Бачене й непередбачене - Джоан К. Ролінґ Гаррі Поттер і орден Фенікса Гаррі Поттер – 5\nБачене й непередбачене\nЛуна не могла сказати напевне, коли саме в "Базікалі" з'явиться Рітине інтерв'ю з Гаррі, бо її батькові якраз мали прислати чудову велику статтю про найновіші випадки спостережень за зім'яторогими хропачами, — а це, звісно, дуже важлива стаття, тож Гаррі, можливо, доведеться чекати наступного номера, — сказала Луна.\nГаррі нелегко було розповідати про ту ніч, коли повернувся Волдеморт. Ріта витягувала з нього найменші подробиці, і він розказував їй усе, що лише міг пригадати, знаючи, що це єдина нагода розповісти людям правду. Цікаво, як вони на неї відреагують. Він здогадувався, що багатьох це тільки ще раз переконає в тому, що він остаточно здурів — хоча б тому, що його розповідь буде надрукована поряд з відвертими нісенітницями про зім'яторогих хропачів. Але втеча Белатриси Лестранж та її колег‑смертежерів викликала в Гаррі палке бажання зробити хоч щось, навіть без надії на успіх...\n— Не можу дочекатися, поки надрукують усе, що Амбриджка про тебе думає, — захоплено сказав Дін за обідом у понеділок. Шеймус, що сидів навпроти Діна, наминав величезні шматки курятини та шинки, але Гаррі знав, що він прислухається.\n— Гаррі, ти правильно зробив, — підтримав його Невіл. Він був блідий і говорив ледь чутно: — Було, мабуть... важко... розповідати про це... правда?\n— Так, — проказав Гаррі, — але ж люди мусять довідатися, на що здатний Волдеморт.\n— Звичайно, — погодився Невіл, — і про його смертежерів теж... люди повинні знати...\nНевіл не доказав і уткнувся в тарілку з картоплею. Шеймус підняв очі, але перехопив погляд Гаррі і знову відвернувся. За якийсь час Дін, Шеймус і Невіл пішли до вітальні, а Гаррі з Герміоною залишилися за столом, чекаючи Рона, котрий через тренування з квідичу ще не обідав.\nДо зали зайшла Чо Чанґ зі своєю подругою Марієттою. Гаррі неприємно засмикало в животі, але вона навіть не глянула на ґрифіндорський стіл і сіла до нього спиною.\n— О, я й забула спитати, — Герміона весело глянула на рейвенкловський стіл, — що там сталося у вас з Чо? Чому ти прийшов з побачення так рано?\n— Е‑е... ну, це був... — пробелькотів Гаррі, накладаючи собі вже другу порцію ревеневого пудингу, — абсолютний крах.\nІ він переповів їй, що сталося в кав'ярні мадам Падіфут.\n— ...а тоді, — закінчив він за кілька хвилин, доїдаючи пудинг, — вона підскочила і сказала: "Колись побачимось, Гаррі" — і вибігла! — Гаррі поклав на стіл ложку і глянув на Герміону. — Ну, і що це все означало?\nГерміона зиркнула на Чо й зітхнула.\n— Ох, Гаррі, — сумно сказала вона. — Вибач, але ти повівся нетактовно.\n— Я нетактовно? — обурився Гаррі. — Однієї хвилини ми гарно собі говоримо, а наступної вона вже мені розповідає, як її запрошував Роджер Девіс і як вона лизалася з Седриком у тій ідіотській кав'ярні... І як я мав на це реагувати?\n— Розумієш, — терпляче сказала Герміона, ніби пояснювала якійсь занадто емоційній дитині, що два додати два дорівнює чотири, — тобі не треба було казати, що ти маєш зустрітися зі мною.\n— Але ж... — розгубився Гаррі, — ти ж сама сказала, щоб я зустрів тебе о дванадцятій і привів її з собою, а як я мав це зробити, нічого їй не кажучи?\n— Треба було сказати це інакше, — не менш терпляче пояснила Герміона. — Треба було сказати, що тобі дуже прикро, але я вирвала з тебе обіцянку прийти в "Три мітли", і тобі дуже не хочеться, ти волів би провести цілісінький день з нею, але, на жаль, таки мусиш піти, і чи не могла б вона, будь ласка, будь ласочка, піти з тобою, бо ти думаєш пробути там дуже недовго. І ще було б непогано згадати, що я, на твою думку, бридка, — додала, ніби між іншим, Герміона.\n— Але ж я так не думаю, — отетерів Гаррі. Герміона засміялася.\n— Гаррі, та ти гірший за Рона... ну, може, й ні, — зітхнула вона, бо до зали саме увійшов заляпаний грязюкою і роздратований Рон. — Розумієш... ти засмутив Чо, коли сказав, що збираєшся зустрітися зі мною, тому вона й вирішила викликати в тебе ревнощі. Хотіла таким чином з'ясувати, як ти до неї ставишся і чи дуже вона тобі подобається.\n— То он чого вона таке виробляла! — здивувався Гаррі, а Рон гепнувся на лаву навпроти й потяг до себе всі страви, до яких міг дістати. — А чи не простіше було просто спитати, хто мені більше подобається — вона чи ти?\n— Дівчата рідко таке питають, — відказала Герміона.\n— Ось і дарма! — вигукнув Гаррі. — Бо я тоді сказав би, що вона мені подобається, і їй не довелося б знову впадати в істерику через Седрикову смерть!\n— Я ж не кажу, що вона була дуже розсудлива, — відказала Герміона, а до них між тим підсіла Джіні, так само, як і Рон, брудна й сердита. — Просто намагаюся тобі пояснити, що вона тоді відчувала.\n— Ти повинна написати книжку, яка роз'яснювала б хлопцям усі прибацані дівчачі фокуси, — сказав Рон Герміоні, розрізаючи картоплину.\n— Так, — палко підтримав його Гаррі, позираючи на рейвенкловський стіл. Чо саме встала й вийшла із зали, так на нього й не глянувши. Він засмучено повернувся до Рона й Джіні. — То як пройшло тренування?\n— Жахливо, — сердито буркнув Рон.\n— Та ну, — глянула на Джіні Герміона, — не думаю, що це було аж так...\n— Було, — втрутилася Джіні. — Просто паскудно. Анжеліна трохи не розплакалася.\nРон і Джіні після обіду пішли в душ. Гаррі й Герміона повернулися до переповненої ґрифіндорської вітальні, де їх чекала звична гора домашніх завдань. Гаррі вже з півгодини мучився над новою зоряною картою для уроку астрономії, коли з'явилися Фред і Джордж.\n— Рона й Джіні немає? — оглянув вітальню Фред, підсуваючи собі крісло. Коли Гаррі заперечливо похитав головою, Фред сказав: — Це добре. Бо ми подивилися їхнє тренування, їх просто роздовбуть. Без нас вони — нуль без палички.\n— Та чого ти, Джіні грає непогано, — чесно визнав Джордж, сідаючи біля Фреда. — Правду кажучи, я навіть не розумію, коли вона навчилася, бо ми їй не дозволяли грати з нами.\n— Вона ще з шести років залазила у ваш сарайчик у садку і крадькома випробовувала всі мітли, — почувся голос Герміони з‑за хиткого стосу посібників зі стародавніх рун.\n— А‑а... — без особливого подиву сказав Джордж. — Тоді все зрозуміло.\n— А Рон упіймав хоч одного м'яча? — визирнула Герміона з‑понад "Магічних ієрогліфів і логограм".\n— Він ловить, коли забуває, що на нього дивляться, — закотив очі Фред. — Тому нам у суботу просто треба буде попросити глядачів відвертатися від поля й вести неквапливі бесіди щоразу, як квафел опинятиметься біля Рона. Він знову встав і стурбовано підійшов до вікна, де задивився на темну галявину. — Знаєте, квідич — єдине, заради чого варто було тут лишатися.\nГерміона кинула на нього суворий погляд.\n— У тебе попереду іспити!\n— Ми вже тобі казали, що НОЧІ нас не турбують, — відповів Фред. — Спецхарчування вже на мазі, як здихатися чиряків, ми винайшли — вистачає кількох краплин муртлапового відвару. Це нам Лі підказав.\nДжордж солодко позіхнув і засмучено подивився на захмарене нічне небо.\n— Не знаю, чи й захочу дивитися цю гру. Якщо нас переможе Захаріас Сміт, я зроблю собі харакірі.\n— Краще зроби йому, — буркнув Фред.\n— У тому й біда з тим квідичем, — неуважно сказала Герміона, знову схилившись над перекладами рун, — що він викликає негативні емоції й породжує ворожнечу між гуртожитками.\nВона підвела голову, шукаючи "Спелменову абетку складів", і побачила, що Фред, Джордж і Гаррі дивляться на неї з неприязню і недовірою.\n— Але ж це так! — гаряче вигукнула Герміона. — Це гра і більш нічого!\n— Герміоно, — похитав головою Гаррі, — ти добре розбираєшся в почуттях і всьому такому, але в квідичі не тямиш ні бельмеса.\n— Може, й не тямлю, — спохмурніла вона, повертаючись до перекладів, — зате мій гарний настрій не залежить від Ронового воротарського хисту.\nІ хоч Гаррі скоріше стрибнув би з вежі, де проходять уроки астрономії, ніж визнав за Герміоною слушність, однак у суботу перед матчем він віддав би яку завгодно суму ґалеонів, щоб теж не перейматися квідичем.\nНайкраще в цьому матчі було те, що він довго не тривав. Ґрифіндорським уболівальникам довелося витримати всього двадцять дві хвилини агонії. Годі було сказати, що саме було найгіршим. Гаррі думав, що претендувати на цю сумнівну честь могли: чотирнадцята безнадійна Ронова спроба захистити ворота; той випадок, коли Слоупер не влучив по бладжеру і вмазав биткою Анжеліні по зубах; а ще — Керків вереск, коли той з переляку впав з мітли, бо на нього мчав Захаріас Сміт з квафелом у руках. Це ще було диво, що Ґрифіндор програв з розривом усього десять очок, бо Джіні спромоглася вихопити снича з‑під самого носа гафелпафського ловця Самербі. Тож остаточний рахунок виявився 230:240.\n— Гарно впіймала, — похвалив він Джіні у вітальні, де панувала гнітюча, мов на похороні, атмосфера\n— Мені просто пощастило, — стенула вона плечима. — Снич був не дуже швидкий, а Самербі застудився й чхнув, аж очі заплющив, якраз тоді, як з'явився снич. Нічого, ось коли ти повернешся в команду...\n— Джіні, я ж отримав довічну заборону.\n— Твоя заборона триватиме, доки в школі буде Амбридж, — виправила його Джіні. — А це велика різниця. Отож, коли ти повернешся, я хочу спробувати себе в ролі загонички. Наступного року вже не буде Анжеліни з Алісією, а мені однак більше подобається забивати голи, ніж бути ловцем.\nГаррі глянув на Рона, що згорбився в кутку з пляшкою маслопива.\n— Анжеліна все одно не відпустить його з команди, — сказала Джіні, немовби прочитала Гарріні думки. — Вона вважає, що він себе іще покаже.\nГаррі подобалося, що Анжеліна й далі вірила в Рона, та водночас йому здавалося, що краще б вона відпустила Рона з команди. Адже той знову покидав поле під громовий супровід пісні "Візлі — наш король", яку з величезним задоволенням виконував хор слизеринців, що мали тепер усі шанси на перемогу в кубку з квідичу.\nДо них підійшли Фред і Джордж.\n— Мені його навіть дражнити не хотілося, — сказав Фред, дивлячись на зневірену Ронову постать. — Хіба що раз... коли він пропустив чотирнадцятий гол...\nВін шалено замахав руками, немовби по‑собачому плив у повітрі.\n— Покажу це на якомусь святі.\nРон невдовзі поплентався спати. З поваги до його стану Гаррі зачекав якийсь час, перш ніж і собі йти до спальні, щоб Рон міг, якщо захоче, прикинутися сплячим.\nІ справді, коли Гаррі прийшов, Рон хропів занадто голосно й штучно.\nГаррі заліз у постіль, думаючи про матч. Так важко було дивитися на нього з трибун. Його вразила гра Джіні, хоч він і знав, що на її місці впіймав би снича раніше... один раз снич промайнув біля Керкових ніг. Якби Джіні тоді не завагалася, могла б навіть вирвати Ґрифіндору перемогу.\nАмбридж сиділа на кілька рядів нижче від Гаррі й Герміони. Раз чи двічі вона озиралася, щоб на нього глянути, а її широкий ропушачий рот розтягувався в переможній посмішці. Він згадував про це й аж палав від люті, лежачи тут у темряві. Проте за кілька хвилин пригадав, що має перед сном звільняти мозок від будь‑яких емоцій, як нагадував йому Снейп наприкінці кожного уроку блокології.\nВін спробував це зробити, але думка про Снейпа на додачу до згадки про Амбридж тільки посилила його обурення і, замість заснути, він зосередився на своїй ненависті до цієї парочки. Поволі стихло Ронове вдаване хропіння, змінившись глибоким і неспішним диханням. Гаррі засинав значно довше. Його тіло було втомлене, але мозок ніяк не хотів заспокоїтися.\nЙому наснилося, що в кімнаті на вимогу Невіл танцює з професоркою Спраут вальс, а професорка Макґонеґел підігрує їм на козиці. Якийсь час він весело на них дивився, а тоді вирішив розшукати решту членів ДА.\nТа коли вийшов з кімнати, побачив перед собою не гобелен з Варнавою Дурнуватим, а палаючий смолоскип, уткнутий у скобу на кам'яній стіні. Поволі повернув голову ліворуч. Там, наприкінці переходу без вікон, були прості чорні двері.\nРушив до них, відчуваючи, як росте в ньому хвилювання. Мав дивне відчуття, що тепер йому нарешті пощастить їх відчинити... вони були вже зовсім близько, і він схвильовано побачив з правого боку внизу сяючу смужечку блідого синього світла... двері були прочинені... простяг руку, щоб відчинити їх навстіж, і...\nРон зненацька гучно і по‑справжньому захропів, і Гаррі одразу прокинувся. Його права рука досі тяглася кудись у темряву, відчиняючи двері, що були за сотні кілометрів звідси. Він опустив її, відчуваючи розчарування, поєднане з провиною. Знав, що не повинен був бачити тих дверей, але йому так кортіло довідатися, що ж там за ними, що він не міг стримати свого роздратування на Рона... якби ж той захропів хоч на хвильку пізніше.\nЗранку в понеділок вони ввійшли до Великої зали на сніданок саме в ту мить, як прибула совина пошта. Герміона не єдина з нетерпінням чекала "Щоденного віщуна". Майже всі сподівалися знайти там свіжі новини про утікачів‑смертежерів, яких так досі й не впіймали, хоч бачили, нібито, доволі часто. Герміона заплатила сові‑листоноші кната і мерщій розгорнула газету. Гаррі тим часом попивав помаранчевий сік. Цього року він отримав лише одного листа, тож коли перед ним приземлилася перша сова, подумав, що та помилилася.\n— Ти до кого? — запитав він, ліниво забираючи з‑під її дзьоба помаранчевий сік і нахиляючись, щоб прочитати ім'я адресата:\nСпохмурнівши, він потягся до сови по лист, та не встиг його взяти, як на стіл сіли ще три, чотири, п'ять сов. Вони билися за місце, ставали лапами в тарілочку з маслом і перекидали сільнички, намагаючись кожна першою віддати йому свого листа.\n— Що це відбувається? — ошелешено вигукнув Рон, і вже учні з усього ґрифіндорського столу витягували шиї, щоб краще роздивитися, а до перших сов підлетіли ще сім, голосно ухкаючи й розмахуючи крильми.\n— Гаррі! — затамувала подих Герміона, а тоді запхала руку в той пернатий клубок і витягла сову‑сипуху з довгим циліндричним пакунком. — Здається, я знаю, що це все означає... спочатку подивись оце!\nГаррі здер буру обгортку, Звідти викотився згорнутий у трубочку березневий номер "Базікала". Розгорнув трубочку й побачив своє власне обличчя, що дурнувато всміхалося з обкладинки. Великими червоними літерами просто на фотографії було написано:\nГАРРІ ПОТТЕР НАРЕШТІ ЗАГОВОРИВ:\nПРАВДА ПРО ТОГО‑КОГО‑НЕ‑МОЖНА‑НАЗИВАТИ\nІ ПРО НІЧ, ЩО СТАЛА СВІДКОМ ЙОГО ПОВЕРНЕННЯ\n— Гарно, правда? — сказала Луна, що підійшла до ґрифіндорського столу і втислася на лаву між Фредом та Роном. — Вийшло щойно вчора, я попросила тата прислати тобі безплатний примірник. А це, мабуть, — показала вона рукою на сов, що й далі штовхалися на столі перед Гаррі, — листи від читачів.\n— Я так і подумала, — нетерпляче сказала Герміона. — Гаррі, ти не проти, якщо ми...\n— Будь ласка, — відповів приголомшений Гаррі. Рон і Герміона почали роздирати конверти.\n— Це від якогось типа, який думає, що в тебе не всі вдома, — переглянув листа Рон.\n— Ця жінка радить тобі пройти курс шокової чаротерапії в лікарні Святого Мунґо, — розчаровано додала Герміона.\n— А цей лист непоганий, — поволі вимовив Гаррі, дочитуючи довжелезного листа від якоїсь чаклунки з Пейслі. — Вона пише, що мені вірить!\n— А цей чолов'яга якийсь розгублений, — завзято долучився до читання листів Фред. — Пише, що ти на психа не схожий, але ніяк не хоче повірити, що Відомо‑Хто повернувся, тому не знає, що й думати. І нащо ото було псувати стільки пергаменту?\n— Гаррі, а ось ти переконав ще когось! — схвильовано вигукнула Герміона. — "Прочитавши вашу версію, я дійшла висновку, що "Щоденний віщун" ставився до вас дуже несправедливо... мені геть не хотілося б думати, що Той‑Каго‑Не‑Можна‑Називати повернувся, але я змушена визнати, що ви кажете правду..." Ой, це просто чудо!\n— Цей теж вважає, що ти верзеш дурниці, — шпурнув через плече зіжмаканого листа Рон, — ...а оця пише, що ти навернув її на свою віру, і вона вважає тебе справжнім героєм... навіть додала свою фотографію... ого!\n— Що тут відбувається? — пролунав штучно солодкий, тоненький, мов у дівчинки, голосок.\nТримаючи в руках пачку конвертів, Гаррі підвів голову. За Фредом і Луною стояла професорка Амбридж, а її вирячені ропушачі очі дивилися на весь цей гармидер з сов та листів на столі перед Гаррі. З‑за її спини виглядали інші учні.\n— Чому ви отримали стільки листів, містере Поттере? — повільно прошипіла професорка.\n— А що, це вже злочин? — голосно спитав Фред. — Заборонено отримувати пошту?\n— Думайте, що говорите, містере Візлі, бо заробите покарання, — сказала Амбридж. — Ну що, містере Поттере?\nГаррі вагався, та хіба приховаєш те, що він зробив? Примірник "Базікала", однак, рано чи пізно потрапить їй на очі.\n— Це відгуки читачів на моє інтерв'ю, — відповів Гаррі. — Про те, що сталося зі мною в червні.\nЧомусь він зиркнув при цьому на вчительський стіл. Гаррі мав дивне відчуття, що Дамблдор щойно за ним спостерігав, та коли він глянув на директора, той був заглиблений у бесіду з професором Флитвіком.\n— Інтерв'ю? — перепитала тоншим і пронизливішим, ніж завжди, голосом Амбридж. — Що ви маєте на увазі?\n— Кореспондентка мене питала, а я відповідав, — пояснив Гаррі. — Ось...\nІ він кинув їй примірник "Базікала". Вона його впіймала й глянула на обкладинку, Її бліде одутле обличчя вкрилося бридкими фіолетовими плямами.\n— Коли ви це зробили? — запитала вона, і її голос легенько затремтів.\n— У минулі вихідні в Гоґсміді, — відповів Гаррі.\nВона втупилася у нього, аж світячись од гніву, а журнал трусився в її куцих пальцях.\n— Ви більше не будете відвідувати Гоґсмід, містере Поттере, — прошепотіла вона. — Як ви посміли... як ви могли... — Вона набрала повні груди повітря. — Я весь час намагалася відучити вас від брехні. Але до вас це, бачу, й досі не дійшло. П'ятдесят очок з Ґрифіндору і ще один тиждень покарань.\nІ вона пішла, притискаючи до грудей "Базікала". Учні проводили її поглядами.\nНевдовзі по всій школі були розвішані величезні об'яви, причому не тільки на дошці оголошень, а й у всіх коридорах та класах.\nУчнів, у яких знайдуть журнал "Базікало", буде відраховано.\nЦей наказ видано згідно з освітньою постановою номер двадцять сім.\nГерміона чомусь щоразу, як наштовхувалася на таке оголошення, аж сяяла від задоволення.\n— Чому ти так радієш? — поцікавився Гаррі.\n— Гаррі, невже ти не розумієш? — пояснила Герміона. — Щоб кожнісінький учень школи обов'язково прочитав твоє інтерв'ю, не можна було вигадати нічого кращого, ніж його заборонити!\nСхоже було, що Герміона мала цілковиту рацію. До вечора учні вже цитували одне одному те інтерв'ю, хоч Гаррі ніде не помітив навіть клаптика з "Базікала". Він чув, як про інтерв'ю шепотіли перед дверима класів, на уроках і за обідом, а Герміона повідомила, що його обговорювали навіть у дівчачому туалеті, коли вона туди забігала перед уроком стародавніх рун.\n— А тоді вони побачили мене й засипали запитаннями, бо знали, що ми з тобою друзі, — розповідала Герміона з сяючими очима, — і знаєш, Гаррі, мені здається, що вони тобі повірили! Думаю, ти їх нарешті переконав!\nПрофесорка Амбридж тим часом нишпорила по школі, навмання зупиняючи учнів і наказуючи їм вивертати кишені та розгортати підручники. Гаррі знав, що вона полює на примірники "Базікала", але учні були до цього вже готові. Вони зачарували сторінки з Гарріним інтерв'ю, щоб усі, крім них самих, бачили тільки розділи з підручників або просто чисте місце. Незабаром у школі, здається, не залишилося жодного учня, який не прочитав би інтерв'ю.\nУчителям, звичайно, згідно з освітньою постановою номер двадцять шість, було заборонено згадувати про інтерв'ю, але вони все одно примудрялися показати своє ставлення. Професорка Спраут нагородила Ґрифіндор двадцятьма очками, коли Гаррі передав їй поливальницю. Усміхнений професор Флитвік наприкінці уроку замовлянь тицьнув йому в руки коробку пискливих цукрових мишок, прошепотів: "Цсс!" і пішов. А професорка Трелоні вибухла істеричними риданнями на уроці віщування й оголосила приголомшеним учням і незадоволеній Амбридж, що Гаррі врешті‑решт не помре трагічно й передчасно, а доживе до похилого віку, стане міністром магії й матиме дванадцятеро дітей.\nТа найбільше Гаррі зрадів, коли наступного дня поспішав на трансфігурацію, а його наздогнала Чо.\nНе встиг він отямитись, як вона схопила його за руку й зашепотіла на вухо:\n— Пробач мені, дуже‑дуже прошу. Твоє інтерв'ю було таке сміливе... я навіть розридалася.\nЙому було прикро, що вона знову лила сльози, але й приємно, що вони помирилися. Особливо Гаррі зрадів, коли вона, перед тим як бігти далі, швиденько цмокнула його в щоку. Та не встиг він дійти до кабінету трансфігураціі, як сталася ще одна приємна подія — з натовпу перед класом до нього вийшов Шеймус.\n— Я хотів сказати, — пробелькотів він, дивлячись на ліве Гарріне коліно, — що я тобі вірю. І ще я вислав примірник цього журналу мамі.\nЯкщо Гаррі ще чогось не вистачало для цілковитого щастя, то цим виявилася реакція Мелфоя, Креба і Ґойла. Він їх побачив по обіді в бібліотеці. Вони щось обмірковували, стуливши докупи голови, з миршавим на вигляд хлопцем, котрого, як прошепотіла Герміона, звали Теодор Нот. Зиркнули на Гаррі, що шукав на полицях книгу про часткове щезнення — Ґойл погрозливо хруснув суглобами пальців, а Мелфой щось лиховісно зашепотів Кребові. Гаррі чудово розумів, чому вони так поводяться — адже він сказав у інтерв'ю, що їхні батьки належать до смертежерів.\n— А найкумедніше, — весело прошепотіла Герміона, коли вони виходили з бібліотеки, — що вони не можуть нічого тобі заперечити, бо тим самим визнають, що прочитали статтю!\nНа додаток Луна сказала їм за обідом, що ще жоден випуск "Базікала" так швидко не продавався.\n— Тато друкує повторний наклад! — повідомила вона Гаррі, схвильовано вирячивши очі. — Він просто не йме віри, каже, що читачів це зацікавило більше за зім'яторогих хропачів!\nТого вечора в ґрифіндорській вітальні Гаррі був героєм. Фред і Джордж відважилися накласти на обкладинку "Базікала" збільшувальне закляття й почепили її на стіні, тож тепер велетенська Гарріна голова дивилася на всіх присутніх і періодично прорікала: "МІНІСТЕРСТВО — БАРАНИ" або "АМБРИДЖИХО, СИДИ ТИХО І ЖЕРИ ЛАЙНО". Герміона не побачила в цьому нічого смішного. Вона жалілася, що їй це заважає зосередитися, і врешті‑решт роздратовано пішла спати раніше, ніж звичайно. Гаррі теж мусив визнати, що після однієї‑двох годин плакат перестав викликати сміх, до того ж балакальне закляття почало втрачати силу, і тепер чулися тільки окремі слова, наприклад, "ЛАЙНО" чи "АМБРИДЖИХО" з дедалі більшими паузами й дедалі писклявіші. Гаррі аж голова розболілася, а в шрамі знову неприємно закололо. Учні, що сиділи довкола нього і вже кільканадцятий раз просили його переказати інтерв'ю, розчаровано застогнали, коли він заявив, що теж мусить виспатися. Коли Гаррі зайшов до спальні, там не було нікого. Він на якусь мить притулився чолом до холодної шибки біля ліжка Це трохи заспокоїло біль у шрамі. Тоді роздягся й заліз у ліжко, сподіваючись, що голова перестане боліти. Його трохи нудило. Перевернувся на бік, заплющив очі й одразу заснув... Стояв у темній заштореній кімнаті, освітленій кількома свічками. Руками стискав спинку крісла перед собою. Мав довжелезні білі пальці, що, мабуть, роками не бачили сонячного світла й нагадували лапи великих блідих павуків на темному оксамиті крісла.\nПеред кріслом у сяйві свічок стояв навколішки чоловік у чорному одязі.\n— Здається, я отримав погану пораду, — вимовив Гаррі високим холодним голосом, що тремтів від злості.\n— Володарю, благаю вашого прощення, — прохрипів той чоловік на підлозі. Його потилиця виблискувала в мерехтінні свічок. Здається, він тремтів.\n— Я тебе не звинувачую, Руквуде, — сказав Гаррі холодно.\nЗняв руки зі спинки крісла й, обігнувши його, підійшов до чоловіка, що стояв навколішки. Зупинився над ним у темряві, дивлячись на нього з незвичної висоти.\n— Ти впевнений у цих даних, Руквуде? — запитав Гаррі.\n— Так, Володарю, так... я ж працював у цьому відділі...\n— Ейвері казав мені, що це міг би забрати Боуд.\n— Боуд ніколи не взяв би, Володарю... Боуд знав би, що не зможе... інакше він би так люто не впирався Мелфоєвому закляттю "Імперіус"...\n— Руквуде, встань, — прошепотів Гаррі.\nЧоловік навколішках трохи не впав, поспішаючи виконати наказ. Його обличчя було поцятковане віспинками, що рельєфно виділялися у світлі свічок. Навіть коли підвівся, залишався похиленим, ніби кланявся, і раз у раз перелякано зиркав на Гарріне обличчя.\n— Ти добре вчинив, що розповів мені, — сказав Гаррі. — Дуже добре... здається, я кілька місяців згаяв даремно... та нічого... тепер почнемо заново. Прийми подяку Лорда Волдеморта, Руквуде...\n— Володарю... так, Володарю, — полегшено захрипів Руквуд.\n— Мені буде потрібна твоя допомога. Принось мені всю інформацію, яку зможеш роздобути.\n— Авжеж, Володарю, обов'язково... все, що скажете...\n— Дуже добре... можеш іти. Пришли до мене Ейвері.\nРуквуд позадкував, розшаркуючись, і зник за дверима.\nЗалишившись на самоті в темній кімнаті, Гаррі відвернувся до стіни. Там, у затінку, висіло старезне потріскане дзеркало. Гаррі підійшов до нього. Дедалі чіткіше бачив у пітьмі своє віддзеркалення... біліше за череп лице... червоні очі зі щілинами замість зіниць...\n— Що?! — закричав хтось поблизу.\nГаррі шалено заметався, заплутався в запонах і впав з ліжка. Кілька секунд не міг збагнути, де опинився. Був переконаний, що з темряви над ним знову нависне біле, мов череп, обличчя, але натомість почув біля себе Ронів голос.\n— Перестань крутитися як прибацаний, я зараз тебе розплутаю!\nРон порозкидав запони, і Гаррі глянув на нього в місячному сяйві, лежачи на спині й відчуваючи пекучий біль у шрамі. Рон мав такий вигляд, ніби збирався лягати спати і саме скидав з себе мантію.\n— Знову на когось напали? — допоміг він Гаррі встати. — На тата? Ота зміюка?\n— Ні... з усіма все добре... — видушив Гаррі, а чоло йому палало вогнем. — Крім Ейвері... він у халепі... дав Волдемортові неправдиву інформацію... той дуже розсердився...\nГаррі застогнав, опустився, тремтячи, на ліжко й почав розтирати шрам.\n— Але тепер йому допоможе Руквуд... він знову на правильному шляху...\n— Що ти таке кажеш? — перелякався Рон. — Тобто... ти щойно бачив Відомо‑Кого?\n— Я сам був Відомо‑Ким, — сказав Гаррі й підніс до очей руки, щоб пересвідчитись, що мертвотно‑білих довжелезних пальців уже немає. — Там ще був Руквуд, один з тих смертежерів, що втекли з Азкабану, пам'ятаєш? Руквуд щойно йому сказав, що Боуд не міг би того зробити.\n— Забрати щось... він казав, що Боуд знав би, що не зможе цього зробити... Боуд був під впливом закляття "Імперіус"... Руквуд, здається, сказав, що його зачаклував Мелфоїв батько.\n— Боуда зачаклували, щоб він щось забрав? — перепитав Рон. — Але ж... Гаррі, це мала бути...\n— Зброя, — договорив за нього Гаррі. — Я знаю. Відчинилися двері й до спальні зайшли Дін та Шеймус.\nГаррі заховав ноги під ковдру. Навіщо їм знати, що сталося щось дивне, тим паче, що Шеймус лиш сьогодні перестав вважати Гаррі психом.\n— Ти сказав, — пробурмотів Рон, нахиляючись до Гаррі і вдаючи, що наливає собі води з карафки на тумбочці біля ліжка, — що сам був Відомо‑Ким?\n— Так, — ледь чутно підтвердив Гаррі.\nРон ковтнув забагато води, й вона потекла йому з під боріддя на груди.\n— Гаррі, — сказав він, поки Дін і Шеймус роздягалися й голосно балакали, — ти повинен розповісти...\n— Нікому я не повинен розповідати, — урвав його Гаррі. — Я б цього всього не бачив, якби опанував блокологію. Я мушу навчитися від цього відключатися. Ось що вони хочуть. Кажучи "вони", він мав на увазі Дамблдора. Повернувся до Рона спиною і за якийсь час почув, як зарипів Ронів матрац, коли той теж ліг у ліжко. Шрам почав нестерпно пекти. Він прикусив зубами подушку, щоб не стогнати. Знав, що десь там зараз карають Ейвері.\nВранці Гаррі й Рон ледве дочекалися перерви, щоб розповісти Герміоні, що сталося. Хотіли мати абсолютну певність, що їх ніхто не підслухає. Коли усамітнилися у звичному своєму кутку на холодному й вітряному подвір'ї, Гаррі переказав їй у найменших подробицях усе, що запам'ятав зі свого сну. Коли закінчив, вона якийсь час мовчала, і лише пильно й напружено розглядала Фреда з Джорджем, які були без голів і продавали з‑під поли на протилежному боці подвір'я чарівні капелюхи.\n— То он чого його вбили, — неголосно сказала вона, відводячи нарешті очі від Фреда й Джорджа. — Коли Боуд намагався викрасти ту зброю, з ним сталося щось незрозуміле. Мабуть, вона сама або все, що її оточує, зачакловані захисними чарами, щоб ніхто не міг до неї доторкнутися. Ось чому він лежав у лікарні Святого Мунґо, щось сталося з його головою, і він не міг розмовляти. Але пам'ятаєте, що нам сказала цілителька? Боуд почав одужувати. А це для них був би завеликий ризик. Тобто, коли він торкнувся до зброї, то отримав такий шок, що той міг послабити дію "Імперіуса". А якби до Боуда повернувся дар мови, він міг розповісти, що з ним було. Тоді б усі довідались, що його посилали викрадати зброю. Авжеж, Луціус Мелфой легко міг його зачаклувати. Він же постійно стирчить у міністерстві.\n— Він там тинявся навіть тоді, як було слухання моєї справи, — підтвердив Гаррі. — Був... стривайте... — згадав він. — Він того дня був у коридорі, що веде до відділу таємниць! Твій тато казав, що він, можливо, хоче винюхати, як пройшло слухання. А що, як...\n— Стержис! — приголомшено вигукнула Герміона.\n— Що? — отетерів Рон.\n— Стержис Подмор... — ледь чутно сказала Герміона, — був заарештований за намагання пройти у двері! Луціус Мелфой міг зачаклувати і його! Мабуть, він це зробив у той день, коли ти, Гаррі, його там бачив. Стержис мав Дикозорів плащ‑невидимку, так? А що, як він стояв на чатах біля дверей, невидимий, і Мелфой почув, як він поворухнувся... або здогадався, що там хтось стоїть... або просто виконав закляття "Імперіус" на той випадок, якщо там є вартовий? І ось, коли Стержис мав наступну нагоду... можливо, коли знову настала його черга вартувати... він спробував проникнути у відділ, щоб викрасти зброю для Волдеморта... Роне, та заспокойся... Але його впіймали й запроторили в Азкабан... Вона глянула на Гаррі.\n— А тепер Руквуд сказав Волдемортові, як добратися до зброї?\n— Я не чув усієї розмови, але так воно звучало, — відповів Гаррі. — Руквуд там працював... а може, Волдеморт доручить це зробити самому Руквуду?\nГерміона кивнула, хоч думала явно про своє. А тоді зненацька сказала: — Гаррі, але ж ти не повинен був усе це бачити.\n— Що? — розгубився він з несподіванки.\n— Ти мав би вже навчитися не допускати у свій мозок таких видив, — суворо зауважила Герміона.\n— Та я знаю, — погодився Гаррі. — Але...\n— Думаю, треба забути все, що ти бачив, — рішуче сказала Герміона. — І ти тепер повинен значно старанніше опановувати блокологію.\nГаррі так на неї розсердився, що не розмовляв аж до вечора, який виявився доволі неприємним. Учні або обговорювали в коридорах втечу смертежерів, або ж висміювали жахливу гру ґрифіндорців проти Гафелпафу. Слизеринці так голосно й безперервно виспівували "Візлі — наш король", що роздратований Філч урешті‑решт заборонив будь‑які співи в коридорах.\nНаступні дні були не кращі. Гаррі отримав ще дві оцінки "Ж" за настійки, він і далі сидів мов на голках, не знаючи, чи виженуть з роботи Геґріда, а ще ніяк не міг забути сон, у якому був Волдемортом, хоч і не говорив більше на цю тему з Роном і Герміоною, бо не хотів чути від неї чергових дорікань. Йому дуже хотілося обговорити сон з Сіріусом, але про це годі було й думати, тож він намагався заштовхати згадку про сон у якнайдальший закуток мозку. Та, на жаль, навіть якнайдальші закутки не були вже такі безпечні, як раніше.\n— Уставай, Поттере.\nМинуло вже кілька тижнів після сну про Руквуда, а Гаррі й досі опритомнював навколішки у Снейповім кабінеті, намагаючись очистити голову від усього зайвого. Щойно його знову змусили відтворити потік найдавніших спогадів, про існування яких він і не здогадувався. Переважно вони були пов'язані з приниженнями, яких він зазнавав від Дадлі та його зграї ще в початковій школі.\n— Отой останній спогад, — спитав Снейп. — Що то було?\n— Не знаю, — втомлено підвівся з підлоги Гаррі. Йому дедалі важче було виділяти окремі спогади з потоку образів та звуків, викликаних в його уяві Снейпом. — Ви маєте на увазі той, де мій двоюрідний брат замикав мене в туалеті?\n— Ні, — заперечив Снейп. — Той, де в темній кімнаті стояв навколішки якийсь чоловік...\n— Це... нічого особливого, — буркнув Гаррі.\nТемні Снейпові очі пронизали Гаррі. Пригадуючи, що Снейп назвав зоровий контакт вирішальним фактором виманології, Гаррі закліпав очима й відвернувся.\n— Звідки в твоїй голові взявся той чоловік і та кімната, Поттере? — запитав Снейп.\n— Це... — відповів Гаррі, не дивлячись на Снейпа, — це був... звичайний сон.\n— Сон? — перепитав Снейп.\nЗапала мовчанка, під час якої Гаррі уважно розглядав велику мертву жабу, що плавала в банці з фіолетовою рідиною.\n— Поттере, ти знаєш, чому ми тут стирчимо? — сказав Снейп низьким погрозливим голосом. — Знаєш, чому я присвячую свої вечори цій нудній праці?\n— Так, — розгублено відповів Гаррі.\n— То нагадай мені, Поттере, чого ми тут.\n— Щоб я оволодів блокологією, — тепер Гаррі розглядав мертвого вугра.\n— Правильно, Поттере. І хоч який ти нетямущий — Гаррі з ненавистю зиркнув на Снейпа, — ...але після двох місяців занять міг би досягти, мені здається, хоч якогось успіху. Скільки ти ще бачив снів про Темного Лорда?\n— Тільки цей один, — збрехав Гаррі.\n— Можливо, Поттере, — сказав Снейп, примруживши свої темні холодні очі, — насправді тобі подобаються твої видіння й сни? Може, ти тоді відчуваєш себе інакшим... важливішим?\n— Це не так, — заперечив Гаррі, зціпивши зуби й стискаючи в руці чарівну паличку.\n— От і добре, Поттере, — холодно сказав Снейп, — бо ти не інакший і не важливіший, і не тобі з'ясовувати, що каже смертежерам Темний Лорд.\n— Авжеж, це ваша робота, — огризнувся Гаррі.\nВін не збирався такого казати, ця фраза вирвалася попри його волю. Вони довго дивилися один на одного, і Гаррі збагнув, що зайшов надто далеко. Але коли Снейп нарешті відповів, на його обличчі з'явився чудернацький, майже задоволений вираз.\n— Так, Поттере, — очі його блиснули. — Це моя робота. А тепер, якщо ти готовий, продовжимо.\nВін підняв чарівну паличку:\n— Раз... два... три... Леґіліменс!\nСотня дементорів насувалася на Гаррі понад озером... він зосереджено примружився...зони наближалися... бачив темні провалля під їхніми каптурами... але бачив також і Снейпа, що стояв перед Гаррі й ледь чутно щось бурмотів... але тут чомусь Снейп почав ставати дедалі чіткішим, а дементори, навпаки, стали зникати...\nСнейп захитався... його чарівна паличка відлетіла кудись угору, далеко від Гаррі... і раптом мозок Гаррі почав аж кишіти чужими спогадами. Ось якийсь чоловік з гачкуватим носом кричав на зіщулену жінку, а маленький чорнявий хлопчик плакав у кутку... підліток з масним волоссям сидів самотньо в темній кімнаті, націляв на стелю чарівну паличку й збивав нею мух... якась дівчина реготала, коли худорлявий хлопець намагався осідлати неслухняну мітлу...\nГаррі відчув, ніби його щосили штовхнули в груди. Невпевнено позадкував, поки не наштовхнувся на полички при стінах Снейпового кабінету. Почув, як щось тріснуло. Снейп увесь поблід і ледь‑ледь тремтів.\n— Репаро, — просичав він, і розбита банка негайно стала як нова. — Ну, Поттере... це вже було краще... — Важко дихаючи, він поправив на столі сито спогадів, у яке завжди складав перед початком уроку деякі свої думки, і ніби перевірив, чи вони й досі там. — Здається, я не вчив тебе користуватися закляттям "щит"... але воно, безсумнівно, виявилося ефективним...\nГаррі мовчав. Відчував, що краще не озиватися. Був переконаний, що увірвався щойно в Снейпові спогади, бачив сцени зі Снейпового дитинства. Було незвично думати, що маленький хлопчик, котрий плакав, дивлячись на своїх батьків, тепер оце стояв перед ним з повними ненависті очима.\n— Спробуймо, мабуть, ще раз, — сказав Снейп.\nГаррі охопив жах. Знав, що тепер доведеться розплатитися за те, що сталося. Вони знову стали по обидва боки столу, і Гаррі відчув, що тепер йому набагато важче буде очистити мозок від зайвого.\n— Отже, на рахунок "три", — звелів Снейп, знову піднімаючи чарівну паличку. — Раз... два...\nГаррі не встиг зосередитися й очистити мозок, бо Снейп уже кричав: — Леґіліменс!\nВін мчав коридором зі смолоскипами на порожніх кам'яних стінах до відділу таємниць... прості чорні двері наближалися й більшали. Він біг так швидко, що ось‑ось мав у них врізатися. Лишалося кількадесят сантиметрів. Він знову бачив смужку блідого синього світла...\nДвері відчинилися! Він нарешті зайшов у них і опинився в круглій залі з чорними стінами й підлогою, освітленій блакитним полум'ям свічок, а довкола було ще більше дверей... треба було йти далі... але які двері йому обрати?\nГаррі розплющив очі. Він знову лежав на спині, не пам'ятаючи, як це сталося. Був задиханий, наче й справді біг коридором до відділу таємниць, справді вривався в чорні двері й опинявся в круглій залі.\n— Поясни! — люто вигукнув Снейп, нависаючи над ним.\n— Я... не знаю, що сталося, — чесно зізнався Гаррі, підводячись на ноги. На потилиці від удару об підлогу вискочила ґуля, і почувався він мов у гарячці. — Я ще ніколи такого не бачив. Тобто я вже вам казав, що мені снилися двері... але раніше вони ніколи не відчинялися...\n— Ти не дуже стараєшся!\nСнейп чомусь здавався ще сердитішим, ніж дві хвилини тому, коли Гаррі проник у його спогади.\n— Поттере, ти лінивий і недбалий, тому й не дивно, що Темний Лорд...\n— Чи не могли б ви мені щось сказати, пане професоре? — знову почав заводитися Гаррі. — Чому ви називаєте Волдеморта Темним Лордом? Я чув, що до нього так зверталися тільки смертежери.\nСнейп роззявив рота, щоб гарикнути... але тут десь за межами кімнати пролунав жіночий крик. Снейп рвучко підняв голову до стелі.\n— Що таке?.. — пробурмотів він.\nЗвідкілясь з вестибюлю лунав приглушений гамір. Снейп насуплено озирнувся.\n— Поттере, по дорозі сюди ти не помічав нічого незвичного?\nГаррі заперечливо похитав головою. Десь угорі знову закричала жінка. Снейп, тримаючи напоготові чарівну паличку, підійшов до дверей і вийшов. Гаррі якусь мить вагався, а тоді подався за ним.\nКрики й справді долинали від вестибюлю. Поки Гаррі біг кам'яними сходами з підвалу, вони дедалі голоснішали. Вестибюль був переповнений. Одні учні вибігали з Великої зали, де й досі тривала вечеря, щоб побачити, що діється, а інші стовбичили на мармурових сходах. Гаррі проштовхався крізь гурт довготелесих слизеринців. Учні утворили велике коло, дивлячись перед собою хто здивовано, а хто злякано. Навпроти, по той бік вестибюлю, Гаррі побачив професорку Макґонеґел. Здавалося, її ось‑ось знудить від побаченого.\nПосеред кола учнів стояла професорка Трелоні, тримаючи в одній руці чарівну паличку, а в другій — порожню пляшку з‑під хересу. Вигляд у неї був цілком божевільний. Волосся стирчало, окуляри були такі перекошені, що одне око здавалося більшим за друге. Її численні шалі й шарфи безладно звисали з плечей, створюючи враження, що вона ось‑ось розпадеться по швах. Біля неї на підлозі лежали дві валізи, причому одна з них догори дном, ніби її кинули навздогін професорці Трелоні зі сходів. Вона перелякано дивилася на щось невидиме для Гаррі біля підніжжя сходів.\n— Ні! — закричала професорка Трелоні. — НІ! Не може бути... не може... я не визнаю!\n— Невже ви й досі не збагнули, що це таки станеться? — пролунав високий, мов у дівчинки, голос. Він звучав бездушно й задоволено, і Гаррі, зробивши крок праворуч, побачив, що Трелоні перелякано дивилася на професорку Амбридж. — Хоч ви не здатні передбачити навіть завтрашню погоду, але ж могли зрозуміти, що жалюгідний рівень ваших уроків, які я інспектувала, та відсутність навіть найменшого поступу з вашого боку неминуче призведуть до звільнення з посади.\n— Ви н‑не маєте права! — завила професорка Трелоні, а сльози бризнули з її очей за величезними окулярами, — н‑не маєте права мене звільнити! Я тут працюю шістнадцять років! Г‑Гоґвортс — це м‑мій д‑дім!\n— Був ваш дім, — виправила її професорка Амбридж, і Гаррі бридко було бачити, з якою насолодою розтягла вона своє ропушаче обличчя, дивлячись, як професорка Трелоні впала, нестримно ридаючи, на валізу, — але годину тому міністр магії затвердив своїм підписом наказ про ваше звільнення. Тож, будьте ласкаві, вийдіть з вестибюлю. Ви нас ганьбите.\nВона стояла й дивилася з виразом незмірної втіхи, як професорка Трелоні здригалася й стогнала, хитаючись на своїй валізі від невимовного горя. Гаррі почув ліворуч від себе приглушене ридання й озирнувся. Це плакали, притулившись одна до одної, Лаванда й Парваті. Тоді почулися кроки. Професорка Макґонеґел вийшла з кола учнів, підійшла до професорки Трелоні й поплескала її по плечі, водночас виймаючи зі своєї мантії велику носову хустинку.\n— Годі вже, годі, Сивіло... заспокойся... витри носа... не все так погано, як тобі здається... тобі не доведеться покидати Гоґвортс...\n— Невже, професорко Макґонеґел? — Амбридж погрозливо вийшла на кілька кроків уперед. — А чи вповноважені ви робити такі...\n— Я вповноважений, — пролунав глибокий голос.\nВідчинилися дубові вхідні двері. Учні, що стояли там, розступилися, і в проході з'явився Дамблдор. Що він робив надворі, Гаррі збагнути не міг, але його постать на тлі химерно‑імлистої ночі вражала. Не зачиняючи за собою дверей, він пройшов крізь коло учнів до професорки Трелоні, що заплакано здригалася на своїй валізі біля професорки Макґонеґел.\n— Ви, професоре Дамблдоре? — особливо гидко реготнула Амбридж. — Боюся, що ви не зрозуміли ситуації. Я маю тут... — вона витягла з мантії сувій пергаменту, — ...наказ про звільнення, підписаний мною і міністром магії. Згідно з освітньою постановою номер двадцять три. Верховний інквізитор Гоґвортсу має повноваження інспектувати, призначати іспитові терміни та звільняти будь‑якого вчителя, котрий, на її... тобто на мою... думку, не відповідає рівню й вимогам Міністерства магії. Я вирішила, що професорка Трелоні занадто слабка викладачка. Отож я її звільнила.\nНа превеликий подив Гаррі, Дамблдор і далі всміхався. Він поглянув на професорку Трелоні, що невтішно ридала на валізі, і сказав: — Авжеж, професорко Амбридж, це слушно. Ви маєте повне право як Верховний інквізитор звільняти моїх учителів. Але ви не вповноважені виганяти їх із замку, — він люб'язно вклонився. — Право приймати такі рішення все ще належить директорові, а я хочу, щоб професорка Трелоні залишалася жити в Гоґвортсі.\nНа цих словах професорка Трелоні нестямно зареготала, ледве заглушуючи гикавку.\n— Ні... ні, я п‑піду, Дамблдоре! Я п‑покину Гоґвортс і п‑по‑шукаю собі долі деінде...\n— Ні, Сивіло, — урвав її Дамблдор, — ти залишишся. Він обернувся до професорки Макґонеґел.\n— Професорко Макґонеґел, чи я можу вас попросити відвести Сивілу назад?\n— Авжеж, — відповіла Макґонеґел. — Уставай, Сивіло... З юрби швиденько вийшла професорка Спраут і схопила\nТрелоні за другу руку. Разом вони повели її повз Амбридж угору по мармурових сходах. Підбіг професор Флитвік з витягнутою чарівною паличкою. Він пискнув "Локомотор ва лізи!" — і багаж професорки Трелоні піднявся в повітря й поплив за нею. Професор Флитвік замикав цю процесію. Професорка Амбридж стояла мов укопана, втупившись у Дамблдора, що все ще люб'язно всміхався.\n— А що, — просичала вона так, що чутно було на весь вестибюль, — ви збираєтесь робити, коли я призначу нового вчителя віщування і йому буде потрібне її помешкання? — О, цим можете не перейматися, — чемно відповів Дамблдор. — Знаєте, я вже знайшов нового вчителя віщування, і його влаштовує помешкання на першому поверсі.\n— Ви знайшли?.. — пронизливо перепитала Амбридж. — Ви знайшли? Чи не могла б я вам нагадати, Дамблдоре, що, згідно з освітньою постановою номер двадцять два...\n— ...міністерство має право призначати відповідного кандидата, якщо... підкреслюю, якщо.. . директор не зможе підібрати його сам, — закінчив за неї Дамблдор. — А я з радістю вам повідомляю, що цього разу мені пощастило. Дозвольте відрекомендувати.\nВін повернувся до відчинених дверей, крізь які проникала нічна імла. Гаррі почув тупіт копит. У вестибюлі приголомшено загомоніли, а учні, що стояли біля дверей, швиденько позадкували, спотикаючись і звільняючи шлях новоприбулому.\nЗ туману з'явилося лице, котре Гаррі вже бачив колись темної, грізної ночі в Забороненому лісі. Біле волосся й дивовижно блакитні очі. Чоловічі голова й торс, що переходили в золотистий кінський тулуб.\n— Це — Фіренце, — весело повідомив Дамблдор отетерілій Амбридж. — Гадаю, він відповідає вашим вимогам.


Сиродавлені вівсяні пластівці: рецепт енергії та краси - Suemade\nВсім відома давня істина «Ми є те, що ми їмо». Швидка втомлюваність і відсутність цікавості до життя часто пов`язані не з життєвими обставинами, а з наслідками неправильного харчування. Овес голозерний є одним з найбільш поживних хлібних злаків з високою поживністю та енергетичною цінністю, яка підвищує активність і бадьорість людського організму. Для здорового харчування необхідно вживати саме вівсяні пластівці сиродавлені, які не пройшли термічної обробки та зберігають всі корисні властивості вівса.\nУсі пластівці в Еко Клубі виготовляються на спеціальному пресі. Вівсяні сиродавлені пластівці – це сплющені зерна вівса у вигляді рифлених або гладких пелюсток, які не проходять теплової обробки, що дозволяє зберегти у них максимум поживних речовин.


Фаза зростального трину циклу Уран/Плутон\nФаза зростальної квадратури циклу Уран /Плутон (точний аспект із червня 2008 до травня 2018) – це був період гострої кризи, де в конфлікті за принципом «терпіти не можемо одне одного» зійшлися між собою сили, з одного боку, науки і прогресивних реформ, а з іншого – псевдонауки і архаїки магічних ритуалів. В цьому конфлікті кожен із нас мав свідомо обрати, на чиєму він боці. Я свідомо обрала 8 травня 2008 року моментом, в який розпочав роботу мій сайт. Із 1 січня 2019 я припинила надавати астрологічні консультації. Ці 10 років моєї роботи астролога-консультанта, матеріали мого сайту, що дозволяють самостійно опанувати науку астрологію, – це можливість для моїх читачів і клієнтів зробити вибір на користь науки і прогресу. Тепер, на фазі зростального трину циклу Уран/Плутон (точний аспект із липня 2023 до травня 2031) всі ті, хто в конфлікті науки і псевдонауки став на бік псевдонауки, не зможуть утримати ситуацію статус кво, тому що всі їхні псевдонаукові уявлення про світ, на яких вони намагалися побудувати свій добробут, раптом рухнули, і їхнє життя стрімко несеться в бік тотального краху. Для астрології це буде період стрімкого розвитку, коли некомпетентні безвідповідальні «лідери думок» залишаться на узбіччі суспільства, астрологія як універсальна символьна система, що описує реальність, буде геть недоступною і нецікавою для тих, хто не здатен мислити критично і не має понятійного мислення. На рівні держав ми побачимо, що лише ті держави, які зробили великі інвестиції в розвиток науки, можуть забезпечити в сучасних умовах глобальних драматичних змін безпеку своїм громадянам.\nНарід аморальної більшості: не платити лікарям за смертельно небезпечну роботу; замінити учителів балакунами-невігласами, щоб не платити учителям за якісну роботу; не платити науковцям; віддати державу в руки не професійних політиків, а в руки «просто чесних ребят». Випрошувати на шару те, за що треба платити. Чи здатен такий нарід адекватно відреагувати на виклики часу?\nІм’ярек: – Доброго дня, Ольго! Вибачте, що турбую. Прошу Вас про консультацію (не благодійну. У мене на даний момент два основні питання – заробіток та особисте життя. В мене є улюблена професія та робота, але немає достатнього заробітку, і це було завжди. З особистим життям намагалася розібратися різними способами, але якось поки не виходить. Дякую.\nАстрологиня Ольга Іванець: – Доброго дня, пані Ім’ярек! Будь ласка, скажіть мені, скільки ви маєте намір заплатити мені коштів на цю консультацію?\nІм’ярек: – Я не знаю. Про ціну завжди говорять, скільки коштує, бо тільки та людина знає чого варте її знання (чи товар, які вона пропонує.\nАстрологиня Ольга Іванець: – Добре. Я вам поясню. Я – учениця Авессалома Подводного: із 2002 до 2006 навчалася в його Школі, протягом 8 місяців мала можливість особисто спілкуватися. Так от, Авессалом навчав, як формується вартість послуг. Клієнт, тобто, в даній ситуації це ви, завжди підсвідомо знає, скільки він готовий віддати астрологу за консультацію. Якщо клієнт починає виправдовуватися, мовляв, я не знаю, ви мені скажіть, то астролог має сприймати це як психологічну гру з боку клієнта, психологічний тиск із метою змусити астролога надати консультацію практично безкоштовно.\nПані Ім’ярек, я не надаю консультацій. Взагалі. Але якщо вам дуже треба і ви готові дати мені стільки, щоб я не почувалася приниженою, я зроблю для вас виключення. Але ви вже попередили, що грошей у вас немає від слова “взагалі”.\nТож, не будемо витрачати час одна одної і псувати настрій пустими розмовами. Гарного вечора!\nІм’ярек: – Ні, про бескоштовно не йшла мова одразу.\nГотова заплатити 3000 грн. Вибачте, не хотіла Вас образити.\nАстрологиня Ольга Іванець: – Проте я не готова працювати по кілька годин протягом 10 днів за таку суму. Ви мене образили, звісно, бо така пропозиція не що інше як демонстрація вами того, що ви вважаєте мене ідіоткою, яку, за висловами вашого Президента, “можна зробити”.\nІм’ярек: – Я вважаю, що Ви дуже розумна людина, тому і звернулася. Гарного вечора! Вибачте, що потурбувала.\nАстрологиня Ольга Іванець: – Це неправда. Ви вважаєте мене ідіоткою.\nAlona Sazanova: – Із задоволенням читаю вашу сторінку. Але людина, яка не в темі дійсно може не знати про вартість послуг астролога. Я приміром теж. Не бачу нічого поганого в тому, щоб напряму запитати людину про те, скільки вартує її послуга. Це ви знаєте, що астрологічна консультація – довга скрупульозна праця, профан може про це і не знати. Для чого принижувати людей?\nАстрологиня Ольга Іванець: – Для того, щоб вони, врешті-решт, усвідомили, що вони профани. Не лише в астрології профани, а в житті в цілому, взагалі. Бо лише абсолютно нездатна до мислення ледаща людина не може собі уявити, що таке аналіз гороскопу. У мене на сайті все розписане, там купа відгуків за 10 років практики. І там прямо написано, що я не надаю консультацій. І є купа есе, де я пояснюю, чому я не надаю. Нахабні, самовпевнені, зневажливі інфантильні невігласи. Ах, я ображаю їх, коли називаю речі своїми іменами!\nНе оцінюйте людей крізь їхній гороскоп


Згідно словника Королівської іспанської академії ( РАЕ ), етимологія сарай, ймовірно, відноситься до кальпулі , навуатському слову, що відноситься до будинку великих розмірів. А сарай, отже, є широкою конструкцією заводу .\nНайбільш поширене використання концепції відноситься до місця, яке використовується для зберігання машин або товарів . В цілому, сараї побудовані сільським способом і мають єдині двері.\nАнгаром може бути сарай , склад або сарай . Його дизайн зазвичай дуже простий, оскільки він не прагне задовольнити естетичні критерії, а досягти функціональності. Склади можуть використовуватися для багаторазових цілей, від накопичення інструментів до розведення тварин , через розвиток різних виробничих або трудових заходів.\nСім'я може зберігати різноманітні предмети, які вона не використовує часто в будинку: антикварні меблі, старе телебачення, скринька для інструментів, дитячі іграшки, які вже виросли, і т.д. Сільський робітник, тим часом, може залишити на складі елементи, які він використовує у своїх повсякденних завданнях, зберігаючи їх там в кінці кожного дня.\nВеликі сараї також можуть використовуватися для проведення заходів (концертів, п'єс) або для організації ярмарків або виставок . У цих випадках важливо, щоб відповідальні особи піклувалися про умови безпеки, щоб асистенти не були під загрозою. Якщо виникає надзвичайна ситуація, щоб навести випадок, вихід громадськості повинен бути гарантований швидко.


IR Department @ Donetsk National University: Пропозиція від ГЛ "Україна-НАТО"\n“Аліанте 2013 – Україна”\nна тему: “Чи обізнані ви з питань міжнародної безпеки та діяльності НАТО?\nКонкурс “Аліанте 2013 – Україна”, який ініційовано Молодіжним центром Атлантичної Ради України для учнів загальноосвітніх шкіл та студентів вищих навчальних закладів діє в напрямку реалізації завдань Річної національної програми співробітництва Україна - НАТО на 2013 рік.\nПроект “Аліанте” – це щорічний міжнародний конкурс, який започатковано в 2000 році чеською асоціацією “Ягелло 2000” для визначення знань про міжнародну безпеку та НАТО серед школярів та студентів. За тринадцять років свого існування конкурс набув широкої популярності та міжнародного визнання. З кожним роком постійно зростає кількість учасників конкурсу, а також країн-учасниць. В ньому брали участь команди з Чехії, Польщі, Словаччини, Румунії, Литви, Латвії, Естонії, Угорщини, Нідерландів, Німеччини, Великобританії, Сполучених Штатів Америки, Грузії та України. Конкурс “Аліанте – Україна” не однократно було включено до Державних програм інформування громадськості з питань євроатлантичної інтеграції України. Сайт конкурсу: http://www.project-aliante.org\nМета конкурсу: сприяти поширенню інформації та розумінню процесів інтеграції України до європейських та євроатлантичних структур співробітництва та безпеки.\nВ Україні конкурс “Аліанте” проходить за сприяння та підтримки:, Центру інформації та документації НАТО, Міністерства оборони України, Генерального штабу збройних сил України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Громадської Ліги Україна-НАТО, Посольств країн-учасниць конкурсу, ТВ програми “Фактор безпеки”.\nКонкурс буде проведено протягом квітня-липня 2013 року\nІ етап (теоретична робота) квітень - травень 2013 р. Оголошення конкурсу. Презентація конкурсних запитань I етапу. Реєстрація команд. Створіть у вашому навчальному закладі команду з двох чоловік (віком 14-19 років). Якщо вам не вдасться створити таку команду у вашій школі, ви можете звернутися до свого друга чи подружки з іншої школи чи іншого міста. Надішліть реєстраційну форму на нашу електронну адресу aliante@ukr.net до 28 квітня\n- Надання відповідей на поставлені запитання до 8 травня.\n- Визначення переможців та оголошення 20 команд фіналістів на сайті конкурсу 12 травня.\nІІ етап (військово-спортивні змагання). 16-19 травня 2013 року на базі 72-ої окремої механізованої бригади в м. Біла Церква (Київська область).\n- Відкриття фіналу конкурсу. Презентація команд. Презентація есе. Зустріч з членами журі 16 травня.\n- Інтелектуальні ігри, дебати, тести. Військово-спортивні змагання. Підведення підсумків 17-18 травня.\n- Визначення та оголошення переможців ІІ етапу конкурсу “Аліанте 2013 – Україна”. Нагородження переможців сертифікатами та грамотами 19 травня.\nІІІ етап Завершальний захід (винагорода для переможців): 20-28 липня 2013 року: автобусна пізнавальна подорож 10 команд-переможців до країн-членів НАТО.\n- Команда, яка отримає перше місце матиме змогу здійснити додаткову поїздку разом з переможцями міжнародного конкурсу “Аліанте 2013” до Туреччини 24 вересня - 3 жовтня 2013 року.\nДля участі у конкурсі кожна команда учасників:\nПо-перше, має написати есе, стисло (до 2 сторінок) і змістовно надати власне розуміння щодо однієї з визначених тем:\n1. На Вашу думку, про що свідчить і що додає співробітництво України з НАТО кожній з сторін?\n2. Як Ви розумієте “позаблоковий статус” України і відповідно мету і зміст “конструктивного партнерства”?\n3. Як Ви бачите майбутнє відносин України з НАТО, які фактори, на Вашу думку, є визначальними?\nЕсе мають бути надіслані до 12 травня 2013 року на е-mail: aliante@ukr.net.\nПо-друге, підготуватися, також, до участі в конкурсах щодо обізнаності зазначеного співробітництва в різних, зокрема, невійськових сферах, їх обговоренні, захисту кращих есе - на вищезазначену тему під час конкурсу в м. Біла Церква.\nПо-третє, має надіслати переконливі, але якомога стислі відповіді на наступні запитання:\n1. Хто з боку НАТО ініціював і які події започаткували співробітництво України з НАТО?\n2. Стисло визначіть основні етапи (їх часові рамки, сутність) і правові засади, які визначили напрямок і зміст співробітництва України з НАТО протягом 1992-2013?\n3. Які очільники з боку України і НАТО внесли значний вклад в розвиток їх співробітництва і партнерства?\n4. Назвіть в яких самітах НАТО взяли участь Президенти України, які рішення щодо подальшого співробітництва були ухвалені?\n5. Які засади і напрямки сучасного етапу співробітництва України з НАТО?\n6. Які основні питання (розділи) включали Плани дій Україна-НАТО і продовжують сучасні документи, які визначають їх практичне співробітництво?\n7. Назвіть в яких місіях (і як саме) Альянсу приймає участь Україна?\n8. Які сфери (напрямки) співробітництва України з НАТО в 2013 році є пріоритетними?\n9. Наведіть 5 конкретних прикладів допомоги країн Альянсу Україні у вирішенні проблем у сфері надзвичайних ситуацій, соціальній адаптації, науковій та освітній діяльності?\n10. Що Ви знаєте про представництва НАТО в Україні, їх діяльність та можливості щодо сприяння у міжнародній співпраці в освітній, науковій та громадській діяльності?\nВідповіді на запитання мають бути надіслані до 8 травня 2013 року на е-mail: aliante@ukr.net або на почтову адресу: Молодіжний центр Атлантичної Ради України, 03194, м. Київ, вул. Литвиненко-Вольгемут 1Г, оф. 403\nВ якому класі чи на якому курсі навчаєтесь\nНазва школи, адреса, e-mail, тел.\nЗацікавлені в вашій участі в даному заході на всіх його етапах:\nв якості учасників, членів журі, партнерів та активних відвідувачів\nЯкщо у Вас виникнуть будь-які запитання стосовно конкурсу Аліанте 2013 - Україна та для отримання більш детальної інформації, просимо зв'язатися з нами:\nтел.: +38 050 3870020, факс 8 044 2765251;\nОргкомітет конкурсу “Аліанте 2013 – Україна”: aliante@ukr.net\nКоординатор проекту: Оксана Григор’єва, президент Молодіжного центру Атлантичної Ради України.


Посадка туї Брабант, живопліт, алея, основні принципи догляду і слушні поради від досвідчених садівників. Опис виду, порівняння з туями смарагд, що краще. Фото і відео.\nОдин з представників сімейства кипарисових туя брабант вважається майже ідеальним для прикраси будь-якої ділянки, як поодинокого дерева або ж для створення чудової живої огорожі. З усіх видів цієї рослини найбільшою популярністю і любов’ю користується саме західна брабант, так як володіє чудовими якостями.\nДерево зовні нагадує кипарис, схожі висота і форма крони, але має незаперечну перевагу перед своїм ніжним побратимом. На сьогоднішній день його вирощують по всій країні, навіть цілком здорові і красиві рослини можна зустріти в сибірських містах. Багато садівники при плануванні майбутнього саду з задоволенням відводять місце для цього екзота.\nПозитивні якості туї\nБагатьох приваблює швидкий ріст і пишність хвої. До того ж йому притаманна морозостійкість. Звичайно, в середній смузі доростає до двох десятків метрів максимум. Завдяки цьому, часто використовується як живопліт. Залучають і компактність крони, і майже не змінюється забарвлення.\nКолір може варіюватися від світло-зеленого до смарагдового із золотим відливом. Властива так само невибагливість, що тільки підсилює інтерес з боку рослинників. Здатне рости в сухий та перезволоженому ґрунті, але найбільш сприятливою вважається родюча з гарним, але помірним поливом.\nБатьківщиною thuja occidentalis brabant вважаються Східна Азія, росте вона і в Північній Америці. Рівень приживлюваності в інших місцях хороший. Існуюча різновид Голден Брабант визнана найбільш високорослої (висота — 20 м, ширина крони — близько 4 м.\nЖивуть дерева майже 150 років. Форма — конічна, із світло-зеленою хвоєю, лусочки якої дивляться вгору. Для посаджених у середній смузі звичайна висота до 6 м. При цьому крона може бути метрова.\nЦвітіння буває в травні. Плоди — маленькі шишечки. Кора не схожа на звичайну, вона відшаровується, іноді у вигляді стрічок.\nЧитайте також: Очиток (Седум): сорти і види з фото, догляд, посадка, розмноження\nМети придбання туї різні. Хтось мріє про вічно-зеленої огорожі, а комусь подобається рослина в повний зріст. У будь-якому випадку посадка і догляд повинні проводитися за правилами, які не складно дотримуватися.\nНавіть малодосвідчений людина впорається з цим завданням. Головне дотримуватися рекомендована відстань. Воно залежить від складу грунту, якщо вона багата, то між саджанцями в ряду повинна бути близько метра. Якщо грунт бідніші, то досить 80 див. Для дворядної живий щільною огорожі потрібен інтервал в 70 див.\nДля цього виду посадки потрібно більше місця. Деревам треба дати простір, тому відстань між ними до 8 м.\nВисаджувати тую переважно в осінній період, але так, щоб вона змогла прижитися до похолодання. Цей спосіб позбавить садівника і від надмірного поливу. Посаджена таким чином дитина зустріне весну з новими силами.\nПерші два роки бажано рослина оберігати від пекучих променів, а в зиму відправляти добре прихованим. Досягнувши зростання 1,5 м туя здатна справлятися природними примхами сама.\nЯк правильно висаджувати тую\nБагато знавці рекомендують перед тим, як опустити коріння у землю, трохи їх підсушити. При цьому слід постаратися зберегти земляний ком цілим.\nПопередньо треба подбати про допоміжному складі. Що потрібно?\nлистя, дерен по 2 частини,\nпісок, торф, перегній по 1 ч.,\nнітроамофоска — 0,5 на саджанець.\nЯма за тую викопується діаметром 1 м на глибину 0,7 м. Вкладається дренаж, насипається грунт. Деревце висаджують так, щоб повністю прикрити кореневу шийку землею. При дуже щільному грунті шар дренажу збільшують до 0,2 м. Це допоможе уникнути зайвої вологості.\nПерший час, маленьким туям брабант потрібне регулярне поливання. Надалі вона буде не так важлива.\nПо весні зелені вихованці потребують підгодівлі (органіка + мінерали). Зазвичай беруть 100 г на квадратний метр. Потрібні так само розпушування і видалення висохлих або вимерзлих гілочок.\nЧитайте також: Айва японська: фото та опис кущів, посадка, вирощування і догляд\nЯкщо необхідна стрижка, то її краще планувати на серпень і на ранню весну. Зріз повинен бути на третину довжини пагона, без травмування кори, яка потім буде довго гоїтися. Цю процедуру бажано проводити в хмарний або похмурий день, щоб уникнути сонячних опіків.\nЯк і всі хвойники туя Брабант хворіє, тому правильний догляд здатний допомогти уникнути їх. Якщо все-таки дерево піддалося хвороби або його долають шкідники варто вдатися до препаратів.\nВід паразитів допомагають «Актеллік» або «Фуфаноном». Показником наявності шкідників є\nІноді пожовтіння пов’язано з поганим поливом або сонячними опіками. В іншому випадку наявність коричневих цяток вказує, що деревце або кущ хворіє церкоспорой. Впоратися з цим допоможе посилення поливу і видалення всіх хворих гілочок.\nСмарагд і брабант: в чому різниця\nНа перший погляд обидва види туї майже однакові, але поспішати з вибором не варто. Треба визначитися, для чого конкретно садиться ваше дерево. Якщо мета — якомога швидше обзавестися живоплотом, то варто врахувати, що смарагд зростає повільніше свого товариша, хоча обидва вони високорослі.\nУ смарагда крона більш щільна, конусовидна, не сильно галузиться. Взимку зберігається темно-зелений колір. Стрижка цього виду також проводиться рідше. Думаючи, смарагд і брабант відзнаки що краще не варто забувати, що догляд за ними майже однаковий, хоча зовнішні показники трохи різні, фото добре демонструє.\nТуя Брабант чудово доповнить будь прибудинкова ділянка. Прикрасить яскравою огорожею, наповнить повітря цілющими фітонцидами, дасть можливість творити і створювати щось нове.


Як відновити систему Віндовс 7 | Комп'ютер\nЯк відновити систему Віндовс 7\nБагато починаючі користувачі, які не знають усіх тонкощів установки декількох версій ОС Віндовс на одну робочу станцію, стикаються з дуже неприємною проблемою – відмова завантажувача Windows 7. Дуже часто така проблема виникає через те, що малограмотний користувач зробив невдалу спробу встановити молодшу операційну систему додаток до старшої версії ОС. Наприклад, користувач спробував встановити Windows XP на комп’ютер, де вже стояла Win 7. Результат, як правило, один і той же – система перестає завантажуватися. У даній статті ми коротко, але ємко розберемося в тому, як відновити систему Віндовс 7 після невірної перепису головною завантажувального запису (MBR). Для відновлення працездатності завантажувача ми будемо використовувати стандартну комп’ютерну флешку на 8 ГБ, куди попередньо був змонтований образ Windows 7. Давайте детально розберемо, як відновити Віндовс 7 з флешки.\nПо-перше, перевірте, чи працює ваша флешка в якості завантажувального девайса. Ця настройка проводиться засобами БІОС. Всі налаштування на 100% збігаються з параметрами, які потрібно проводити при чистій установці Windows 7 з флешки на нетбук або ПК.\nПо-друге, почніть завантаження з флешки після перезавантаження.\nПо-третє, виберіть пункт «Відновлення системи».\nПо-четверте, вибираємо ту систему, яку ми зараз хочемо відновити. В даному випадку вибір очевидний.\nІ по-п’яте, натискаємо на пункт «Відновлення запуску»\nДалі система зробить все в автоматичному режимі. Залишається лише дочекатися перезавантаження і оцінити, чи наважилася ваша проблема чи ні, тобто відбулося повне відновлення windows 7 з флешки.\nЯк відновити систему win 7, якщо попередній алгоритм не допоміг вирішити проблему? Безумовно, рішення є. Алгоритм дій повністю дублює вищевикладені дії, тільки в кінці потрібно клікати не «Відновлення при завантаженні», а вибирати самий останній пункт – «Командний рядок». Ключем до вирішення всіх проблем стане спеціальний додаток – Bootrec.exe, який можна запустити в командному рядку.\nСписок команд, відновлення системи windows 7\nПо-перше, запустивши віконце командного рядка, набираємо просту команду команду bootrec, а потім натискаємо на клавішу Enter.\nПо-друге, вибираємо з усього розгорнутого переліку функціоналу цієї програми ті опції, які нам найбільше підходять – Bootrec.exe /FixMbr і Bootrec.exe /FixBoot.\nЗалишається написати exit.\nЯкщо ж і ці дії не призведуть до позитивного результату, то залишається використовувати інші можливості Bootrec.exe. Список команд, які потрібно вводити наводиться на скріншотах нижче.\nСтавимо «y», що означає «так» і натискаємо Enter.


Житомир.info | Чи потрапить у хвилю скорочень сфера торгівлі у Житомирі?\nЧи потрапить у хвилю скорочень сфера торгівлі у Житомирі?\n19 листопада 2008, 09:16\nУ зв’язку з фінансовою кризою вже прогнозують хвилю скорочень працівників різних галузей та зростання безробіття і зменшення платоспроможності населення ,- пише газета «Новости по-житомирски»\nЩо в такому випадку очікує працівників сфери торгівлі, які, так би мовити, напряму пов’язані з платоспроможністю нашого населення?\nСвітова економічна криза мало вплине на торговельну галузь міста Житомира, вважає заступник директора Департаменту власності та ринкового регулювання Житомирської міської ради Світлана Рабошук. Про це позаминулого тижня вона повідомила журналістам. „У нашій сфері криза буде не настільки помітною, як у інших галузях економіки, оскільки підприємства торгівлі в основному приватні. У Житомирі комунальними є тільки три магазини. Якщо не буде певного штату - продавців, прибиральниць, бухгалтерів, жодне підприємство чи магазин не відкриється. Тому, гадаю, скорочень у сфері торгівлі не буде”.\nСвітлана Рабошук повідомила також, що міський Департамент власності та ринкового регулювання постійно працює над створенням робочих місць. За 9 місяців цього року відкрито 79 нових підприємств послуг, торгівлі та ресторанного господарства. Вони забезпечили роботою близько 800 житомирян.


Бібліотечний урок «Довідкова література: довідники, словники, енциклопедії» — Педагогический журнал\nГлавная » Библиотечные уроки » Бібліотечний урок «Довідкова література: довідники, словники, енциклопедії»\nБібліотечний урок «Довідкова література: довідники, словники, енциклопедії»\nДовідкова література: Довідники, словники, енциклопедії\nМета, дати учням поняття про довідкову літературу, розкрити и значення в житті людини, навчити користуватися словниками, довідниками, енциклопедіями.\nБібліотекар. Прочитаємо уважно епіграф до нашого уроку:\nВдумаємось у ці слова. Яку думку хотів висловити М. Рильський цими словами. Що це за «пишний яр» і що таке» сумне провалля. Видатний український поет дуже високо цінував книгу, а зокрема словники. А хто може пригадати вірш чи загадку або ж прислів'я про книгу?\nСьогодні ми ознайомимось з довідковою літературою, а це словники, довідники, енциклопедії. З'ясуємо їх значення, чи потрібні вони нам узагалі, навчимося ними користуватися. Із довідковою літературою ви вже частково ознайомлені, переглядали дитячі кольорові енциклопедії, виконували домашні завдання, користувались словниками.\nДовідкова література - це видання, які допомагають нам про щось дізнатися, уточнити, розтлумачити якесь поняття, перекласти слово, з однієї мови на іншу. Словники бувають різні: тлумачні, орфографічні, іншомовних слів, спеціальні (географічні, технічні, фізичні, тощо).\nШироких відомостей словники не дають, вони лише допомагають в опануванні чогось або слугують для загального розвитку. Слід пам'ятати, що основна структура всіх словників однакова: слова розташовані в алфавітному порядку, тож, щоб відшукати потрібне слово, знаходять сторінку з літерою, із якої починається розшукуване слово, а за літерою вже знаходять саме слово, читаючи відповідне пояснення. Усі словники мають супровідні розділи, які допомагають нам у роботі з ними.\nНайбільшим за обсягом інформації є довідкове видання - енциклопедія. Це систематизоване зведення знань. Перші книги такого характеру з’явились у Стародавньому Китаї ще в XII —X ст. н. е. У ХІV ст. центром енциклопедичної літератури став Єгипет. У ХVIII ст. в Європі з’явилася “Енциклопедія” Дені Дідро. Цей відомий письменник, філософ і просвітитель залучив до створення своєї “Енциклопедії” багатьох прогресивних письменників і вчених Франції.\nУ 1825 році в Росії московський видавець Селіванський, близький за своїми поглядами до декабристів, видав «Енциклопедію»,яка складалась із 45 томів. У 1890 році в Петербурзі вийшов «Енциклопедичний словник» Блокгауза і Ефрона, який налічував 60 томів. У словнику було зібрано статі з усіх галузей знань світу.\nА зараз проведемо мовну вікторину.\nЗавдання. Відповівши правильно на всі запитання, із перших літер відповідей отримаємо слово, яке має дуже велике значення в житті людини.\n1. Однорідна трав'яниста рослина, з високим міцним стеблом і великою жовтою квіткою, яку називають ще 2 квіткою сонця (соняшник)\nА коло хати пелехатий сонях.\n2. Одинадцятий місяць календарного року, третій місяць осені (листопад) Уже в саду осінньому гуляє листопад.\nI літо не повернеться, не вернеться назад.\n3. Багаторічна болотяна рослина з довгими гострими листками (очерет)\nВітер з гаєм розмовляє, шепче з осокою...\n4. Польова трав'яниста рослина із синіми квітами, що росте переважно серед озимих культур (волошка)\n5. Природні плоди і зелень, що вживаються як їжа. (овочі)\nДощику, дощику, де ти ходиш? Ходи, любий дощику, до городу,\nПомий, любий дощику, все, що бачиш – швидше і рясно.\n«Подорож до словника»\nЗавдання. Учні діляться на дві команди.\n1. Завдання для 1 команди.\n1. Дати визначення фізичного поняття “атом”\n2. Чим прославився Геракл у Древній Греції? (Боги і герої)\n3. Що означає слово «бібліотека»?\n4. Підібрати синоніми до слова «вчити». Що означає слово «синонім»?\n5. Де можна знайти відомості про домашніх кішок?\n6. Що означає слово «гетьман»? Ким він був?\n1. Де можна прочитати про документальне кіно?\n2. Підберіть синонім до слова “активний” Пригадайте визначення синонімів.\n3. Що означає слово «баштан»?\n4. Що означає слово «кукурудза»?\n5. Де можна знайти відомості про собак?\n6. Які види тварин України занесені до «Червоної книги»?\nПідведення підсумку гри.


Картка обліку ПД Соловей Ганна Василівна - Мої файли - Каталог файлів - КОРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ БУДИНОК ШКОЛЯРІВ\nКартка обліку ПД Соловей Ганна Василівна\nАвтор досвіду: Соловей Ганна Василівна, керівник гуртків.\nДосвід затверджено науково-методичною радою Будинку школярів (протокол №4 від 28.05.2013р.)\nВ умовах національно-культурного відродження України особливої актуальності набуває виховання особистості із сформованими національно-патріотичними почуттями, ціннісним ставленням до мистецтва та актуальних надбань українського народу, рідного краю та світових культурних цінностей.\nВ основу розробки моделі компетентності вихованця гуртків художньо-естетичного напряму закладені компетенції, формування яких найбільш оптимальне на заняттях фольклорних гуртків.\nСаме заняття фольклором сприяє вихованню у підростаючого покоління національних почуттів, національної самосвідомості. Гуртківці пізнають історію, обряди, традиції, емоційно їх переживаючи, краще розуміють національний характер.\nВажливим елементом педагогічної діяльності в гуртках є діагностична діяльність з метою виявлення творчих здібностей дитини. З урахуванням отриманих результатів добираються індивідуальні, групові та колективні форми роботи з вихованцями.\nНавчально-виховний процес у гуртках проводиться з урахуванням загальнодидактичних принципів: науковості та доступності змісту, систематичності й послідовності, диференціації, врахування індивідуальних особливостей вихованців, зв'язок навчання з життям, єдність освітніх, виховних та розвиваючих функцій навчання. Це особливо простежується при вивченні та практичному відтворенні свят народного календаря.\nНа заняттях гуртків використовуються методи організації та самоорганізації навчально-пізнавальної діяльності: словесні та наочні, практичні, відеометоди.\nАктивно використовуються методи стимулювання і мотивації навчально-виховної діяльності: пізнавальні ігри, навчальні дискусії, заохочення і судження.\nПри організації навчально-виховного процесу перевага віддається нетрадиційним заняттям: заняття-конкурс, заняття-подорож, заняття-казки, заняття-звіт і т.д.\nВелика увага приділяється концертній діяльності вихованців.\nРезультативність досвіду: вихованці фольклорних гуртків володіють глибокими знаннями з історії традиційних свят народного календаря, вміннями зберігати та відтворювати народні звичаї та обряди. Гуртківці залучаються до пошуків та вивчення народних звичаїв, місцевих пісень, зібраних попередніми поколіннями, що формує у них такі риси, як працелюбність, відповідальність, гуманність, доброзичливість, активну громадську позицію.\nобласний огляд-конкурс української естрадної пісні «Юна зірка» - 3 місце (2012р.);\nобласний огляд-конкурс «Поліські пересмішники» - 3 місце (2012р.);\nрайонний етап обласного етнофестивалю «Вифлиємська зірка» - 2 місце (2011р., 2012р.), 3 місце (2017р.);\nрайонний огляд-конкурс української естрадної пісні «Юна зірка» - гран-прі (2010р.), 1,2 місця (2012р.);\nрайонний огляд-конкурс ведучих та читців-гумористів «Поліські пересмішники» -1 місце (2012р.).\nТВОРЧІ ЗДОБУТКИ ПЕДАГОГА:\nІ етап Всеукраїнського конкурсу рукописів навчальної літератури для позашкільних навчальних закладів системи освіти в категорії «Навчальні програми» – переможець (2017р.);\nІІ етап Всеукраїнського конкурсу рукописів навчальної літератури для позашкільних навчальних закладів системи освіти в категорії «Навчальні програми» – лауреат (2018р.).\nПрогнозована результативність: підвищення рівня національної свідомості та самосвідомості, патріотизму гуртківців, їх громадянської і соціальної активності, рівня вихованості.\nФорми поширення: досвід популяризується через розробку та реалізацію навчальних програм, розкритий у методичних розробках «З народного черпнувши джерела», «Вокально-хорове виховання дітей», «Сонце красне - Калита», «Ой радуйся, земле!», «Перлини душі народної». Досвід пропагується на педрадах, семінарах-практикумах, висвітлюється у періодичній пресі.


Заходи до дня людей з обмеженими можливостями | Білозірська громада\n» Новини » Заходи до дня людей з обмеженими можливостями\nДата: 05.12.2016 08:50\nТому 3 грудня в Ірдинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів класний керівник 6 класу, Гуржій С.В., разом з дітьми провели виховний захід для учнів 5-8 класів «Жага до життя». Мета даного заходу ознайомити дітей з інформацію про досягнення України на Параолімпійських іграх, формувати в учнів почуття милосердя та солідарності з дітьми з обмеженими фізичними можливостями, виховання толерантного ставлення, підтримки, співчуття до інвалідів. На заході учні переглядали відеоролик «Жага до життя», прослухали повідомлення про видатних людей, що мали інвалідність, але знаходили в собі сили займатися політикою, писати картини, романи, вірші, музику. Також виконали невербальну вправу «Паркур відчуттів», де на власному досвіді змогли хоча б трішки відчути, як це бути людиною з обмеженими можливостями.\nПрактичний психолог, Шевченко А.А., провела арт-терапевтичне заняття на тему: «Світ рівний для кожного» на якому учні руками, без пензлика, намалювали плакати на задану тематику.


Незалежно від того, чи йде на вулиці сніг, чи ожеледиця перетворює вулиці на ковзанку, уся запланована робота має бути зроблена, а транспорт із причепом має вчасно прибути на місце призначення. Тому ми й вирішили розповісти, як забезпечити безпечне керування автомобілем із причепом та гальмування в холодну пору року.\nНасамперед давайте з’ясуємо, чому водіння авто з причепом узимку небезпечне? Справа в тому, що керувати легковим автомобілем із причепом у принципі складніше, ніж автомобілем без причепа. А взимку маневрування потребує ще більшої обережності, ніж у звичайних умовах.\nУ небезпечних ситуаціях, наприклад при раптовому зледенінні дорожнього покриття, утримувати контроль над важким транспортним засобом удвічі складніше. Тому як мінімум гальмувати на авто з причепом потрібно особливо обережно. І до того ж слід дотримуватися більшої, ніж зазвичай, дистанції від транспорту, що їде попереду.\nЧитайте також: Автопричіпна техніка AL-KO: чи причіп може бути універсальним?\nПорада 1. Оптимізуйте стабільність причепа\nВідповідно до правил дорожнього руху ви не зобов’язані оснащувати причіп зимовою гумою, але ми все ж таки рекомендуємо це зробити. Так ви отримаєте приємніше та надійніше «відчуття дороги».\nДля додаткової стабілізації керування слід обладнати причіп замковими пристроями з функцією стабілізації курсу, такими як AKS 3004 або AKS 3504 від AL-KO. Під час натискання на стабілізувальну ручку ці пристрої дають можливість притиснути чотири спеціальні фрикційні накладки до зчіпної кулі автомобіля. Це дає змогу ефективно перешкодити розгойдуванню та поздовжньому хитанню причепа, які особливо небезпечні під час ожеледиці.\nКрім того, до настання перших заморозків слід обробити зчіпний пристрій спреєм проти зледеніння. Завдяки цьому індикатор безпеки, який сигналізує про правильне з’єднання, залишиться рухомим та не замерзне. Якщо замерзання все ж таки відбулося, спрей допоможе розморозити компоненти безпеки.\nА якщо причіп не використовується, зчіпний пристрій також потрібно захистити від вологи та льоду. Оптимальний захист забезпечують повітропроникні та водовідштовхувальні кожухи AL-KO для зчіпних пристроїв.\nПорада 2. Правильно закріплюйте вантаж\nЧерез складні умови гальмування за несприятливих погодних умов дуже важливо правильно закріпити вантажі, що перевозяться. Для цього застосовують ряд різних рішень та засобів безпеки: від сіток над тентом до кріпильних елементів, таких як натяжні ремені, мотузки або ланцюги. При цьому всі запобіжні та кріпильні пристрої повинні бути в ідеальному стані.\nПорада 3. Ураховуйте довший гальмівний шлях\nЯкщо дорога вкрита снігом, гальмівний шлях транспортного засобу може збільшитись у чотири рази. Тому в будь-якому разі взимку їхати слід повільно та обережно. Крім того, ви можете дообладнати причіп гальмами. Компанія AL-KO значно поліпшила технологію гальмування причепів за допомогою запатентованого гальма з автоматичним регулюванням AAA Premium Brake (AAA – аббр. AL-KO Automatic Adjustment – автоматичне регулювання AL-KO).\nДля довідки. Сучасні автомобільні причепи обладнують так званим гальмом накату. Завдяки йому причіп отримує імпульс від автомобіля, який загальмовує, що й ініціює гальмування причепа. Барабанні гальма причепа приводяться в дію за рахунок системи тяг та важелів, а також спеціального троса Боудена. Щоб гальмівний механізм був найефективнішим, систему гальм причепа й барабанне гальмо потрібно регулярно переналаштовувати, інакше гальмівний шлях причепа збільшиться.\nКрім того, для гарантії безпеки можна дообладнати причіп гальмівною системою AAA Premium Brake. Вона дає можливість провести потрібну корекцію шляхом автоматичного самоналаштування, якщо гальмівні колодки мають дуже великий люфт. Це захистить гальмівні колодки, забезпечить оптимальну ефективність гальмування протягом усього строку служби колісного гальма та скоротить протяжність гальмівної колії до 5 м, що в зимових умовах стане вирішальною перевагою.\nПеревіряти троси Боудена під час зимового обслуговування особливо важливо. Гальма на причепі повинні надійно виконувати свою функцію незалежно від вітру чи інших погодних умов. Адже волога, що проникає в троси, може призвести до корозії та замерзання їх. Тому вішати троси Боудена краще у верхній середній зоні, щоб накопичена волога не могла замерзнути.\nЯкщо ви не впевнені, можете перевірити та відрегулювати висоту тросів в автомайстерні. Ідеальним буде використання для тросів підвіски та тросів Боудена AL-KO Profi Longlife спеціальних тримачів, які відводять вологу й гарантують робочий стан гальмівної системи.\nЯкщо ви виявите білу іржу на оцинкованих компонентах корпуса, не турбуйтеся. Причиною цього є безпечний корозійний процес, виникненню якого взимку сприяє дія вологи, снігу та солей проти зледеніння. Із цими проявами легко впоратися, якщо після поїздки змити з причепа зимовий розсіл водою або очистити щіткою забруднені ділянки.\nЗамовити комплектувальні для причепів із каталогу запчастин можна в наших сервісних партнерів.\nЗчіпні та замкові пристрої\nАвтопричіпна техніка AL-KO: чи причіп може бути універсальним?\nАвтопричіпна техніка AL-KO: 3 способи зберігання причепів


Епіляція перед весіллям\nДоданий Ср, 11/23/2011 - 17:26 Автор Адміністратор\nПередвесільна метушня завжди забирає велику частину часу в майбутніх наречених. Адже скільки потрібно встигнути зробити, обдзвонити, домовитися, щоб у найважливіший день у своєму житті виглядати на всі сто. Манікюр, педикюр, зачіска, плаття, туфлі, аксесуари і фата. Цей список можна продовжувати нескінченно.\nЩось, неодмінно буде упущене, на щось просто бракуватиме часу, але вам не буде прощення, якщо до найбільш урочистого дня, ваша шкіра не стане сяяти здоров'ям і красою.\nЯк робити епіляцію перед весіллям\nДля того щоб домогтися потрібного ефекту, у жодному разі не упустіть таку важливу деталь, як видалення небажаного волосся на своєму прекрасному тілі.\nПо-перше, якщо порівнювати дві процедури епіляцію і депіляцію, відразу потрібно зробити акцент на тому, що епіляція має довгостроковий ефект. Отже, епіляцію можна зробити і за день, і за три, і за тиждень до весілля. У кожному разі ваше тіло буде ідеально гладеньким.\nПо-друге, суть епіляції полягає в тому, що впливаючи на цибулину волосинки, вона частково або повністю руйнує її. Внаслідок чого, волосся росте довше, стає тоншим, слабшим або перестає рости взагалі.\nПо-третє, існує кілька видів епіляції, на будь-який смак і гаманець. До них відносяться: електроепіляція, фотоепіляція, лазерна епіляція і эпиляция воском.\nПо-четверте, на відміну від депіляції, волосся практично не вростає у шкіру, не викликає почервоніння, подразнення шкіри, що особливо важливо напередодні важливої події.\nБезсумнівно, проводити епіляцію в домашніх умовах набагато складніше, хоча б тому, що для цього буде потрібно спеціальне устаткування. Якщо ви виберете для себе видалення волосся восковою епіляцією,то пам’ятайте, що існує ряд нюансів, про які можуть знати тільки фахівці. Наприклад, як накладати віск, якої він повинен бути температури, у якому напрямку знімати його за допомогою спеціальної стрічки, з якою інтенсивністю, щоб процедура пройшла максимально безболісно і не залишалося механічних ушкоджень на шкірі. Пахви і зона бікіні - найбільш чутливі місця на тілі, тому до них потрібен особливий підхід.\nОскільки, проведення даної процедури займає певний час, записуватися до майстра треба заздалегідь, попередньо обговоривши всі ваші побажання і ціну.


На Дніпропетровщині скоєно напад на виборчу дільницю — «Лица»\nГлавная → Пресс-релизы → Фракция ВО «Батьківщина» в Днепропетровском областном совете → На Дніпропетровщині скоєно напад на виборчу дільницю\nНа Дніпропетровщині скоєно напад на виборчу дільницю\nЗухвалий напад на виборчу дільницю № 120505, розташовану у селі Майське Синельниківського району, скоєно незадовго до її закриття.\nЯк повідомляє прес-служба Дніпропетровської обласної організації ВО «Батьківщина», партійні активісти, що спостерігали за ходом голосування, помітили близько 15 автомобілів з іноземними номерами, які тут з’явилися ще по обіді. А десь о 19.20 годині на дільницю увірвалися до 30 молодиків зі зброєю і димовими шашками. Вони стали валяти урни для голосування, прострелили ногу присутньому тут співробітникові поліції, заподіяли тілесні ушкодження одній з жінок. Також постраждали декілька членів дільничної виборчої комісії.\nОдин зі зловмисників намагався пошкодити урну для голосування, розбризкавши при цьому маслянисту речовину.\nОчевидці стверджують, що невідомо яким чином на дільниці з’явився нардеп від Блоку Петра Порошенка Максим Курячий, який до Синельниківського району жодного відношення не має, оскільки до Верховної Ради обирався у Дніпрі.\nЖителі Майського брали участь у виборах до Зайцівської об’єднаної територіальної громади.Саме у цьому селі розташована виробнича база корпорації «Агро - Союз». Її засновник Герой України Володимир Хорішко балотується на посаду голови Зайцівської ОТГ і активно підтримується «Батьківщиною».\n3 червня цього року у Майському побувала Юлія Тимошенко, яка взяла участь в аграрному форумі.\n«Ми очікували, що буде непросто. Адже близько 5 гектарів земель, які увійдуть до новоствореної ОТГ, незаконно обробляються відомим аграрним магнатом. А наш кандидат рішуче налаштований забезпечити у цьому порядок і законність», - розповідає голова Синельниківської міської організації ВО «Батькіщина» Аліна Натха.\nІ хоч підрахунку голосів на виборчих дільницях в районі ніхто завадити не зміг, їхні голови одностайно заявляють про відмову відвозити вже пораховані бюлетні до окружної виборчої комісії без належної озброєної охорони. Ситуація наразі залишається вкрай напруженою.\nТэги: Батьківщина, Хорішко


Поиск заметок «погода» в архиве пользователя «max245»\nВвечері в четвер розійшовся грозовий шторм. Блимало і лило декілька годин. Ще й на початку дощу здійнявся рвучкий вітер. Ну а я відзняв відео з якого зробив ось цей скріншот. Блискавки потужні.\nА в п'ятницю і суботу (сьогодні) обіцяних дощів нема. Знову посуха. Хоча дощі в таку спеку — як стихіне явище.\nP.S.: Нестабільна погода за вікном все-таки не радує. Якщо сонячно, то сонячно. Якщо хмарно, то дощ.\n8 травня погода змінилась: похолодало і насунувся грозовий фронт з дощем. Правда, поблимало не так круто, як у Києві. А от сьогодні після опівдня погода знову змінилась на хмарну. І теж обіцяють дощі.\nНу а фоточка вийшла прикольна.\nХвилі потроху зменшуються.\nПостуапово хвилі зникають, залишаючи відблиск ліхтаря.\nА калюжа на ранок, як не дивно, висохла.\nХмари незвичні. Дивлячись на таке пригадав програму по тєліку про торнадо.\nАле не те що торнадо, навіть грози не було.\nЗате потім розпочався дощ і з'явилися блискавки.\nА далі взагалі через сильну зливу з вітром нічого не було видно. Лише жовто-рожеві відблиски блискавок.\nПісля дощу місто знатно затопило.\nМаршрутка долає калюжу.\nОт такий дощик.\nКоли робив дві крайні фотки, на околиці міста ще блищали блискавки. А хмара посунула на Київ.


Рекомендуємо спробувати кефірний морозиво. Багато хто, швидше за все, і не замислювалися, що можна приготувати морозиво по цьому рецепту в домашніх умовах. Про існування такого ласощі я й сама не знала до тих пір, поки не вирішила здивувати своїх близьких новим кулінарним вишукуванням. Домашнє морозиво можна зробити з будь-якими ягодами, з медом або шоколадом.\nНайголовніше, що воно завжди під рукою в морозильнику.\nВоістину ідеальний десерт і взимку і влітку особливо.\nЯк зробити морозиво в домашніх умовах з кефіру? - потрібно просто інгредієнти подрібнити в блендері і поставити в морозилку.\nКефір будь-якої жирності - 200 мл\nПеретерта заморожена полуниця - 150 гр.\nСахароза - 1 столова ложка.\nПокроковий процес приготування морозива будинку\n1.Беремо заморожену і попередньо перетерту полуницю.\nЇї не потрібно розморожувати якщо вона заморожена відразу маленькими порціями на зиму в невеликих пакетиках. Все ж зручніше діставати й використовувати саме стільки скільки потрібно. Відповідно влітку ми будемо готувати морозиво зі свіжих ягід полуниці.\nВідправляємо полуницю в блендер. Додаємо одну столову ложку сахарози. Раджу і Вам використовувати в їжу саме цей фруктовий цукор, замість звичайного.\nВключаємо блендер на 2 хвилини. Перемішуємо суміш, щоб переконатися у відсутності як приготувати морозиво в домашніх умовах перемелених шматочків фруктового льоду.\nДодаємо в полуничну суміш весь кефір і вмикаємо блендер ще на 3 хвилини для ретельного подрібнення і перемішування. Пробуємо на смак як приготувати морозиво в домашніх умовах додаємо сахарозу якщо раптом десерт не вийшов досить солодкий.\n4. Вперше готуючи морозиво в будинку, не переживайте, як приготувати морозиво в домашніх умовах без спеціальної морожениці воно не зможе застигнути.\nВиливаємо наш майбутній десерт в глибоку миску і ставимо в морозильник.\nЩоб морозиво вийшло м'яким, його потрібно часто перемішувати. Поставте кухонний таймер і не полінуйтеся перемішувати кожні 20 хвилин.\nЧерез годину, поки воно остаточно не застигло, виймаємо його з холодильника. Беремо спеціальні формочки і заповнюємо їх нашій холодною сумішшю.\n7. Вставляємо палички у форми і відправляємо все назад в холодильник. Чекаємо ще годину. Якщо у вас немає таких формочок як у мене, можна приготувати порційне морозиво в одноразових пластикових стаканчиках.\nАбо й зовсім можна залишити його у великий закритій ємності.\n8. Виймаємо кефірний морозиво з форми, підставивши її під струмінь гарячої води.\nБусы для птиц для сада\nРецепты с куриным фаршем в духовке\nСтало от нервов тяжело дышать\nПростейший складник своими руками\nСталкер зов припяти sigerous mod 1.3 скачать gamedata папку\nСкачать мод на майнкрафт 1.10.2 content pack1.10.2 modern weapons pack\nКак приготовить цыпленка в духовке в пакете