Районні депутати вирішили боротися з правопорушеннями за допомогою відеокамер – Наше слово\nРайонні депутати вирішили боротися з правопорушеннями за допомогою відеокамер\nв Новини — Автор: Сергій Лавський —\t30.03.2011\nНа сесії районної ради у вівторок депутати розглянули більше 30 питань. «Найгарячішими» виявилися земельні проблеми – стосовно них депутати довго дискутували.\nНа початку сесії у залі був присутній 41 депутат з 52. До кінця сесії їх поменшало ще.\nРайонні народні обранці затвердили програму профілактики правопорушень на 2011 – 2013 роки. Один із заходів, передбачених програмою, – запровадження системи відеоспостереження за обстановкою в місцях масового відпочинку громадян. Наскільки відомо «Нашому слову», міська рада вже виділила кошти для встановлення у центрі Мени двох відеокамер.\nТакож депутати вирішили порушити клопотання про передачу колишнього приміщення районного суду до власності громади району.\nНа сесії була затверджена технічна документація по визначенню нормативної грошової оцінки, щодо продажу права оренди майже 30 гектарів садів, які знаходяться на території Дягівської сільської ради. Орендну плату встановили на рівні трьох відсотків від нормативної оцінки ділянки, яка складає близько 800 тисяч гривень.\nТакож затверджено технічну документацію по визначенню нормативної грошової оцінки, щодо продажу права оренди більше 150 гектарів ріллі, яка знаходиться на території Стольненської сільської ради. Орендну плату встановили на рівні трьох відсотків від нормативної оцінки земельної ділянки, яка складає понад півтора мільйона гривень.\nА от технічну документацію по визначенню нормативної грошової оцінки щодо продажу на земельних торгах права оренди ставка «Гусавка», який має розмір більше семи гектарів та знаходиться на території Локнистенської сільської ради, депутати не затвердили.


Сьогодні Аркадію Укупнику виповнюється 61 рік | Зіркові новини\nСвій попередній День народження відомий шоумен Аркадій Укупник святкував майже тиждень. А цього року не хоче ні гучних компаній, ні присутності журналістів. Тільки для нашої програми він зробив виняток і дав ексклюзивне інтерв’ю, в якому відверто розповів, чому не спілкується зі своєю єдиною 5-річною онукою? Чому, маючи впливові зв’язки в шоу-бізнесі, не допомагає розвитку режисерської кар’єри своєї старшої доньки? А молодшу – віддає на виховання Примадонні?


Фітофтороз — найпоширеніша і найбільш шкідлива хвороба пасльонових культур (картоплі, помідорів, перцю, баклажанів). Уражує листя, стебла, плоди, бульби. За сприятливих умов для розвитку фітофторозу втрата врожаю може статися за 3—4 дні.\nНесправжня борошниста роса (пероноспороз) уражує сім’ядолі й листя рослин. Найбільшої шкоди завдає огіркам і цибулі. Як і фітофтороз, може знищити овочеві культури за кілька днів.\nАльтернаріоз уражує листя, стебла, плоди, бульби, іноді розсаду рослин. Зазвичай перші ознаки враження з’являються під кінець цвітіння. Пошкоджені плоди стають непридатними для вживання й переробки. На бульбах ознаки хвороби проявляються через 2–3 тижні після збирання вражаю.\nМілдью — одна з найнебезпечніших хвороб винограду. Пошкоджує листя, вуса, молоді пагони, суцвіття та ягоди в момент дозрівання.\nДля захисту від цих та інших хвороб компанія «Сингента» пропонує низку високоефективних фунгіцидів. Ридоміл Голд® — це комбінований препарат, який містить дві діючі речовини. Після застосування він швидко проникає й розноситься по всій рослині, тому захищає не лише листя і стебла, а й бульби та плоди.\nРидоміл Голд® має лікувальну, викорінювальну і сильну захисну дію протягом 14 днів, що на 4—5 днів довше, ніж інші препарати. Препарат застосовують на віть на початку розвитку хвороби (не більше як 5% уражених рослин), він також забезпечує захист бульб картоплі від фітофторозної гнилі під час зберігання.\n● біологічно найефективніша комбінація системного і контактного фунгіцидів: надійний захист проти хвороб навіть за несприятливих погодних умов;\n● профілактична та лікувальна дія;\n● захист нового приросту і бульб.\nРидоміл Голд® застосовують для захисту картоплі і помідорів від фітофторозу, огірків і цибулі — від пероноспорозу, винограду — від мілдью. Препарат має побічну дію на альтернаріоз, буру плямистість, інші хвороби. Його застосовують у період інтенсивного росту рослин, коли накопичується вегетативна маса.\nОптимальні терміни застосування препарату: на картоплі перше профілактичне обприскування у фазі початку бутонізації, друге — початок цвітіння. За сприятливих погодних умов для розвитку фітофторозу можна провести третє обприскування через 10—14 днів після другого. На помідорах перше обприскування проти фітофторозу й альтернаріозу — перед початком бутонізації, друге — початок бутонізації—цвітіння. У разі загрози розвитку фітофторозу застосовують третє обприскування через 10– 14 днів. На огірках проводять дві обробки проти пероноспорозу: першу — у фазі 6—8 листків, другу — через 10—14 днів до початку цвітіння. На цибулі теж проводять дві обробки проти пероноспорозу: першу — у фазі 5—6 листків, другу — через 14 днів. Виноград обробляють проти мілдью до і після цвітіння.\nРевус® Топ для захисту томатів і картоплі від фітофторозу й альтернаріозу теж містить дві діючі речовини. Одна з них — мандіпропамід — частково поглинається листковою поверхнею, а решта залишається у восковому шарі листка і захищає його з обох боків. Завдяки цьому мандіпропамід забезпечує тривалий (до 14 днівзахист рослин від ураження фітофторозом і високу стійкість до змивання з них препарату опадами.\n● поєднання двох діючих речовин гарантує найвищу ефективність проти альтернаріозу та фітофторозу;\n● висока стійкість до змивання захищає врожай навіть в умовах, сприятливих для розвитку хвороб;\n● відмінна профілактична і лікувальна дія завдяки високій трансламінарній та системній активності.\nДруга діюча речовина — дифеноконазол — системна. Після швидкого поглинання листковою поверхнею вона розноситься по рослині. Дифеноконазол має сильну лікувальну й профілактичну дію проти альтернаріозу, що запобігає розвитку хвороби навіть після ураження. Крім боротьби проти альтернаріозу і фітофторозу, Ревус® Топ має добре виражену побічну дію на ризоктоніоз, септоріоз та ще кілька хвороб.\nЗастосовують Ревус® Топ під кі нець цвітіння і на початку бульбоутворення картоплі та на початку за в’язування плодів у помідорів (після обробки їх препаратом Ридоміл Голд®). У цей час сповільнюється активний ріст рослин, триває оновлення листкового апарату, формується і накопичується майбутній урожай. Розвиток і поширення фітофторозу й альтернаріозу в цей період може призвести до чималих утрат овочевої продукції. Щоб запобігти виникненню резистентності у хвороб й ефективно захистити овочеві культури, фунгіцид Ридоміл Голд® слід застосовувати не більше, ніж тричі за сезон, та чергувати обприскування із застосуванням препарату Ревус® Топ. Не варто використовувати фунгіциди як засіб «пожежогасіння», їх найкраще зас то су вання — профілактичне, в крайньому разі — при перших ознаках появи хвороби.\nФітофтороз бульб картоплі\nЩоб запобігти виникненню резистентності у хвороб й ефективно захистити овочеві культури, фунгіцид Ридоміл Голд® слід застосовувати не більше, ніж тричі за сезон, та чергувати обприскування із застосуванням препарату Ревус® Топ. Не варто використовувати фунгіциди як засіб «пожежогасіння», їх найкраще зас то су вання — профілактичне, в крайньому разі — при перших ознаках появи хвороби.


Медведєв погрожує, що українці більше не зможуть працювати в Росії\nГлавная/Общество/Медведєв погрожує, що українці більше не зможуть працювати в Росії\nПро це у своїй статті для “Независимой газеты” написав російський прем’єр Дмитро Медведєв.\nЗа його словами, для багатьох українців робота в Росії – “єдине джерело існування”, але “завдяки діям України” Кремль буде змушений це джерело перекрити.\n“З 1 січня 2015 року “сірі” українські працівники, які складають основну кількість тих, хто приїжджає, роботу без патенту в Росії не отримають. Більш строго ми будемо ставитися і до дотримання термінів перебування в нашій країні – 90 днів протягом півроку”, – написав він .\nЗа словами Медведєва, раніше було достатньо виїхати з Росії і знову в’їхати назад, щоб працювати наступні три місяці.\n“Тепер до таких українців – “мандрівників” без патенту на роботу в Росію наші прикордонники будуть ставитися з підвищеною увагою”, – заявив російський прем’єр.\nЗа даними Медведєва, на сьогоднішній день лише висококваліфікованих фахівців і тих, хто трудиться з офіційним дозволом на роботу чи з патентами, – майже 400 тисяч осіб, а з 1 січня 2014 року в Росію в’їхали понад 4 млн осіб.\nВін вважає, що можливі втрати українців, якщо вони позбудуться заробітку в Росії, оцінюються в 11-13 млрд дол. – близько 7% ВВП країни.\n“Хотілося б запитати у київських політиків: чи враховане і це нове навантаження на державний бюджет, не кажучи вже про бюджети українських родин?” – задався питанням він.\nЯк відомо, під час російсько-грузинської війни 2008 року грузин масово позбавляли роботи у Росії, багатьох депортували на батьківщину.\nМіжнародна компанія HEAD Group розпочала будівництво у Вінниці заводу з виробництва лижного спорядження 595\nВ деле о госизмене Медведчука замешан замглавы АП России: опубликованы переговоры 152\nУ Вінниці водій мотоциклу вирішив конфлікт за допомогою зброї 1519


Лозівчани скаржаться на безпритульних собак\nОпубліковано в Лозова, Новини Автор editor Дата: Листопад 30, 2016. Відсутствують коментарії\nПро те, що вилов буде припинений, заявив лозівській міський голова Сергій Зеленський на круглому столі, який пройшов в Лозовій 24 листопада. Мер також повідомив, що звертатиметься до депутатів міськради з пропозицією, щоб в 2017-му році в місті виділили гроші на стерилізацію бродячих тварин. Ті 18 тис.грн., Які в цьому році не встигли витратити на вилов собак, направлять на інші цілі.\nЯк повідомили на круглому столі, в місті близько 1 тис. 200 бродячих собак, на вилов яких на рік виділили 90 тис.грн. Начальник управління житлово-комунального господарства Лозівської міськради Олександр Залізінскій сказав, що, за наявною інформацією, 66 людей поскаржилися, що їх покусали собаки. "Ми повинні реагувати на таку інформацію", - підкреслив Залізінскій.\nВолонтери заявили, що відловлених собак вивозять до Харкова, де тільки 2% їх загальної кількості знаходять господарів. Стерилізація тварин і щеплення їх від сказу обійдеться дешевше, ніж вивезення собак в Харків. Волонтери з Лозової повідомили, що зібрали гроші і вже простерилізували 7 собак. Сук обробили в Павлограді, кожна стерилізація коштувала 450 грн., А псів кастрували в Близнюках - по 100 грн. за операцію.


Збудник сифілісу – бліда трепонема, хитрий, підступний і небезпечний для людини паразит.\nУ жодній країні світу не знайдеться людини, яка б не чула про сифіліс, але мало хто знає, яка бактерія є збудником сифілісу. А властивості і особливості поведінки в організмі блідої трепонеми знайомі тільки фахівцям.\nНезважаючи на те, що саме захворювання відомо з часів Гіппократа, і симптоми його описувалися ще древніми вченими, бліді спірохети відкрили тільки на початку минулого століття німецькі мікробіологи. Це дозволило підійти до проблеми лікування сифілісу укладеної з іншого боку. А лабораторні досліди, підсумками яких стало відкриття реакції Вассермана – методу, що дозволяє з максимальною достовірністю виявити наявність трепонем, стало переломним моментів в історії вивчення сифілісу і його збудника блідої трепонеми.\nДо середини ХХ ст. сифіліс був невиліковною хворобою. Зараженої людини чекала важка інвалідність і повільна болісна смерть. Але відкриття антибіотиків стало надією для мільйонів інфікованих людей на порятунок.\nСифіліс і бліда трепонема\nАнтибактеріальна терапія і скринінгове обстеження дали позитивні результати, і до середини 80-х років дані медичної статистики відзначили значне зниження захворюваності. На жаль лихі 90тие, і подальше зниження норм моральності і моралі, а так само повсюдне призначення антибіотиків з будь-якого приводу, призвело до різкого стрибка показників інфікування. Бліда трепонема розпочала новий виток наступу на тканини людського організму. За останніми даними в світі налічується понад 50 мільйонів інфікованих людей, і ця цифра невпинно зростає з кожним днем.\nНа сьогоднішній день сифіліс міцно утримує третю позицію в групі найпоширеніших венеричних захворювань, не багато відстаючи від хламідіозу і трихомонозу.\nЗупинити порочну тенденцію поширення може тільки суворе ставлення кожного до випадкових статевих зв’язків і регулярна здача крові на аналіз RW. А найкращим стимулом до дотримання цих правил є достовірна інформація про збудника сифілісу, механізмі ураження і особливості самого захворювання.\nЯк виявили в 1905 році німецькі вчені – мікробіологи Фріц Шаудін і Еріх Гофман причиною розвитку сифілісу є проникнення в організм підступної бактерії, тканинного паразита, яку назвали бліда трепонема.\nБліда трепонема, це облігатний паразит, спиралевидная бактерія, покрита власною оболонкою і має власні РНК і ДНК. Що дозволяє їй деякий час зберігати життєздатність у навколишньому середовищі. Належить до виду грамнегативних спирохет, роду трепонем. Отримала назву за рахунок слабкої окрашиваемости по Граму,\nУнікальна форма блідої спірохети, а так само здатність здійснювати обертальні і згинальні руху, допомагає легко і швидко проникати в тканини органів. Улюблена середовище проживання сполучні тканини, нервові закінчення, лімфатичні вузли і судини. Це дозволяє їй швидко і безперешкодно поширюватися по всьому організму, вражаючи:\nоболонки всіх внутрішніх органів,\nЯк відомо, сифіліс є хронічною хворобою. Це випливає виключно з особливих якостей збудника, здатного приймати в разі небезпеки L- форму, і без шкоди для свого життя перечікувати несприятливі періоди. Крім іншого мікроорганізм може протистояти дії лікарських препаратів, уникаючи них. Це ж якість не дає можливості створити вакцину від сифілісу.\nВхідними воротами бліда трепонема найчастіше вибирає слизові оболонки, цим пояснюється багатоплановість шляхів передачі сифілісу. Підхопити спірохети можна не тільки безпосередньо при статевому контакті, а й потерши очей брудною рукою, із загальною посуду, предметів побуту, особистої гігієни, речей і постільної білизни.\nЗавдяки своїй захисній оболонці і великій кількості гідрофобних компонентів мікроорганізм здатний на тривале існування поза людиною за умови низької температури і достатньої вологості. Навіть при висиханні життєздатність бактерії зберігається кілька місяців.\nВчені встановили такі якості спірохети як:\nпри низьких температурах, достігающіх- 75 – 78 * С, бліда трепонема виживає протягом року.\nНа вологій посуді і предметах особистої гігієни зберігає свій творчий хист кілька годин.\nНа постільній білизні може прожити кілька місяців і перенести прання без кип’ятіння.\nНавіть труп людини, який помер від сифілісу становить небезпеку зараження протягом 4х днів.\nДеякі експерименти, проведені в рамках вивчення стійкості блідої трепонеми в навколишньому середовищі, показали, що бактерія здатна вижити при доступі кисню у висушеному стані і під дією сонячних променів близько 3х років.\nУ той же час бліда трепонема зовсім не терпить нагрівання. Максимальна температура, при якій мікроорганізм може жити близько 15 хвилин, це 55 * С. У киплячій воді спірохети гинуть миттєво. Крім цього для цих бактерій згубно вплив практично всіх дезінфектантів і антисептиків. Кислоти, луги, спирт, оцет, а так же сонячне світло і ультрафіолетове опромінення.\nВарто згадати ще про один вкрай неприємний чинник. Це наявність в трепонема ендотоксину і особливі антигени, які мають складну будову. Завдяки такому феномену у людини не може вироблятися імунітет, а, отже, після лікування залишається високий ризик повторних заражень.\nЯк же бліда трепонема проникає в організм людини, що відбувається всередині?\nЗагальний характер захворювання і шляхи проникнення\nВідкритими воротами для мікроорганізму є склери очей, слизові статевих органів, особливо мають мікротріщини, а так само будь-які пошкодження шкірних покривів. Це означає, що заразитися можна не тільки при статевому контакті, але при інших умовах.\nОфіційними шляхами зараження вважаються:\nВсі види сексуальних відносин. Традиційний секс, оральний і анальний можуть стати причиною інфікування.\nНеприємним моментом є те, що першою стадією хвороби є обов’язковий інкубаційний період. З моменту зараження, до появи перших ознак проходить кілька тижнів, а то і місяців. Спірохета, потрапивши в організм майбутньої жертви, не відразу приступає до активних дій. Це обережний паразит. Спочатку вона набуває вигляду L-форми, і тільки при настанні найбільш сприятливих умов, перетворюється в активну форму і впроваджується в тканини.\nЛатентний період може бути:\nСкороченим (7 – 10 днів), якщо організм ослаблений іншими хворобами або людина заражається відразу від декількох партнерів.\nПролонгованим (3 – 6 місяців), якщо інфікування відбулося під час лікування антибіотиками з іншого приводу.\nПобутовий контакт. Бліда трепонема часто передається при глибокому поцілунку, особливо високий ризик, якщо в роті є ранки або садна, ранові поверхні на шкірі, спільний посуд або предмети особистої гігієни.\nГематогенний. Сьогодні заразитися через донорську кров практично неможливо. Крім того, що ретельно перевіряються донори, все біологічні рідини для переливання проходять додаткову перевірку і обробку. Існує ризик зараження лише тоді, коли переливання проводилося в екстреному порядку прямим способом.\nЧерез інфіковану кров заражаються частіше наркомани, що використовують один шприц. Високий ризик зараження в манікюрних кабінетах при недбалому ставленні до стерилізації інструментів.\nВертикальний. При вагітності хворої жінки або при зараженні під час вагітності, плід однозначно інфікується від матері, так як у них єдине коло кровообігу.\nN. У! З перших хвилин проникнення бактерії в організм кров хворого є заразною, і зберігає цю властивість до повного одужання. Проблема в тому, що навіть аналізи крові не покажуть наявності хвороби, так як антитіла ще не сформувалися. Перші два тижні реакція Вассермана буде негативною, хоча хворий вже може заразити оточуючих, не підозрюючи про це.\nІнкубаційний період необхідний мікроорганізму для того, що б зайняти найбільш вигідні позиції, і потрапити в найбільш ласі тканини. На кінець першої стадії захворювання людина починає відзначати у себе такі симптоми як:\nПеріодичні нападу болю в м’язах, суглобах, кістках;\nПостійне незначне підвищення температури тіла;\nПідвищення лейкоцитів і анемія в аналізі крові.\nУ супроводі такої свити утворюється перший класична ознака сифілісу – твердий шанкр. Це ерозивно або язвенноподобним освіту, округлої форми, трохи виступає над поверхнею. Формується твердий шанкр зазвичай в тому місці, де бліда трепонема проникла в організм, це: головка статевого члена, зграя матки, статеві губи або слизові піхви. Відомі випадки утворення шанкра в прямій кишці, на лобку, животі, стегнах, на губах або пальцях рук. Одночасно або четь пізніше стає помітно збільшення найближчих лімфовузлів.\nНа цих стадіях захворювання сифіліс легко піддається лікуванню. Але проблема полягає в тому, що більшість людей відтягують візит до венеролога якомога довше або ж вдаються до самолікування, що ще гірше, ніж відсутність лікування.\nСвою лепту вносять і особливості хронічного перебігу сифілісу. Після першої першої появи зовнішніх симптомів, настає латентний період. Всі прояви зникають, і хворому здається, що хвороба відступила. В цей час паразити проникають глибоко в тканини, і починаються серйозні патологічні зміни структур.\nНа етапі вторинного сифілісу бліда трепонема активно вражає шкірні покриви, знищує волосяні цибулини. Це проявляється активним обласному, висипом різного виду і локалізації, а так само освітою сифилидов. Починається поступове руйнування внутрішніх органів, їх функціональна недостатність, що призводить до розвитку супутніх вад.\nЛікування сифілісу може зайняти роки, а повне знищення мікроорганізму ще більше часу. Тому важливо знати всі необхідні запобіжні заходи, а так само звертатися до венеролога не тільки при виявленні первинних симптомів, але і здавати аналізи в профілактичних цілях.\nУ Російському законодавстві передбачена стаття за свідоме зараження певними захворюваннями. Сифіліс є однією з таких хвороб.\nМетоди виявлення блідої трепонеми\nМетоди виявлення трепонеми\nТак як бліда трепонема дуже примхлива і погано вирощується на стандартних поживних середовищах, для отримання необхідних специфічних реакцій з метою діагностики використовують спеціальні середовища, збагачені шаром вазелінового масла.\nТака вередливість бактерії пояснюється складною антигенною структурою, яка включає повні набори полісахаридів, ліпопротеїнів і інших ліпоїдних речовин.\nТому діагностика сифілісу і виділення блідої трепонеми або антигени до неї є досить складним завданням навіть досвідченому фахівцеві. Особливо багато помилок діагностики виникає в прихований період. Для достовірності зазвичай використовують методи повторення аналізів.\nОсновними є реакція Вассермана (RW), наявність антитіл до уражених клітин (реакція преципітації).\nРезультати з високим ступенем достовірності в прихований період дають такі методи дослідження як:\nТемнопольна мікроскопія. Метод дозволяє побачити бліду трепонем в мазку подмікроскопом. Достовірність близько 70%.\nРПГА – реакція пасивної гемаглютинації, трепонемний тест. Достовірність 76%.\nРИФ – реакція іммунофлуорісценціі. Достовірність 100%.\nРПР / VDRL – НЕ трепонемний тест. Виконується за допомогою кардіоліпінового антигену. Достовірність 91%.\nІФА – імуноферментний аналіз. Використовуються антигени самих трепонем. Достовірність 98%.\nПервинний сифіліс визначаться такими тестами як:\nНеспецифічні антитіла – з’являються після закінчення 2-х тижнів після формування твердого шанкра.\nIgG антиген – з’являється через місяць від моменту зараження.\nIgM антиген – утворюється вже після закінчення другого тижня.\nЕкстрені заходи обережності\nЯк же убезпечити себе, якщо бліда трепонема настільки хитра, що навіть імунна система розпізнає це мікроорганізм і його антигени не відразу?\nНайголовніше, це повністю виключити будь-які випадкові сексуальні зв’язки. Постійний перевірений статевий партнер є гарантією зведення ризику інфікування до мінімуму. Виключити ж інші шляхи зараження не складе великих труднощів. Для цього достатньо:\nМати індивідуальні приналежності особистого користування кожному члену сім’ї, і ніколи не користуватися чужими.\nНа робочому місці дотримувати правила техніки безпеки.\nЧи не відвідувати сумнівні манікюрні салони і мозольні кабінети.\nЯкщо ж випадковий зв’язок все ж мала місце, то необхідно:\nУ перші півгодини після сексу скористатися будь-яким антисептичним розчином, вводячи його якомога глибше в уретру або піхву.\nТерміново відвідати венеролога, незалежно від наявності симптомів.\nРегулярно здавати кров на аналіз RW і антигени.


Яценюк: силовий сценарій досі на порядку денному - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 29 січня 2014, 06:19\nЯценюк: силовий сценарій досі на порядку денному\nПолітик підтвердив інформацію LB.ua про "обробку" армії.\nГлава фракції "Батьківщина" Арсеній Яценюк заявив, що можливість силового сценарію розвитку протистояння між владою та мітингувальниками не зникла.\nПро це він заявив в ефірі "5 каналу" у вівторок ввечері.\nЗа його інформацією, у військові частини було відправлено офіційне звернення президента України Віктора Януковича про необхідність відновлення конституційного ладу, "або іншими словами - щоб армія підтримала діючого президента".\n"Я впевнений, що якщо Віктор Янукович піде шляхом підписання указу про надзвичайний стан - це підпис під сотнями жертв, це підпис під кровопролиттям, це підпис під знищенням України", - заявив лідер опозиційної фракції.\nЯценюк також запевнив, що опозиція робила й робитиме все, щоб знайти мирний шлях вирішення конфлікту.\nТемы: Майдан, штурм, Арсеній Яценюк


Механізми Unica купити в Києві, шнайдер, каталог, ціна | Електрика-Шоп\nТовари1 — 32(всього 329)\nРозетка без заземлення з захисними шторками 2-м. Unica біла MGU3.033.18\nSchneider Electric - це відомий виробник, який прославився на ринку виготовленням електричного обладнання. Лінія Unica присвячена розетокам і вимикачам. Продукція Schneider Unica - це неперевершена якість, привабливий дизайн і простота в установці.\nПереваги продукції Schneider Unica: чому її слід купити\nТовари лінійки Schneider Unica мають наступні переваги:\nНадійність монтажу і простота в процесі експлуатації.\nМожна керувати кількома освітлювальними приладами з однієї точки, що дуже зручно, якщо їх в приміщенні велика кількість.\nВ одній електроустановці може поєднуватися кілька електромеханізмів. Наприклад, вони можуть не тільки вмикати і вимикати освітлення, але і регулювати роботу вентиляції.\nВироби доповнюються декоративними рамками, які гарно вписуються в приміщення з різними інтер'єрними рішеннями.\nSchneider Unica: ціна в інтернет-магазині\nЦіна кожного виробу формується виходячи з наступних факторів:\nКількість функцій. Деякі прилади можуть справлятися одночасно з декількома завданнями, що підвищує їх вартість, але виправдовується багатофункціональністю.\nЧисло модулів. Двох і трьохмодульні моделі коштують дорожче тих, в яких тільки один модуль. Це пояснюється підвищеним рівнем ефективності і продуктивності.\nТип перемикачів. Вони можуть бути клавішними і сенсорними. Другий тип коштує дорожче. Але таке інноваційне рішення безумовно сподобається сучасним людям.\nКупити товари Schneider Unica в Києві\nГоловний виставковий зал компанії Електрика-Шоп знаходиться в столиці. Магазин відкритий для покупців з понеділка по суботу. Він розташований за адресою: вулиця А. Волошина, 2 А. У столичному магазині клієнт знайде все, що потрібно для організації освітлення в будинку, офісі, квартирі. Асортимент продукції різноманітний, він регулярно поповнюється новинками.\nЯкщо в столицю приїхати немає можливості, слід оформити замовлення на потрібний товар в інтернет-магазині, де представлений абсолютно весь асортимент продукції. Товарні позиції розподілені за категоріями, тому процес покупки стане простим і приємним. Не варто засмучуватися, якщо самостійно не виходить знайти потрібний товар, консультанти допоможуть вибрати оптимальний виріб, дадуть відповіді на всі питання.\nГотов до відправлення (45)\n1-2 дні (89)\nUnica Basic (315)\nUnica Quadro (303)\nUnica Colors (303)\nUnica Plus (303)\nUnica Top (303)\nБілий глянець (80)\nУніверсальні елементи Unica


«Укренерго» замовило всюдиходів для потреб трьох українських електростанцій\nПровівши відкриті торги Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» замовило ТОВ «Квадро Інтернешнл» всюдиходів на загальну суму 8,13 млн грн. Про це повідомляється в системі ProZorro, інформує видання «Наші гроші».\nЗгідно техзавдання фірма поставить три повнопривідні плаваючі снігоболотоходи «Шерп Про» 2018 року випуску по 2,71 млн грн. Кожен всюдихід матиме дизельний турбований двигун об’ємом 1,5, автономний обігрівач, а також автомобільний причеп для перевезення плаваючого снігоболотоходу з причiпним обладнанням та розеткою живлення до автомобіля Mitsubishi L200.\nАвтомобілі будуть поставлен на Західну ЕС (Рівне), Південно-Західну ЕС (м. Славута Хмельницької обл.) та Центральну ЕС (м. Коростень Житомирської обл.).\nТОВ «Квадро Інтернешнл» є офіційним та безпосереднім виробником плаваючих снігоболотоходів «Шерп Про». Єдиний конкурент переможця на торгах було ТОВ «Форум Груп Україна» яке запропонувало снігоболотоходи виробництва «Квадро Інтернешнл» на 167,7 тис грн. дорожче.\nКиївська «Квадро Інтернешнл» належить мільйонеру Володимиру Школьніку і ТОВ «Компанія з управління активами «Юніон Актив». Засновниками останньої є Павло Цвєтков і ТОВ «Базис Прайд», що належить тому ж Цвєткову разом із Оленою Мущенко.


Дизайн нігтів з каміфубікамі фото, як зробити \nБірюзовий манікюр → Дизайн нігтів з каміфубікамі фото, як зробити\nДизайн нігтів з каміфубікамі: фото, як зробити\nКаміфубукі являють собою фольговані, різні по діаметру конфетті, що суміщаються з гель-лаком. На сьогоднішній день цей дизайн манікюру з японським прикрасою каміфубіков став досить популярний серед модниць. Така методика декорування не залишає нікого байдужим. Дуже гарний, незвичайний, унікальний, популярний і завжди дозволяє виглядати яскраво.\nМанікюр з каміфубікамі насправді схожий на розсип новорічних конфетті. Має чудовий переливання всіх відтінків веселки і відрізняється від всіх інших дизайнів. У роботі дуже простий і зручний, що в результаті дає можливість створити грандіозний дизайн. Підходить для нігтів будь-якої довжини і форми, підкреслюючи родзинку самого манікюру. Ідеально підібрана колірна гамма, що дає можливість підібрати до різних квітів лаку.\nЗа бажанням, можна придбати не тільки яскраві блискучі конфетті, а й ніжною матовою забарвлення. Тут залежить все від побажань, адже завдяки різноманітності конфетті можна створювати різноманітні образи. Вечірні варіанти або повсякденні, вони гармоніюють з будь-якими квітами лаку. Все залежить від польоту вашої фантазії. З популярних в 2020 році є:\nДіагональна викладка і багато інших.\nУ виборі дизайну потрібно враховувати, для яких цілей створюється імідж, адже кожен вид дизайну чудовий і різноманітний.\nЯк зробити каміфубікі на нігтях\nприлад для нанесення каміфубіков, можна використовувати шпажку;\nспеціальна лампа для сушки;\nкрем для знежирення;\nкольоровий або темний гель-лак.\nПокрокова інструкція дій як користуватися:\nВ першу чергу потрібно підготувати нігті до роботи, знежирити за допомогою спеціального крему, і тільки тоді приступати до роботи. Для початку слід покрити натуральну нігтьову пластину базовим гелем.\nГель призначений для гель-лаку, має більш густу консистенцію.\nПросушили 2 хвилини в лампі і покриваємо іншим кольором, за бажанням на вибір. Робимо два шари і не забуваємо кожен шар просушувати 2 хвилини в лампі для сушки.\nЗа бажанням можна після першого шару нанесення лаку взяти тонку кисть і підвести максимально близько до кутикули.\nПерекриваємо топом, вирівнюючи по відблисків і тут же на рідкий топ, беремо каміфубікі різних кольорів, розмірів і діаметрів, маємо хаотично або формуємо малюнок на нігтики.\nЗа цим покриваємо топом, просушують і беремо тонку кисть, за допомогою гель-лаку обводимо кожну конфетті за її розміром.\nСлід просушити 2-3 хвилини.\nІ в закінченні залишається зробити об'ємні каміфубікі за допомогою базового густого гелю, зверху пройтися прозорим закріплює лаком, просушити пару хвилин і манікюр готовий.\nМанікюр з каміфубікамі\nФренч - цікавий дизайн, який чудово має поєднання конфетті з французьким манікюром. В наявності є кілька варіантів такого манікюру:\nробити дизайн рідкими фрагментами, прикрашаючи частина зони світлої посмішки, зберігаючи тон недоторканим;\nробити дизайн контрастною посмішки за допомогою прозорої забарвлення;\nза допомогою дбайливої смужки відтворити дугу посмішки;\nзаповнювати лунку маленькими частинками;\nробити стільникове зображення, формуючи перевернутий френч;\nробити посмішку в образі класики.\nНезвичайна жіночність - за основу береться пігмент світлого забарвлення або слайдери з мереживними орнаментами. У цьому іміджі конфетті приклеюються саме після наклейок, а потім заповнюється малюнок частинками так, щоб не загородити контур. Тут дуже важливо вибирати паєтки для роботи різноманітного розміру.\nЗ використанням скотч-стрічки виходить дуже чудовий імідж в стилі «геометрія». Так як скотч-стрічка застосовується для створення шедеврів з геометричними контурами.\nКраплі - неповторний і стильний дизайн, виходить дуже красивим з ефектом 3D. Для основи береться два контрастних відтінку, в використанні світлих деталей однієї забарвлення, і створюється результат, нагадує крапельки ранньої роси.\nСмарагдовий манікюр - є трендом цього сезону.\nКолірний акцент - незвичайний дизайн з використанням яскравого лаку, каміфубікі наносяться тільки на пару нігтів, а всі інші покриваються лаком. У цьому стилі застосовується градієнтний візерунок.\nКаміфубікі на довгі нігті\nІснує великий вибір різноманітних дизайнів для твори чудових шедеврів на нігтики. А саме на подовжених нігтики можна відображати самі найкращі ідеї.\nКаміфубіковий френч - дуже граціозно має вигляд на білій основі при використанні конфетті смарагдового, сапфірового і графітового кольору.\nЛускатий дизайн - хороший вибір, особливо для дівчат, які вважають за краще екстраординарні варіанти нігтьового дизайну.\nНоворічний дизайн - це порив волі фантазії, де можна створювати за допомогою каміфубіков новорічний настрій.\nСерцева розсип - завдяки конфетті маленької і великої формі сердечок створюється споглядальний настрій.\nВечірній нейл Арт - дуже популярний серед модниць, які люблять виділитися. Так як саме цей дизайн манікюру дуже яскравий і кидок, і при його виконанні головне не перестаратися.\nКаміфубікі на короткі нігті\nДизайн з каміфубікамі можна створити на будь-яких нігтях, навіть на коротких виходить неймовірно витонченим і неординарно красивим шедевром.\nдіагональна викладка - дуже популярна серед прикраси коротких нагідок. Полягає в заповненні прозорого середовища нігтики, створюючи незвичайне мистецтво.\nКвіткові прикраси на прозорому тлі - це дизайн з рожевими каміфубікамі, що виражає ніжність. Дуже підходить для повсякденного носіння.\nефект відбитка - не простий у виконанні, і не кожна представниця прекрасної статі може похвалитися даними дизайном манікюру. У готовому вигляді має досить неординарний ефект.\nвраження зорепаду - незвичайний, але дуже цікавий дизайн, який нагадує зорепад. Особливо чудово виглядає чорний манікюр з каміфубікамі золотистого кольору.\nЯк ми вже переконалися, що дизайн з конфетті дуже простий і чудовий. Має безліч переваг, що не становлять ніяких труднощів у застосуванні. Чудово підходить на будь-яку форму і довжину нігтів, універсальний, добре поєднується з іншими видами нейл Арта. Дана продукція випускається в різних розмірах і кольорах. Завдяки колірному поєднанню надається можливість експериментувати.\n✔Як зробити каміфубікі на нігтях\n✔Манікюр з каміфубікамі\n✔Смарагдовий манікюр - є трендом цього сезону.\n✔Каміфубікі на довгі нігті\n✔Каміфубікі на короткі нігті


У мережі з’явився заповіт Муаммара Каддафі | NewsMarket - Новини України та світу\nУ мережі з’явився заповіт Муаммара Каддафі\nНовини світу. 24 жовтня. На церемонії в Бенгазі в неділю, яка зібрала багатотисячний натовп з прапорами і плакатами, було заявлено, що “фараон часів” відправлений у сміттєвий кошик історії і країна повертається до демократії і примирення.\nНаселення Лівії тріумфує\nПри цьому глава Національного перехідного ради Мустафа Абдель Джаліль, колишній міністр юстиції при Каддафі, запевнив, що в основу лівійського законодавства ляжуть закони шаріату, повідомляє Сегодня.\nТим часом у Мережі з’явився заповіт Муаммара Каддафі – він опублікований на сайті убитого екс-лідера Seven Days News. Копії цього документа, як повідомляється, отримали з його рук троє родичів. Один з них незабаром був убитий, другий заарештований, а третьому вдалося втекти.\nУ заповіті Каддафі просить поховати його за мусульманським звичаєм в Сирті поруч з сім’єю та родичами і вимагає, щоб після його смерті лівійський народ захищав членів його сім’ї, особливо жінок і дітей. Він також закликає своїх прихильників “продовжувати опір і боротися проти будь-яких іноземних агресорів сьогодні, завтра і завжди”.\n“Навіть якщо ми не отримаємо перемогу негайно, ми дамо урок майбутнім поколінням, що захист своєї країни є честю, а її продаж – найбільшим зрадою, яке історія буде пам’ятати вічно, як би не намагалися деякі переконати вас у зворотньому”, – йдеться в документі .\nЯк би там не було, поки, судячи з телекадрів з Лівії, її населення тріумфує. 23 жовтня тепер стане лівійським державним святом і вихідним днем. Новий перехідний уряд країни має бути сформований протягом місяця, а парламентські вибори обіцяно провести протягом восьми місяців.\nОднак на нову владу Лівії кидає тінь загибель Каддафі – полковник, нагадаємо, був убитий у четвер, 20 жовтня. Всі обставини його смерті досі невідомі, і тіло, всупереч мусульманським законам, ще не віддано землі.\nСпочатку повідомлялося, що колишній лівійський лідер загинув у перестрілці – розтин показав, що він помер від вогнепального поранення в голову – але потім стали з’являтися телесюжети про “героїв”, які особисто застрелили Муаммара Каддафі.\nНова влада Лівії, за повідомленнями ЗМІ, вирішили передати тіло Муаммара Каддафі його родичам в Сирті для поховання, хоча раніше хотіли зробити таємний похорон – наприклад, в море, як це зробили американці з Усамою бен Ладеном, щоб його могила не стала місцем паломництва.\nПроте експерти вже вказують, що сам факт розправи над Каддафі без суду і слідства і, можливо, катування перед смертю, на що указують ушкодження на його тілі перетворили полковника з божевільного диктатора в мученика. Не говорить на користь нової влади і те, що тіло Каддафі було виставлено на загальний огляд в холодильнику супермаркету.\nДиректор цирку не продав усі квитки на концерт Кіркорова і отримав по пиці\nДожити до ста років цілком можливо, достатньо дотримуватися кількох правил


Таке право надано Законом України 552-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення". Фахівці Української аграрної асоціації доклали масу зусиль, щоб цей Закон був прийнятий і українські громадяни змогли вільно розпоряджатися своїм майном.\nСлід зазначити, що перші 2,5 роки з моменту відкриття ринку, землю зможуть придбати лише фізичні особи - громадяни України. При цьому загальна площа землі, яка перебуває у власності такої особи, не повинна перевищувати 100 гектар.\nТакож відповідно до цього Закону фермерські господарства, які отримали землі на праві постійного користування чи довічного успадкованого володіння земельними ділянками державної і комунальної власності, тепер мають право викупити ці землі із розстрочкою на 10 років за ціною, що дорівнює їх нормативно грошовій оцінці.\nВодночас дія мораторію поширювалася не на усі види земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а лише на земельні ділянки (паї), а також на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.\nЗагалом мораторій поширювався на 41 млн га землі с/г призначення, з яких 27,7 млн га паї та 500 тис. га сільськогосподарські землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.


Як навчити дитину плавати | Здоров'я\nГоловна › Здоров'я › Як навчити дитину плавати\nПлавання дуже корисне для здоров’я, адже будь-які водні процедури відмінно зміцнюють імунітет. Сьогодні існує величезна кількість методик, які допомагають навчити дитину плавання. Але більшість батьків при навчанні допускають однакові помилки. Як правило, вони намагаються пояснити малюкові, який абсолютно не вміє плавати, як тримати тіло над поверхнею води. Також зазвичай батьки розповідають, що голову необхідно тримати вище над водою, гребти ручками, а ніжками бовталася по воді. Дитину ж при цьому тримають так, що той опиняється над поверхнею води.\nАле як не вміє плавати дитина зможе утримати на поверхні тіло і голову? Без достатньої швидкості плавання і правильних гребків зробити це дуже і дуже важко, тому вчити дитину плавати подібним чином можна досить довго і до того ж безрезультатно. Але тоді як навчити дитину плавати?\nПодружитися з водою\nЯкщо ви задалися цією метою, то перше, що необхідно – навчити відчувати себе комфортно і вільно під водою, а не над нею. Дитина повинна не боятися води, а бути в ній упевненим і спокійним. Адже лише страх сковує рухи і дихання, відбиваючи будь-яке бажання бути у воді.\nА ось під водою людина відчуває простір і тіло зовсім по-іншому. Природно, вода потрапляє в очі, ніс, тисне на вуха і відчувається різь. І до цього потрібно звикнути. Якщо дитина до відкритій воді не привчений з дитинства, то він, як правило, перед великою кількістю води відчуває страх і це цілком нормальне явище.\nОтже, декілька порад про те, як вчити дитину плавати:\nДля початку необхідно розповісти малюкові, що ми можемо перебувати над водою, якщо вдихнемо побільше повітря. Варто також показати вправу «бочонок» або «поплавок». Вони полягають в тому, що дитина робить дуже глибокий вдих, а потім затримує дихання і опускається у воду. Там він обхоплює руками ніжки і спливає подібно бочонку. При цьому потрібно затримувати дихання якомога довше. Коли дитина зануриться у воду, можете вважати секунди для того, щоб показати йому, що під водою він може знаходитись набагато більше, ніж пару-трійку секунд.\nІгри під водою\nОбов’язково купіть хороші окуляри для плавання відповідного розміру. Якщо дитина буде бачити все, що відбувається під водою, то буде відчувати себе набагато комфортніше. Також навчіть видихати у воду повітря. Так малюк навчиться регулювати в носоглотці тиск повітря і уникати попадання в ніс води.\nТакож можна пограти з малюком в ігри, але на невеликій глибині. Вони допоможуть дитині швидше адаптуватися під водою. Можна влаштувати, наприклад, «гонки підводних човнів». Необхідно на невеликій глибині зануритися під воду і працювати одними ногами, а руками перебирати по дну. Далі позмагайтеся з малюком, хто далі пропливе під водою на одному диханні.\nПравильне дихання – запорука успіху\nНаступне, що необхідно обов’язково зробити, – це навчити маленького плавця правильно тримати над водою носик. І саме ніс, а не всю голову. Тут зовсім не обов’язково вимагати горизонтального положення від дитини. Розкажіть маленькому досліднику про те, що, наприклад, крокодили і бегемоти над поверхнею води залишають лише ніздрі і очі. Запропонуйте малюкові спробувати зробити так само. Нехай він зробить вдих і сяде на невеликій глибині таким чином, щоб над поверхнею у нього залишилися лише очі та носик. При цьому рот повинен бути закритий, а от вушка цілком можуть знаходитися під водою.\nЗанурюватися у воду необхідно повільно і плавно. Дитина повинна відчути, що він легко може тримати ніс над водою з наповненими легкими. Подібна практика допомагає подолати страх перед глибоким зануренням у воду, що дуже важливо. Адже набагато легше плавати, якщо тіло занурене у воду максимально.\nТакож дуже важливо навчити відновлювати дихання і розслаблятися, оскільки часто при інтенсивних гребках дихання збивається, і дитина може почати панікувати. В результаті дихання стає скутим, що лякає дітей.\nЯк відомо, діти зазвичай не плавають розмірено і спокійно. Вони борсаються, сміються, хапають і штовхають один одного. Такі дії лише збивають дихання, роблять його нерівномірним. Тому сил допливти до берега часто не вистачає. Ось чому так важливо навчити дитину затримувати дихання і вміти занурюватися під воду. Адже затримуючи дихання, вони відновлюють сили і впевнено пливуть до берега.\nМайте також на увазі, що навіть навчивши дітей плавати, не можна ні в якому разі не залишати їх у воді без нагляду поза залежності від глибини, на якій вони знаходяться.\nА поки подивіться корисний відео-урок з навчання плавання зовсім маленьких діток:


Леся Українка – Розмова\n«Велике, фатальне кохання – се самум, що заносить піском і великі, спокійні озера і тихі струмочки в оазах, засмічуе гучні гірські потоки, хоч вони так одважно збігли з гори, несучи долині вісті про нагірну волю; він нагромаджує несподівані гори-переспи навперейми владно-потужному морю, і воно з гнівом мусить відступити, змінивши границі держави своєї…»\nТак читав уголос молодий поет, схиливши буйно-кучеряву голову над щільно записаним зшитком. Він сидів край ніг хворої «відставленої» актриси, а вона лежала на cофі, безвладна, апатична і слухала його читання, як слухають безнадійно хворі люди гомону морських неспокійних хвиль, лежачи на розпеченому сонцем березі.\nРаптом вона засміялась, прикро, – чи то занадто щиро, чи то занадто фальшиво, – здалось поетові.\n– Вам смішно? – сказав він вражений, далі додав надміру покірно, винувато: – Правда, я либонь забув про географію, пишучи сеє…\n– Я ще менше тямлю в географії, ніж ви.\n– А можна спитати, чого ви сміялись?\n– Чому ж? Тільки се трудно сказати… Мені здалося, що се наче початок мого некролога, чи що… А се якось чудно слухати за життя.\n– Вашого некролога? Вашого? Яким способом? Чому? Коли се й некролог, то вже ж не ваш. О ні, не ваш, я се аж надто знаю…\n– Хлопче мій! – голос актрисин був, навпаки, ніжний і добрий, хоч трошки насмішкуватий. – Не думайте ви завжди тільки про себе!\nПоет не сказав нічого, тільки кинув докірливий погляд, повний і любові, й урази, на її зів’яле обличчя.\n– Не докоряйте і не ображайтесь, бо се правда. Ви дбаєте про мене, а себе занедбуєте, ви глядите мене, приносите мені невідплатні жертви, – поет зробив поривчастий рух, але вона спинила його, хитнувши головою, – так, невідплатні жертви, але думаєте ви тільки про себе, про мене ви не думаєте нічого.\n– Я більш, ніж думаю про вас! – вирвалось у нього.\n– Се може бути… Се навіть так і єсть, але ж таки не думаєте про мене і не розумієте мене, а мені се сумно. Мене ніхто не розуміє, і се не тим, ніби я якась загадкова, незрозуміла натура. Ні, мене було б зовсім легко зрозуміти, треба було б тільки трошечки подумати і ще менше – пізнати, але се, видно, нікому не цікаво. Перше на мене дивились, були «в захваті», казали, що я – «зоря», що я «незрівнянна» і таке інше і таке інше, багато чого казали, ви знаєте, чимало й писали, але думати про мене – ніхто не думав, навіть ви.\n– Може й правда, – тихо промовив він згодом, – може й не думаю, себто не думав до сеї хвилини. Але ж… мені таке думання не придасть нічого, бо що ж, може ви й не така, як мені здається, то все одно, я б вас любив усякою, і гіршою, і кращою. Ви – мій фатум.\n– Гм… «І гіршою, і кращою»… – задумливо повторила вона, – а може б кращою і не любили.\n– Ну вже ж, – провадила вона, – такі, як ви, все шукають дисгармонії, порваних струн, розбитих арф, а тоді, коли я була кращою, в мені не було нічого розбитого, ніякісінької дисгармонії, вам було б нудно від моєї тодішньої гармонічності! Он можете взяти альбом – там в багато моїх молодих портретів, можете їх роздивитись, я не бороню, я ж не кокетую з вами, дивіться.\nВін передивився один по одному всі її давніші портрети в «коронних» ролях і в «бойових» убраннях, довго передивлявся і мовчки поклав альбом на місце, закривши його.\n– Ну що ж? – нервово запитала вона.\n– Либонь, ваша правда, – відповів він і лагідно та усміхнувся, а їй стало чомусь його шкода.\n– От бачите, мій… я мало не сказала «мій друже», але ж правда, се було б і нерозумно, і не оригінально, і навіть жорстоко? Бувають становища, коли жінка не сміє вживати сього слова, – вона журливо і винувато глянула на його.\n– Називайте мене, як хочете, як вам приємно.\n– Ага… Про що я, власне, хотіла вам розказати? – озвалась актриса, немов поволі прокидаючися з півсну.\n– Ви хотіли мені щось розказати?\n– Так, здається… От що… Як ви думаєте, чого я погасла?\n– Ви? Погасли? – голос поета бринів занадто здивовано.\n– Ну, слухайте, я так не люблю, – вона зморщилась мов від фізичного болю, – вам не до лиця нещирість. Ви ж добре знаєте, який був мій захід, коли саме він був, і що він був безповоротний.\n– Я нічого не знаю про безповоротність, – сказав поет, ховаючи погляд.\n– Бог з вами, не притискатиму вас до стіни. Та й не в тім річ. А як ви думаєте, через що те сталося, що я пішла «в одставку?»\n– Ну, річ відома, – ви занедужали… перевтома… се й дивниця: так переживати свої ролі…\n– Нічого ви не знаєте! – нетерпляче перебила вона. – Нічогісінько ! От, власне, що я перестала їх переживати !\n– Бо перетомилися раніше.\n– Мовчіть! Не те ! – різко й капризно обірвала вона і нетерпляче змінила кілька разів позу.\n– Я вас розсердив?\n– Ах ні, ні…\n– Та вже все одно, я вам мушу все розказати, – сказала вона з якимсь одчаєм, – хоч я тямлю, що не слід мені вам сього розказувати, – вона зробила притиск на словах «мені» і «вам».\n– Ви мені можете все розказувати.\n– Гаразд, – зважливо мовила вона, хоч і не зовсім твердим голосом, – так от: я раз була дуже закохана. «Тільки раз?» либонь думаєте ви…\n– Я нічого не думаю, – сказав поет на сей раз досить шорстко.\n– Кажу «була», бо то звичай говорити в таких разах замість «єсть»…\n– Так? – якось злякано протяг поет.\n– Так. Ну що ж? Правда ж, тепер ви думаєте: «Нащо вона власне мені се розказує? От бавиться ситуацією, сказано – акторка!» – вона засміялася своїм прикрим сміхом, а бліде від колишніх косметик і від хороби обличчя вкрилося слабким плямистим рум’янцем.\n– Я б вас просив, коли ви можете, не сміятись так, – тихо і болісно вимовив поет і одійшов до вікна.\n– Ну, не буду, не буду. Ходіть сюди, я ж не можу голосно говорити.\n– Те, що я вам розкажу, дуже неоригінальне, не варт би й розказувати, та ще й поетові, – вас таким не здивуєш.\n– Хіба ви мені «тему» викладаєте? – образився він.\n– Та вгамуйтесь, мусите ж ви зрозуміти, що нелегко натрапити на натуральний тон, оповідаючи таке про себе.\n– Простіть, я буду терпеливий.\n– А втім, нічого «такого» нема в моєму оповіданні. Я тільки була закохана, і далі діло не пішло, як то кажуть. Дуже пісний роман, як на актрису. Ха-ха!.. Ах, правда, я обіцяла не сміятись, – перебила вона сама свій сміх, бо завважила, що обличчя поетове мало дуже мучений вираз.\n– Він, значить, не любив вас? – спитав поет, коли вона замовкла.\n– Чого ж «значить?» Ні, навпаки, трудно сказати, хто з нас кого більше любив.\n– Тоді чого ж…\n– Ну, от і не смійся з вами! Невже ви думаєте, що досить любитися, щоб уже й з’єднатися? Гай-гай! А ще поет! Хіба ж не знаєте:\n– Хто він був? – спитав поет, насупившись.\n– Він був – і тепер єсть – літератор. Не такий, як ви, «обранець божий» – (поет пильно глянув на неї, але вона не звернула на те уваги) – ні, він звичайний, «рядовий», пише театральні рецензії і провадить який-небудь відділ в провінціальній газеті, тоді провадив: «з газет і журналів», тепер, здається, перейшов на «місцеву хроніку». Іскри божої у нього в писанні нема, сього навіть мені не здавалось ніколи, але мені здавалось, ні, я в тому певна, що в ньому самому є іскра божа, що вона світиться в його очах, і що в голосі його є те, чого бракує його фразі. За се я прощала йому все, навіть ті непростимо кепські вірші, що він раз написав на мій бенефіс. А його рецензії на мою гру, хоч були завжди хвалебні, але… хай бог простить йому їх стиль – се навіть на акторський невибагливий смак бувало часом несмачне. Мені все здавалось, що його іскру треба б якось визволити від тої літератури, викресати з нього, і що я се могла б…\n– Чому ж ви сього не зробили?\n– Вона провела рукою по чолі.\n– Чому?.. Бо він не хотів іти за мною, а я не хотіла йти до нього.\n– Ах, який ви нудний з тим «чому?» Я ж і без того хочу вам се розказати! Річ звичайна: він хотів, щоб я була його шлюбною жінкою, інакше кохати мене він не хотів, не хотів ділити мене з іншими – він престрашно заздрісний. Жити все в тому місті я не могла, а вдовольнятись стріваннями вряди-годи він не здолав би, вже легше було йому зовсім розлучитись, так він сам говорив. Але я не схотіла піти за нього.\nПоет чогось немов повеселів.\n– Я розумію, вам шкода було своєї дорогої волі, ярмо шлюбних обов’язків не вабило вашу артистичну натуру. Либонь, думка про якусь присягу, наче примус в любові, ображала вас. Законний шлюб заносив вам міщанством.\nВона прижмурилась на його, потім усміхнулася мляво.\n– Ні, не в тім сила. Я просто побоялася злиднів, звичайного матеріального вбожества.\n– Але ж я рідко бачив людину менше жадібну на гроші, ніж ви.\n– Акторських бурлацьких злиднів я б не боялася, бо я вже їх перебула і вийшла з них щасливо, але подружніх, родинних, призвоїтих злиднів – я їх тоді боялась, і тепер боялася б, так, незважаючи ні на що!\n– Якось я сього не розумію, – поволі протяг поет і обличчя його прийняло відчужений, розчарований вираз, – мені здається, що либонь ваше кохання не таке-то вже велике було, як вам здавалось.\n– А чого ж я вмираю від нього тепер? – з гарячою, щирою розпукою вирвалось у неї.\nВона підвелась на софі і заломила руки. Очі поширшали і почорніли, мов підмальовані. Поет лагідним рухом одхилив її на подушку, і вона знов лягла, покірно, стишившись. Настало мовчання. Поет механічно перегортав листочки в своєму рукописі.\n– Не думайте про мене надто зле і зрозумійте, коли можете, – знов заговорила вона, – коли я боялася тиx злиднів, то се не тим, що мене лякав голод, холод, пошарпані убрання, подерті черевики.\n– Ви боялись за своє кохання? Що воно знидіє в життьовій боротьбі?\n– Та… було трохи й сього. Хоча я не за своє, а за його кохання побоювалась. Жінки якось краще вміють задержувати поезію свого почуття серед життьової прози, ніж чоловіки.\n– Мені так здається. А втім, се неважно. Бо се одно не спинило б мене. Адже однаково його кохання могло зникнути як не від злиднів, то від довгої розлуки, а то і просто «так».\n– Ви не вірили в нього?\n– Ні, не те щоб… Ну, звісно, на себе впевняєшся більше. От і мені здавалось, що моє кохання «сильне, як смерть»…\n– А проте? – спитав поет з надією в голосі. Вона всміхнулася смутно й іронічно:\n– А проте – смерть сильніша-таки, на жаль, мушу се признати. Вона, сильніша навіть і за те, що здавалось мені дужчим і від моєї любові, дужчим і дорожчим від неї, так, дорожчим.\n– Невже не догадуєтесь? Ох, ті поети мудріші на папері, як у житті! Звичайно, мій хист. То ж йому були страшні тії злидні!\nПоет уже дивився на неї давнішим поглядом, не ховаючи очей.\n– Але ж ви самі заробляли чимало, – все ж перечив він.\n– Така перелітна птаха, якою я була і мусила бути по умовах нашої сцени, могла заробляти тільки перельотами – запасів я не мала і ніколи не вміла їх збирати, – а звивши гніздо постійне, я позбулась би й заробітків. Ще якби він був актором… а то не може ж хронікер малої преси у кожному малому місті пристроюватися до іншої газети. Се не так легко.\n– Се правда.\n– На мої тодішні заробітки ми, правда, могли б прожити обоє, навіть може і з родиною, коли б він покинув заробляти і жив, їздячи зо мною, на мій кошт. Але він про се й слухати не хтів.\n– Се зрозуміло, – зважливо заявив поет.\n– Аякже! Вам се зрозуміло ! Що чоловік може через якісь міщанські забобони розбити серце собі і своїй коханій – вам се зрозуміло!\n– Се не забобони, се елементарна порядність.\n– Власне «елементарна!» Все у вас, мужчин, «елементарне»! Ну, а якби я жила на його нужденні «пострічні», зрікшись моєї професії для кохання, то се була б «елементарна непорядність»?\n– Се зовсім інша річ. При сучасних обставинах…\nАктриса замахала руками.\n– Знаю, знаю, знаю! Чувала тисячу раз! Нудно. Елементарно. Годі. Се саме й він казав. Я ненавиділа його в такі хвилини.\nПоет зважив не обстоювати сеї теми.\n– Може він міг би мати якийсь заробіток при вашій трупі? – несміло докинув він.\n– Який? Суфлером бути? Чи «гопакістом» може? Він же навіть і в хор не зугарен, а статистів наша трупа не возить за собою. Він то може б і на таке пристав. Але се вже занадто. Сього вже наші акторські забобони не дозволяють. «Законний муж» прем’єрки – «зорі», «нашої знаменитої» чи якої там ще – і «стовбичить на сцені» статистом, на німих ролях, служить попихачем, «кутки підпирає»… Ні, ні, ви сього може не розумієте, але се не-мож-ли-во ! Я вам кажу. Він був би «круглою бездарністю» на сцені… Так само, як і ви! – додала вона раптом.\n– При чому тут я? Та й я ж ніколи не виступав на сцені – почім же ви знаєте, може…\n– Ні, ні, «не може»! Я в сих речах маю нехибний нюх. «Кругла бездарність», кажу вам, – вона задирливо дивилась йому в вічі, – брр… я не знаю, сього може б і моє кохання не витримало!\nВ очах поетових блиснув лихий вогник.\n– Однак же той… ваш знайомий, здається, не виявляв особливої «даровитості» і в своїй літературі, се ж ви самі казали.\n– А, то зовсім інша річ!\nПоет знизав плечима зневажливо:\n– Не розумію, чому! Яка різниця?\n– Газетяр може собі бути тричі бездарним, і все ж таки його називатимуть «чесним трудівником преси», а не «шантрапою».\n– Ба, коли все діло для вас у словах…\n– А чому ж би ні? Сподіваюсь, не ви будете мене вчити нехтування словами…\n– Ну, так єсть же і слово «писака»!\nВона густо-плямисто почервоніла і блиснула на нього очима:\n– Ви що собі думаєте!\n– Хоч би який він був у літературі, моє найближче товариство того не вміло б зміряти і дорівняти до мого становища. Нехай би навіть він був остатнім у редакції, або хоч і зовсім без професії, та за кулісами в нас він був би тільки моїм чоловіком, а не попихачем театральним.\n– Надзвичайно миле становище: «муж цариці!» – таки не втерпів поет.\n– Нічим не гірше, ніж «жінка свого мужа».\nВони обоє переглянулись гостро, ворожо. Настало знов мовчання, довше від попередніх.\n– Дайте мені папіроску, – озвалась нарешті актриса втомленим байдужим голосом.\nПоет уже злагіднів і почувався немов до якоїсь вини супроти неї.\n– Не можу, – заперечив він, – вам шкодить курити.\n– Хіба не однаково, що мені шкодить, що ні?\n– Кому ви се кажете? – з ніжним докором сказав поет і несподівано додав. – Я вас вразив?\n– Ні. Тільки мені відхотілося говорити.\nПоет пильно подивився на її обличчя; її очі були спущені, але й так вона не видержала того пильного погляду та й одвернулась до стіни.\nВін узяв її руку в обидві свої: – Не гнівайтесь. Я сам не знаю, звідки взялась була ся лиха іскорка між нами. Тепер її нема – правда ж?\nВона обернулась до нього і заговорила, мов не було ніякої перерви: – Так чи сяк, ми розійшлись. Себто я одійшла від нього. Я перейшла в іншу, гіршу трупу, на лихіші умови, аби виїхати з того міста і податись на край світу. Еге ж, я поїхала аж у Сибір, щоб не мати спокуси вернутись «одвідати» мого несудженого друга…\n– Несудженого? Либонь, неприйнятого?\n– Однаково. Се не була якась примха моя. Я ж вам кажу – я за свій хист боялась, бо справді він би не встояв проти дрібних родинних злиднів, йому був би мат. Себто я думала тоді, що тільки в тім разі був би мат, а воно вийшло: чи верть-круть, чи круть-верть, а все в головах смерть! Ха-ха-ха!..\n– Ой господи, з тим сміхом!\nПоет хруснув пальцями.\nВона скрикнула: – Не робіть сього! Я не зношу!\nПоет склав руки, але завважив: – Бачите, я не смію робити того, що вам прикро, а ви…\n– Звісно! бо ви здорові, а я хвора. Не перебивайте, я не можу так говорити… Отож, я поїхала на Сибір; Я думала, що давши таку тяжку жертву своєму божищу, я вже стану навіки великою жрицею його.\n– І се була правда! – палко завважив поет.\n– Ні. Неправда. Я се ліпше знаю. Не жрицею, рабинею почувала я себе з того часу. Мені здавалось, мов якісь кайдани оплутали мене, я забувала, що се ж я сама закувала себе, і я кляла якусь невідому силу… А втім, може й справді се якась невідома сила розкраяла мені серце і душу надвоє…\n– Се вже така доля артистів і поетів, що вони кров’ю серця свого поливають собі шлях до безсмертя! – трохи патетично завважив поет.\n– Ет, балаканина! А втім, за поетів не буду сперечатись, вам се ліпше знати. Я не поетка. Що ж до артистів, то, перш усього, яке там наше акторське безсмертя? Скільки літер, записаних в історії хисту? Чиє серце заб’ється, читаючи ті літери, так років… за десять?\n– Ну, се вже ви замало одміряли.\n– Однаково. Досить того, що таке «безсмертя» можна зміряти… Ні, ні, ні, нам треба жити, а не надіятись на безсмертя, тоді тільки ми почуваємо себе і великими, і безсмертними. Поки я жила, була безжурна, в згоді з собою і з своїм хистом, я була щаслива і справді була чогось варта на сцені. Поки я не зазнала власного великого нещастя, горя, що заполоняв всю душу до останку, я могла «вживатися» щиро в своїй ролі – ви ж знаєте, моє emploi було сильно-драматичні характери, – бо в мене був невичерпаний фонд почуття, не витраченого на своє власне життя. Я знала тільки те горе, що списано в драмах, і я вірила, що воно таким буває і в житті. Я жила тим писаним горем на сцені, а поза сценою я відпочивала від нього і набиралася нової сили. Колись я була дуже веселою «славною товаришкою», – ви не знаєте…\n– Ні, я чув…\n– Все одно. Не в тім сила… Та от… Коли я пізнала на собі, в живому житті, що то є горе і як робляться людські жертви, мені якось одразу збайдужіли мої ролі. Найменший фальш різав мене, і я годинами мучилась, добираючи «натурального» тону до тих фальшивих банальностей, якими пересипано п’єси мого репертуару (а то ж були ще не найгірші п’єси!). Я перестала «грати нутром», я почала студіювати ролі.\n– Але ж се вища стадія драматичного хисту! – покликнув поет і хотів розпочати довгий доказ сього твердження, але вона спинила його рукою.\n– Може й так. Не в тім річ. Якби я перейшла до сеї стадії ще тоді, як я була щаслива, може б воно пішло на користь і мені й хистові, а так… се була тільки мука невпинна. Я все порівнювала писане горе до свого неписаного, і се було мені міркою при студіюванні. Я згадувала, як справді плачуть від розлуки, що справді говорять на прощання, як справді нетямляться від горя, і се роздирало мені серце, а ролі здавались карикатурами на мене саму і на мої страждання. Я не раз виходила на сцену з розпукою в душі і зо страхом: як я буду грати оцю брехню непритворенну? Далебі, часом аж циганський піт проймав! Але «студія» виручала і довгий час ніхто нічого не помічав. Тільки, знаєте, се вже якраз було не лицедійство, а лицемірство… Після таких спектаклів я верталася додому зовсім розбитою, втомленою, знеохоченою і вже не тямила, навіщо і кому принесла я жертву. Хист видавався мені тоді якимсь бездушним, розмальованим линючими фарбами ідолом, і я починала ненавидіти його, і нічого не було мені страшнішого над тую ненависть, се була якась прірва, і я летіла в неї стрімголов…\nВ поетових очах світились і спочуття, і жаль до неї, але він примусив себе промовити спокійно: – Але ж не все було таке фальшиве в тих ваших ролях. Я знаю ваш репертуар. Там трапляються щонайменше місця, а то й цілі ролі немов живцем вихоплені з дійсності. Хіба вам сього не здавалось?\n– Се було ще гірше, – мовила вона, не відповідаючи просто, – коли траплялись такі місця, то я вже зовсім же грала ні «нутром», ні «розумом», я ридала і гинула з туги привселюдно, забуваючи не раз про публіку і про п’єсу та й про слова своєї ролі. Далебі, мене не раз варто було б «помелом зо сцени» вигнати за таке «виконання», але публіка й критика прощали мені все – за істерику. Коли слідом за мною вся жіноча половина публіки корчилась в істеричнім нападі, то се звалося моїм «тріумфом», і сибірські багачі дарували мені соболі та самоцвіти. А для мене той «тріумф» не кінчався на сцені, я часто цілі ночі продовжала свою «гру» ще й дома, аж поки втома смертельна або забійчі дози наркотиків приголомшували мене. Ох, які то були ночі! які то були ночі!.. Якби не ті простори, я певне б колись побігла до нього босоніж і впала перед ним, благаючи взяти мене і сховати від такого «хисту»… Але другого дня я вже знов «студіювала»… І так минуло кілька років.\n– Кілька років?! Ви могли кілька років терпіти сі тортури?\n– О, я тоді багато могла, себто мені здавалось, ще могла… Тому помагали ще й гордощі. Мені не хотілося признатися перед собою, що я помилилась, що я подолана.\nУ поета знов з’явився на обличчі жорстокий вираз, він почував се і намагався погамувати се, але не міг і заговорив навмисне безвиразним голосом: – Я не зовсім розумію се. Ви корили мене, що я не думаю про вас, а проте я не міг би для якихсь там гордощів занедбати вас так, як ви занедбали… ну, хіба вам не спадало на думку, що не тільки ж ви самі приймали таку муку? Ні, ви таки безжалісні.\nВона глянула на нього скоса і в голосі її забриніла іронія: – А ви-таки до неймовірності жалісливі! Де ж пак обстоювати інтереси свого – як би се сказати? – Ну, все одно… Тільки, бачите, «в своє оправдання» я можу сказати, що я нічого не знала, яку саме муку приймає ще хто, крім мене, бо мені ніхто нічого про те не писав… Правда, я просила його не писати до мене…\nВ поета готове було зірватись ще якесь слово, але він здержав його і навіть зневажливо стиснув губи.\n– Так, просила, але він не повинен би був слухати моєї просьби, якби… Либонь, скажете: жіноча логіка?\n– Нічого я не скажу, – понуро відказав поет і знов почав перегортати свій рукопис.\nВона подумала, потім сказала так просто, без іронії, без досади, щиро приязним тоном: – Знаєте, залишим краще сю розмову. Очевидячки, вас розстроює моє оповідання.\n– Hi, ні, – заперечив він, болісно зсунувши брови, – якщо тільки можете, то скінчіть. Скажіть мені все, все, до кінця. Інакше мене се буде занадто мучити. І ви не вважайте на моє поводіння… я може нерівно і негарно говорив… але я… зрозумійте мене… якась роздвоєність, чи навіть більше… се ж дуже тяжко… і всякий би на моєму місці… ні, я не те кажу…\nВона зібралась на силі і з легким стогоном болю підвелась, щоб досягти його руки своєю. Погладила його руку і знов лягла з таким же стогоном.\n– Ні, се більше я винна… А втім, ніхто не винен. Хтозна, чи тяжче таке слухати, чи розказувати… Але вже раз почато – не дослухати чи не доказати буде ще тяжче. Тільки я вже коротше докажу і – без лірики… Добре?\n– Як вам буде добре, – сказав поет і вже. зовсім злагіднів.\n– Тільки перше дайте мені лікарство і підложіть що-небудь під голови, чогось немов низько стало. Так… спасибі. – Так бачите, я таки не витримала свого до кінця. Може б я якось заспокоїлася з часом, може б навіть і забула (в наші часи якось не випадає вірити в вічну любов !), якби не тії ролі з їх брехнею і правдою, а так рана раз у раз троюдилась… Ну, коротко, я таки нарешті вернулась в те місто. Але він уже був жонатий…\n– Невже?! – вирвалось у поета. – Він міг забути вас?\nВона сумно усміхнулась.\n– Хто його знає, може він і не забував мене.\n– То як же…\n– Ет, не вдавайте наївного! Адже в чоловіків то звичай – попри великій, мовляли ви, фатальній любові мати з десяток, коли не більше, меншеньких, нефатальних.\n– Я думаю, що і в жінок не раз так буває.\nВона байдуже одвела від нього очі: – Як собі хочете…\n– Ви бачили його жінку? – якось загадково спитав поет.\n– Чому ж ні? Я була у них.\n– Ви були у них?..\n– Вам дивно? Ну, дивно чи не дивно, а я була у нього. В перший же вечір, я побачила його в театрі з жінкою. Я одразу пізнала, що то його жінка, вона сиділа поруч з ним, і можна було одразу вгадати, що вона прийшла в театр по контрамарці, вона була завбого вбрана для передніх рядів партеру… і потім є щось таке особливе в поводінні подружжя між собою, – завжди видно. В перший же антракт я викликала його за куліси і попросила познайомити мене з його жінкою. Він не знайшов приключки відмовити. Се було прилюдно. Ніхто з моїх товаришів ні про що не догадувався, бо не знав. І ми познайомились.\n– Яка ж вона? – поет не зумів сховати свою цікавість.\n– Яка? Інакша, ніж я, зовсім інакша. Досить з вас?\n– А хто ж вона така? – відповів поет питанням, трохи засоромлений.\n– Вона була «конторською панною» при тій газеті, де він працює, а тепер вона – жінка свого чоловіка, чи пак «мужня жона». Ким же їй ще бути?\n– Ну могла б і тепер служити…\n– У неї інша служба! – мовила актриса з коротким сміхом, подібним до кашлю. – Як я прийшла до них, вона саме купала найменшу дитину, а двоє плутались у неї під ногами, бились, верещали і доводили її до розпуки. Я хутко завважила, що прийшла дуже не в пору, саме час було класти дітей спати, а в сьому повинен був помагати й чоловік, бо пані й служниця-підліток купілем клопоталися. Він намагався удавати передо мною, що все се його не бентежить, а навіть бавить, але – бідняка – з нього таки напевне був би кепський актор! Я завважила, як він разів два витер хусткою лоба.\nУ їх було всього дві малесенькі кімнатки, і старші діти спали в тій, де сиділа я. Мені випадало піти собі додому, але я не пішла.\nВона знов засміялась.\n– Як то «чому?» Я же прийшла в гості, і мене прошено «зостатись, посидіти», ну, я й зосталась, і посиділа, цілий вечір просиділа.\nЇї обличчя мало дуже неприємний вираз при тій мові. У поета знову заворушилось в грудях щось прикре супроти неї.\n– Але ж вони запевне просили вас тільки з гречності, бо самі ж ви кажете, що ви прийшли не в пору.\n– А що то мене обходить? Я хотіла і мала право добре роздивитись, як живе мій екс-наречений і його жінка. Тож то я сама так мала б жити, якби… Ну, я й роздивилась. Діти досить довго не хотіли спати, та й клопіт був, поки їх напоїли молоком тощо. Найменше було ще й хворе трохи, і його довелось носити, поки заснуло. Потім дітей, як поспались, загороджено ширмою, а ми засіли до стола, маючи пити чай. Але поки до чаю, то служниця кілька раз викликала пані в малу кухоньку, через яку і я переходила, бо то був єдиний хід в їхню господу. Потім пані викликала пана, і вони щось довгенько шепотіли. Потім служниця скілька раз кудись бігала, знов викликала панів і знов були таємні наради. Потім пані пішла на довший час в кухню (підозріваю, що куховаркою, як і нянькою, була властиве вона, а служниця, дівча літ 12-ти, була тільки попихачем), мене «бавив» тим часом пан чи пак я його бавила.\n– Про що ж ви говорили? – глухо спитав поет.\nВона насмішкувато глянула на нього.\n– Про всякі веселі речі.\n– А ви що ж думали? Що ми без жінки заходились «відживляти давні спогади», або що я «ридаючи, впала йому в обійми», або що він «притяжений демонічною силою все покинув і, як вірний пес, пішов за мною»? Ой серденько, таке тільки в п’єсах буває. Ні, того вечора я грала зовсім іншу роль. Я розповідала йому про веселі «катання на тройках» з сибірськими багачами, про porte-bouquetes з сторубльовок, даровані мені, про те, як я навчилась співати циганські романси і танцювати по столі. А як увійшла пані з мискою вареників і служниця нарешті принесла самовар, булки і традиційну «чайну» ковбасу, то я саме описувала «лукулловський бенкет» в Іркутську в ніч мого бенефісу. Наливши нам чаю, пані взяла шитво – дитячу курточку – і знати було, що то справді нагальна робота. Я сказала комплімент її зручності, а вона відповіла, що все шиє сама і собі, і дітям. Мені здалось, що й на панові убрання було її роботи. Я пообіцяла принести їй викройку наймоднішого фасону такої, як була на мені, сукні reforme… біднятко мусило подякувати. Ха-ха! У неї були продерті локті, либонь ніколи було й залатати.\n– Я ніколи не думав, що ви можете бути такою недоброю, – сказав тремтячим голосом поет.\n– А я не думала, що ви такий сентиментальний! Зрештою, вам воно личить, ви – поет та ще й ліричний. А я що ж? я собі «акторка!» Все-таки я з таланом грала в той вечір, тільки се вже було востаннє…\nПоет широко розкрив очі на неї і не сказав нічого.\n– Потім у нас розмова перейшла на літературу (бачите, як я добре запам’ятала «програму вечора!»), виявилось, що вони нічого не читають, він – через те, що забагато пише, а вона – «ну, куди вже їй читати»! Ще таки він знав хоч нові п’єси, бо «по довгу служби» вчащав до театру, а вона й того не знала, бо ходила вряди-годи, «як було кого з дітьми лишати», та й либонь, як була зайва контрамарка.\nОднак ми говорили про нові п’єси, а більше про мої ролі. Я запевняла, що людину ніщо не може так загодити, як артистична кар’єра.\nПоет сумно подивився на неї.\n– І се було щиро?\n– Не сподівалась я, що вам треба пальцем показувати на кожну точку над і! «Щиро? – Не щиро?» Не люблю я сих питань! Почім я знаю? Може й те і друге разом!\n– Я думав, що в той момент ви справді могли те сказати щиро. Ви ж так злякалися колись перспективи злиднів, а тут же ви побачили їх навіч…\nВона перебила його нетерпляче: – Так що ж? Хіба се що зміняло? Ну, злидні, справді злидні, може ще й гірші, ніж я собі колись уявляла. Але ви може думаєте, що «іскра божа» зовсім згасла в його очах? що голос його зовсім одмінився? Ой ні! Він тільки писати став ще гірше… І я добре тямила, що «викресати» з нього ту іскру таки можна було б, тільки не при такому хатньому оточенні… а іншого в нього ніколи не буде та й не могло б бути. Його родина іншою не може бути, ви розумієте? Хоч би яка була його дружина, доля її була б не інакша, розумієте? – вона підвелась, на сей раз без стогону, і стиснула тремтяче його руку.\nВін знов обережно одхилив її на подушки і сказав (він сам не тямив для чого): – Та люди часом знаходять щастя і кохання поза родиною і не з шлюбною жінкою.\nВона втомлено прижмурила очі.\n– Про се неварто говорити, – мовила тихо, – се сюди не йде… він не такий…\n– А як він відносився до своєї жінки?\n– Здається, прихильно… та… якісь вони були немов чимсь винні одно проти одного. Так се все безглуздо…\nГолова одхилилась набік, наче сама собою впала, так в’яло, безсило.\n– Ну дограла я ото роль…\n– Яку роль? – злякано спитав поет, йому здалось, що вона тратить притомність.\n– Яку? Ну, тії ж одвідини «несудженого друга»… А потім вернулась додому і вже якось нічого не думала, не почувала, так мовби мене не стало на світі. То перше було щось не то каяття, не то гордощі, не то надія, а се вже нічого не стало…\nДругого дня мені трапилось грати на сцені, ще й п’єса трапилась противна, якась мелодраматична. Ой, які се були тортури! Бувши зовсім мертвою, вдавати якусь пародію на живу людину. Тут уже й «студії» не помогли, я вже ні фальшу, ні правди не чула, я погасла, я вмерла живцем. Се нарешті завважено. Я провалилась. Потім захорувала. Та се вже ви самі знаєте.\n– І ви більше не бачилися з ним?\n– Ні. Навіщо? Все одно… Я виїхала потім… не навмисне, бо й то було однаково… товариство переїхало і я вкупі з ним…\nВона замовкла і немов заснула, західний промінь сонця впав їй на закриті очі, вона не завважила.\nПоет сидів тихо і затримував дихання, щоб не зрушити тиші. Промінь затремтів на стіні дрібненькими плямами, потім погас… Актриса помалу одкрила очі…\n– Як могли ви полюбити таку мертву, як я?\n– Я полюбив вас давно, ще в Харкові.\n– А, правда… Се я на Сибір їхала… я тоді була ще живою… Се не гаразд, що я держу вас при собі? – спитала вона якось поважно, наче діловито.\n– Ви не держите мене, – сказав поет і похиливсь.\n– Так… ви кажете – я ваш фатум. Я вірю. Се буває. Може. Принаймні, поки я ще на світі. Але я хутко вмру, ви будете вільні.\n– Тоді й я умру!\nУста її ледве рушились.\n– Се так личить казати поетові…\n– Ви думаєте, я…\n– Ні, не думаю, нічого не думаю. Хіба от що: якби він умер, ще тоді, давно, я б досі була вільна і не погасла… А втім, не знаю… Годі про се… Почитайте мені що-небудь.\n– Що ж би?\n– Своє, звісно.\nПоет нерішуче переглядав свій рукопис і мовчав.\n– Скінчіть те, що почали.\n– Авжеж. Мені так буде добре. Читайте. Почніть спочатку, а то я вас перебила.\nПоет поправив своє буйне волосся і почав:\n– «Велике, фатальне кохання – се самум…»\nПоет розточився в порівняннях, актриса лежала тихо і поволі намотувала пасмо свого темного тьмяного волосся на тонкий блідий палець, намотувала і знов розмотувала, довго-довго…\nДжерело : Леся Українка. Зібрання творів у 12 тт. – К. : Наукова думка, 1976 р., т. 7, с. 257 – 274.\nВперше надруковано в ЛНВ, 1908, кн. 6, стор. 420 – 437.\nВ архіві письменниці зберігається чорновий завершений автограф оповідання, датований «1908 p., 20.01. Ялта», без заголовка, який фіксує первісну редакцію тексту (ІЛІШ, ф. 2, № 839). Автограф, написаний синім олівцем, має ряд дописок і закреслень. Ці авторські виправлення свідчать про прагнення Лесі Українки вдосконалити текст, зокрема чітко виражена тенденція до скорочення реплік у діалогах.\nПершодрук відбивав пізнішу досконалішу редакцію тексту оповідання. Він має заголовок і, порівняно з чорновий автографом, значну кількість смислових та стилістичних уточнень. Наприклад:\nЧорновий автограф Першодрук\n1. «Я раз була уже закохана». «Я раз була дуже закохана».\n2. «Отож поїхала я на Сибір. Се я рятувала те, що здавалось мені дорожчим над усе, навіть над мов кохання. Я думала, що, принісши таку тяжку жертву своєму божищу, я вже стану навіть великою жрицею його». «Отож поїхала я на Сибір. Я думала, що, принісши таку тяжку жертву своєму божищу, я вже стану навіки великою жрицею його».\n3. «Про се не варто говорити, – мовила тихо, – це сюди не йде… він не такий… занадто вже він «чесний трудівник» і «зразковий сім’янин». «Про се не варто говорити, – мовила тихо, – це сюди не йде… він не такий…»\n4. «Рішуче мовила вона». «Зважливо мовила вона».\n5. «Вона стихла». «Вона вгамувалася».\n6. «А ви таки до неймовірності великодушні!» «А ви таки до неймовірності жалісливі!»\n7. «…моє найближче около…» «…моє найближче товариство…»\n8. «…се вища стадія драматичної штуки…» «…се вища стадія драматичного хисту…»\n9. «Жінки якось краще вміють консервувати поезію свого почуття серед життьової прози». «Жінки якось краще вміють задержувати поезію свого почуття серед життьової прози».\n10. «Ви забуваєтесь!» – «Простіть!» «Ви що собі думаєте!» – «Пробачте!»\nЗ ЛНВ оповідання передруковане у виданні: Леся Українка. Твори. Кн. 1. К., 1911, з деякими друкарськими помилками.\nДатується орієнтовно лютим – травнем 1908 p. – часом подачі твору до ЛНВ. До початку лютого Леся Українка не закінчила оповідання. Про це свідчить її лист до Олени Пчілки від 3.02.1908 р.: «…написала якесь оповідання, що й досі йому назви не доберу, а тепер воно лежить, бо нам обом переписувати трудно». Цей лист – єдиний документ про творчу історію оповідання.


В Українці пограбували квартиру, в Обухові – ледь не «обчистили» будинок | Обухів Online\nВ Українці пограбували квартиру, в Обухові – ледь не «обчистили» будинок\nНе зважаючи на те, що період відпусток позаду, сезонні квартирні крадіжки тривають.\nЗгідно з повідомленням від 2 жовтня, працівники поліції охорони Обухівського району близько 17:00 прибули на сигнал «Тривога» до приватного будинку, який знаходиться у місті Обухів. Там спрацювала сигналізація.\nЗатриманим виявився 34-річний мешканець Обухова. Наразі триває перевірка.\nА в Українці днями було пограбовано квартиру одного із мешканців. Про це повідомляє Виконавчий комітет Української міської ради. Забрали багато цінних речей. Пограбування сталося посеред білого дня, коли власники були на роботі. За інформацією правоохоронних органів це не поодиноке пограбування квартир та автомобілів у місті Українка останнім часом.\nНагадаємо, з 1 жовтня на заміських дорогах транспортні засоби повиннірухатися з увімкненим світлом фар денний час доби. Так, з 1 жовтня по1 травня на заміських дорогах водіям необхідно включати денні ходові вогні, або ближнє світло фар, для підвищення безпеки дорожнього руху на затемнених ділянках дороги, як в світлий час доби, так і в темний.\nДо слова, ГУ Нацполіції у Київській області повідомляє, що у соціальних мережах з’явилась інформація про те, як у Києві та столичній області невідомі особи, перевдягнуті у поліцейську форму, зупиняють автомобілі та грабують водіїв. В іншому випадку «#псевдокопи» можуть представлятися дільничними офіцерами поліції і обкрадати людей.\nПопередня публікація : 12 жовтня вирішуватимуть долю «Площі матері»\nНаступна публікація : На ремонт Плютівської дороги та дороги Українка-Обухів витратять більш ніж за 100 млн. гривень


До весни патрульна поліція з'явиться у 29 містах України, - Арсен Аваков | Кабінет Міністрів України\nопубліковано 08 грудня 2015 року о 18:40\nТим часом у разі необхідності громадяни мають змогу поскаржитися на дії поліцейських за допомогою форми на сайті МВС. На ці скарги реагуватимуть максимально оперативно. Про це глава МВС України заявив сьогодні, 8 грудня, під час звіту керівників центральних органів виконавчої влади, що належать до безпекового блоку.\nЗа словами Арсена Авакова, існує механізм моніторингу діяльності поліцейських, який здійснюють моніторингова група і Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України. Крім того, оцінка діяльності правоохоронців здійснюється за критеріями, передбаченими в Концепції "100 днів якості Національної поліції України". Її нещодавно презентувала глава Нацполіції Хатія Деканоідзе. При оцінці діяльності поліцейських вивчатимуть думку громадян, представників бізнесу та експертів.\nГлава МВС зазначив, що зараз значна частина колишніх міліціонерів перебувають в "емоційно підвішеному стані".\n«Поліція зараз перебуває у дещо дезорієнтованій ситуації. Як після першої операції, коли має бути період реабілітації», – підкреслив Арсен Аваков, додавши, що суспільство має з розумінням до цього поставитися.\nЗараз патрульна поліція працює в 7 містах України, до весни вона з'явиться у 29 містах. Крім патрульної поліції, почнуть функціонувати дорожня поліція і патруль для сільської місцевості за прикладом експерименту, здійсненого в м. Самбір Львівської області.\nГлава МВС зазначив, що вже існує механізм моніторингу діяльності поліції. Також на веб-сайті МВС функціонує розділ для скарг громадян. На ці повідомлення реагуватимуть максимально оперативно.\nВодночас Арсен Аваков закликав поставитися до процесу становлення поліції критично, але з розумінням, оскільки кадровий склад поліції наразі дуже омолодився.\n«Такою є наша філософія. Ми трохи ризикуємо, але іншого шляху нема. Система потребує сильного поштовху», – підкреслив глава МВС.


Вчені перевірили безпечність cold brew\nПрацівники кафедри харчової промисловості Університету Орегону (США) перевірили кавовий напій колд брю на безпечність. Вчених цікавило чи розмножуються чи в холодній каві небезпечні бактерії, наприклад кишкова паличка.\nДля дослідження науковці помістили бактерії кишкової палички, сальмонели та лістерії у готовий напій колд брю. Заражену каву витримували три тижні у холодильнику та спостерігали за поведінкою бактерій. У підсумку, бактерії не вижили. Дослідники пояснюють це тим, що колдбрю не є сприятливим середовищем для життя і розмноження патогенів, оскільки, найімовірніше, в цьому середовищі недостатньо харчування і/або кава наділена антимікробною дією. Ще рано говорити про абсолютну безпечність усіх видів колд брю, але результати дослідження свідчать, що правильні умови зберігання роблять напій безпечним.\nКолумбійська федерація виробників кави займається пошуками інноваційних і масштабних рішень здешевлення та удосконалення збору врожаю кави.\nЗбирання стиглих ягід – зазвичай важка ручна праця і велика стаття витрат у виробництві кави. Водночас ціни на зерно у Колумбії залишаються на рівні 1960-х років. Значна проблема багатьох виробників кави – скорочення кількості найманих робітників на фермах через низьку оплату та важкі умови праці. При цьому світове споживання кави стрімко й невпинно зростає.\nБеручи до уваги ці факти, Федерація запустила програму CoffeePickInn Innovation Challenge, що пропонує підприємцям, дослідницьким групам і приватним компаніям представити власні ефективні рішення щодо оптимізації процесу збору кавових ягід, з врахуванням специфіки виробництва кави в Колумбії. Мета програми – вирішення проблеми великих витрат на ручну працю і підвищення доходів фермерів.\nКаву визнано частиною здорової дієти!\nІспанські кардіологи прийшли до висновку, що збільшене споживання кави - частина здорової дієти, особливо для людей віком понад 45 років.\nРезультати десятирічного дослідження, в якому взяли участь майже 20 000 осіб, були представлені на конгресі Європейського товариства кардіологів. Виявилось, що споживання чотирьох горнят кави щодня знижує ризик передчасної смерті на 64%, а дві порції кави – на 22%. Аналогічні дослідження вже проводилися в США і деяких інших країнах Європи й отримані результати аналогічні із результатами іспанських медиків.\nСторінок 10 з 42


Увага розшук: слідчі поліції оприлюднили фоторобот імовірного нападника на журналіста Комарова - новини ZIK.UA\nНовини » Події четвер, 20 червня, 2019, 16:25\nНаціональна поліція України оприлюднила фоторобот імовірного нападника на журналіста Вадима Комарова.\nПро це повідомляє у Facebook Національна поліція України\n«Чоловік має високий зріст, худорляву статуру. Він був одягнений у чорний одяг, на голові мав кепку. Саме його поліцейські шукають як ймовірного нападника на черкаського журналіста Вадима Комарова», – йдеться у повідомленні.\nНагадаємо, після нападу на початку травня Вадим Комаров переніс кілька операцій та перебував у реанімації, а сьогодні вночі помер.\n«Це чоловік високого зросту (близько 190 см), має худорляву статуру, сутулиться. Голова чоловіка голена або повністю лиса. У день скоєння злочину чоловік був одягнений у чорні куртку і штани. На голові – бейсболка чорного кольору з емблемою. Взуття – черевики типу «берці» радянського зразка.\nПри ходьбі чоловік робить досить широкий крок. Звертаємося до громадськості та всіх представників засобів масової інформації по допомогу в ідентифікації ймовірного нападника. Будь-яка ваша інформація щодо підозрюваного може бути корисною для слідства», – наголосив очільник Національної поліції.


Чернівецький суд визнав вимогу носити маску незаконною\nСуд виправдав чоловіка, якого "впіймали" на відсутності маски\nнд, 04/12/2020 - 17:41\nУ Чернівецькій області суд визнав вимогу носити маски незаконною. Адміністративну справу щодо мешканця Кельменецького району скасували. Як повідомляє УНІАН, чоловік 6 квітня перебував на зупинці громадського транспорту в селі Нагоряни без маски. У судовій постанові зазначається, що цим він порушив вимоги постанови Кабінету міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".\nОднак, під час судового засідання чоловік пояснив, що не мав можливості придбати у селі захисну маску або виготовити її, тому перебував на зупинці без неї. Він розкаявся у вчиненому. Суддя Кельменецького районного суду постановив закрити цю адміністративну справу за відсутністю в діях чоловіка складу адміністративного правопорушення.\nНагадаємо, міністр внутрішніх справ Арсен Аваков припустив, що жорсткий карантин в Україні може закінчиться в травні. За його словами, точно відповіді щодо закінчення карантину не знає ніхто. А тим, хто називає дати, вірити не варто. Міністр написав, що країна почне повертатися до нормального життя в травні. А оговтається остаточно на цьому етапі, - до літа. "Важко пророкувати хід епідемії, природа якої так мало вивчена, але ми в уряді сподіваємося, і все робимо для того, щоб перші кроки "перезапуску економіки" були б можливі в кінці квітня. У низку етапів, послаблюючи карантин, спочатку для молоді, потім для старших.. у другій половині травня", - написав Аваков.\nТакож повідомлялось, що ДБР повідомило про підозру поліцейському, який вимагав хабар за приховування факту порушення карантину. Начальник райвідділу поліції Харківської області встановив "таксу" щомісячних "гонорарів" собі за обхід карантинних правил для одного з підприємств.


Книгу-звіт про збройний конфлікт на Донбасі презентували у Закарпатській ОУНБ\nНовини за сьогодні, 20 червня 2019, четвер (08:44)\nУ книзі описані порушення прав людини під час збройного конфлікту на Донбасі, проблеми медичного забезпечення населення на території Донбасу, злочинну діяльність групи швидкого реагування «Бетмен», яка займалась організацією незаконних місць несвободи у Луганську.\nСьогодні, 24 вересня у Закарпатській обласній універсальній науковій бібліотеці ім. Ф. Потушняка при сприянні громадських організацій "Закарпатська громада" і "Молода Просвіта Прикарпаття" відбулася презентація збірки публіцистично-аналітичних звітів "Жити всупереч: проблеми цивільного населення під час війни на Донбасі". Книга містить 6 самостійних описів різних ситуацій і проблем, з якими стикається цивільне населення від початку воєнних дій на сході країни. Авторами кожного розділу є представники різних громадських організацій, які входять у Коаліцію "Справедливість заради миру на Донбасі".\nАвтори описали порушення прав людини під час збройного конфлікту на Донбасі, проблеми медичного забезпечення населення на території Донбасу, злочинну діяльність групи швидкого реагування «Бетмен», яка займалась організацією незаконних місць несвободи у Луганську.\nЗвіт базується на глибинних інтерв'ю людей, які пережили гендерно-обумовлене насильство, масові обстріли та ув'язнення в незаконних в'язницях. Одним із розділів є «Чорна субота», в якому автор також акцентує увагу на проблемах державної допомоги постраждалим внаслідок обстрілів цивільного населення у Маріуполі 24 січня 2015 року.\nЖертвами злочинного режиму стали і жителі Луганська, які потерпали від незаконного збройного формування «Бетмен», очільником якого був Олександр Бєднов. Члени угруповання масово застосовували насильство не тільки до проукраїнського населення, але й до людей, які симпатизували режиму «ЛНР».\nКнига відображає, наскільки важким та суперечливим є життя людей, які живуть всупереч соціальній реальності на Донбасі. Водночас автори впевнені, що книга стане своєрідним містком для встановлення справедливості на Донбасі.\nЗвіт в Ужгороді презентувала Євгенія Бардяк, співавторка, голова ГО «Молода Просвіта Прикарпаття», лікар за освітою, кандидатка медичних наук. Вона готувала розділ про доступ до медичної допомоги в умовах війни обабіч лінії розмежування.\nТакож серед запрошених спікерів була Анжела Бабкіна радниця з питань ВПО в Закарпатській області.\nМодерував дискусію Юрій Опаленик, представник ГО "Закарпатська громада''.\nПрезентація відбулася у рамках проекту «Уповноваження громадянського суспільства для трансформації культури пам'яті - ненасильницькі шляхи вирішення жорстокого минулого Донбасу», що реалізується Коаліцією "Справедливість заради миру на Донбасі" та громадськими організаціями Kurve Wustrow (Німеччина) і Східноукраїнський центр громадських ініціатив (Україна) за підтримки Федерального уряду Німеччини.\nУжгородці збирають гроші постраждалому в ДТП на набережній Олександру Костюку\nНайменування нових вулиць в Ужгороді: що вирішили?\n«Місто без поліетилену» – акція з такою назвою проходить в Ужгороді\nЛітаки і Закарпаття: чим живе і до чого готується аеропорт "Ужгород" сьогодні\nВ Ужгороді стартувала акція "Місто без поліетилену" (ВІДЕО)\nВ Ужгороді підключать ділянки новозбудованої мережі до існуючих мереж, запасайтеся водою!\nРемонт закарпатських доріг триває! Де працюють сьогодні?\nВ Ужгороді відбудеться безкоштовний квест для школярів та студентів\nВідео дня: зберігся чеський фільм-хроніка Закарпаття майже 100-літньої давності 17.06.2019 17:51 1845\nIKEA хотіла збудувати 3 власні заводи в Закарпатті. Чому не склалося? 17.06.2019 16:45 1835\nНайкращі університети країни: яке місце посів Ужгородський? 18.06.2019 18:00 634\nВинуватицю резонансної ДТП на Слов'янській набережній в Ужгороді взято під варту на 60 діб без можливості внесення застави 17.06.2019 14:40 626\nВже минає другий тиждень, як у 17 населених пунктах Тячівщини не вивозять відходи 17.06.2019 14:28 573\nУжгородці збирають гроші постраждалому в ДТП на набережній Олександру Костюку 19.06.2019 20:49 546


12:03 07 Грудня 2018\nДля будівництва багатоповерхівок на Мечникова знесуть наявні будинки.\nГоловне управління розвідки Міноборони збудує багатоповерхівку на 140 квартир з підземним паркінгом на вулиці Мечникова, 16. Відповідне рішення прийняли на засіданні виконавчого комітету ЛМР сьогодні, 7 грудня.\nМаксимальна висота забудови не має перевищувати 22,5 м, а максимальний відсоток забудови – 36%. Згідно з даними кадастрової карти, земельна ділянка площею 0,6 га перебуває у деравній власності і призначена для будівництва багатоквартирного житлового будинку. Будівництво виконуватиме ТзОВ «Глобус Буд».\nТзОВ «Глобус Буд» зареєстроване у Львові на вулиці Джорджа Вашингтона, 1. Фірма належить львів’янці Любов Феник, котра водночас володіє ПП «Західшляхрембуд» та ТзОВ БК «Глобус груп».\nТЕГИ: Міноборони, житловий квартал Львів\nНа стадіоні СКА планують збудувати новий тир\nГриценко запевняє, що військову академію у Львові ділити не будуть\nМобілізація продовжиться в 2015-му. Перша хвиля вже 20 січня\n7 Грудня, 2018 12:55\nL. [***]забудова спального типу лізе в центр. )))


Фестиваль кіно та урбаністики «86» оголосив тему 2018 року\n«Щось невловиме / Something in the Air» – так куратори сформулювали тему цьогорічного фестивалю. У 2018 подія відбудеться у Славутичі у п’ятий раз і триватиме з 9 по 13 травня. «Це тема-повстання проти буквалізму, однозначності, грубості, сили, – говорить співзасновниця і креативна...\n«Щось невловиме / Something in the Air» – так куратори сформулювали тему цьогорічного фестивалю. У 2018 подія відбудеться у Славутичі у п’ятий раз і триватиме з 9 по 13 травня.\n«Це тема-повстання проти буквалізму, однозначності, грубості, сили, – говорить співзасновниця і креативна директорка фестивалю Надія Парфан. – Ми живемо в час, коли медіа, виробничі відносини і навіть особисте життя повсякчас змушують нас до миттєвої реакції і механічного спрощення складних речей. Наша цьогорічна тема – про те, що неможливо висловити і схопити. Тут криється цінне, важливе, може навіть найважливіше в житті. Рум’янець, що раптом проступає на щоці співрозмовника. “Є контакт”. Коли вперше в житті бачиш людину і звідкись розумієш, що вона “своя”. Це про інтуїцію. Про те, що найцікавіші загадки світу ще не розгадані – хай би що писали австралійські вчені. Про сонце, яке сідає в океан і за 10 хвилин встигає показати тобі абсолютний колористичний стриптиз, всі відтінки рожевого, синього, фіолетового – і ще дуже багато відтінків. А потім вмить зникає. Було це чи не було?»\nПрограма цього року включає кіно (Міжнародний Шоукейс, конкурси «Пальма Півночі» та MyStreetFilmsUkraine, Ретроспектива, а також Конкурс фестивальних трейлерів 86 Trailer Award), урбаністику (Резиденція, Майстерня і Дитяча школа) та музику.\nУ Міжнародному шоукейсі глядачі побачать півтора десятка стрічок, серед яких «Виклик» (The Challenge) італійського режисера Юрі Анкарані, номінований на «Золотого леопарда» і нагороджений Спеціальним призом журі на кінофестивалі у Локарно, «Смак цементу» (Taste of Cement) Зіада Кальтума з Сирії, що отримав номінацію на Приз Європейської кіноакадемії за найкращий документальний фільм, а також картину «Стіна» (Wall) Моран Іферґан, яка стала найкращим ізраїльським фільмом року на національному фестивалі DocAviv.\nПовну програму 5-го фестивалю «86» буде оголошено на початку квітня.\nДо кінця березня триває краудфандингова кампанія «86» на Спільнокошті. Підтримуючи фестиваль, доброчинці можуть обрати подарунки, серед яких – абонементи, фірмові сувеніри та ексклюзивні подарунки від команди. Зібрані гроші покриють частину прав на програму, приїзд спеціальних гостей, переклад і субтитрування фільмів.\nФестиваль відбувається за підтримки: Славутицької міської ради, National Endowment for Democracy, Plivka, Visegrad Fund, Current Time, ElektrizitätsWerke Schönau\nфестиваль кіно та урбаністикі 86 , 2018 , Надія Парфан