Геоморфологічний район Гринявсько-Яловичорського гірського масиву (реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nГеоморфологічний район Гринявсько-Яловичорського гірського масиву (реферат)\tadmin\nГеографія економічна, регіональна економіка\tГеоморфологічний район Гринявсько-Яловичорського гірського масиву\nУ 1999-2006 роках вийшли з друку декілька монографій, де узагальнено і\nпереосмислено із сучасних наукових позицій результати багаторічних\nгеоморфологічних досліджень Українських Карпат. Передусім у них\nуточнюється геоморфологічна регіоналізація Карпатського регіону,\nдетально розглядаються особливості геоморфологічної будови\nПередкарпаття, Скибових та Вододільно-Верховинських Карпат [3,4,6,8]. На\nчасі підготовка узагальнених наукових праць про інші геоморфологічні\nобласті. Однією з тих, що потребують узагальненого огляду, є область\nПолонинсько-Чорногірських Карпат. Робота з цієї проблеми вже започаткована Я.Кравчуком та М.Іваником .\nСтосується вона регіоналізації геоморфологічної області\nПолонинсько-Чорногірських Карпат. Авторами пропонується виділяти\nпередусім дві підобласті: 1.Полонинського хребта та 2.\nСвидовецько-Чорногірського масиву. У межах кожної з них виділяють по три\nгеоморфологічні райони: першої – Полонини Рівної, Полонини Боржави та\nПолонини Красної, а другої – Свидовецького гірського масиву,\nЧорногірського гірського масиву, Гірської групи Гриняви і Лосової. Здійснені нами у 2005–2006 роках експедиційні дослідження, аналіз\nкартографічного матеріалу дає підстави цілком погодитись з авторами, які\nвідносять гірські хребти, що лежать між річками Чорним Черемошем і\nСучавою у межах Полонинсько-Чорногірських Карпат, до єдиного\nгеоморфологічного району, який розділений Білим Черемошем на два\nпідрайони. У їх межах хребти типово карпатського простягання знаходять\nсвоє продовження. Однак дискусійною на нашу думку є назва\nгеоморфологічного району. Для аргументування власної позиції передусім\nрозглянемо особливості творення назв інших геоморфологічних районів у\nмежах обох підобластей Полонинсько-Чорногірських Карпат, щоб застосувати\nметод аналогій. Так, усі райони, що входять до підобласті Полонинського хребта, мають у\nназві слово «полонина». Серед районів Свидовецько-Чорногірського масиву\nдва називаються «гірськими масивами», а третій чомусь «гірською групою».\nЩодо власних назв, то у підобласті Полонинського хребта для районів\nвикористано назви: Рівна, Боржава, Красна. Рівна відповідає назві\nнайвищого хребта всього геоморфологічного району. Назва «Полонина\nБоржава», очевидно, утворена від назви однойменної річки. Витоки її\nрозміщені на схилах найвищих вершин головного хребта Боржави, а ліві\nпритоки членують його на окремі відроги. Полонина Красна отримала назву,\nможливо, від села Красна, що розтягнулось уздовж долини Тересви та\nсхідного схилу гірського масиву. Красною називають місцеві жителі і\nвершину з розлогою полониною, яка на картах чомусь позначена як Климова\n(1494 м). Насправді Климовою Кичерою горяни прилеглих сіл називають\nвершину висотою понад 1480 м, яка розміщена західніше по хребту. Річку ж\nяка на картах підписана як Красна, місцеві мешканці називають\nКрасношуркою. У Свидовецько-Чорногірському масиві назва Свидовецького хребта чи\nцілого гірського масиву, очевидно, утворена від назви річки Свидовець,\nвитоки якої знаходяться на схилах найвищих вершин району. Таку ж назву\nмає і присілок селища Ясіня, який прилягає до долини річки поблизу місця\nвпадіння її у Чорну Тису. Узагальнена назва Чорногора для\nнайвисокогірнішого масиву Українських Карпат використовується місцевими\nжителями упродовж століть, увійшовши у народну творчість. Значно\nмолодшою є назва Гринявські гори, що використовується для найменування\nгірських хребтів, що простягаються між Чорним і Білим Черемошами. Гори\nГриняви або Гринявські гори отримали назву від одного з найбільших\nнаселених пунктів, що лежить у підніжжі центральної частини гірського\nмасиву. У своїй статті Я.Кравчук та М.Іваник  цілком аргументовано\nдали наукову назву цій частині Полонинсько–Чорногірських Карпат, як\nпідрайон Скупова-Пневе. Частину геоморфологічного району, що лежить між Білим Черемошем і\nСучавою, одні автори називають районом Гірської групи Гриняви і Лосової\n(П.Цись, Я.Кравчук, М.Іваник) [5,9], інші Гринявсько-Путильським\n(Л.Воропай, М.Куниця)  або ландшафтом Яровиці (К.Геренчук) . Ми ж\nвважаємо усі ці версії недостатньо аргументованими і вдалими, а тому\nзапропонували свій варіант назви означеного підрайону, а також району в\nцілому. . Для аргументації нашої позиції передусім розглянемо географічні\nособливості тих об’єктів, які лягли в основу перечислених назв. Отже,\nЛосова – вершина на зовнішньому периферійному хребті з геодезичним\nзнаком, верхня точка якого має висоту 1428 м. Тобто вона розміщена не у\nцентральній осьовій частині гірського масиву і має висоти на півтораста\nметрів нижчі від найвищих вершин підрайону. Назва серединного хребта масиву між Білим Черемошем і Сучавою,\nочевидно, походить від річки Путили, яка бере початок з його східних\nсхилів. Однак назва річки опосередковано вже використана у назві зовсім\nіншого таксону області Вододільно-Верховинських Карпат – підобласті\nЯсине-Ворохто-Путильського низькогір’я. Тому вона серед географів і\nкраєзнавців асоціюється саме з низькогірним рельєфом, що оточує селище\nПутилу. Хребет Яровиці є найвищим у межах геоморфологічного підрайону і всієї\nЧернівецької області (1574 м), але він відносно короткий і займає\nокраїнне положення у підрайоні. Беручи до уваги вищесказане, вважаємо, що найбільш прийнятною,\nвпізнаваною і логічною назвою для частини Полонинсько-Чорногірських\nКарпат між Білим Черемошем і Сучавою буде назва Яловичорські гори або\nгори Яловичори. Адже найвищу частину гірського масиву розсікає саме\nрічка Яловичора, яка своїми витоками сягає хребтів Яровиці і Томнатикула\nз одного боку та Штевйори, Творельця з іншого. Яловичорою називають\nмісцеві мешканці і населені пункти, які лежать посередині цих гірських\nланцюгів (села Нижній і Верхній Яловець). З цього слідує, що геоморфологічний район, який простягнувся від\nЧорного Черемошу до Сучави слід називати однотипно з двома іншими у\nмежах підобласті, тобто Гринявсько-Яловичорським гірським масивом.\nГеоморфологічний підрайон за принципом аналогії з іншими слід назвати\nтільки за назвами двох крайніх і визначальних хребтів –\nМаксимця-Яровиці. ??]?У межах Гринявсько-Яловичорського масиву найбільш вираженими є три\nпасма, кожне з яких утворене декількома хребтами, інколи окремими\nвершинами, що відчленовані від хребтів гірськими потоками. Гори Гриняви, які відокремлені від інших геоморфологічних районів з\nпівночі, заходу і сходу долинами Чорного і Білого Черемошів, простяглися\nна 66 км. Головним вододільним хребтом підрайону у північній частині є\nхребет Скупової. Він простягається від долини Чорного Черемошу поблизу\nсела Красник до річки Тікач – лівої притоки Білого Черемошу в околицях\nсела Гринява. Загальна протяжність хребта Скупової близько 21 км.\nНайвищі вершини у його межах Ростицька – 1514 м, Брехунець – 1492 м та\nСкупова – 1579 м. Хребет Скупової має симетричні відносно пологі схили.\nЗахідні опускаються до Чорного Черемошу, а східні – до витоків\nЖаб’євського потоку, Чорної та Білої річки. Підніжжя східного схилу\nмежує з Ясине-Ворохто-Путильським низькогір’ям, яке займає значну\nчастину простору між Верховиною, Криворівнею на Чорному та Яблуницею,\nДовгополем на Білому Черемошах. Хребет Скупої можна розглядати як\nсвоєрідне продовження хребта Костричі Чорногірського гірського масиву. Від Скупової вододіл двох Черемошів впродовж близько 12 км тягнеться на\nпівденний захід зниженою, сильно розчленованою річками та потоками\nчастиною Гринявських гір. Західну частину цього низькогірного ланцюга\nназивають хребтом Ватонарка. У середній частині його виділяється висотою\nта масивністю вершина Лудова (Баба Людова) – 1484 м та. Очевидно, вона з\nприлеглими видовженими відрогами є одним з фрагментів серединного хребта\nГринявсько-Яловичорського гірського масиву, що є своєрідним продовження\nЧорногірського хребта Скорушного. На південний схід від Лудової цей\nхребет типово карпатського простягання у багатьох місцях перепиляний\nпритоками річки Пробійна. Окремі його фрагменти височать у кінці\nвідрогів ще одного Гринявського хребта – Пнев’є (Пневе). Вони фіксуються\nвершинами Рижа – 1253 м, Комарничний – 1223 м, Ябзубейка – 1287 м,\nБорзолева – 1386 м, Гостовець – 1249 м. Хребет Пнев’є продовжує головний Гринявський вододіл і простягається на\n33 км від місця впадіння у Чорний Черемош потоку Датницький до верхньої\nтечії Білого Черемошу, що формується при злитті Перкалабу і Сарати.\nДолина потоку Прилука, що впадає у Чорний Черемош, та Москотина (права\nпритока Перкалабу) відділяють Гринявські гори від видовженого відрога\nЧивчинського масиву – хребта Прилучний. Саме на хребті Пнев’є розміщені найвищі вершини Гринявських гір і\nвсього Гринявсько-Яловичорського гірського масиву: Озірна (Мигалева або\nГаля Михайлова) – 1605 м, Масний Присліп – 1581 м, Капілаш – 1582 м,\nТарниця – 1553 м, Гаїччина – 1572 м, Пневі – 1586 м, Гостів – 1582 м.\nХребет Пнев’є коротким крутим західним схилом опускається до долини\nЧорного Черемошу. Схил цей неглибоко розчленований короткими притоками. Продовженням хребта Скупової у горах Яловичори є пасмо хребтів Максимця\n(1345 м), Випчини (1355 м), Лосової (1428 м), Голого Груня (1314 м),\nРапочева (1264 м). Північно-східні відроги його прилягають до\nЯсине-Ворохто-Путильського низькогір’я. Серединне пасмо хребтів Яловичорських гір має неперервну лінію вододілу\nвід Білого Черемошу до Сучави. Вона дуже звивиста, оскільки хребти густо\nі глибоко розчленовані долинами річок і потоків. Найвищі вершини з\nкрутими схилами здебільшого знаходяться віддалік від лінії вододілу.\nСеред них з північного заходу на південний схід фіксуються такі вершини:\n1303 м (Чернелиця), 1369 м та 1354 м (хр. Гребенище), 1393 м, 1461 м\n1463 м (усі без назви), 1423 м (Творелець), 1399 м (Говдя), 1373 м. (хр.\nШтевйора), 1414 м (без назви), 1397 м та 1261 м (хр. Мелеш). Лінію хребта Пневе на правому березі Білого Черемошу продовжує найвищий\nхребет Яловичорських гір – Яровиця (1446 м, 1574 м та 1567 м), а також\nТомнатикул чи Томнатик (1565 м, 1526 м). Західні схили хребтів досить\nстрімко опускаються до долини річки Сарата, яка відділяє їх від\nчивчинського хребта Чорний Див (Діл). Східні схили у вигляді відрогів з\nвисотами понад 1300 м простягаються на 5-10 км від вододільного гребеня.\nОтже, в цілому рельєф Гринявсько-Яловичорського гірського масиву має\nерозійний характер. В окремих місцях породи черемоської світи виходять\nна поверхню у вигляді оголених стрімких скель та брил. Найбільше вони\nхарактерні для північно-західних схилів хребта Скупової (урочища Стовпні\nта Угорське). Більшість гребеневої частини головних хребтів та відрогів\nгеоморфологічного району представлена досить розлогими полонинами, які\nпоступово стають практично безлюдними, оскільки тваринництво згортається\nу підсобних господарствах горян. Література:\n1. Воропай Л.І., Куниця М.О. Українські Карпати: Фізико-географічний\nнарис. – К.: Радянська школа, 1968. – 168 с. 2. Гілецький Й. Р. Популярно про Українські Карпати та основні пішохідні\nмаршрути – Івано-Франківськ: Місто НВ, 2007. – 176 с. 3. Кравчук Я.С. Геоморфологія Передкарпаття. – Львів: Меркатор, 1999. –\n188 с. 4. Кравчук Я.С. Геоморфологія Скибових Карпат. – Львів, Вид. центр ЛНУ\nім. Івана Франка, 2005. – 232. 5. Кравчук Я.С., Іваник М.І. Геоморфологічна регіоналізація\nПолонинсько-Чорногірських Карпат //Проблеми геоморфології і\nпалеогеографії Українських Карпат і прилеглих територій: Збірник\nнаукових праць. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2006.\n– С. 52–64. 6. Сливка Р.О. Геоморфологія Вододільно-Верховинських Карпат. – Львів,\n2001. – 149 с.. 7. Природа Українських Карпат /За ред. К.І. Геренчука. – Львів: Видав-во\nЛьвівського ун-ту, 1968. – 265 с. 8. Рудько Г., Кравчук Я. Інженерно-геоморфологічний аналіз Карпатського\nрегіону України. – Львів, 2002. – 172 с. 9. Цись П.М. Геоморфологія УРСР. – Львів: Вид-во при Львівському ун-ті,\nРеалізація норм права. Правозастосування. Поняття і основні форми реалізації норм права (пошукова робота)\nОсобливості сучасної української політичної культури: проблема визначення (реферат)


У Мінекології витратили на службовий транспорт майже 80 тисяч\nМіністерство екології і природний ресурсів України з початку року витратило на олату службового транспорту для працівників 78 750 гривень.\nПро це "Ні корупції!" довідався з інформації, що розміщена на Єдиному порталі використання публічних коштів.\nКошти за оплату транспортних послуг отримало Автопідприємство фінансово-господарського департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України п'ятьма платіжками.\nЯк повідомляв «Ні корупції!», у 2015 році Міністерство екології та природних ресурсів виявилося безумовним рекордсменом державних закупівель туалетного паперу.\nНа гігієну там витратили майже на 700 тисяч гривень за рік.\nЧитайте також «Як Кабмін, парламент і ДУС «скоротили» свій автопарк».


Поняття і ознаки виробничого кооперативу\nЗгідно зі ст. 95 ГК виробничим кооперативом визнається добровільне об’єднання громадян на засадах членства з метою спільної виробничої або іншої господарської діяльності, що базується на їх особистій трудовій участі та об’єднанні майнових пайових внесків, участі в управлінні підприємством та розподілі доходу між членами кооперативу відповідно до їх участі у його діяльності.\nВідповідно до Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 р. виробничий кооператив – це кооператив, що утворюється шляхом об’єднання фізичних осіб для спільної виробничої або іншої господарської діяльності на принципах їх обов’язкової трудової участі з метою одержання прибутку.\nВиробничий кооператив є однією з організаційно-правових форм підприємницьких товариств, які здійснюють діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (ст. 84 ЦК). На відміну від господарських товариств – іншого виду підприємницьких товариств, виробничі кооперативи – це об’єднання осіб, а не тільки капіталів, адже обов’язковою є особиста трудова участь членів кооперативу в його діяльності. Обов’язковість особистої трудової участі членів у діяльності кооперативу виключає можливість членства у такому кооперативі всіх інших суб’єктів цивільного права, крім фізичних осіб, а саме: юридичних осіб, держави, територіальних громад, АРК тощо.\nСпрямованість на одержання прибутку принципово відрізняє виробничі кооперативи від обслуговуючих та споживчих кооперативів, які підприємницькими товариствами не є.\nВиробничий кооператив є юридичною особою і діє на основі статуту. Виробничий кооператив є комерційною організацією. Він має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. Кооператив має право відкривати свої філії, відділення, представництва без створення юридичної особи. Кооперативи можуть на добровільних засадах утворювати об’єднання, які, у свою чергу, можуть утворювати об’єднання вищого рівня за галузевими чи територіальними ознаками.\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво WZ817995


16 Квітень 2018 | Увага: Пестициди!\nДля попередження гострих та хронічних отруєнь при зберіганні, перевезенні і застосуванні пестицидів необхідно дотримуватись таких санітарних норм і правил:\n- Працюючі повинні користуватись спецодягом та засобами індивідуального\n- Роботи необхідно проводити вранці або ввечері. Під час внесення пестицидів\nстійте так, щоб на вас не зносило вітром бризки або пил отрутохімікатів.\nРозпилюйте аерозоль якомога ближче до оброблювального об’єкта, використовуючи наконечники для дрібно крапельного обприскування.\nЯкщо хтось біля вашого будинку працює з пестицидами, щільно зачиняйте вікна та двері, не випускайте малих дітей гуляти на вулицю.\nУ ті дні, коли проводяться роботи з пестицидами, треба якомога більше вживати рідини: вода, чай, соки, компоти, кисломолочні напої, які сприяють виведенню з організму стійких сполук. Необхідно передбачити захист шкіри, очей та органів дихання від пестицидів: протигаз, респіратор, ватно – марлеву пов’язку.\nПеред вживанням їжі необхідно зняти спецодяг ретельно вимити обличчя та руки, прополоскати рот водою. Їжу треба приймати в спеціально відведеному місці, розташованому не ближче 200 м від ділянки, де проводяться роботи. Не можна курити під час роботи. Не допускаються до роботи з отрутохімікатами: особи в стані алкогольного сп’яніння; підлітки до 18 років; вагітні жінки та матері, що годують грудним молоком. Тривалість робочого дня з отрутохімікатами не більше 4-6 годин.\nОтрутохімікати повинні зберігатись у спеціальних, паспортизованих складських приміщеннях, у відповідній тарі, на стелажах із зазначенням виду препарату. Особливо отруйні препарати зберігаються у металевих сейфах (ящиках). Особи,які здійснюють торгівлю і працюють з пестицидами та отрутохімікатами, повинні отримати допуск згідно вимог Постанови КМУ від 18.09.1995 р. № 746 «Про затвердження порядку одержання допуску (посвідчення) на право роботи, пов’язаної з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами. Цією Постановою передбачено, що обов’язковими умовами одержання допуску є проходження медичного огляду та навчання за програмою, затвердженою в установленому порядку.\nКрім того завчасно, але не менше ніж за дві доби до початку проведення кожної хімічної обробки, адміністрація господарств повинна сповіщати населення, власників суміжних сільськогосподарських угідь та об’єктів про місця, строки і методи застосування пестицидів.\nДотримання регламентів застосування пестицидів, правил особистої гігієни та заходів безпеки при проведенні робіт з ними гарантує безпеку для здоров’я.\nПроте, у всіх випадках отруєння пестицидами (навіть легкого) необхідно якомога швидше звернутися за медичною допомогою.\nСнятинська міжрайонна філія Державна установа «Івано-Франківський обласний лабораторний центр МОЗ України»


переконання: все, що стикається з раною - перев'язувальний матеріал, інструменти, руки хірурга - усе це джерела зараження. Самі того не знаючи, хірурги переносять гнійні мікроби від одного хворого до іншого. Шкіра - це бар'єр для мікробів. Варто її поранити і починається боротьба між мікробами й організмом. Лістер стояв перед відкриттям. Він вирішив застосувати сильнодіючу речовину, що здатна усунути гниття. Знаючи, що для усунення дурного запаху стічних використовується карболова кислота, Лістер зупинив свій вибір на цій речовині. Варто відзначити, що першим, хто звернув увагу на протигнильну дію карболової кислоти, був паризький аптекар Ж.Лемар у 1865 р. Але висновків він не зробив.\nУ 18767 р Лістер вирішив здійснити свої задуми на 11 потерпілих з відкритими переломами. Первісною задачею Лістер вважав захист рани від повітря. Тому він: 1) у повітрі операційної розпорошував спеціальним розпилювачем - спреєм 3% розчин карболової кислоти; 2) усе, що може стикатися з раною (інструментарій, перев'язувальний, шовний матеріал, сама рана, руки хірургів) оброблялося цим же розчином; 3) на рану накладав пов'язку з 3 шарів:\n-\tшовкова тафта (протектив);\n-\t8 шарів карболізованої вати;\n-\tповітронепроникна тканина (макінтош).\nРезультати перших дослідів перевершили всі чекання! У 9 із 11 з відкритими переломами не було ніяких ознак нагноєння. Такого хірургія ще на знала! У цей же 1867 р Лістер опублікував статті в журналі "Ланцет" - "Про новий метод лікування ускладнених переломів", у якому запропонував широко використовувати новий антисептичний метод лікування.\nУ 1868 р Лістер опублікував у "Британському медичному журналі" роботу "Про антисептичний метод лікування".\nМіж тим, цим революційним ідеям в хірургії міцний заслін поставили консерватизм, заздрість, а часом і неуцтво окремих авторитетів у медицині. Так було завжди. Той же акушер Сімпсон, якому людство зобов'язане введенням у хірургічну практику і родопоміч хлороформу для наркозу, 20 лет назад винесли жорстокий вирок Земельвейсу, так і тепер обрушився на Дж.Лістера. Теодор Більрот (1829- 1894 р) - хірург Відня - "перша хірургічна скрипка Європи" не зрозумів і не визнав антисептику. У 1874 рік назвав цей метод дурницею. У 1877 р Т.Більрот був запрошений оперувати в Петербург великого російського поета Н.А.Некрасова, у якого був діагнозований рак прямої кишки. Саме Некрасов у розпачі від нестерпних болів, від який він дуже страждав в останній період життя, сказав: "Не страшно вмерти, а страшно вмирати". У Петербурзі вже була введена антисептика. 12 квітня Більрот оперував Некрасова на будинку і було здивуванням для російських хірургів, коли Європейська знаменитість навідріз відмовилася від антисептичних заходів. Операція були паліативною. Після повернення у Відень Більрот писав друзям: "Петербург мене дуже зацікавив. Госпіталі прекрасні...багато ділового в науковому і практичному відношеннях. Мені стало ясно, що росіянинам належить майбутнє в Європі".\nЧерез 12 років (у 1879 р) у м.Кірці на з'їзді англійських лікарів ще були виступи проти Лістера. У госпіталі Св.Бартоломеї відбувалися історичні збори лікарів. Дебати про антисептик продовжувалися два дні і дві ночі без перерв. Лістер виступав один проти всіх і не допустив, щоб ідея безгнильного лікування ран була похована. Лондонські хірурги були змушені визнати свою поразку. Перемога Лістера були остаточною. Але лише пізніше Англія віддали йому належне. У 1895 р він був обраний Президентом Лондонського королівського суспільства. У 1897 р з приводу 70-річчя йому було присвоєно титул пера Англії. Помер Лістер 1912 р (85 років) і був визнаний гідним похорону у Вестмінстерському абатстві поруч з могилами великого натураліста І.Дарвіна і винахідника парової машини Дж.Уатта. У некролозі були написано: "Плоди його праці залишаться навічно. Людство буде благословляти його завжди. Слава його будуть безсмертні". В одній з публікацій того часу говорилося, що навчання Лістера врятували більше життів, чим загинуло за усі війни історії.\nНа відміну від країн Західної Європи, у Росії лише деякі хірурги старшого покоління не змогли відразу зрозуміти значимість антисептичного методу Лістера. Більшість рано і жваво відгукнулися на навчання про антисептик. Найбільше гарячим і послідовним пропагандистом навчання Лістера про антисептик був К.К.Рейер - учень Бергмана в Деріть, професор Московського університету М.В.Скліфосовський (1836-1904 р) і М.О.Вельямінов (1855-1920 г). Введення антисептики в хірургічну клініку Московського університету корінним способом змінило вигляд клініки. У Києві керівник клініки М.І.Пирогова В.А.Короваєв (1811-1892 р) уже з 1869 р, тобто через 2 роки після відкриття, застосовував пов'язки Лістера. В історіях хвороби (вони тоді називалися "скорботні аркуші") є записи про ці пов'язки, інструментарій протирали карболовою кислотою, їїрозприскували в операційній. У 70-х роках антисептичний метод лікування в Харкові застосовував В.Ф.Грубе.\nМ.С.Суботін писав у 1878 р у дисертації, що лікування ран по методу Лістера найбільш раціонально, а в книзі "Основи хірургії" (1880 р) вказував, що цей метод лікування необхідно зробити обов'язковим. В час російсько-турецької війни в 1877 р С.П.Коломнін, М.В.Скліфосовський широко застосовували в поранених лістеровскі пов'язки. К.К.Рейер ще в 1873 р, побувавши в Англії у Лістера, широко використовував його метод лікування в російсько-турецьку війну. Російські хірурги йшли на раннє розсічення ранового каналу, видалення сторонніх тіл, уламків кіст, промивання раней розчином карболової кислоти, раціональне дренування раней.\nУ рішенні цієї споконвічної багато вікової проблеми Росія стояли набагато вище багатьох країн Європи. Офіційно метод антисептики визнаний у Росії у 1869 р. Наприклад, у Німеччині навіть у 1880 р Б.Лангенбек, якого вважали родоначальником німецької


Причини нестачі повітря: чим викликані напади задухи | Medical Answers\nГлавная > Пульмонологія > Задишка і брак повітря: причини нестачі кисню\nЗадишка і брак повітря: причини нестачі кисню\nЧому при диханні не вистачає повітря\nЗадишка через спосіб життя\nЗадишка через погано провітрюється\nЗадишка через порушення роботи легенів\nЗадишка при серцевих захворюваннях\nЗадишка при анемії (недокрів’ї)\nЗадишка при вегетосудинної дистонії\nУтруднення дихання, яке називають задишкою або диспное, має безліч причин, що впливають як на дихальні шляхи, так і на легені та серце. Задишка буває обумовлена різними факторами – наприклад підвищеним фізичним навантаженням,\nстресом, захворюваннями органів дихання. Якщо Ваше дихання можна охарактеризувати як прискорене і гучне, глибина вдиху і видиху періодично змінюється, якщо часом виникає відчуття нестачі повітря, значить, необхідно розібратися в ситуації, оскільки такі симптоми можуть бути небезпечні для здоров’я і свідчити про серйозні захворювання.\nНайбільш поширеними причинами нестачі повітря є:\nпсихосоматичні розлади (наприклад, вегетосудинна дистонія);\nРозглянемо кожну з причин докладніше.\nЯкщо у Вас немає захворювань серця та легень, можливо, утруднення дихання пов’язане з недостатньо активним способом життя. Ось кілька порад щодо запобігання симптомів задишки.\nКоли задишка виникає при фізичної активності, наприклад при бігу або тривалої ходьбі, це свідчить про недостатній фізичній підготовці або про надмірну вагу. Спробуйте зайнятися спортом і переглянути режим харчування – при нестачі поживних речовин нестача повітря також не рідкість.\nЗадишка – часте явище у курців, так як при курінні дихальна система вкрай вразлива. В такому випадку вдихнути на повні груди можливо, лише поборовши шкідливу звичку. Також лікарі рекомендують раз на рік робити рентген легенів – незалежно від того, чи є проблеми зі здоров’ям чи ні.\nЧасте вживання алкоголю також здатне спровокувати задишку, оскільки алкоголь негативно впливає на серцево-судинну систему і збільшує ймовірність виникнення інфаркту, порушень серцевого ритму і інших захворювань.\nНе варто виключати можливість задишки і при емоційних потрясіннях або частих стресах. Наприклад, панічні атаки супроводжуються викидом адреналіну в кров, після чого тканини вимагають більше кисню і людина задихається. На проблеми зі здоров’ям також вказує і часта позіхання – вона є ознакою гіпоксії мозку.\nЯк відомо, задуха в житловому приміщенні – незмінний супутник поганого настрою і головного болю. Однак надлишок вуглекислого газу має і більш серйозні наслідки – непритомність, погіршення пам’яті і концентрації, порушення сну і постійний брак повітря. Щоб солодко спати і продуктивно працювати, необхідний постійний приплив повітря з вулиці. Ми вже розповідали, що регулярно провітрювати будинок буває важко: взимку, наприклад, через відкрите вікно потрапляє надто холодне повітря, тому є ймовірність захворіти. Перешкодити комфортному самопочуттю також може шум з вулиці або недостатньо чисте повітря за вікном. Найкращим виходом в такій ситуації буде припливна вентиляція з системами очищення і підігріву повітря. Варто згадати і про систему розумного мікроклімату, за допомогою якої можна дистанційно керувати кліматичними приладами і вимірювати рівень CO2, температуру і вологість повітря.\nДуже часто нестача повітря пов’язана саме з легеневими захворюваннями. Люди з порушенням роботи легенів відчувають важку задишку при фізичному навантаженні. Під час фізичних вправ організм виділяє більше вуглекислого газу і споживає більше кисню. Дихальний центр в головному мозку прискорює дихання при низькому рівні кисню в крові або при високому вмісті вуглекислого газу. Якщо легені не функціонують нормально, навіть невелике зусилля може значно збільшити частоту дихання. Задишка буває настільки неприємна, що хворі спеціально уникають будь-яких фізичних дій. При серйозних легеневих патологіях дефіцит повітря виникає навіть у стані спокою.\nБрак повітря може бути результатом:\nрестриктивних (або обмежувальних) порушень дихання – легені не можуть повністю розправитися при диханні, отже, їх обсяг зменшується, а в тканини не потрапляє достатня кількість кисню;\nобструктивних порушень дихання – наприклад, бронхіальної астми. При подібних захворюваннях дихальні шляхи звужуються і при диханні вимагають значних зусиль для розширення. Астматикам з задишкою під час нападу лікарі зазвичай радять тримати інгалятор під рукою.\nОдне з поширених серцевих розладів, що негативно впливають на глибину і інтенсивність дихання, – серцева недостатність. Серце подає кров до органів і тканини. Якщо серце транспортує недостатній обсяг крові (тобто виникає серцева недостатність), в легких накопичується рідина, погіршується газообмін і виникає розлад, зване набряком легенів. Набряк легень як раз викликає задишку, яка часто супроводжується відчуттям задухи або тяжкості в грудях.\nДеякі люди з серцевою недостатністю страждають ортопное і / або пароксизмальної нічний задишкою. Задишка – це задишка, яка виникає в лежачому положенні. Люди з таким розладом змушені спати сидячи. Пароксизмальна нічна задишка – це раптова важка задишка, яка виникає під час сну і супроводжується пробудженням хворого. Це розлад є крайньою формою ортопное. Також пароксизмальна нічна задишка – ознака важкої серцевої недостатності.\nБрак повітря може виникати при різкому підвищенні рівня артеріального тиску, якщо Ви – гіпертонік. Високий тиск призводить до перевантаження серця, порушення його функцій і відчуття нестачі кисню. Причинами задишки також можуть бути тахікардія, інфаркт міокарда, ішемічна хвороба серця та інші серцево-судинні патології. У будь-якому випадку, поставити точний діагноз і призначити відповідне лікування може тільки досвідчений лікар.\nПри анемії у людини знижений рівень гемоглобіну і зменшено число еритроцитів. Так як гемоглобін і еритроцити забезпечують перенесення кисню від легенів до тканин, при їх нестачі зменшується кількість кисню, яке постачає кров. Особливо гостро брак повітря хворі відчувають під час фізичної активності, тому що кров не може доставити підвищений рівень кисню, необхідний організму. Крім задишки серед симптомів зустрічаються головний біль, занепад сил, порушення концентрації і пам’яті. Головний спосіб позбутися від нестачі повітря при анемії – усунути першопричину, тобто відновити рівень гемоглобіну та еритроцитів у крові.\nВегетосудинна дистонія – розлад вегетативної нервової системи. Зазвичай хворі скаржаться на відчуття клубка в горлі, прискорене дихання, відчуття нестачі повітря. Дихальні розлади посилюються при станах, що вимагають напруги нервової системи: здача іспиту, співбесіду, виступ на публіці і т.п. Причинами вегетосудинної дистонії можуть служити надмірна розумова, фізична або емоційне навантаження, гормональні збої, хронічні захворювання.\nОдне з найбільш поширених проявів вегетосудинної дистонії – синдром гіпервентиляції, який призводить до «надмірного диханню». Багато хто помилково вважає, що гіпервентиляція – це недолік кисню. Насправді, гіпервентіляціонний синдром являє собою брак вуглекислого газу в крові. Коли людина з таким синдромом занадто швидко дихає, він видихає більше вуглекислого газу, ніж потрібно. Зниження рівня вуглекислого газу в крові призводить до того, що гемоглобін міцно з’єднується з киснем і останній з працею надходить в тканини. При різко виражених симптомах задишки лікарі рекомендують дихати в пакет, щільно притиснутий до рота. Повітря, що видихається буде накопичуватися в пакеті, і, вдихаючи його знову, хворий заповнить дефіцит CO2.\nВикликати задишку здатне порушення цілісності грудної клітини. При різних травмах (наприклад, при переломі ребер) відчуття нестачі повітря виникає через яскраво вираженого болю в грудях. Утруднене дихання може бути викликане і іншими недугами – наприклад, цукровий діабет або алергією. В такому випадку потрібне комплексне обстеження і лікування у профільних спеціалістів. Позбутися від проблем з диханням можливо тільки в разі нейтралізації джерела хвороби.\nЯк ми з’ясували, спосіб позбавлення від задишки повністю залежить від її причини. Кожне із захворювань, здатних спровокувати утруднення дихання, вимагає індивідуального підходу, здачі певних аналізів і проходження різних обстежень. Якщо Ви відчуваєте, що крім задишки Вас турбує щось ще, то терапію повинен призначити лікар і тільки лікар – не потрібно займатися самолікуванням! Якщо напад задишки застав Вас зненацька, слід припинити будь-яку фізичну активність. Якщо стан триває більше 10 хвилин, необхідно викликати швидку допомогу.\nІснують загальні рекомендації з профілактики задишки, які може виконувати кожен.\nПобільше перебуваєте на свіжому повітрі, по можливості уникайте прогулянок поряд з жвавими магістралями.\nЯкщо Ви ведете малорухливий спосіб життя, постарайтеся це змінити – як мінімум, слід приділяти 20 хвилин в день швидкій ходьбі. Можна зайнятися плаванням – одним з найбільш оздоровчих видів спорту.\nСпробуйте сформувати правильний режим харчування і відмовтеся від тютюнових виробів – переїдання, як і куріння, сприяє виникненню проблем з диханням.\nЗверніть увагу на дихальну гімнастику – вона допоможе зміцнити здоров’я і запобігти задишку.\nЯкщо Ви – алергік, слід уникати контакту з алергенами (пилом, шерстю тварин, пилком), так як вони викликають спазм бронхів. Не допустити потрапляння перерахованих алергенів в Ваш будинок допоможе брізер. А тим, хто страждає харчовою алергією, варто дотримуватися індивідуальної дієти.\nЧитати по темі: Лімфангіолейоміоматоз: причини захворювання, основні симптоми, лікування і профілактика


1. Поняття сегментації грошового ринку. 2. Формування ринку державних цінних паперів. 3. Державна політика на валютному ринку - Контрольна робота Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Гроші і кредит → 1. Поняття сегментації грошового ринку. 2. Формування ринку державних цінних паперів. 3. Державна політика на валютному ринку - Контрольна робота\n1. Поняття сегментації грошового ринку. 2. Формування ринку державних цінних паперів. 3. Державна політика на валютному ринку - Контрольна робота\nцінних паперів - акцій, облігацій, векселів, депозитарних розписок тощо.\nВід часу набуття Україною незалежності та початку формування ринкової економічної системи країни безперервно йшов процес створення ринку капіталу, або фондового ринку, що характеризувався відокремленням часток (паїв, акцій) суб'єктів господарювання (фізичних та юридичних осіб) у системі обігу пайового (акціонерного) капіталу.\nВраховуючи той факт, що майже сторіччя економічна система країни функціонувала як така, що не мала ринку приватного капіталу, а весь обіговий капітал був сконцентрований в особі єдиного власника - держави, формування та перехід до цивілізованого ринку приватного капіталу, вищою формою якого є організований фондовий ринок, - досить складна проблема, яка потребує ретельного економічного аналізу і створення власної теоретичної бази функціонування цього сегменту економіки.\nРозглянувши умови виникнення і подальшої перспективи розвитку фондового ринку в Україні, можна відмітити, що його формування відбувалося в кілька етапів. Перший етап - це період виходу України зі складу Радянського Союзу, що збігся у часі з процесом створення приватних акціонерних та фінансових компаній, які займалися залученням коштів населення під випуск власних ЦП. І хоч діяльність цих установ на РЦП була стихійною й неорганізованою , а самі ЦП мали характер штучно підтримуваної вартості, цей етап можна назвати першими кроками фондового ринку в Україні.\nДругий етап розвитку РЦП виник у зв'язку з випуском в обіг та створенням вторинного ринку купівлі - продажу компенсаційних сертифікатів і чорного ринку приватизаційних майнових сертифікатів - ваучерів. Ціна первинного ринку - 500 грн. за ваучер та 10 і 20 грн. за компенсаційний сертифікат - виявилася надто умовною. А от вторинні ринки продемонстрували до цього виду державних ЦП можливість дієвості ринкового механізму ціноутворення. Такі інструменти, як ПМС, КС, пільгова передплата, знов повернули приватного інвестора до ринку, при чому психологічно для пересічного громадянина не було значних ризиків при втраті вартості ПМС чи КС, що давало змогу привернути увагу значної кількості фізичних осіб до процесу приватизації. У цей період створюються псевдобіржі - центри сертифікатних аукціонів, велика кількість фінансових посередників (довірчих та інвестиційних компаній), формується інформативна база та інші інфраструктурні підрозділи. Також у цей період починається процес масової приватизації.\nОцінюючи базу масової приватизації, розглянемо кілька цифр. До середини 1998 року було приватизовано 9500 середніх великих підприємств (починаючи з 01.01.1995 року ) із глибиною приватизації 70 %, не менш як 4750 із глибиною продажу 100 %. У сертифікатних аукціонах, за даними Фонду держмайна, узяло участь понад 20 млн. громадян, через пільгову передплату було розміщено близько 7 % статутного капіталу всіх приватизованих підприємств. Отже, можна зробити висновок, що за роки проведення масової приватизації було розподілено значну частину об'єктів малої та середньої власності.\nРозвиток інституту приватної власності через випуск ПМС, КС та розміщення акцій підприємств через пільгову передплату ознаменував початок реального процесу становлення українського ринку цінних паперів. Саме масова приватизація була тим чинником, що дав поштовх і став реальною базою створення фондового ринку та його інфраструктури в Україні.\nТретій етап розвитку фондового ринку характеризувався такими факторами:\n- активний продаж державою значних пакетів акцій великих підприємств;\n- бурхливий розвиток біржових та позабіржових систем обігу акцій;\n- поява значної кількості фінансових посередників, що оперували вже не сертифікатами, а реальними грошима;\n- концентрація власності шляхом активного скуповування акцій у населення;\n- розвиток ринку державних боргових зобов'язань;\n- вихід на ринок у ролі покупців великих зовнішніх інституціональних та приватних інвесторів;\n- розробка та затвердження індексу ПФТС.\nПочаток третього етапу припадає на період 1995-1998 років. У цей час вже помітні структурні зміни в економіці, що виникли в результаті приватизаційних процесів.\nАктивізація грошової приватизації була викликана рядом об'єктивних чинників, серед яких слід виділити такі: дефіцит держ. бюджету та постійне збільшення державного боргу, можливість продажу значних пакетів середніх та великих об'єктів, присутність на ринку платоспроможних покупців ( у першу чергу зовнішніх). Широкий розмах грошової приватизації привів до активного розвитку інфраструктури фондового ринку, передусім біржових та позабіржових торговельних майданчиків.\nРозвиток біржової торгівлі викликав створення значної кількості спеціалізованих брокерських компаній, основним видом діяльності яких стали операції за кошти на ринку цінних паперів. Значний інтерес до брокерського бізнесу був зумовлений такими факторами, як значний рівень прибутковості, поява великої кількості зовнішніх покупців, зацікавлених у портфельних інвестиціях в українські ЦП, і так званий інвестиційний бум на ринках, що народжуються (зокрема в Росії). У цей період починається процес концентрації власності шляхом придбання стратегічними покупцями ЦП на відкритому ринку, причому значна кількість операцій відбувається шляхом купівлі ЦП у населення.\nЦей період характеризується бурхливим розвитком інфраструктури фондового ринку: з'являється велика кількість торговельних майданчиків, розвиваються реєстраторські й депозитарні установи, створюється позабіржова фондова торгова система, розвиваються професійні асоціації та спілки. На жаль, сьогодні можна констатувати: органи влади і контролю не були належним чином підготовлені до такого бурхливого розвитку ринку, що призвело до значної кількості правопорушень та зловживань.\nІз розвитком ринку корпоративних ЦП отримав значний імпульс до налагодження і сегмент державних боргових зобов'язань - як внутрішніх (облігації внутрішньої державної позики), так і зовнішніх (євробондз).Перший аукціон (закритий) із розміщення ОВДП був проведений 10 березня 1995 року.\nЩо стосується ринку ОВДП цього періоду, яскравим прикладом буде ситуація 1997 року. Початок 1997 року на фондовому ринку Українихарактеризувався досить високою дохідністю ОВДП (60-70 % річних ). Стабільний курс національної валюти робив для нерезидентів дуже вигідними вкладення в державні цінні папери. Адже на ринку акцій доти фактично не було ні ліквідних ЦП, ні інвесторів.\nУ першому кварталі Мінфін зменшив дохідність ОВДП до 25-35 % річних, його позиції тоді здавалися досить міцними. Стабільність курсу гривні все ще давала змогу іноземним інвесторам зберігати прийнятну дохідність у твердій валюті. В цей період відбувається кардинальна перебудова у структурі власників ОВДП. Дуже низькі доходи за цими ЦП змушують вітчизняні банки шукати інших інструментів для отримання доходу, оскільки вартість запозичених коштів для банків України набагато вища від вартості коштів іноземних інвесторів. Таким чином , питома вага іноземців у запозиченнях Мінфіну суттєво збільшувалася.\nОсновними досягненнями цього етапу розвитку ринку можна назвати:\n- розвиток ринкової інфраструктури (біржові та позабіржові установи, агенції з перереєстрації прав власності - незалежні реєстратори та депозитарні установи, створення професійних асоціацій);\n- створення галузі професійних учасників фондового ринку ( брокерських та фінансових компаній);\n- поява та розвиток спеціальних державних контролюючих установ (державна комісія з цінних паперів і фондового ринку);\n- активне входження до українського фондового ринку зовнішнього венчурного капіталу.\nОсновною хибою цього етапу є переоцінка можливостей національного фондового ринку,


Чоловічу силу вдасться відновити, якщо правильно все зробити | БАБУШКА\nУ багатьох представників сильної статі у зв’язку з віком і з деяких інших причин слабшає потенція й вони досить тяжко це переносять. Відновити їм чоловічу силу й уникнути імпотенції допоможе свіжа яловича печінка (інша не підходить!). Вранці 250 г печінки потрібно легенько обсмажити на сковорідці разом із квітками календули та насінням безсмерток, потім додати трохи мускатного горіха і з’їсти цю печінку з кров’ю без нічого. Снідаючи так щодня, незабаром забудете про свою проблему.\nЕфективно пропустити через м’ясорубку півсклянки коріння пастернаку, залити отриману масу склянкою окропу і прокип’ятити 10 хвилин на слабкому вогні. Витримати до повного охолодження, додати у відвар, не проціджуючи його, 3 ст.л. насіння пастернаку, влити склянку вина «Кагор» і залишити на 14 днів у холодному місці. Процідити і вживати по 2 ст.л. настою вранці та ввечері за 40 хвилин до їди.\nДуже добре перетерти до порошку і змішати по 1 ч.л. насіння чорної редьки, адам-трави (зозулині чобітки) й цибулі пори, по 1 ст.л. насіння кропиви й моркви жовтої (всьому згаданому вище насінню має бути не більше року), залити суміш склянкою олії і настояти 14 днів у теплому місці. Вживати готову олію до закінчення по 1 ст.л. 4 рази на день. Потенція відновиться.\nТепер хочу допомогти тим, хто страждає від подагри. Щоб упоратися із захворюванням, потрібно помістити в таз хороший пучок сіна, жменю сухого бадилля моркви, півсклянки гірчиці в порошку й залити все окропом. Настояти до терпимо гарячої температури, опустити в таз ноги, прикрити його ковдрою й посидіти так до охолодження настою. Курс лікування — 10-15 процедур.\nІз повагою — Світлана Веремєєнко, м. Луганськ


Нова загроза: коронавірус може передаватися через дихання, – науковці | Новинарня\nHome / COVID-19 / Нова загроза: коронавірус може передаватися через дихання, – науковці\nНова загроза: коронавірус може передаватися через дихання, – науковці\nДеякі науковці схиляються до того, що коронавірус SARS-CoV-2 може потрапити в повітря через дихання інфікованої людини й залишатися там заразним протягом трьох годин.\nПро це повідомляє DW з посиланням на німецький журнал Focus.\nДосі більшість науковців вважали, що коронавірус SARS-CoV-2, який викликає небезпечну пневмонію COVID-19, передається переважно повітряно-крапельним шляхом. Це означає, що ним можна заразитися від хворого, який чхає або кашляє, або доторкнувшись до поверхні, на яку потрапили крапельки його виділень останнього.\nАле тепер деякі дослідження свідчать про те, що вірус може передаватися й повітрям, через звичайне дихання.\nТакі висновки містяться, зокрема, й у матеріалах дослідження “Аерозоль і стійкість на поверхні вірусу SARS-CoV-2 у порівнянні з вірусом SARS CoV-1”, опублікованому 17 березня в науковому журналі The New England Journal of Medicine.\nЯк зазначають автори цього дослідження, вірус може потрапляти у повітря в “аерозольних крапельках діаметром менш ніж п’ять мікрометрів. Ці крапельки здатні літати в повітрі до трьох годин. Протягом усього цього часу віруси, що містяться в них, залишаються заразними.\nКрім того, про можливості передачі коронавірусної інфекції цим шляхом попереджає Національна академія наук США (NAS) в екстреному листі до уряду країни від 1 квітня.\n“Доступні на сьогодні результати досліджень свідчать про те, що існує можливість передачі вірусу SARS-CoV-2 через біоаерозолі, вироблені диханням людини”, – йдеться в цьому листі.\nДалі його автори повідомляють про те, що недавнє дослідження, проведене медичним центром університету Небраски, підтвердило наявність РНК вірусу в приміщенні, де надавали допомогу хворим коронавірусом. Генетичний матеріал вірусу був знайдений також на одязі, який носив персонал, що обстежував хворих, хоча під час цього обстеження пацієнти не чхали і не кашляли.\nВодночас експерти NAS відзначають, що ступінь загрози заразитися коронавірусом через дихання або під час розмови, а також поведінку біоаерозолів, які містять коронавірус, у навколишньому середовищі необхідно досліджувати окремо.\nПоки відомо лише, що концентрація вірусу в диханні різних пацієнтів є різною, зазначається в листі NAS.\nТим часом Всесвітня організація охорони здоров’я поки що неоднозначно ставиться до гіпотези про можливу передачу вірусу через біоаерозолі. Наприкінці березня представники ВООЗ заявили, що цей спосіб передачі інфекції “при певних обставинах і в деяких ситуаціях, у яких виникають аерозолі, є вірогідним”.\nЯк приклад такої ситуації експерти ВООЗ назвали інтубацію важко хворого пацієнта з метою забезпечення його киснем.\nFocus підсумовує: якщо спосіб передачі коронавірусу через біоаерозоль підтвердиться, усі будуть змушені носити захисні маски серед людей, щоб запобігти зараженню. Але тут виникає щонайменше одна велика проблема: ці маски майже скрізь у дефіциті.\nКількість заражених коронавірусом у світі сягнула мільйона осіб\nПов’язані публікаціїdon't missвірускоронавіруснаука\nЗбройні формування Російської Федерації здійснили чергову низку провокацій, результатом яких стало збільшення кількості обстрілів вздовж всієї лінії розмежування. Про це в середу, 24 лютого, інформує пресслужба штабу ООС....\nСтерненка переведуть в окрему камеру одеського СІЗО. Він написав листа


Кравчук запропонував свій шлях відновлення Донбасу : ПОРОХОБОТ\nГоловна/Новини/ДОНБАС/Кравчук запропонував свій шлях відновлення Донбасу\n0 348 час перегляду 1 хвилина\nГолова делегації України у Тристоронній контактній групі, перший президент України Леонід Кравчук заявив, що створення на Донбасі вільної економічної зони є головною умовою відродження тимчасово окупованих територій.\nПро це він сказав під час ефіру на телеканалі Obozrevatel TV. «Коли ця зона буде ухвалена, зовсім зміниться управлінська ситуація. Прийдуть інвестиції, будуть гарантії для інвесторів, для багатьох галузей будуть пільгові умови», – запевнив перший президент.\nВін нагадав про те, що свого часу у 1993 році він підписав указ про створення вільної економічної зони в Донецькій та Луганській областях, але згодом про цю ідею забули через складну політичну ситуацію в країні.\nНа думку Кравчука, вільна економічна зона на Донбасі стане запорукою надходження в цей регіон інвестицій. «А це для нас є головне. Без інвестицій підняти те, що там зруйновано, неможливо», – наголосив він.\nБіля Світлодарська «працювали» російські снайпери\n«На кожен постріл відповідати пострілом»: Кравчук\nПрезидент Чехії просить російську вакцину


Що їли вожді: улюблені страви Леоніда Брежнєва\nКремлівська кухня СРСР викликала непідробний інтерес і у сучасників, і нащадків. Поглянути, що було на столі у вождів, мріяли багато радянські громадяни. І якщо в СРСР добути інформацію такого плану було практично неможливо, зараз інформації вдосталь – і спогади кухарів Кремля, і мемуари очевидців тієї епохи, підшивки преси та інші джерела.\nХарчування і стіл генсека Леоніда Брежнєва\nЛідер ЦК КПРС Леонід Ілліч у молодості мав нормальне статура і не сидів на дієтах. Досить подивитися на фото Брежнєва в юні і армійські роки.\nЛеонід Ілліч праворуч\nМайбутній генсек проходив службу в збройних силах, керував металургійним технікумом і навіть працював слюсарем. Очевидно, що настільки повним діяльний радянська людина бути просто не міг. Проблеми з вагою почалися набагато пізніше.\nВсе ще досить молодий, але вже відомий політичний діяч, Леонід Ілліч любив смачно поїсти, волів страви російської та української кухні, столи будинку і на прийомах ломилися від їжі. Для іноземних гостей готувалися національні частування. І, звичайно, делікатеси. Брежнєв любив пригощати зайчатиной, олениною, м'ясом кабана, фазана, червоною і чорною ікрою, крабами, маслинами і сирами.\nЛідер ЦК КПРС обожнював традиційний курник з рисом, куркою, яйцями та грибами, млинці, соковиті чебуреки, курячу локшину і суп на свинячий кісточці. Особливе місце в меню займав український борщ. Кухарі готували його під керівництвом дружини Леоніда Ілліча, Вікторії Петрівни. До речі, дружина генсека часто поралася на кухні. Вона годувала чоловіка і гостей своїми фірмовими стравами – чаклунами з м'ясного фаршу, варениками з курагою, овочевим рагу з часником і холодними котлетами з вершками.\nУ меню неодмінно було заливне з баранячих мов, традиційний салат «Столичний» з консервованими ананасами, смажена яєчня з салом, яку подавали прямо на сковорідці. На столі в достатку була дичину і закуски – солоні огірки, квашена капуста. Брежнєв зрідка дозволяв собі випити. З алкогольних напоїв волів «Зубрівку», з неалкогольних – журавлинний кисіль і чай. З часом стан здоров'я перестало дозволяти такі калорійні обіди – з роками генсек став харчуватися набагато скромніше.\nДієта Леоніда Ілліча в зрілі роки\nУ зрілі роки Леонід Ілліч набрав зайву вагу. Тому сидів на дієтах, займався плаванням, ходьбою і постійно зважувався. Ходила байка, що щоранку Брежнєв вставав на ваги, і від того, яка цифра йому показувалась, залежало його настрій на весь день.\nДоходило до крайнощів – глава держави голодував, харчуючись сиром, капустою та чаєм, відмовлявся від хліба. І хоча комплекція його була цілком нормальною по нинішнім міркам (в кінці 70-х при зрості 178 см він важив не більше 92 кг), Леонід Ілліч вважав себе товстим і продовжував мучити себе. Важився, розчаровувався, наказував поміняти ваги, знову розчаровувався і знову голодував. Брежнєв вставав на ваги по 5 – 6 разів на дню. Тепер є припущення, що у генсека була початкова стадія нервової анорексії.\nПізніше (до гіпотетичної) анорексії додалися проблеми з зубами. В ту пору Брежнєву готували рідкі супи, картопляне пюре, киселі, а також деякі страви з дієти №8. В останні роки життя глава держави став дуже мало є, навіть на званих обідах – йому накладали їжу для виду, «для годиться».\nЯк вибрати червону ікру?\nДієта Інституту харчування Росії — мінус 10 кг за 3 тижні\nДієта на вінегреті: їмо і худнемо!\nВплив алкоголю на ріст мязів\nЯк харчуватися при остеохондрозі?\nЯк приготувати вівсяну кашу шотландську


Швейцарія 10 франків 2020 року, Заєць, серія "Швейцарські лісові тварини" . Монеты Украины и Мира\nШвейцарія 10 франків 2020 року, Заєць, серія "Швейцарські лісові тварини"\nЗаєць споконвічно степове тварина Європи, Передньої і Малої Азії і Північної Африки. Його розселення на північ, ймовірно, почалося не раніше середини четвертинного періоду. В даний час він поширений в степах, лісостепах, тундрах і малооблесённих областях лісової зони Європи, на півночі до Ірландії, Шотландії, південній Швеції та Фінляндії, на півдні - до Туреччини, Закавказзя, Ірану, півночі Аравійського півострова, Північної Африки, північного Казахстану. Викопні рештки відомі з плейстоценових відкладень Азербайджану і Криму.\nВ цілому заєць-русак - самий звичайний вид, чия чисельність в деякі роки досягає багатьох мільйонів особин. Чисельність зазнає значних змін по роках залежно від різноманітних чинників: епізоотій, без харчів і ін., Проте вони не такі різкі, як у біляка. На півдні ареалу коливання бувають частіше і безладно.\nМонета Швейцарії в 10 франків 2020 року з зображеним Зайцем, вийшла в біметалічному виконанні (Центр - в мідно-нікелевому вигляді, кільце - в алюмінієвому), вагою 15 грам, діаметром 33 мм, двох видів якості - «uncirculated», і «proof» .


Курс «Впровадження веб-квестів в освітній процес» (онлайн-навчання)\nрозвивати інформаційну компетентність, навчитися створювати веб-квести різних типів і на різних платформах, та за допомогою цього зробити освітній процес цікавішим.\nМартовицька Мирослава Михайлівна 28 травня 2020 року\nДякую! Дуже цікавий та пізнавальни курс. Який навчив мене працювати з новими для мене програмами по створюванню веб-квесту.\nЄгорова Галина 12 травня 2020 року\nДуже цікавий курс, я дійсно підняла свій рівень освіти, а саме узнала про цікаві платформи, сайти, програми для створення цікавих завдань для учнів. Не можу сказати, що було просто і легко виконати практичні завдання, але все можна досягти якщо прикласти зусилля! Я дуже рада, що довела все до кінця, пишаюся собою! Дякую вам за створення таких цікавих та потрібних курсів!!!\nНайда Вікторія Володимирівна 27 квітня 2020 року\nДуже корисний, практичний курс про створення веб-квестів, велике дякую! Нелегко, непросто, не виходило на платформі WIX вставити презентацію, спробувала на Google sites, вдалося! Чим складніше - тим цінніше! Всім успіху! Всього найкращого! Дякую!!!\nБезбородько Марина Миколаївна 16 квітня 2020 року\nДуже сподобався курс. Знайшла багато цікавого та корисного для себе. Дякую!\nМіліщук Світлана Олексіївна 13 квітня 2020 року\nДякую! Тепер задоволення буду створювати веб- квести під час оргаанізації освітнього процесу.\nВіннік Володимир Сергійович 03 квітня 2020 року\nКурс дуже актуальний на данний час, детально та поетапно розписуються всі основні моменти. Приємно те, що є багато прикладів та посилань, що найяскравіше допомагає розкрити зміст курсу.\nПлосконна Ольга Олександрівна 03 квітня 2020 року\nСпасибо большое! Очень полезно, особенно в наше время онлайн обучения :)\nКобзар Ірина Валентинівна 27 березня 2020 року\nДякую! Багато нового відкрила для себе під час проходження курсу. Сподіваюсь, що співробітництво з Вами буде продовжено!!!\nМаршала Наталія Миколаївна 21 березня 2020 року\nКурс сподобався, багато цікавого я для себе знайшла. Планую подалі розвиватися в цьому напрямку, створювати нові веб - квести, а на майбутнє- створити власну бібліотеку квестів. Вам висловлюю свою щиру вдячність та бажаю плідної праці.\nЧижов Олександр Ігорович 06 березня 2020 року\nПроходження цього курсу було для мене дуже цікавим, бо інтерес до квестів маю ще зі школи. Отримав приємні враження, дізнався багато нового щодо роботи з різними програмами. Дякую\nЖуковська Ірина Олександрівна 28 лютого 2020 року\nДякую! Тема і зміст курсу був дуже цікавим. Опанувала сучасні Інтернет технології, які обов'язково буду використовувати при викладанні спецдисциплін.\nГречка Володимир Сергiйович 11 січня 2020 року\nДякую авторці за цей чудовий та корисний курс. Багато років працюю над написанням веб-квестів в освітньому процесі. Цей курс доповнив мої знання в цьому напрямку. Величезне ДЯКУЮ...\nСавка-Ржематорська Оксана Василівна 02 січня 2020 року\nКурс "Впровадження веб-квестів в освітній процес" змістовний,цікавий,корисний.Теоретичний матеріал викладено у зрозумілій формі і має логічну структуру.Рекомендую цей курс своїм колегам.А розробникам, бажаю творчого натхнення.\nТвереза Тетяна Миколаївна 02 січня 2020 року\nЯ дуже задоволена, що вибрала саме ці курси. За період навчання освоїла багато цікавого та нового матеріалу. Отримані знання допоможуть мені в моїй професійній діяльності. Дякую Вам за творчий підхід до справи. Викладач ЗДЦПТО - Тетяна Твереза.\nЖученко Олена Олександрівна 19 грудня 2019 року\nспасибо за курс. действительно интересен, и для практики применения в школе - это лучшее, что можно изобрести\nКандейкіна Мальвіна Юліанівна 19 листопада 2019 року\nДоброго дня. Дякую за курс. Взяла для себе багато нового. Надіюсь, що ми з Вами будемо працювати і далі.\nЛитвинець Наталія Миколаївна 14 листопада 2019 року\nХочу щиро подякувати працівникам Всеосвіти за надану можливість опановувати нові технології, професійно зростати, особливо в час стрімкого інформаційного простору. Ваша робота допомагає підвищити рівень науково-теоретичної підготовки та вдосконалювати педагогічну майстерність шляхом самоосвіти і, що важливо, у зручний для користувача платформи час. Дякую! Бажаю натхнення здійснювати нові проєкти і бути успішними!\nДонцова Тетяна Василівна 05 листопада 2019 року\nДякую, дуже вдячна! Багато нового і цікавого для мене! А ще за можливість проходити курс у зручний для мене час!\nКурган Тетяна Володимирівна 29 жовтня 2019 року\nДуже вдячна колективу Всеосвіти за наданий курс! За ті знання, вміння та навички, які я здобула під час навчання! Було дуже цікаво та захопливо. Адже Веб-квести зараз актуальні.\nКаленчук Еліна Валентинівна 18 жовтня 2019 року\nДякую за цікавий курс, що надихає застосовувати новітні технології для зацікавлення учнів вивченням предмету. Курс пройшла на одному диханні. Всі модулі логічно побудовані, зрозуміло складені завдання та теоретичний матеріал. Дякую.\nХасенко Настасія Володимирівна 08 квітня 2019 року\nВід курсів, море задоволення, море захоплення, море досвіду!


Захист підлітків від папілома вірусної інфекції\nГОЛОВНА\tПРО ЦЕНТР\tВІДКРИТА ІНФОРМАЦІЯ\tНОВИНИ\tПАЦІЄНТАМ\tГРАФІК ПРИЙОМУ\tПЕРЕЛІК ПОСЛУГ\tЛАБОРАТОРНІ ДОСЛІДЖЕННЯ\tСТРАХОВА МЕДИЦИНА\tФАХІВЦЯМ\tКОНТАКТИ\tВІДГУКИ ПРО ЦЕНТР\tГОЛОВНА ПРО ЦЕНТР ВІДКРИТА ІНФОРМАЦІЯ НОВИНИ ПАЦІЄНТАМ ГРАФІК ПРИЙОМУ ПЕРЕЛІК ПОСЛУГ ЛАБОРАТОРНІ ДОСЛІДЖЕННЯ СТРАХОВА МЕДИЦИНА ФАХІВЦЯМ КОНТАКТИ ВІДГУКИ ПРО ЦЕНТР Ви тут: Головна НОВИНИ Захист підлітків від папілома вірусної інфекції\nНОВИНИ Захист підлітків від папілома вірусної інфекції\nНа сьогодні вакцинація є найбільш ефективним методом профілактики інфекційних захворювань. Історія успішного застосування вакцин налічує більш як 200 років. Завданням педіатрів є практична реалізація такої програми імунопрофілактики, яка дозволить захистити кожну дитину від більшості інфекційних хвороб, яким можна запобігти з допомогою вакцинації. В концепції вакцино-профілактики, розробленою ВОЗ чітко вказано, що вона є одною з найбільш вигідних стратегій профілактики з позиції вартість-ефективність, а сучасні вакцини - високоефективні і безпечні.\nПапілома-вірусна інфекція відноситься до найбільш поширених інфекцій, що передаються статевим шляхом. В США щорічно виявляють біля 5 млн. нових випадків захворювання, ризик інфікування значно зростає при ранньому початку статевого життя.\nНа сьогодні ідентифіковано 120 видів ВПЛ. Розрізняють папілома-віруси шкіри і слизових. Крім того, ВПЛ поділяють по рівню канцерогенного потенціалу на віруси низької, середньої і високої ступенів ризику. Типи ВПЛ високого ризику асоціюються з дисплазією шийки матки, а також раком шийки матки. Типи ВПЛ низького ризику викликають розвиток гострокінцевих кондилом. Можливий вертикальний шлях інфікування (вірус може передатись новонародженому під час проходження по родових шляхах і бути причиною розвитку рецидивуючого респіраторного папіломатозу).\nІнфікованість папілома вірусом переважає в групі молодих жінок 15-25 років і зменшується з віком.\nДля діагностики ВПЛ-інфекцій крім клінічного огляду, лабораторних методів (цитологічного, гістологічного) проводять молекулярно-генетичне обстеження, яке є найбільш чутливим методом, може виявити субклінічні форми захворювання. Метод має і важливу прогностичну цінність, оскільки дозволяє ідентифікувати окремі типи ВПЛ.\nОстанні десятиріччя спостерігається напружена епідеміологічна ситуація повсюдний ріст папілома вірусної інфекції. . За даними ВООЗ щорічно у світі віруси папіломи людини викликають до 500 000 нових випадків раку шийки матки і щорічно близько 240 000 жінок помирають від цервікального раку. Рак шийки матки стоїть на другому місці серед злоякісних захворювань у жінок. Відзначаються випадки захворювання у 20-річному віці.\nПоширеність онкогенних ВПЛ у Східній Європі становить 15% у жінок до 30 років, зменшується до 5% від ЗО до 50 років і до 2% старше 50 років.\nВ Україні щорічно реєструється понад 10 тис. випадків захворювань\nПВЛ. Але, згідно з наявними даними,неможливовірогіднооцінити стан\nпроблеми в цілому. Вірусні інфекції у вагітних можуть приводити до внутрішньоутробного інфікування плода (до 50 %) і викликати ембріо- і фетопатію, акушерську патологію. Можлива трансплацентарна передача ВПЛ, що може приводити до спонтанних абортів. Аспірація цервікального й вагінального відокремлюваного в пологах приводить до перинатальної ПВІ й розвитку в немовлят респіраторних папіломатозів, ларінгеального папіломатозу та аногенітальних бородавок.\nОрганами-мішенями для ВПЛ у дітей є шкіра, слизові оболонки аногінітальної області і верхніх дихальних шляхів, рідше порожнина рота, стравоходу, прямої кишки, кон'юктиви.\nСпецифічного лікування захворювань. викликаних ВПЛ, немає. Але у світі розроблено дві вакцини для попередження інфікування найбільш загрозливими вірусами. Одна з них, вакцина Гардасил, на даний час зареєстрована більш ніж у 60 країнах світу (в тому числі і Росії) і не тільки рекомендована для щеплень в приватному порядку, але і включена з 2007 р. в календарі щеплень багатьох країн, наприклад США, Австрії, Німеччини, Франції.\nГардасил - чотирьохвалентна вакцина, що захищає від чотирьох найбільш вірулентних штамів ВПЛ. Найбільш раціонально проводити вакцинацію до того, як виникають умови інфікування підлітків у віці 9-17 років. Найбільш оптимальний вік 11-12 років.\nУ деяких країнах (США і країнах Євросоюзу) вже прийнято рішення про обов'язкову вакцинацію дівчаток, при цьому рекомендовано проводити її у віці від 9 до 12 років.\nУ зв'язку з появою на ринку України зареєстрованих вакцин для профілактики папілома - вірусної інфекції, доцільно і нашій країні рекомендувати проведення щеплення для профілактики даної інфекції.\nВ Україні доступним є застосування Цервариксу - вакцини проти ВПЛ 16-18 типів. Вакцину Церварикс можна використовувати у дівчаток, старших 12 років. Вакцинація проводиться 3-х кратно.\nДоведено, що застосування вакцини проти вірусу папіломи людини\nтаких, як Церварикс і Гардасин, попереджує виникнення ПВІ, що передається\nстатевим шляхом. Протягом 5,5 років ( по деяким даним , більше 10) після\nвакцинації зберігається 100 % захист відпередракових уражень шийки матки.\nТривалість захисту дуже важлива, оскільки жінки можуть інфікуватися впродовж усього життя. Вакцина має добру переносимість, високий ступінь імуногенності в широкому віковому діапазоні, сприяє інтенсивній стимуляції вироблення антитіл у жінок віком від 10 до 55 років.\nЛікар-педіатр РОКЛДЦ ім.В.Поліщука Плотка Л.Д.


Бути донором – справа почесна і благородна, однак стати їм можуть не всі. Правила здавання крові, її заготівлі, зберігання, транспортування встановлює закон «Про донорство крові та її компонентів». Він покликаний забезпечити безпеку гемотрансфузій та захист здоров’я не тільки реципієнта, але і донора.\nКому можна здавати кров?\nСтати донором можна тільки на добровільній і безоплатній основі. Це людина будь-якої статі від 18 до 60 років, що пройшов обстеження і не має протипоказань. Маса тіла донора не може бути менше 50 кг.\nЗгідно з новим законом РФ «ПРО донорство крові», що вступив в силу в 2012 році, здавати кров мають право не тільки росіяни, але й іноземні громадяни, які перебувають на території нашої країни на легальному положенні не менше року.\nЖінкам дозволяється складати не більше чотирьох разів на рік, чоловікам – не більше п’яти разів, при цьому проміжок часу між парканами цільної крові повинен становити не менше 60 діб. У разі здачі компонентів крові, цей строк становить 30 днів.\nВ якому місці можна здати кров і що при собі мати?\nКожен донор повинен знати, які правила необхідно дотримуватися перед здачею крові. В обов’язковому порядку потрібно виконати ряд вимог. Зазвичай майбутні донори отримують наступні рекомендації:\nРекомендується їсти овочі, фрукти, крупи, хліб, варення, макарони, сухарі, рибу, приготовану на пару. Можна пити мінеральну воду, солодкий чай, сік, компот, морс.\nЗ ранку в день здачі потрібно обов’язково поснідати, на голодний шлунок проходити процедуру не рекомендується. Правильний сніданок повинен виглядати приблизно так: гречана, геркулесова або рисова каша на воді з додаванням меду, сухофруктів або свіжих фруктів, чай солодкий з сухариками або шматочком білого хліба з джемом.\nНе можна вирушати в пункт переливання в якості донора після безсонної ночі, наприклад, після нічного чергування. Потрібно з’явитися добре відпочив.\nПроцедура забору донорської крові\nЯк проходить процедура: етапи донорства\nВ реєстратурі необхідно заповнити анкету, в якій повідомити про звички, спосіб життя і загальному стані здоров’я.\nВ лабораторії потрібно здати на аналіз з пальця для визначення основних показників (лейкоцитів, гемоглобіну тощо), групи крові та резус-фактора. Проводять перевірку на сифіліс, гепатити, ВІЛ.\nЛікар-терапевт вивчає анкету, при необхідності задає додаткові питання, проводить візуальний огляд і вирішує, чи може людина бути донором у цей день.\nПеред здачею крові потрібно відвідати буфет і випити солодкий чай з булочкою або сік.\nДонор сідає в зручне крісло (можна здати кров сидячи, напівлежачи або лежачи), рука вище ліктя стягується гумовим джгутом, шкіра обробляється дезінфікуючим засобом. Під час процедури допускається застосовувати тільки одноразові інструменти. З відня проводиться забір крові в кількості 450 мл (якщо це цільна кров). Кров або компоненти збираються в спеціальний пакет, який з’єднаний з голкою тонкою трубкою. Частина крові піде на аналіз. По закінченні на ліктьовий згин на 4 години накладають пов’язку. Тривалість процедури – близько 10 хвилин.\nСлід сказати, що забір крові може проводитися за різними схемами. У першому випадку беруть цільну кров, і надалі вона використовується на розсуд медиків. Крім цього, переливають не цільну донорську кров, а які-або її компоненти (плазму або тромбоцити). В цьому випадку процедура досить складна.\nСистема одноразового забору крові: детальніше\nКров збирається в спеціальний контейнер, який з’єднаний з голкою тонкою трубкою\nПеред здачею тромбоцитів необхідно ретельне обстеження. Тромбоцити беруть двома способами: апаратним і переривчастим. При першому кров забирається безперервно, при цьому задіяні обидві руки: з однієї беруть кров, в іншу відразу вливають. При переривчастому способі беруть порцію, відокремлюють з неї тромбоцити, вливають решту донору, потім наступну порцію і так далі. За законом, забороняється здавати тромбоцити багато разів зважаючи на складність процедури для донорів.\nЗдача плазми схожа на процес з тромбоцитами, але використовується інша апаратура і не потрібно проходити обстеження. При заборі плазма відокремлюється, а велика частина крові повертається донору.\nЗдали кров? Що робити далі?\nПам’ятка донора містить не тільки рекомендації щодо підготовки до донації, але і правила поведінки після процедури. У людини може знизитися тиск, нерідко спостерігається запаморочення, що пов’язано зі зменшенням рівня гемоглобіну в крові. Після закінчення процедури необхідно дотримувати наступні правила:\nВідразу після здачі крові потрібно розслабитися і посидіти хвилин 15, потім сходити в буфет випити солодкого чаю. Якщо слабкість і запаморочення не проходять, треба покликати на допомогу медичного працівника.\nПов’язку з руки не знімати близько 4 годин і не мочити.\nОбмежень щодо управління автомобілем немає, можна водити мотоцикл через 2 години.\nМайбутні донори мають право знати, чи не шкідливо здавати кров. Медики стверджують, що якщо строго дотримуватися рекомендацій лікарів перед процедурою і після неї, то за самопочуття можна не переживати. Крім того, правила донорства з усіма обмеженнями за кількістю забирається одноразово крові і частоти проведення процедури закріплені законодавчо.


Wizz Air закрила базу біля України | Економічна правда\nВівторок, 13 лютого 2018, 19:20\nУгорський лоукостер Wizz Air вирішив закрити свою базу в аеропорту словацького міста Кошице і скоротити маршрутну мережу.\nПро це заявив комерційний директор Wizz Air Джордж Міхалопулос, передає ЦТС.\n"Після детального аналізу ми вирішили підкоригувати план польотів з Кошице і перемістити наші потужності на інші лінії Wizz Air з більш високим попитом", - сказав топ-менеджер.\nАеропорт Кошице розташований в 90 км від кордону з Україною, він другий за значенням в Словаччині. Зараз персонал бази налічує 35 осіб, авіакомпанія запропонує їм роботу на інших своїх базах.\nВ адміністрації аеропорту Кошице стверджують, що всі рейси, які будуть скасовані, користувалися великою популярністю у пасажирів.\nТак, до 14 травня Wizz Air буде поступово припиняти польоти за трьома напрямками - Кельн (Німеччина), Тель-Авів (Ізраїль) і Донкастер-Шеффілд (Велика Британія). З 14 травня в активі авіакомпанії залишиться тільки один рейс - до Лондона-Лутон.\nЗазначимо, що авіакомпанія Wizz Air працює в аеропорту Кошице з червня 2013 року, коли вона відкрила рейс до Лондона-Лутон. База перевізника почала функціонувати з червня 2015 року.\nКрім Кошице, перевізник виконує польоти ще в два словацьких аеропорти - Попрад і Братиславу. Маршрутна мережа з Братислави налічує п'ять напрямків, в тому числі і Київ-Жуляни.\nПримітно, що раніше чеська авіакомпанія Czech Airlines відмовилася від виконання посадки в Кошице при здійсненні регулярних рейсів між Україною і Чехією.\nWizz Air оголосив про закриття в червні цього року відразу трьох баз - в Любліні (Польща), в Празі (Чехія) і в Тиргу-Муреші (Румунія). Також лоукостер припинив у січні польоти в чеський Брно.\nНагадаємо, лоукост-перевізник Wizz Air відновить свою діяльність з Харкова, а також відкриє 5 нових маршрутів, які будуть запущені в 2018 році з регіональних аеропортів Львова та Харкова.\nWizz Air. Про плани в Україні, нові напрямки, флот та конкуренцію з Ryanаir 27 квітня 2018, 16:20\nWizz Air запускає нові маршрути з Києва 27 квітня 2018, 10:32


Previous PostПовчальна історія — «Глуха дружина». Яка заставить вас багато над чим задуматися\nNext PostФермер знайшов на городі «волосатий» камінь і приніс його додому\nРОБИМО ЯБЛУЧНИЙ ОЦЕТ З СВІЖОГО ВРОЖАЮ: ДВА ПРОСТИХ РЕЦЕПТА. ДУЖЕ КОРИСНИЙ, РЕКОМЕНДУЄМО ВСІМ!\nВік живи вік учись! Просто натріть сало на тертці і ніякого м’яса не треба


Багатоплатформовий Open Source Time Tracker / Новини / IT українською\nVladlen 19 лютого 2015, 03:25\nНовини → Робимо вільне безпечніше: баги і фікси InstantCMS 0\nНовини → Варіант розгортання Linux систем на базі Puppet 4. Частина I: мережа і сетефой фільтр (cfnetwork + cffirehol) 0\nБагатоплатформовий Open Source Time Tracker\nУ цій статті я хочу розповісти про те, навіщо мені знадобився тайм-трекер, як я його шукав, чому не знайшов і що з цього всього в підсумку вийшло.\nМайже всю свою кар'єру я працюю фрілансером. Специфіка діяльності така, що всі контракти з оплатою не погодинної, а за зроблену у встановлений строк роботу. В таких умовах звикаєш працювати коли є настрій — головне вкластися в термін. Тобто весь день не торкатися до проекту, а на наступний день 16 годин безвідривно орати як раб на галерах — звичайна справа. Замовникам це, як правило, байдуже. Працюючи в такому режимі, про тайм-трекері не замислюєшся.\nНа початку 2015 року мені запропонували цікавий віддалений проект і раптово з оплатою не за виконану роботу, а з фіксованою зарплатою кожен місяць.\nЧерез пару місяців з моменту початку роботи, стало очевидно, що мій звичайний підхід працює погано. Коли перед тобою висить якийсь дедлайн, а факт оплати прив'язаний до здачі роботи — додаткова мотивація не потрібна, тим більше що порушення строків може вилитися в солідну компенсацію. У разі фіксованої оплати справа йде інакше. Усвідомивши це, я зрозумів, що працюю неефективно і навряд чи мій роботодавець буде задоволений, якщо я продовжу працювати в тому ж темпі.\nВ кінці березня на хабре була опублікована стаття Наглядач для фрілансера: вибираємо систему обліку робочого часу. Ця стаття ідеально співпала з моїми роздумами про підвищення ефективності. Вона присвячена в основному веб-інструментів і не підходить під мої завдання, але основна ідея з урахуванням часу здалася мені срібною кулею, яка дозволить правильно розподілити робочий час та не підвести роботодавця.\nНа мою удачу в коментарях до статті читачі ділилися своїм досвідом використання різноманітних трекерів, а Alexey2005 виклав посилання на порівняльну таблицю трекерів.\nЧим далі я заглиблювався у вивчення різноманітних трекерів, тим очевидніше ставало, що жоден мені не підходить.\nБув сформований список вимог до трекера:\nНіяких ручних таймерів. У світі, де користувач постійно перемикається між різними завданнями, відходить «покурити», відповідає коханці в ICQ, точність ручних таймерів прагне до 0.\nТільки Open Source. Вважайте мене параноїком, але я не хочу, щоб закрите ЗА віддавало інформацію про моєї активності на чужий сервер. Ще пару років тому я б не став про це навіть замислюватися і спокійно встановив собі пропрієтарний трекер. Але останні тенденції в світі стеження навчили мене двом речам:\nЯкщо у компанії є дані — вона буде їх використовувати.\nДані обов'язково витечуть або будуть надані за судовим запитом\nДуже не хочеться, щоб в один прекрасний день до мене «прийшли» зі звинуваченнями у використанні якогось забороненого bitcoin.\nКрос-платформа. Як розробник ігор, я в основному працюю в Windows, Linux і Mac OS X також супроводжують значну частину моєї активності. Тайм-трекер, який буде відслідковувати активність тільки в одній з ОС, не буде давати повної картини.\nАвтоматичних кросплатформених трекерів існує дві з половиною штуки. Open Source серед них я не знайшов жодного.\nЩо ж робити? Вибір очевидний — будемо писати свій трекер.\nОсновний алгоритм роботи простий — програма висить у фоні і, при зміні активного вікна, запам'ятовує на який додаток переключився користувач. Якщо протягом певного часу користувач не натискаючи ніяких кнопок, не рухав миші і вікна не переключалися — переходимо в режим сну, скорегувавши відповідним чином останню запис (віднімемо час, який користувач був неактивний).\nБуло б логічно прив'язатися до переходу ПК в режим енергозбереження (відключення моніторів), але у багатьох цей режим вимкнений, або пауза занадто велика, так що покладатися на нього не можна.\nКрім цього, очевидно, що для точності підрахунку часу потрібні профілі. В залежності від типу поточної діяльності різні програми можуть відноситися до різних категорій. Наприклад, я використовую notepad++ як у фріланс-проектах, так і в своїх власних.\nПрофілі дозволяють призначити додаток в різні категорії. Відповідно, якщо активний профіль «свої проекти», то час використання notepad++ буде записано в одну категорію, а якщо активний профіль «фріланс» — в іншу.\nІ ось перша версія трекера написана і запущена. Після кількох днів активного тестування виявляється, що поточної автоматизації недостатньо. На скріншоті в заголовку видно, що Хром з'їв 3 години 50 хвилин і, в теж час, категорія Прокрастинація теж зайняла 3 години 50 хвилин. Але на самій-то справі Хром використовується також для доступу до багтрекеру, документації, stackoverflow. Але перша версія трекера не вміла відрізняти ці дії і записувала все в одну категорію. Одне з тимчасових рішень — використовувати Хром для читання хабра / пошти / vk і т. п., а всю робочу діяльність вести в Frirefox. Але звичка була занадто сильна і все одно в підсумку частина роботи робилася за звичкою в Хромі.\nПроблема посилилася при роботі у віртуальній машині. Трекер, природно, сам по собі не здатний побачити: що там діється всередині VBox і бачить лише активність VirtualBox.exe. Звичайно, під віртуальними машинами в один момент часу велася діяльність тільки одного типу і проблему можна було вирішити перемиканням профілів. Але спочатку дуже хотілося відійти від ручного управління.\nВ результаті народилося рішення у вигляді зовнішніх трекерів.\nЗовнішній трекер — це програма, яка запускається всередині недоступного для тайм-трекера оточення і передає звідти інформацію. Наприклад, у разі віртуальної машини цей трекер веде себе ідентично тайм-трекера, але не запам'ятовує, що за програми запущені, а по udp-каналу повідомляє про них основного трекера на 25855 порт.\nФормат повідомлень вийшов досить простим:\n5 char — фіксований заголовок. TYTET\n1 int - номер версії протоколу. Зараз 1.\nutf8 рядок(1 int довжина рядка і далі масив char) — поточний стан системи. Наприклад, віртуальна машина просто віддає поточний додаток у вигляді chrome.exe, qtcreator.exe, explorer.exe. З браузером — трохи складніше, так як сайтів — море, а в якості стану віддаються основні сайти, з якими взаємодіє користувач: habrahabr.ru, geektimes.ru, vk.com, gmail.com, google.com і т. п. Інші сайти йдуть під загальним статусом: undefined. Тобто основні сайти визначаються відповідні категорії на рівні тайм-трекера, а undefined йдуть в окрему категорію. Наприклад, undefined у мене пишуться в Прокрастинацию, так як набагато простіше визначити набір робочих сайтів, ніж мільйони сміттєвих, на які потрапляєш, читаючи чергову фігню.\n1 int — кількість перекриваються додатків\nutf8 — масив рядків з ім'ям кожного перекривається програми\nПерекриваються програми — це-список програм, які будуть підмінятися при наявності свіжої (менше 10 секунд) інформації з трекера. Наприклад, трекер Хрому перекриває два додатки:\nchrome.exe і Google-chrome-stable.\nВідповідно, якщо від нього приходить поточний статус habrahabr.ru, то тайм-трекер під час активності в chrome.exe під віндою і Google-chrome-stable в лінуксі буде писати в БД не Хром, а habrahabr.ru.\n1 unsigned char — контрольна сума. Контрольна сума вважається простим складанням всіх байт в пакеті\nТайм-трекер в комбінації з зовнішніми трекерами дозволяє отримати максимально коректну інформацію про час, проведений за ПК.\nВ принципі, нічого не заважає зовнішнього трекеру бути дійсно зовнішнім, наприклад, андроїд-телефону. Це дозволить враховувати активність і за межами ПК. Але мені такий функціонал не потрібен, тому я його не реалізовував.\nРобота з трекером\nЗ точки зору користувача програма представляє із себе іконку в треї, у якої є контекстне меню, що викликає потрібний функціонал:\nНалаштування дозволяють визначити загальні деталі функціонування програми.\nПрофілі дозволяють, не відкриваючи вікон програми, перемикатися між активними профілями.\nПрограми — дозволяють розподілити програми по категоріях (додатки автоматично додаються в список під час роботи) і редагувати профілі:\nСтатистика — дозволяє видерти з БД інформацію за зазначену дату і намалювати графік і таблицю.\nЗ одного боку — відображення статистики є важливою частиною тайм-трекера. Але я вважаю, що саме додаток трекера має бути лише простим поверхневим інструментом для аналізу даних. Основне — це збір. А гарні діаграми можна і LibreCalc намалювати на основі експортованих CSV даних.\nОкремо варто обговорити роботу з БД.\nСпочатку я побоювався, що вона буде дуже швидко зростати і доведеться програмно розбивати її на частини.\nАле процес тестування першої версії показав, що за півроку роботи в трьох ОС з сотнею додатків БД займе всього 1 мегабайт. 20 мегабайт за 10 років. Не той розмір, про який варто турбуватися. Зате код програми спрощується, якщо тримати БД одним шматком.\nТак тримати окремий файл для кожної ОС безглуздо з точки зору статистики, то для себе я зробив exFAT-розділ на 100 мегабайт, куди поклав БД і тепер Windows / Linux / Mac OS X працюють одним файлом. В результаті — загальна статистика, доступна в одному місці.\nЙдемо в Open Source\nПройшло близько 10 місяців з тих пір, як була написана перша версія програми. Для себе я оцінив додаток як дуже придатне. По щасливою випадковості січні вийшла стаття Чому і навіщо писати open-source код?. І подумалося — а не опублікувати чи тайм-трекер на github, адже завдання підрахунку часу досить актуальна, а Open Source рішень не так вже багато.\nІ ось, знайомство з github, переписування програми з урахуванням всіх нюансів, накопичених за майже рік використання і перша збірка лежить, готова до завантаження і створення fork'ів.\nРаптово найскладнішим при публікації Open Source-проекту виявилося погане знання англійської. В той момент, коли стало зрозуміло, що проект не має сенсу без хоча б мінімальної документації і коментарів — виникло бажання не публікуватися, щоб не ганьбитися… Тому що мій англійський дозволяє дивитися фільми з субтитрами, читати документацію, розуміти просту розмовну мову… Але писати осмислені, граматически і орфографічно чисті пропозиції — це мені не по зубах…\nІ встав вибір:\nНічого не публікувати взагалі.\nОбмежитися односкладовими коментарями. Авось не здогадаються, що я не знаю англійської.\nПисати стільки, скільки вважаю за потрібне на поганому англійському.\nПерший варіант здався неприйнятним. Проект бачиться корисним і публікація його важлива. Думаю, кілька десятків користувачів для нього знайдеться, так що шкода залишати неопублікованим.\nДругий варіант не дозволяє повноцінно розписати важливі моменти по роботі з вихідними кодами і самим додатком. Та й яка ймовірність, що я зможу в коротких пропозиціях розписати все правильно?\nУ підсумку зупинився на третьому варіанті. Зрештою це не іспит з англійської і не книга, а ЗА. Можливо серйозні косяки поправлять більш освічені товариші, а може бути додаток зможе функціонувати і з моїми кривими коментарями.\nВихідні коди доступні тут:\n23 січня 2016, 14:30


Нерест | Всесвіт риболовлі | FANDOM powered by Wikia\nАспекти, Аспекти рибалки, Поняття\nНерест – особливий період у житті мешканців водойм, який обумовлений наявністю сприятливих умов у місці проживання. На нерест риби впливають багато умов, в першу чергу – температура води у водоймі. Для кожного виду риби діапазон температур свій. Якщо температура несприятлива – вода дуже тепла, або, навпаки, занадто холодна, – нерест може взагалі не початися, або пройти частково. Від різкої зміни температури води може загинути і выметанная ікра, і вже з'явилися мальки.\nЧас нересту і запліднення Редагувати\nУ більшості наших прісноводних риб нерест проходить з весни до початку літа: у квітні нереститься щука, з середини і до кінця травня – окунь, судак, лящ, карпо, карась. А ось нерест лососевих, наприклад форелі, проходить з кінця осені до початку зими. В саме ж холодну пору року – з середини грудня до середини січня – проходить нерест холодолюбивого миня.\nКожен вид риби для нересту йде на спеціальні місця – нерестовища. Деякі риби (прохідні) для нересту йдуть з моря в річки (лососеві, осетрові) або з річок у моря (річковий вугор). Нерест щуки, коропа, ляща, судака проходить переважно в заплавах річок, на трав'янистих мілководдях. У багатьох риб під час нересту з'являється шлюбне вбрання.\nПлодючість у риб різна і виражається в тому кількість ікринок, яку викидає середньостатистична самка. Самка карпа, наприклад, відкладає до 3 млн ікринок, а сома – всього 500 штук. Вчені-іхтіологи встановили, що у карпа 97% мальків не доживають до трирічного віку, причому 93% ікринок гине протягом перших 7-10 діб після викидання, – їх з'їдають інші риби, земноводні, водоплавні птахи, їх зносить течією. Інший раз, виживає лише одна особина з тисячі.\nЧому ж так відбувається? Справа в тому, що різні види риб по-різному ставляться до выметанной ікрі: або забувають про неї, або охороняють, проявляючи турботу. Ті види, що не проявляють турботи про потомство, як правило, відкладають ікру з «запасом», а турботливі батьки, такі як соми і окуні, оберігають свої кладки. Крім того, деяким видам риб притаманний порційних нерест, який розтягується в часі, що також допомагає виживанню потомства. Разовий нерест характерний для щуки, осетра, окуня. Порційний – для коропа і карася.\nПорушення традиційних місць нересту в результаті забруднення господарсько-побутовими стоками, будівництва гідротехнічних споруд призводить до скорочення чисельності багатьох, у тому числі цінних видів риб.\nЯк відбувається нерест Редагувати\nСамки виметивают ікру на дно, в воду або на рослини, а самці запліднюють її насіннєвий рідиною, що міститься в молоці. Одну самку щуки супроводжують на нерест 3-7 самців. Лящі нерестяться на світанку: вибравши місце, пара лящів починає плавати по колу діаметром 4-8 метрів. Під час руху риби б'ють хвостами по воді, розсіюючи ікру, яка опускається на водорості. Самка сома перед нерестом викопує передніми плавниками заглиблення в субстраті, куди і відкладає ікру. Пара сомів охороняє свою кладку до выклевывания мальків. Представники деяких груп (наприклад, лососеві) після викидання ікри гинуть. Їх тіла стають кормовою базою для мальків.\nНе тільки люди, ссавці і птахи, але й риби приваблюють партнерів, виділяючи спеціальні хімічні речовини – феромони, а також сигналізують про свою готовність до нересту певними позами, специфічними рухами, особливої шлюбної забарвленням, будівництвом гнізда і т. д. В різних риб ікрометання відбувається по-різному. Воно може бути одноразовим, тобто риби одного виду метають відразу всю ікру, іноді це відбувається за кілька хвилин, іноді – годин, іноді – днів. До таких відносяться окунь, єлець, плотва, щука, ряпушка, сиг, осетер та інші. Але більшість риб виметивают статеві родукты порціями, з інтервалами часу від декількох днів до трьох-чотирьох тижнів – це карась, лин, верхівка, йорж, щиповка, голець сибірський, оселедця, чехоня, вусані, шемая та інші. Цікаво, що навіть риби одного виду, потрапляючи в різні географоклиматические умови, можуть змінити одноразовий на нерест порційний і навпаки. Класичним прикладом служить лящ, який в більш теплих районах нереститься порційно, а в північних – одномоментно. Так само поводиться сом. Деякі вчені пояснюють порційністю ікрометання певними фазами Місяця, стверджуючи, що риби протягом місячного місяця чекають потрібну фазу, під час якої і відбувається нерест. Якщо нерест розтягнутий за часом, це не означає, що в цей період риба не харчується (тобто не клює), так як зазвичай риби нерестяться не всі відразу, а з певним віковим групам (вчені називають «нерестової зграєю»). А риби інших віків у цей час харчуються і клюють.\nНерестові міграції Редагувати\nСигнал до нерестовым міграцій дають дозрівають статеві продукти, що змушують риб зніматися з насиджених місць. Морські осілі риби завжди живуть і розмножуються в море, а прісноводні – живуть у річках, озерах і водосховищах. Вони розмножуються в основному в тих же місцях, де постійно мешкають, або поблизу від них. Прохідні риби живуть у морі, а розмножуються в річках, за яким більшість з них проходять сотні кілометрів, долаючи сильні течії, водоспади, пороги та інші перешкоди, що зустрічаються на їх шляху до місць ікрометання. Прохідними рибами називають і тих, які постійно живуть у річках, у прісних озерах, а для розмноження йдуть у море (вугор та ін). Вчені називають нерестові міграції з моря в річки анадромными, а зворотні – катадромными. Класичні анадромные риби є серед лососевих і осетрових. Головний представник катадромных риб – це атлантичний вугор. Напівпрохідні риби живуть в основному в опріснених ділянках моря, а для розмноження входять до річки, не піднімаючись з ним настільки високо, як прохідні. Останнім часом вчені стурбовані збігом місць нересту у багатьох груп риб і порушенням динаміки ходу виробників. Змінилося місце і час нересту у більшості прохідних риб, вони з'являються в нових для себе водоймах, викликаючи подив у рибалок та іхтіологів своїми несподіваними ареалами. На жаль, погіршився і фізіологічний стан риб-виробників, мальків та ікри. Виживання ікри за последие 30 років в середньому знизилася на 50-60 %. Ось чому необхідно дбайливіше ставитися до нерестующим рибам і дотримуватися терміни заборони на рибну ловлю, встановлені місцевої рибоохороні.\nОсобливості нересту деяких видів риб Редагувати\nТемпература, при якій відбувається нерест риб Редагувати\nНерест щуки Редагувати\nВіддає перевагу нереститися на прогрітому мілководдя з глибинами до 1 метра. Дно повинно бути тверде, але обов'язково з залишками трави. Протягом повинно бути слабким або відсутнім взагалі. Нерест проходить бурхливо з великою кількістю сплесків. У нересту бере участь одна самка і до десяти самців.\nНерест окуня Редагувати\nЦя риба нереститься великими зграями. Причому в одній зграї об'єднуються окуні самих різних розмірів і різного віку. На відміну від щучого нересту у окунів самців бере участь лише в 3-4 рази більше, ніж самок. Ікра выметывается у вигляді стрічки з ікринок і відкладається на водну рослинність.\nНерест язя Редагувати\nНереститься однією з перших риб, за часом приблизно співпадаючи з нерестом риби. У самців голова в період ікрометання покривається невеликими жовтими горбиками. Самців язя в икромете бере участь тільки в два рази більше самок. Метання ікри проходить в один прийом і ікру зв'язку відкладають на підводну траву, затоплені гілки та коріння дерев.\nНерест плотви Редагувати\nЦя риба нереститься раніше судака і ляща, але пізніше язя. Самців плотви можна відрізнити від самок з шорсткою висипки, яка виступає у них на лусці. Нереститься плотва в спокійних старицях великими зграями протягом усього дня, але частіше на заході або сході сонця. Збирається плотва в таких великих кількостях тому, що у цієї риби молочників набагато менше икрянников. Нереститься плотва по ранжиру: починають самі дрібні особини і закінчують найбільші.\nНерест судака Редагувати\nЦей ікластий хижак воліє для нересту місця з глибинами 1-4 метри. Як і у випадку зі щукою і окунем течії не повинно бути зовсім або вона має бути слабким. Самки нагрібають плавниками з водної рослинності та грунту якусь подобу гнізд і відкладають ікру туди. Після ікрометання судаки ще якийсь час охороняють це гніздо. Що цікаво ще, так це те, що іноді судаковые нерестовища збігаються з місцями нересту ляща і ці риби цілком нормально співіснують.\nНерест ляща Редагувати\nНерест ляща хоч іноді і збігається за часом і за місцем з судаком, але в багатьох випадках нереститься лящ окремо в прибережній зоні з густою підводною рослинністю. Нерест ляща відбувається найчастіше в світанкові години.\nНерест карася Редагувати\nМетання ікри цієї риби проходить в кінці весни і на початку літа, коли вода прогріється до + 16-18С . Нерест карася проходить в заростях трави, очерету або між купин. Найчастіше карась відкладає ікру в два-три прийоми з інтервалом в 1-2 тижні. Причому ікру срібного карася можуть запліднити молоки будь-який інший коропової риби. Але від такого симбіозу народжуються тільки самки.\nОтримано з http://uk.fishing.wikia.com/wiki/%D0%9D%D0%B5%D1%80%D0%B5%D1%81%D1%82?oldid=366


"Опоблок" відправив в мери Вінниці депутата райради від Домбровського - Новини Вінниці Depo.ua\n"Опоблок" відправив в мери Вінниці депутата райради від Домбровського\nДепутат райради, який за часів Януковича очолював райадміністрацію в Хмельницькій області, балотуватиметься на посаду міського голови Вінниці\n1 жовтня 2015 21:55\nНа посаду Вінницького міського голови"Опозиційний блок" висуває депутата Вінницької районної ради Юрія Кучерука. Цю інформацію Depo.Вінниця підтвердив керівник обласної парторганізації Сергій Чорноокий.\nВ соцмережах довго сперечалися з приводу особи кандидата від "Опоблоку", адже Юріїв Кучеруків виявилось кілька. Спочатку під "пильне" око журналістів потрапив член Вінницької районної виборчої комісії Юрій Кучерук, який прославився тим, що відмовився складати присягу члена комісії, бо не знав, скільки йому заплатять за роботу в ТВК. Однак член виборчої комісії - Юрій Васильович, в той час як людина, що зареєструвалась кандидатом в мери, - Юрій Юрійович. Відтак 77-річний Юрій Кучерук з ТВК може бути хібащо батьком Юрія Юрійовича Кучерука, кандидата в мери.\nПолітична біографія Юрія Кучерука, який в січні наступного року відсвяткує своє 40-річчя, виявилась доволі насиченою.\nВін є депутатом Вінницької районної ради, до якої потрапив в 2010 році, вигравши "мажоритарку" по селу Гавришівка від партії вінницьких нардепів Домбровського-Заболотного "Єдність". Як депутат райради Кучерук входить до складу постійної комісії з питань регулювання земельних ресурсів та агропромислового розвитку.\nЗа часів Януковича вінницький депутат працював на посаді голови Теофіпольської районної державної адміністрації в Хмельницькій області. З цієї посади президент Порошенко звільнив Кучерука у вересні минулого року.\nСвого часу Кучерук був помічником-консультантом нардепа-"регіонала" 6-го скликання Петра Цюрка.\nКрім того, в травні минулого року він балотувався в мери Жмеринки, набравши тоді 1,79% голосів виборців.\nТакож нагадаємо, що в квітні цього року Юрій Кучерук приходив разом з депутатами облради Сергієм Чорнооким та Юрієм Яремчуком "виганяти" з робочого місця головного лікаря обласної дитячої лікарні Василя Паненка, аби повернути посаду керівника медичної установи колишній керівниці фракції ПР в облраді Тетяні Антонець.\nМітки: #Вінниця #Опоблок #кандидат в мери #Юрій Кучерук #депутат райради #голова райдержадміністрації


З 2 листопада Тернопіль перейде до «помаранчевої» зони | Новини\nЗ 2 листопада Тернопіль перейде до «помаранчевої» зони\n13:29, 30 жовтня\n30 жовтня на засіданні Державної комісії з питань ТЕБ та НС прийнято рішення про оновлення карантинних зон щодо поширення кількості хворих на COVID-19. Згідно з рішення комісії м. Тернопіль віднесено до «помаранчевої» зони карантину. Нове зонування набуте чинності з 00 годин 00 хвилин 2 листопада.\nВідтак, відповідно до вимог «помаранчевої» зони у місті заборонено: робота хостелів, турбаз і т. д. (крім готелів); розважальних закладів, ресторанів в нічний час; планових госпіталізацій в лікарні; спортзалів, фітнес-центрів, крім тих, які приймають відвідувачів з розрахунку одна людина на 10 квадратних метрів, установ культури; прийом нових змін в дитячі табори.\nТакож забороняються масові заходи за участю більше ніж 20 осіб, робота закладів харчування з 22:00 до 7:00.\nЗакликаємо тернополян надалі дотримуватися правил карантину, носити маски, ретельно мити руки, дотримуватися соціальної дистанції та уникати скупчення людей.\nТернопіль помаранчева_зона карантин


В Естонії радянський пам'ятник хочуть перетворити на монумент жертвам радянської окупації - Korrespondent.net\nВ Естонії радянський пам'ятник хочуть перетворити на монумент жертвам радянської окупації\nУ мерію естонського міста Тарту звернулися з пропозицією радикально змінити напис на пам'ятнику радянським солдатам, які загинули під час Великої Вітчизняної війни.\nЯк повідомляє Postimees, Об'єднання колишніх лісових братів і борців за свободу Естонії пропонує замість фрази Велика Вітчизняна війна. Своїх захисників і визволителів, синів усіх народів СРСР вдячний Тарту пам'ятає вічно написати наступне: Жертви радянської окупації, хай буде вам земля пухом.\nНа думку ініціаторів, якщо напис все-таки не буде змінено, монумент варто перенести в інше місце. Зазначимо, зараз він знаходиться в міському парку Раад.\nВ адміністрації Тарту пропозицію не підтримали. На думку мера Урмаса Круузе, не варто створювати напруженість у суспільстві.\nУ свою чергу, головний інспектор Департаменту захисту пам'ятників старовини Ільме Мяесалу заявила, що монумент у парку Раад має художню цінність, тому "у якості експонату він повинен зберегтися в нинішньому вигляді".\nНагадаємо, у квітні 2007 року естонська влада демонтували пам'ятник Воїну-визволителю на пагорбі Тинісмяги в центрі Талліна і перенесли Бронзового солдата на Талінське військове кладовище, вирішивши там же перепоховати останки радянських воїнів. Це рішення тоді спровокувало масові заворушення.


Бюро знахідок працюватиме 2 години в день - ZAXID.NET\nБюро знахідок працюватиме 2 години в день\nВтрачене бюро знахідок?\nСуспільство — Новини Львова, 09:40, 20 вересня 2012 , 21:40 0\nДві години на день у будні, а субота й неділя - вихідні. Єдине у місті бюро знахідок скорочує години роботи через брак фінансування. Тримається хіба на ентузіазмі одного та єдиного працівника.\n2003-го року бюро знахідок віддали під крило ЛКП "Муніципальна дружина". Відтоді гроші вони заробляють на себе самі. А після того, як їх усунули від паркування у місті і віддали евакуатори “Львіелектротрансу”. ледве кінці з кінцями зводять.\nУ Ратуші твердять: ЛКП "Муніципальна дружина" приречене. Питання тільки часу. Що ж до бюро знахідок, то його мають намір передати у відання управління муніципальної дружини в штаті адміністрації міського голови.