редакція «Назара Стодолі». Написав її Шевченко протягом кількох днів, бо вже 30 вересня згадував про неї в листі до Кухаренка як про готову, але це не була одна його праця, виконана протягом якихось десяти днів: він устиг іще переписати (а переписуючи, очевидно, й остаточно виправити) вже читану Кухаренкові «Слепую», встиг побувати в цензурному комітеті й порозумітися з цензором Корсаковим у справі залишеного Кухаренком «Чорноморського побиту», встиг і випровадити з Петербурґу Хтодота Ткаченка, за яким тепер теж сумував; не переставав, очевидно, учащати й до Академії.\nУкраїнський театральний репертуар був тоді ще дуже скупенький, і п’єс було мало, та й майже всі вони були оперетками-водевілями, якщо не лічити нової віршованої, але дуже невдалої трагедії Костомарова «Переяславська ніч». Коли Кухаренко в своїй п’єсі давав сцени сучасного чорноморсько-українського побуту, то Шевченкові спала думка дати історично-побутову драму з давніх козацьких часів, з життя XVII століття. Шевченко, очевидно, зрозумів, що його «Никита Гайдай» («Невеста») – річ більше літературна, як сценічна. Майбутній «Назар Стодоля» був першою дуже вдалою українською побутовою драмою. Справді треба було геніальних здібностей, щоб скомпонувати повну життя й історично-етнографічних деталів річ протягом кількох днів. Не забув Шевченко відгукнутися в ній і на безграмотні теревені Белінського про те, що на Україні до Петра І не було освіченої верстви. Він двічі в уста Гната Карого вклав згадку про київську братську школу – Могилянську Академію.\nХоч веселе товариство не могло не забрати Шевченкові багато часу, а проте літо того року було для нього й періодом дуже продуктивної праці: він намалював аж два образи олійними фарбами – «Катерину» й «Родину під хатою». Трапився йому й інший заробіток: літом він ілюстрував «Историю Суворова» для видавця Ісакова, але по від’їзді Кухаренка сидів уже без грошей.\nЩе коли Кухаренко був у Петербурзі, то чув від Шевченка про його намір виїхати в подорож до заморських країв [«Чи ви їздили з Бориспольцем на білому коневі [пароплавом] до чужоземців?» – питався Кухаренко по довгій перерві в їх листуванні]. Десь у другій половині жовтня або на початку листопада 1842 р. Шевченко виїхав до Швеції й до Данії.\nПодорож ця дала Шевченкові багато нових сильних і яскравих переживань і розворушила його творчу енерґію. До того часу йому доводилося бувати лише на сонних уліті водах Фінської затоки – у Петербурзі та Кронштадті. Тепер же, десь у жовтні або й на початку листопада, невідомо за яких обставин, вирушив він у цю далеку морську подорож: до Копенгагену і Стокгольму. Чи мав якісь інші плани крім бажання побачити чужі краї, чи їхав лише тому, що мав якісь догідні умови для подорожі, невідомо. Поїхав із своїм товаришем з Академії й земляком Бориспольцем. Подорож ця скінчилася нещасливо для здоров’я поета, зате дала нам один із шедеврів першого періоду його творчості. Шедевр цей – поема «Гамалія» – могутнім акордом закінчив той період як один із найдинамічніших і найблискучіших творів Шевченкової музи. Вернувшись до Петербургу, 18 листопада поет писав до Харкова своєму приятелеві П. Королеву:\n«Мене носив проклятущий пароход у Шведчину і Датчину. Пливши в Стокгольм, я скомпонував Гамалія, невеличку поему, та так занедужав, що ледве привезли мене в Ревель, там трошки очуняв. Приїхав у це прокляте болото, та й не знаю, чи вже вийду. Хоч лікар і говорить, що «нічево», одначе так киває головою, що аж сумно дивиться. Сьогодні оце трошки легше стало, – можна хоч перо в руках удержать. А, лебедику, як не хочеться кидать землю, хоч вона й погана! а треба буде, хоч воно ще й рано. Молю тільки милосердного Бога, щоб поміг мені весни діждати, щоб умерти на Україні».\nМорське колисання Шевченко зносив легко, бо пізніше ніколи не нарікав на морську хворобу, навіть і під час довгого плавання по бурхливому Аральському морі, і причиною його, як видко, дуже тяжкої хвороби була, мабуть, застуда. Жадний нових емоцій, хотів, мабуть, вчутися в переживання тих, хто мусять ставати віч-на-віч з морською стихією, і подовгу не сходив із чердака. Згадав, пливучи, далекі козацькі морські походи й тут тільки, серед розшалілої морської стихії, міг собі реально уявити, яку несамовиту відвагу мали його козацькі предки, щоб у негоду й бурю вступати в боротьбу з розбурханими хвилями-горами на своїх непевних чайках-байдаках, і яку незмордовану силу, щоб, перебувши цю боротьбу, вступати в нову, криваву – з сильнішим і ліпше озброєним ворогом… Море подиктувало йому «Гамалію», – в реві бурі, у громі й плюскоті хвиль, з космічних переживань повстав цей гімн людській волі й відвазі, і звідти – стихійна сила й вибагливобризькі ритми цієї феєрії-симфонії, де кольори і звуки потужних образів злилися в одну монументальну цілість [Пор. мою статтю про цю поему в II т. «Повного видання творів Т. Шевченка» Українського Наукового Інституту, написану ще тоді, коли цитований вище лист поета про морську подорож не був знайдений і опублікований].\nЯк довго хворів тоді поет, про це немає даних.\nЩе в кінці січня 1843 року писав Грицькові Тарновському на Україну, що хотів би туди приїхати ще ранньою весною: «Ох, якби то мені можна було приїхать до солов’я, – весело б було». Але одночасно мав сумніви, чи пощастить йому це бажання виконати: «… спіткали мене прокляті кацапи так, що не знаю, як і випручатися. Та вже як-небудь вирвусь хоч після Великодня і прямісінько до Вас, а потім уже дальше». Які то були труднощі, що виникли з відносин з якимись «проклятими кацапами», тяжко з певністю сказати, але, здається, не буде помилкою домислюватися, що мова йшла тут про продаж права власності на поетові твори. У цитованому вже листі до свого харківського приятеля Королева Шевченко писав, що «злидні» змусили його продати всі твори і друковані і недруковані, i що їх уже «з перших чисел декабря купець зачинає друкувать».\nЧи то була писана, чи лише усна умова з якимсь видавцем, невідомо, але очевидно злидні у Шевченка були великі, бо продав усе, що лише до того часу написав, – і не надруковану ще Корсуном «Мар’яну черницю», і «Слепую». Але «випручатися» з цієї невигідної умови йому таки пощастило, бо 8 лютого 1843 р. він підписав умову з видавцем Лисенковим, продавши йому у вічну власність лише ті 8 поезій, що були в «Кобзарі» 1840 р., та поему «Гайдамаки». Решта поезій, надрукованих у «Ластівці» та в «Молодику», «Гамалія» тощо, залишилася його власністю, і він мав змогу сам видати другого «Кобзаря» або комусь ці твори продати. Від Лисенкова дістав він якусь дуже мізерну суму. Це потверджує пізніша згадка Шевченка про те, що за його твори йому «ніхто гроша не заплатив», та лист до Марка Вовчка з пересторогою не довірятися видавцям, бо вони «носом чують наші злидні». «Ані гроша» – це, звичайно, гіпербола, але вона свідчить про те, що гонорар був мізерний. Та й не міг він бути великий, бо 800 примірників першого видання «Гайдамаків» лежали невикуплені в друкарні, і Лисенков, використовуючи це, міг за них запропонувати авторові дуже малу суму, а за друге видання невеликого розміром «Кобзаря», на якого, щоправда, був попит, бо був уже розпроданий, багато не міг дати. Не міг не використати спритний землячок і повної життєвої непрактичності Шевченка, як і того, що поетові напевне дуже хотілося, щоб його твори були в продажі на книгарському ринку.\nНевелика сума, одержана від Лисенкова, не могла значно поправити Шевченкових матеріальних обставин, але йому пощастило, мабуть, заробити десь грошей малярською працею, або принаймні блиснула на це надія, бо в лютому він уже написав Якову Кухаренкові, що в березні їде за кордон. Непоправний оптиміст-ентузіаст, він завжди перебільшував деякі сприятливі можливості. Отже не знаємо, що саме надихнуло тоді віру в можливість виконання цього заміру, який вже давно був його мрією, бо він, «коли ще ходив до гіпсового класу», тобто в 1838-39 рр., «мріяв про країну чудес, про світову столицю, увінчану банею Буонаротті», про Італію і Рим з їх «безсмертними чудесами». Там була колиска слави світових митців, там виконав свій архітвір і його великий учитель, там жив і працював його найщиріший приятель Віллі Штернберґ, туди вибирався другий приятель Аполон Мокрицький, звідти поверталися або писали повні захоплення листи й інші старші товариші.\nАле виплеканий у мріях намір не здійснився. Шевченко поїхав таки на Україну, хоча, сповіщаючи Кухаренка про проект своєї подорожі за кордон, і писав: «а в Малоросію не поїду, цур їй, бо там, окрім плачу, нічого не почую», і що на Україні «чортма людей, німці прокляті, більш нічого». Речення ці сам у листі підкреслив. Отже або проект подорожі до Італії не був реальний, або надії митця хтось ошукав, або сам він був винен у тому, що подорож ця не відбулася. Останню причину можна б було вважати за зовсім певну, якби ми знали, що наведені нижче слова поета безперечно відносяться до весни 1843 року. Комусь невідомому, здається, що тому ж самому Г. Тарновському, він писав: «Як здав екзамен, то наробив такого, що сором тепер і згадувати: опам’ятався тільки тоді, як минули два місяці». Результатом були борги, які поетові пощастило заплатити лише завдяки тому, що письменник Полевой замовив йому 12 портретів «російських вождів» до їхніх біографій.\nДовелося таки їхати «до німців проклятих» – до зросійщених українських панів, що «вірою і правдою» служили цареві, як і його пруські генерали й міністри. Їхав у країну, де – як знав – «окрім плачу, нічого не почує», але де крім запроданих Москві «малороссийских господ» мусіли же бути й якісь «живі душі», були і «з святими горами Дніпро», і золотоверхий Київ, і «степ, як море», і сонця досхочу. Була й реальна можливість заробити там гроші малюванням портретів по поміщицьких садибах.\nПавло Зайцев – Зайцев П. Життя Тараса Шевченка - Гулак-Артемовський і Кухаренко


Трохи аншлага в холодній зимі | Важливі події для нашого суспільства\n← Досліди з голосом\nНа варті мирного піднебіння →\nУ Республіканському театрі юного глядача зіграло прем'єру ліричної мелодрами «Трохи ніжності» по п'єсі італійського драматурга Альдо Микола.\nУ Республіканському театрі юного глядача, який на час реконструкції розмістився на сцені Будинку літератора, зіграло прем'єру ліричної мелодрами «Трохи ніжності» по п'єсі італійського драматурга Альдо Микола в постановці головного режисера ТЮЗа Володимира Савіцкого і режисера Володимира Забелло. Жанр спектаклю позначений як «карнавал». Але карнавал вийшов щемлячий, повчальний, що називається, з «грустинкой».\nВзагалі, перший спектакль нового главрежа (а «Трохи ніжності» — це перша праця Савіцкого керівником ТЮЗа) завжди прийнято розглядати пильно, аби зрозуміти, куди ж творець має намір рушити з театром далі. В даному випадку Савіцкий неначе забезпечив себе від всіх причіпок, роблячи спектакль в безпрограшному варіанті домашнього вечора при свічках, де раз у раз ударяються в спогади, засмучуються, сміються і прагнуть прогнати чорні думки. Вечір для своїх, а свої — не образять. Жодних ребусів, гри з простором і світлом або занурення в психологічне пограничье. Адже карнавал жанр площадковий. Так і в Савіцкого — лише грубі мазання площі.\n«Трохи ніжності» — п'єса бенефіс, розрахована на акторів дослідних, знаючих ціну славі, спокусам і забуттю. Як правило, грають в ній зірки. У МХТ в постановці знайомого нам по спектаклях в Російському театрі Аркадія Каца виконують соло Ольга Яковлєва, Станіслав Любшин і Ірина Мірошніченко. ТЮЗ теж вивів на сцену «важку артилерію», своїх ветеранів: Віру Кавалерову, Ларису Горцеву, Наталію Яковлєву, Бориса Борісенка, Івана Шрубейко. Прилучилися до майстрів молоді актриси Тетяна Ражавськая і Алла Поплавськая.\nПо своїй фабулі спектакль «Трохи ніжності» нагадує «Квартет» Рональда Харвуда: дія тут відбувається в будинку старезних. Ще ближче «Трохи ніжності» до драми, удостоєної «Золотого ведмедя» в Берліні, чудового, але недооціненого, на мій погляд, італійського кінорежисера Марко Феррері «Будинок посмішок».\nІ у першому, і в другому, і в третьому випадку йдеться про будинку старезних і про таку напасти, як пізнє кохання, яке, як відомо, «і блаженство, і безнадійність». Принаймні, так вважав Федір Тютчев.\nПроти тих, що полюбили один одного на схилі віку героїв спектаклю повстають пацієнти і діти закоханих, справедливо вважаючи, що новоспечений родич сповна може відрубати какую–нибудь власність, що особливо придивилася йому. Незрозуміла позиція персоналу будинку старезних в цій любовній історії: Альдо Микола не поклопотався про те, аби ввести в дію кого–нибудь з медичних працівників. Нагадує «Будинок дурнів» Кончаловського: доктори втекли, пацієнти залишилися. Якби ще і какая–нибудь злісна медсестра лагодила перешкоди героям, вийшло б не гірше «Пролітаючи над гніздом зозулі».\nПроте Микола на відміну від Кена Кизі і реакціонера Кончаловського не кровожерливий: він відпускає героїв на волю, владнує їм втечу, аби відразу після похоронів одного загального знайомого зареєструвати свій офіційний і щасливий брак.\n«Трохи ніжності» — рівний, старанний спектакль без особливих відкриттів, що делікатно доводить до глядачів думку про те, що до чудасій своїх батьків, дідусів і бабусь молодим треба відноситися з розумінням. «Останній коханець завжди найкращий» — назва однієї з п'єс Альдо Микола сповна могло б стати епіграфом до цієї історії. Хто кокетує в спектаклі більше — драматург, режисер або актори, судити не беруся. Юджін О’Ніл або Олександр Вампілов про проблеми отцов і дітей писали жорсткішим і чеснішим. Естетика карнавалу була їм ні до чого. Замість того аби завертатися в саван спогадів і намагатися розглянути під маскою плюшевого пледа, що день грядущий нам готує, авторам спектаклю для своїх корифеїв, можливо, варто було б узяти інший, актуальніший, чіпляючий матеріал, а не сервильную салонову комедію. У «Трохи ніжності» немає ні розвитку характерів, ні можливостей продемонструвати акторські здібності, ні каких–то глибоких думок, що не звучали раніше. Немає і змістовності в тому, що відбувається на сцені. Карнавал так і залишився карнавалом. Але на дворі — зима. Жанр вибраний явно не по сезону.\nФото прес-служби ТЮЗа.\nПравила проведення республіканського дитячого конкурсу


Тендінопатія часто виникає внаслідок надмірних навантажень і може призвести до суттєво обмеженої рухливості суглобів\nСухожилля є різновидом сполучної тканини. Вони утворені з паралельно розташованих пучків колагену. З їх допомогою м'язи міцно прикріплюються до поверхні кісток. При надмірному розтягуванні сухожилля може порватися.\nСухожилля можуть зазнавати функціональних перевантажень як при інтенсивних стрибках і бігу (сухожилля чотириголового м'яза і ахіллове сухожилля, відповідно), так і під час довгої сидячої роботи (сухожилля м'язів передпліччя).\nЯк правило, вперше біль виникає після надмірного динамічного навантаження, наприклад, під час занять спортом, але з часом пацієнти починають відчувати біль навіть при виконанні повсякденної діяльності. В деяких випадках правильно дозовані фізичні вправи більш ефективні, ніж абсолютний функціональний спокій.


Мета: Продовжити знайомство з клавіатурою. Познайомити з клавішами «Пропуск», Shift, Сарs Lоск. Розвивати увагу, пам’ять, логічне мислення. Виховувати інтерес до предмета.\n1. Прочитай речення МИВИВЧАЄМОКЛАВІАТУРУ.\nУчитель називає по черзі місце кожної букви слова, яке загадали, на клавіатурі, діти повинні відгадати його, користуючись таблицями.\nПерша буква цього слова знаходиться на клавіші між буквами «п» та «о». Друга буква цього слова знаходиться на клавіші під цифрами 3 та 4. Третя буква знаходиться на третій клавіші зліва в нижньому ряді букв. Четверта буква цього слова знаходиться на клавіші між буквами «у» та «е». Остання буква цього слова знаходиться на п’ятій клавіші зліва в середньому ряді.\nВи вже знаєте, як знайти букви або цифри на клавіатурі. А де знаходяться великі букви? Адже нам треба починати імена або назви саме з них? Де їх знайти?\nУявіть собі, якого б розміру була б наша клавіатура, якби окремо були на ній великі та маленькі букви! Така клавіатура була б дуже незручною у користуванні. Насправді ж на клавіатурі є спеціальна клавіша, яка може будь-яку букву зробити великою. Це клавіша 81іій. Утримуючи її та натиснувши\nклавішу з необхідною буквою, ви введете велику букву. Якщо потрібно, щоб усі букви були великими (наприклад, назва тексту), існує ще одна клавіша - Сарк Ьоск, яка змінює регістр. Її не потрібно утримувати. Натисніть її один раз і всі букви будуть великими. Натисніть її ще раз - і всі букви знову будуть малими.\nАле при введенні тексту недостатньо лише клавіш з буквами. Між словами повинна бути відстань. Щоб зробити проміжок між словами, потрібно застосувати спеціальну клавішу - «Пропуск». Знайти її легко. Вона найдовша на клавіатурі.\n3. Робота з підручником (с. 44)\n- Для чого ще (крім введення великих букв) використовується клавіша 81їїй?\n4. Робота в зошитах (урок 21 завдання 2)\nВи продовжите сьогодні ловити рибку з котиком. Але на цей раз будуть зустрічатися не лише маленькі, а й великі букви , а також розділові знаки. Давайте ще раз згадаємо, яка клавіша допоможе нам ввести велику букву.\n2. Бесіда з повторення правил безпечної поведінки\nII група виконує завдання в зошитах (урок 21 завданняі).\nУчитель показує картку з клавішею та (від імені Незнайка) каже для чого вона призначена. Діти визначають, помилився Незнайко чи ні.


Uriah Heep - 60/70. Рок-відродження. Класика року в українському стилі! Альбом гурту Кам’яний гість\nUriah Heep — британський рок-гурт, утворений в Лондоні у грудні 1969 року з ініціативи Девіда Байрона (David Byron; 29 січня 1947, Еппінг, Велика Британія — 7 березня 1985, Редінг, Велика Британія) — вокал та Міка Бокса (Mick Box; 9 червня 1947, Лондон, Велика Британія — гітара.\nЗустріч та перші записи\nМузиканти зустрілись ще у середині 1960-х років, граючи у гурті Stalkers, після розпаду якого утворили новий під назвою Spice. До складу цієї формації крім Байрона та Бокса також увійшли: Пол Ньютон (Paul Newton; 1946, Андовер, Велика Британія) — бас та Алекс Нейпір (Alex Napier) — ударні. Наприкінці 1969 року після приєднання до цього квартету за рекомендацією Ньютона Кена Хенслі (Ken Hensley; 24 серпня 1945, Лондон, Велика Британія) — клавішні, гітара, вокал, відомого своєю роботою у таких формаціях, як Kit & The Saracens, Jimmy Brown Sound, The Gods, Cliff Bennett Band та Toe Fat, музиканти взяли назву Uriah Heep. Таке ім'я мав герой повісті Чарльза Діккенса «Дейвід Копперфілд» («David Copperfield»), а 1970 року саме відзначалось сторіччя з дня смерті цього великого письменника. Екс-менеджер Spice та майбутній опікун Uriah Heep Джеррі Брон підкинув новій формації саме таку думку про Чарльза Діккенса.\nНа початку 1970 року своїх колег залишив Алекс Нейпір і новим ударником групи став Найджел Олссон (Nigel Olsson) (майбутній співпрацівник Елтона Джона). Записаний того ж року дебютний альбом «Very 'eavy, Very 'umble» був витонченим переходом від електро-фолку до потужнішого звучання. Після його появи у складі групи замість Олссона з'явився Кейт Бейкер (Keith Baker). Проте і цей перкусист довго у гурті не протримався, взявши участь у запису лише альбому «Salisbury». Ця платівка з'явилась на музичному ринку у січні 1971 року і презентувала зовсім інше обличчя гурту. Так, на цьому лонгплеї можна було почути складні сольні партії, а в запису 16-хвилинного титульного твору взяв участь духовий оркестр. Тим самим гурт віднайшов для себе незвичайно багатий і вишуканий музичний стиль, названий пізніше прогресивним роком.\nЩе в жовтні 1970 року в Uriah Неер з'явивсі черговий ударник — Іен Кларк (Ian Clarke), якого у листопаді 1971 року змінив екс-The Gods та Toe Fat Лі Керслейк (Lee Kerslake). Також у цей період гурт залишив Ньютон. На його місце спочатку прийшов Марк Кларк (Mark Clarke) (раніше він грав у Downbeats та Colosseum), а в лютому 1972 року це місце дісталось новозеландцю Гейрі Тейну (Gary Thain).\nАльбом "Look At Yourself", який у листопаді 1971 року видала фірма «Bronze Records», що належала менеджеру гурту Джеррі Брону (попередні альбоми з'явились на «Vertigo»), піднявся у британському чарті до 39 місця. Після закінчення останніх кадрових змін у кар'єрі Uriah Неер розпочався найплідніший період. У цей час повна розмаху музика гурту доповнювалась ексцентричними, повними фантастичних видінь текстами. Новим складом було записано п'ять альбомів, з яких перший — «Demon & Wizards» — потрапив у першу тридцятку американського чарту. Музичні та ліричні теми гурт продовжив розвивати на платівках «Magicians Birthday», «Uriah Неер Live», «Sweet Freedom» та «Wonderworld» (остання потрапила 1974 року до американського Тор 40).\nУ лютому 1975 року внаслідок непорозумінь гурт залишив Гейрі Тейн (19 березня 1976 року він помер від надмірного вживання наркотиків). У березні того ж року його замінив Джон Веттон (John Wetton), який раніше співпрацював з King Crimson, Family та Roxy Music, і додав Uriah Heep таку необхідну у той період творчу енергію. Однак багато спостерігачів відзначили, що музикант зробив неправильний крок, приєднавшись до гурту, який швидко почав відходити у минуле. Попри те, що перша робота нового складу — альбом «Return To Fantasy» — вперше (і востаннє) злетіла до британського Тор-10, подальша співпраця з Вентоном не принесла очікуваних результатів. Після запису чергового альбому «High & Mighty» у серпні 1976 року Веттон покинув гурт і приєднався спочатку до Браяна Феррі, а згодом до квартету U.K.\nТого ж 1976 року все частіше спалахували сварки між учасниками Uriah Heep, які незабаром дійшли до висновку, що формула, яка приносила раніше успіх, вже не діє. Хенслі, який почав стверджувати, що вони стали «машинами, які крокують до швидкої загибелі», влітку 1976 року під час американського турне поставив ультиматум: або він, або Байрон. Після гострої боротьби у жовтні 1976 року Байрон був змушений залишити гурт. Спочатку вокаліст потрапив до формації Rough Diamond, а пізніше зосередився на сольній кар'єрі.\nНа виданому 1977 року альбомі «Firefly» у ролі вокаліста дебютував екс-Lucifer's Friend Джон Лоутон (John Lawton), а новим басистом став Тревор Болдер (Trevor Bolder) — колишній музикант Девіда Боуї. Таким складом гурту проіснував більше двох років і записав три альбоми. На третьому — «Fallen Angel» — востаннє заспівав Лоутон. На альбомі «Conquest», який вийшов 1980 року у складі Uriah Неер, з'явився Джон Сломен (John Sloman) — вокал, гітара, клавішні. Ще 1978 року гурт залишив Лі Керслейк, якого змінив Кріс Слейд (Chris Slade). Через два роки втратив сенс продовжувати музичну кар'єру і Хенслі. Проте незабаром до групи повернувся Керслейк.\nУ групі продовжували тривати персональні зміни. Поряд з Боксом, Керслейком з'явились Пітер Голбі (Peter Goalby) — вокал, Боб Дейслі (Bob Daisley) — бас, вокал та Джон Сінклейр (John Sinclair) — клавішні, вокал. Таким складом було записано два чергових альбоми: 1982 року «Abominog» та 1983-го «Head First».\n1985 року в Uriah Неер знову з'явився Болдер, який цього разу змінив Дейслі. Вже за його участю була записана платівка «Equator». У цей період групі довелось укласти угоду з фірмою «Portrait», до чого її примусив занепад «Bronze Records». Наступні роки принесли серію ретроспективних альбомів, до яких потрапили студійні та концертні записи періоду найбільшої популярності Uriah Heep.\n1972: Magician's Birthday\n2006: Easy Livin': Singles A's & B's (антологія, що включає майже всі сінґли гурту, в т.ч декілька пісень, які не увійшли до оригінальних альбомів)


OPPO готує загадковий 5G-смартфон з квадрокамерой і системою ColorOS 11.1 – Український телекомунікаційний портал OPPO готує загадковий 5G-смартфон з квадрокамерой і системою ColorOS 11.1 – Український телекомунікаційний портал\nУ базі даних Федеральної комісії зв’язку США (FCC) з’явилася інформація про таємниче смартфоні OPPO з кодовим позначенням CPH2205. Оприлюднена документація дає уявлення про дизайн апарату. Як можна бачити на схематичною ілюстрації, в лівому верхньому кутку тильної панелі розташована багатомодульна камера, укладена в прямокутну область з закругленими кутами.\nСудячи з усього, використані три оптичних модуля і спалах – ці компоненти організовані у вигляді матриці 2×2. Дозвіл основного датчика складе 48 млн пікселів. Вказані розміри фронтальної частини – 160,1×73,32 мм при діагоналі 170 мм. Смартфон отримає 6,2-дюймовий дисплей неназваного дозволу. Швидше за все, буде застосована матриця формату Full HD+.\nНовинка буде поставлятися з операційною системою ColorOS 11.1 на основі Android 11. Вказана також ємність акумуляторної батареї – 4310 мА·год. Найімовірніше, апарат отримає підтримку мобільних мереж п’ятого покоління (5G). Відзначається, що модель CPH2205 вже помічена в базі Європейського економічного співтовариства (EEC). А це означає, що смартфон вийде в тому числі на європейському ринку. Анонс очікується найближчим часом.


Сучасні методи діагностики та лікування нервової системи\nЛікар невропатолог займається діагностикою та лікуванням широкого спектру захворювань, які пов'язані з центральною та периферійною нервовими системами. Симптоматика неврологічних захворювань різноманітна: больовий синдром, парези, оніміння, запаморочення, слабкість, шум у вухах, тощо.\nЧи не дивно, что багато в чому робота невропатолога перегукується з роботою нейрохірурга, вертебролога, психолога, психіатра, ортопеда. Серед основних захворювань, з якими зустрічається лікар невролог:\nОстеохондроз и міжхребцева грижа;\nДепресії і панічні атаки;\nПлатна консультація невропатолога в нашому центрі - це:\nРетельній збір анамнезу;\nПовне неврологічне обстеження;\nПовноцінна всебічна діагностика центральної та периферійної нервових систем;\nРозробка індівідуальної схеми лікування.\nОкрім загальноприйнятих методів дослідження, таких, як загальний аналіз крові та сечі, лікар невролог призначає спеціальні дослідження:\nЛікар невролог в м. Долина\nЗаписатись на прийом до невропатолога потрібно у разі, якщо з'явилися такі симптоми:\nЛікар-невролог збере анамнез, оцінить ступінь вираженості і важкість клінічної симптоматики, проведе неврологічний огляд і призначить необхідний спектр обстежень. І тільки після отримання результатів діагностики розробляється персоніфікована схема лікування згідно міжнародних стандартів.\nЗапис на прийом до лікаря невролога\nВ умовах сучасного світу багато пацієнтів вважають за краще здійснювати запис до невропатолога через інтернет. Для цього досить зайти на наш офіційний сайт і записатися через спеціальну форму. Також в розділі послуги вказана ціна прийому невролога, а також вартість інших послуг клініки.\nЯкщо ви не знаєте, як записатися на прийом до лікаря невролога через інтернет, то ви можете зателефонувати за телефонами контакт-центру, і наші співробітники проконсультують вас по всіх виниклих питань, а також озвучать попередню ціну консультації невролога.\nВиїзд невропатолога на дім в межах міста 450\nВиїзд невропатолога на дім за межі міста 780\nКрайник Роман Ігорович


Бітумна (м’яка, гнучка) черепиця є надійним і довговічним покрівельним матеріалом. Реальний термін служби складає до 40 років, за умови належної експлуатації, а головне завдяки правильній установці. Висока роль професіоналізму покрівельників, їх відповідального і копіткої праці. Кваліфіковані майстри завжди дають гарантію на свою роботу.\nм’яку черепицю розміщують на покрівлі з мінімальним ухилом 12-18 градусів, лише за умови створення підкладкового килима. Понад таких ухилів килим створюють тільки в районах карнизних звисів, фронтонів, мансардних вікон, примикань до прохідних елементів (димарів і ін.). Можлива навіть облицювання гнучкою черепицею вертикальних стін.\nУкладання (монтаж) бітумної черепиці, відео\nПідстава під бітумну покрівлю завжди суцільне. Матеріалом для підстави можуть бути дошка (обрізна або шпунтована), вологостійка фанера або OSB плита. Товщина матеріалу залежить від відстані між кроквами. Дошки відбирають рівні, сухі (вологість менше 20%), стикуються їх на кроквах, в шаховому порядку. Довжина дощок повинна бути не менше двох прольотів крокв, між ними залишають зазор 1-3мм. Кожну дошку прибивають двома гальванізованими цвяхами довжиною більше 70мм. Товщина плит для заснування вибирається виходячи з розрахункової несучої здатності. Вертикальний шов між плитами не може проходити по 1 із крокв.\nКомплектуючі при монтажі покрівлі використовують тієї ж самої марки, що і основний матеріал черепиці. Дешевші елементи можуть виявитися менш довговічними, що обов’язково призведе до їх пошкодження в місцях примикання і неминучим протечкам. Скупий як завжди платить двічі.\nНайбільш уразливими місцями є ендови (внутрішні вигини), оскільки тут максимальне навантаження від снігу і дощу. Для їх облаштування застосовують спеціальний самоклеящийся килим, настилають поверх укладального килима. Вимагають уваги всілякі примикання, наприклад, для згладжування кутів між дахом і димоходом використовують спеціальні тригранні рейки в підставі. По периметру димової труби приклеюють на висоту 30см від покрівлі заготовлені смуги, причому ззаду неї смугу заводять на 15см під черепицю. Місця примикань зверху закривають металевими фартухами.\nПроблемними місцями є карнизні звіси, так як вони знаходяться на кордоні між теплом з дому і холодом вулиці. Щоб протистояти підвищеним навантаженням, при влаштуванні звисів використовують карнизну смугу з еластичного поліестеру, здатного витримати значні перепади температур.\nУкладання останнього (видового) шару черепиці виробляють від центру карнизного свеса до фронтонів, рухаючись одночасно знизу вгору.\nВелике значення має вентиляція підпокрівельного простору, адже саме вона допомагає уникнути утворення надмірної кількості конденсату. Зайва волога не тільки псує крокви і утеплювач, але і сприяє утворенню на даху льоду, бурульок. Раніше проблеми вентиляції вирішували за допомогою слухових вікон. Зараз для вентиляції використовують природні властивості повітря. Холодне повітря через продухи знизу потрапляє в горищний простір і, нагріваючись, піднімається вгору, де і видаляється крізь покрівельні виходи. Виходи бувають точкові або у вигляді суцільної коньковой панелі висотою 3,5 см з фільтром від пилу і комах.\nДля створення надійного даху недостатньо м’якої черепиці, вона тільки частина «покрівельного пирога». Крім черепиці та підкладкового килима монтують утеплювач, пароізоляцію, супердифузійну мембрану. Пароізоляційні плівки кладуть під шар теплоізоляції з метою захисту його від вологи, що надходить з житлового приміщення. Супердифузійна мембрана навпаки рятує утеплювач від зовнішньої вологи, але допускає вихід водяної пари назовні. Її встановлюють поверх утеплювача.\nПослідовне і ретельне дотримання всіх необхідних етапів монтажу бітумної покрівлі значно подовжить її життя. Адже прогнозований термін служби м’якої черепиці може досягти 60 років.\nМонтаж бітумної черепиці Ссылка на основную публикацию


За добу – 82 обстріли, найгарячіше на Дебальцевському напрямку — Голос-Інфо\nЗа добу – 82 обстріли, найгарячіше на Дебальцевському напрямку\nП'ятниця, 16 січня 2015, 12:13\nПро це повідомляє прес-центр АТО вранці 16 січня.\n"Ніч на Донбасі пройшла неспокійно. Незаконні збройні формування продовжують обстріли позицій сил АТО. Розпочинаючи з 18 години вчорашнього вечора бойовики 38 разів відкривали вогонь, застосовуючи важке озброєння", - йдеться у повідомленні.\nВночі обстріляли Донецький аеропорт та прилеглі до нього населені пункти.\n"На інших напрямках незаконні збройні формування з "Градів" обстріляли населені пункти Щастя, Кримське, Верхня Вільхова, Трьохізбенка та околиці Фрунзе. Вогонь вони тут вели до 4 години ранку", - повідомляє прес-центр АТО.\n"Терористи з сторони Горлівки намагалися штурмувати наші блокпости поблизу Шумів, Ленінського та околиць Новогородського. Українські військові наступ бойовиків відбили", - уточнює прес-центр АТО.\n"Також на цьому напрямку близько півпершої ночі незаконні збройні формування обстріляли з "Градів" позиції наших військ поблизу населеного пункту Отрадовка", - додають там.\nЗа добу також зафіксовано 7 випадків ведення повітряної розвідки з використанням безпілотних літальних апаратів у районах населених пунктів Єленівка, Новокалинове, Горняк, Дебальцево, Донецьк та Маріуполь.\n"Попри складність, ситуація перебуває під контролем українських військових. У разі активізації противник отримує відсіч і несе втрати у живій силі та техніці", - заявляє прес-центр АТО.\nДетальніше в цій категорії: « "Кіборги" здійснили неможливе – Порошенко Тимчук про Донецький аеропорт: бойовики відійшли і доукомплектовуються »


Росія почала перекидання миротворців з Вірменії у Карабах - Korrespondent.net\nРосія почала перекидання миротворців з Вірменії у Карабах\nКорреспондент.net, 11 листопада 2020, 07:21\nРосійська бронетехніка на шляху в Карабах\nВійськовим колонах слід проїхати більш як 250 кілометрів і розгорнути миротворчий контингент з виставленням спостережних постів уздовж лінії зіткнення.\nРосійські миротворці, які прибули до Вірменії, висунулися в район виконання завдань з контролю за припиненням вогню і військових дій в зоні Нагірного Карабаху. Про це повідомляє Міноборони РФ в середу, 11 листопада.\n"Військовим колонах слід проїхати більш як 250 кілометрів і розгорнути миротворчий контингент з виставленням російських спостережних постів уздовж лінії зіткнення в Нагірному Карабасі і вздовж Лачинського коридору", - йдеться в повідомленні.\nУсього в зону дії конфлікту вже прибули понад 400 миротворців РФ з 15 окремої миротворчої бригади на 20 літаках Іл-76.\nУ військовому відомстві нагадали, що всього для розгортання миротворчого контингенту будуть перекинуті 1 960 військовослужбовців, 90 бронетранспортерів, 380 одиниць автомобільної та спецтехніки. Командування миротворчою операцією буде розташовуватися в районі Степанакерта.


«Це не про Україну, а про Росію»: у Конгресі готують звинувачення проти Трампа в рамках імпічменту | Mind.ua\n«Це не про Україну, а про Росію»: у Конгресі готують звинувачення проти Трампа в рамках імпічменту\nТрампа звинувачують в зловживанні владою і підриванні національної безпеки\n5 грудня 2019, 18:40\nСпікер палати представників США Ненсі Пелосі доручила комітету з питань судочинства почати формулювати пункти звинувачення в рамках процедури імпічменту американського президента Дональда Трампа в зв'язку з його спробою чинити тиск на Україну з метою розслідування проти свого політичного суперника, повідомляє Reuters.\n«Наша демократія – це те що поставлено на карту. Президент не залишив нам вибору, крім як діяти, тому що він знову намагається сфальсифікувати вибори на свою користь. Президент зловживав владою, підриваючи нашу національну безпеку і ставлячи під загрозу чесність наших виборів», – сказала Пелосі, виступаючи «в похмурих тонах» у телезверненні.\n«Це не про Україну, це про Росію. <...> Росія вторглася на схід України, близько 10 тисяч людей загинули, деякі з них через відсутність військової підтримки США», – зазначила Пелосі.\nВона заявила, що Трамп «скористався своєю владою заради політичної вигоди на шкоду національній безпеці». Пелосі зазначила, що просить главу комітету Джеррольда Надлера приступити до підготовки звинувачень «з гіркотою, але також з упевненістю і смиренням».\nСам Трамп написав, що якщо демократи хочуть оголосити йому імпічмент, їм слід зробити це швидко, щоб після «справедливого» розгляду в сенаті країна могла повернутися до справ.\nНагадаємо, у середу в слуханнях взяли участь експерти з конституційного права США. Три із них заявили, що Трамп вчинив дії, які можуть служити приводом для імпічменту. Четвертий експерт, викликаний республіканцями, назвав ініційовану демократами процедуру поспішною і такою, що проводиться з помилками.\nПредставники демократичної партії запустили процедуру імпічменту президента після появи інформації про можливий тиск Трампа на президента України Володимира Зеленського. Демократи підозрюють президента в тому, що він затримав надання військової допомоги Україні і вимагав в обмін на її надання провести розслідування щодо свого політичного опонента Джо Байдена і його сина Хантера, на той час члена наглядової ради компанії Burisma.\nВлада Нью-Йорка хоче розмістити напис Black Lives Metter перед Trump Tower 2 липня 2020, 15:11\nУ Сенат США внесено проект санкцій проти Путіна і Шойгу за змову з талібами 1 липня 2020, 21:20\nТрамп провів «дивну» розмову з Меркель, яку німецькі чиновники намагаються приховати30 червня 2020, 18:45\nімпічмент Дональд Трамп Конгрес США


Не кайфова їзда: У Києві водій Uber під амфетаміном в'їхав у автомобіль з вагітною жінкою (відео)\nнеділя, 28 січень 2018, 21:13\nВодій автомобіля Skoda, що вжив близько 0,1 грама амфетаміну, зіштовхнувся з Audi, де перебувала вагітна жінка.\nУ Києві на вулиці Малиновського водій автомобіля Skoda зіштовхнувся з Audi, де перебувала вагітна жінка, повідомляють Патріоти України з посиланням на Київ Оперативний.\nВодій Skoda, який назвався Микитою, повідомив журналістам, що перший день працює у сервісі Uber. Він зізнався, що вжив близько 0,1 грама амфетаміну. На Audi їхав чоловік із жінкою на четвертому місяці вагітності, яка дістала легкі ушкодження. Її шпиталізували для подальшого обстеження.


Як боротися з фітофторою на помідорах народними засобами - UkraineNews\nПричини розвитку фітофторозу\nФітофтороз — на жаль, поширена біда для бгатьох садівників. З цією хворобою досить важко боротися, через те, що спори фітофтори можуть перебувати в будь-якому місці — у землі, на залишках рослин, на робочому інвентарі, на насінні. Скупченість рослин заважає провітрюванню, плюс підвищена волога в таких місцях і, грибок починає активно розвиватися. Грибок спочатку вражає листя томатів, потім плавно перебирається на стебло і, врешті-решт, добирається до плоду. Чорні плями покривають рослину, а листя зовсім засихають. Фітофтора переходить з одного куща на інший і за короткий час може знищити весь урожай.\nСприятливе середовище для фітофторозу утворюють:\nгусті грядки томатів,\nвідчутні перепади температур, перепади погоди,\nслабкі та мляві рослини,\nсира та прохолодна погода.\nЯк запобігти хворобі, потрібно думати ще з посадження. Багато чого залежить від вибору місця садіння. Не можна садити томати на одному і тому ж місці кожен рік, потрібно дотримуватися правил сівозміни.\nВелике значення має правильне поливання томатів — потрібно не допускати застою вологи. За таких умов спори фітофтори швидко розмножуються. Поливати томати краще в ранковий час, а у періоди затяжних дощів не поливати взагалі. Щоб вода не затримувалася біля коріння потрібно періодично розпушити землю особливо у сиру погоду.\nРегулярно проводити «очисну» процедуру видалення половини зеленої маси на кожному кущі, особливо це стосується високорослих сортів томатів. Потрібно обрізати пасинки, листя до першої плодової кисті, некрасиві та нестиглі плоди.\nЩоб захистити помідори від дощів та туманів, у серпні у відкритому ґрунті над томатами бажано зробити навіс.\nНародні способи боротьби із фітофторою\nЛистя помідори обприскують молочною сироваткою. Для цього молочну сироватку розводять в рівних пропорціях з водою, обробляти можна щодня.\nНастій часнику з марганцівкою. Готується настій так: 100 г часнику заливають однією склянкою води та настоюють протягом доби. Розчин проціджують, доводять об'єм до 10 літрів водою, додають 1 г марганцівки. Оприскувати таким розчином можна кожні 10 днів.\nПосипати попелом міжряддя помідор через тиждень після їх посадки. Потім повторювати процедуру під час зав'язування плодів.\nОбприскування розчином молока з йодом. Один літр знежиреного молока розводять у 10 літрах води, додають 15 капель йоду, обприскують рослини кожні два тижні.\nДріжджі можуть врятувати помідори від фітофтори, якщо обробити ними на початковому етапі зараження. 100 грамів дріжджів розводять в 10 літрах води та обробляють томати щойно з'явилися перші ознаки фітофтори.\nЗвичайна кухонна сіль також допоможе в боротьбі з фітофторою. Для цього одну склянку солі розвести в 10 літрах води. Обробляти потрібно ще зелені плоди помідорів один раз на місяць.\nРозчином гною обробляють не тільки томати, а й баклажани та картоплю. Пів кіло гною потрібно розвести у відрі води, і отриманим настоєм обприскувати рослини.\nОприскувати томати водою, розведеною з кефіром або кисляком, у співвідношенні один до десяти. Таким натуральним розчином можна обробляти рослини щодня.\nЯкщо фітофтора на помідорах тільки почалося, боротися з нею можна обприскуванням розчином йоду. 10 мл 5% йоду розчиняють у 10 л води та обприскують цим розчином рослини з інтервалом у 3 дні.


У Києві чоловік вбив дружину через розлучення і намагався перерізати собі горло » МІА Вектор Ньюз\nВектор Ньюз » НОВИНИ » Події » У Києві чоловік вбив дружину через розлучення і намагався перерізати собі горло\nДо чергової частини Солом’янського управління поліції надійшло повідомлення про те, що біля будинку на вулиці Виборзькій лежить жінка в крові, а поруч із нею стоїть чоловік із ножем. На місце події виїхала слідчо-оперативні групи головного та районного управління поліції. Прибувши за вказаною адресою, правоохоронці виявили тіло жінки із ножовими пораненнями і чоловіка, який намагався перерізати собі горло.\nЗазначають, що чоловіка доставили до лікарні для надання необхідної медичної допомоги.\nПоліцейські встановили, що чоловік намагався помиритися із дружиною, коли та поверталася додому. Однак між ними виникла словесна перепалка, під час якої він дістав ніж та кілька разів вдарив 36-річну киянку в груди та шию. З місця події правоохоронці вилучили ніж, який скерували на експертизу.\n«Фігуранта затримали у порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України. Ним виявився 45-річний мешканець столиці, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Слідчим Солом’янського управління поліції розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 (Умисне вбивство) Кримінального кодексу України. Санкція статті передбачає до 15-ти років позбавлення волі», – повідомляє поліція.\nНагадаємо, 16 серпня у Києві поліцейські знайшли в авто чоловіка зброю та набої до неї.\n» У Києві біля дитячого садка жорстоко зарізали жінку: деталі моторошного злочину (відео)\n» У Києві виникла стрілянина, поранено 18-річну дівчину\n» У Вінниці чоловік перерізав собі горло на очах у людей


Більшість домашніх котів, як наш герой Бегемот, звикли до теплого і затишного квартироного життя. Однак його син, руде кошеня на ім'я Спритний, не з таких. Йому вічно не сидиться на дивані. Він мріє потрапити до Долини Рожевих Снів, тому майструє літальний апарат і вилітає на ньому через вікно. Лінивому і неповороткому Бегемоту тільки й лишається, що вирушити на його пощуки разом із його другом хвилястим папугою, адже життя великого міста приховує багато небезпек для маленького кошеняти. На всіх трьох чекає немало пригод та важливих відкриттів!