Самогон: рецепт з ячменю | Кулінарія\nСамогон: рецепт з ячменю\nПервинна обробка інгредієнтів\nОбробка сусла і витримка браги\nЕліта світового алкоголю починала свою історію з банального самогону. Переробка зерна, фруктів і ягід в міцні напої йде вже багато століть, поліпшується смак, збільшується міцність, удосконалюються технології. Всі популярні світові бренди виготовляються з рослинної сировини:\nбурбон – з кукурудзи,\nвіскі – з ячменю,\nгорілка – з пшениці,\nконьяк – з винограду,\nкальвадос – з яблук,\nтекіла – з кактуса і т. д.\nБританський, шотландська, ірландська та американський віскі виробляються з однією з найдешевших зернових культур – ячменю. Невибагливість і висока врожайність принесли цього виду велике поширення в світі і зробила його сировиною для самого відомого міцного напою. У домашніх умовах також можливо отримати аналог благородного віскі.\nБудь-який міцний напій ґрунтується на етиловому спирті. Головним завданням самогоноваріння є виділення спиртів з різних рослинних продуктів. Ячмінний дистилят вважається найбільш успішним у цьому аспекті, тому широко використовується у виробництві віскі та пива. Спирт з’являється при взаємодії дріжджових грибків і рослинної глюкози, отриманої в результаті ферментного розщеплення зернового крохмалю. Щоб підготувати ячмінь для успішної хімічної реакції, виробляють солодження – пророщування вихідного ячмінного сировини.\nДля приготування солоду потрібен ячмінь, відлежаний після збирання протягом 2-3 місяців. У такому зерні вже закінчилися процеси дозрівання і утворення необхідних речовин. Сировину слід просіяти і відокремити від сторонніх домішок. Далі рецепт передбачає замочування ячменю в чистій воді, яку періодично міняють. Через добу рідину зливають і дають зерну трохи просохнути. Вологий ячмінь\nрозкладають на рівній поверхні шаром до 10 см і залишають проростати. Процес триває кілька днів, потрібно регулярно акуратно перемішувати і при необхідності зволожувати зерно. Проращенный ячмінь повинен містити паростки довжиною 5-6 мм.\nОтриманий солод піддають сушці і дроблення. Старовинний шотландський рецепт приготування ячмінного вина передбачає проходження через сировину дим від горіння торфу, відбувається копчення солоду. Зараз марки такого віскі вважаються справжніми і знаменитими. В давнину це відбувалося із-за бідності винокуров і недосконалості сушильних печей.\nВ даний час сучасне обладнання дозволяє не тільки різним чином сушити солод, але і проводити вимірювання вологості і температури в кожен момент процесу. Висушений пророщений ячмінь дробиться в крупу і заливається теплою водою для процесу ферментації. Отриманий розчин називають ячмінним суслом і це первинна субстанція для початку процедури утворення спирту.\nЗернове сусло витримують деякий час для того, щоб ячмінний крохмаль перейшов у рослинні цукру. Час операції встановлюється дослідним шляхом і залежить від ступеня проростання зерна і температурних показників приміщення. Традиційний рецепт самогону передбачає нетривалу варіння сусла для кращого розчинення й перемішування сировини. Процес оцукрювання солоду відбувається в температурному діапазоні 55-65?С, час – не більше 3-х годин. Для поліпшення ферментації крохмалю можливе додавання солодового молочка, яке окремо готується із суміші різних пророщених злаків (вівса, жита, пшениці, проса). В домашніх умовах рецепт можна скорегувати, використовуючи покупне сухі пивоварні солоды.\nЯчмінне сусло повинно придбати солодкуватий смак і білястий відтінок. Далі рекомендації професіоналів трохи розходяться. Класичний рецепт радить процідити сусло для відділення від дробленого зерна і провести бродіння і перегонку чистого розчину. Сучасні доморощені майстра дозволяють залишити суміш незмінною, додати дріжджі і почати процес утворення спирту. Єдиною умовою залишається температура 28-30?С для закладки дріжджів і витримки браги. Для отримання 10 літрів самогону потрібно близько 40 літрів браги та 0,5 кг дріжджів.\nПеребраживание продукту проводиться в харчових ємностях в протягом декількох днів. Готовність для перегонки браги визначається по відсутності виділення бродильних газів. Бутлі можна оснащувати водяним затвором або, по-простому, закрити гумовою рукавичкою.\nТрохи осібно стоїть рецепт приготування самогону з ячмінного борошна. В даному випадку готується затор – каша з борошна і солоду. Приготування затору є досить трудомістким і технологічно складним процесом. Варіння каші проводиться на водяній бані або з допомогою парогенератора. Відокремити варену масу від солодового розчину також складно, і бродіння з перегонкою здійснюється більш тривалий час.\nСтаровинний рецепт приготування віскі встановлює одноразову перегонку отриманої браги з відділенням перших і останніх вихідних фракцій. У сучасних виробників відбувається подвійний процес. Після першої процедури без виділення частин на виході виходить дистилят-сирець міцністю 30-35%. Після вторинної перегонки з видаленням головного і хвостового залишків утворюється самогон потрібної\nкондиції. Його потрібно очистити і відфільтрувати для подальшого вистоювання в дерев’яних бочках. Очищення проводиться слабким марганцевим розчином або за допомогою активованого вугілля.\nВихід готового самогону становить 25% від вихідного ячменю. Якщо ви хочете заповнити 10-ти літрову бочку для отримання бурбона, то вам знадобиться 100-110 кг сировини.\nПріоритет дубових ємностей встановлено давньою традицією і поширеністю цього дерева в минулі часи. Зараз для додання оригінальних смакових відтінків використовують інші матеріали або скляні бутлі з додаванням дерев’яної тріски.\nЧас витримки залежить від особистих пристрастей та обсягу закладки. У великих ємностях самогон настоюється довше, але і втрати тут відчутніше. Рекомендується пробувати напій на різних стадіях його готовності для визначення улюбленого букета. І тоді ви з упевненістю можете виставляти своє творіння на будь-який святковий стіл!\n← Самогонний апарат дачний Самогон: на чому настояти? →


Головна героїня “Нескінченного кохання” на знімальному майданчику уникає зустрічей із Бураком Озчивітом – INTERMARIUM\nYou are here: Home / Дозвілля / Головна героїня “Нескінченного кохання” на знімальному майданчику уникає зустрічей із Бураком Озчивітом\nГоловна героїня “Нескінченного кохання” на знімальному майданчику уникає зустрічей із Бураком Озчивітом\nНещодавно відбулася прем’єра нового турецького серіалу “Нескінченне кохання” на каналі 1+1. Українські глядачі спостерігають та хвилюються за головних героїв – простого хлопця Кемаля та дівчину із заможної родини Ніхану. Як відбувалися зйомки популярного серіалу, та чому Озчивіт та Атагюль майже не зустрічалися на знімальному майданчику?\nОтримавши роль у серіалі Нескінченне кохання, актриса Несліхан Атагюль стала ще більш популярною. Однак коли вона дізналася, що її партнером у кадрі став головний красунчик країни Бурак Озчивіт, з’явилися проблеми, повідомляє сайт 1plus1.ua.\nЧоловік зірки актор Кадир Долугу, потрапивши на зйомки серіалу, побачив сцену поцiлунку головних героїв. Він звинуватив Бурака Озчивіта у надмірній приcтpасті і не схвалив такої близькoсті під час зйомок. Після цього розгорівся справжній скандал, який вплинув на роботу над серіалом. Лише у найнеобхідніших випадках Несліхан та Бурак погоджувалися зустрічатися на знімальному майданчику.\nКадир та Несліхан познайомилися під час зйомок турецького серіалу «Два обличчя Стамбулу». Почуття на екрані стали реальними у житті, і рік тому Кадир та Несліхан одружилися. Весілля було розкішним та веселим, на ньому були присутні 200 гостей. Молоде подружжя користується популярністю у своїх шанувальників. В ту святкову ніч відео із весілля молодят на їх сторінці в Інстаграм переглянуло близько 2 млн. людей.\nВідомотакож, що раніше актори дуже добре ладнали між собою. Кадир та Бурак навіть знімалися разом у турецькому серіалі «Маленькі таємниці».\nПісля весілля Несліхан взяла прізвище чоловіка, а також зробила тату із його ім’ям на внутрішній частині губи. Красуня зізналася, що зараз проводить із чоловіком не так багато часу, як би хотілося через насичений графік. Коли їм випадає спільний вихідний, закохані найбільше люблять проводити час наодинці.\nКоли є можливість побути вдвох, не хочеться виходити на вулицю. Однак я страждаю на клaycтрофoбію, тому відчуваю необхідність кудись вийти. Головне, не в торговий центр – скуплю там половину речей. І не туди, де є сонцезахисні окуляри – обов’язково придбаю чергову пару.\nНесліхан часто готує для свого чоловіка щось смачненьке. Її улюблена справа – картопля з м’ясом. “Життя коротке, і відмовляти собі ні в чому не хочеться”, – зізнається актриса. Після такої поживної вечері подружжя спалює калорії, займаючись у спортзалі.\nЧитайте також: У мережі з’явилися перші світлини з неймовірного весілля Бурака Озчівіта\nВ одному з своїх інтерв’ю Несліхан Атагюль зізналася, що з дитинства вперто йшла до своєї цілі – стати відомою та успішною актрисою.\n“З самого дитинства я для себе вирішила, що стану актрисою. Батьки були були від цього далекими: тато – шофер, мама присвятила життя нам з братом. Однак вони робили для нас все, щоб ми були щасливими. Мене водили по всіх кастингах, мої дані були у всіх стамбульських модельних агентствах”.\nТака наполеглива робота Несліхан швидко дала плоди – в 13 років дівчинка отримала запрошення знятися у рекламному ролику відомого бренду одягу. Через рік Несліхан отримала першу роль у фільмі. Крім того, вона навчалася театральній майстерності в інституті.\nПопулярна актриса заробляє мільйони не лише на зйомках в турецьких серіалах, а й у модельному бізнесі. Нещодавно Несліхан Атагюль стала обличчям відомої марки шампуні.\nНа фото Кадир Долугу та Несліхан Атагюль


Агрус європейський (або агрус звичайний)\nГоловна сторінка / Літера «А» / Агрус\nАгрус європейський (або агрус звичайний) — рослина, яка відноситься до сімейства агрусових, з роду смородинових. Зростає агрус у вигляді чагарнику, і досягає висоти приблизно один метр, на пагонах якого знаходяться тонкі голчасті шипи, а також плоди овальної форми не великі за розміром. До батьківщині агрусу відносять країни північної Африки та Західної Європи.\nДикорослі сорти зустрічаються також в південній і середній Європі, в Північній Америці, на Україні і на Кавказі.Аґрус в дикому вигляді росте в деяких країнах Європи, Азії, а також Північної Америки. Велика кількість культурних сортів аґрусу отримані від родичів европейського, далекосхідного і деяких видів американського аґрусу.\nНаші культурні сорти виведені в основному з аґрусу звичайного, який росте в Європі. Вони відрізняються від сортів, отриманих від американських видів, розміром, красивим зовнішнім виглядом ягід і добрим смаком.Аґрус — це кущ середньої висоти.\nНа гілках, в залежності від сорта, розташовані одинарні, подвійні або тройні шипи. Суцвіття — грона, в гроні один-два інколи три квітки. Плоди (ягоди) різної форми і кольору, опушені і без опушення, з великою кількістю насіння. Чашечка не опадає.Аґрус — багаторічна рослина.\nГілки її живуть і добре плодоносять до 7-8 років; коренева система і основа куща можуть жити довше. Довговічність пояснюється особливістю його біології. На протязі багатьох років аґрус зберігає здібність давати пагони заміщення від основи куща.\nНа цих пагонах нульового порядку на слідуючий рік виростають бокові розгалуження — пагони першого, другого, третього порядків, які несуть основний урожай. Ці молоді, добре розвинуті гілки заміщують старі, які потрібно вирізувати при перших ознаках старіння. Таким чином іде постійна заміна старих гілок новими, молодими.


ПОЧУТТЯ ПРОВИНИ: ЯК МИ НЕСЕМО ЙОГО З ДИТИНСТВА. 2 ІСТОРІЇ. ПСИХОЛОГІЯ ПРОВИНИ ПОЧУТТЯ ПРОВИНИ ПСИХОЛОГІЯ - СІМ'Я - 2020\nПро те, як виникає почуття провини, як воно змінює життя і як від нього позбутися, написано безліч книг. Однак в області глибоко особистих переживань поради з серії «роби так» працюють погано. Набагато дієвіше виявляються життєві історії - співпереживаючи їм, ми опиняємося ближче до того, щоб пробачити себе. Ці історії розповідають два психолога - Елізабет Кюблер-Росс і Девід Кесслер, автори нової книги.\nДевід: звідки береться почуття провини\nІноді події, навіть і трагічні, відбуваються не по чиєїсь вини. Нікому не відомо, чому одна людина вмирає, а інший залишається жити.\nІснує так звана «вина врятованого», але у подібної реакції немає логічної основи. Концепція вперше звернула на себе увагу після Другої світової війни, коли залишилися в живих в'язні концтаборів запитували: «Чому вони, а не я?». Феномен провини врятованого виникає, коли хто-небудь виживає після страшних катастроф; це може наздогнати і після смерті коханої людини - нехай навіть це сталося природним чином.\nНе нам питати, чому хтось помирає або залишається жити - це компетенція Бога і Всесвіту. Але, хоча відповіді немає, існує даність: ці люди були залишені, щоб жити.\nПсихологія провини йде корінням в осуд себе. Це гнів, звернений усередину - і піднімається, коли ламається система віри в себе. У більшості випадків подібне самоосуждение гніздиться в дитинстві.\nБудучи дітьми, ми символічно продаємо себе за розташування інших. Нас вчать бути хорошими хлопчиками і дівчатками, ведучи до того, щоб ми виправдовували очікування інших, а не формували свою індивідуальність. Нас не заохочують до того, щоб бути незалежними особистостями; навпаки - вчать бути залежними, проголошуючи потреби і життя інших людей більш важливими, ніж наші. І часто ми не знаємо, як реагувати на власні запити про щастя.\nОдин з основних симптомів такої залежності - неможливість сказати «ні». Нас навчили бути ввічливими з оточуючими, виконувати їх прохання. Однак життя вчить нас говорити «ні» - голосно і чітко.\nЕлізабет: вина - частина людського досвіду\nДев'ятирічний Скотт злився на маму, бо та не пускала його в табір. Мардж, у якій в сорок років виявили рак, поставила тверду умову, що він не поїде до тих пір, поки не закінчить уроки. Скотт плюнув і прокричав в люті: «Хоч би ти померла!».\nЦе було досить жорстку заяву. Хтось міг би огризнутися у відповідь: «Не турбуйся, твоє бажання скоро виповниться», але Мардж подивилася на сина і м'яко відповіла: «Я знаю, ти не хочеш цього. Просто ти дуже злий ».\nДесять місяців по тому, вже прикута до ліжка, вона сказала: «Я хочу, щоб у Скотта залишилися хороші спогади. Знаю, моя смерть травмує його дитинство, якщо не завершить його. Це жахливо, і я не хочу, щоб у нього залишилося почуття провини. Тому я поговорила з ним про вино. Сказала: «Скотті, пам'ятаєш, як ти розлютився на мене і сказав, що бажаєш моєї смерті? Після того, як мене не стане, пройде багато часу, але ти будеш пам'ятати погане - і важко переживати. Але я хочу, щоб ти знав, що всі діти роблять дурниці і навіть думають, що ненавидять своїх матерів. Насправді ти любиш мене, я знаю. Просто всередині тебе глибока рана. Я б не хотіла, щоб ти відчував провину через таку дурницю. Мені коштувало жити, щоб просто бути з тобою ».\nБільшість з нас не так мудрі, як Мардж, по відношенню до питання провини та її зародження. Багато хто не підозрює, що по краплі вливають почуття провини в своїх дітей. Наші дорослі життя тривають, наповнені по вінця виною - і вона волає, карає, руйнує.\nВ деякій мірі, вина необхідна - як червоне світло, що наказує зупинитися. Без нього ми продовжували б їздити так, як ніби єдині на дорозі. Вина - частина людського досвіду; іноді вона вказує: щось йде не так.\nДевід: як пробачити себе\nПочуття провини прив'язує до найтемнішого в собі самому. Це - зв'язок зі слабкістю, соромом, непрощенням. Відчуваючи провину, ми стаємо малозначущими: принижені думки знаходяться під контролем. Засіб позбавлення від провини - в активності і прийнятті власного Я.\nСором і вина міцно пов'язані. Сором народиться з колишньої провини. Вина виходить з того, що ви зробили, в той час як сором - це те, що ви думаєте про себе. Вина, яка атакує свідомість, перетворюється в неприємність, свердлячу душу. Подібно вини, яка йому передує, сором зазвичай йде корінням в дитинство. Він починає рости задовго до того, як ми навчимося відповідати за свої помилки, хоча багато хто з них зовсім не є нашими. Ми затаюватися в серцях злість і образу - і зараз, ставши дорослими, погано думаємо про себе.\nП'ятнадцятирічна Елен була занадто юною, щоб стати мамою, але не занадто юною, щоб завагітніти. Її сім'я ніяк не очікувала цього. Коли приховувати було вже неможливо, дівчинка розповіла про все батькам. Переповнена почуттям провини і сорому, сім'я змусила віддати народжену дитину в притулок. Елен відмовилася від наркозу під час пологів, тому що хотіла «хоч одним оком поглянути на свою дитину». Їй вдалося побачити маленьку дочку перед тим, як розлучитися з нею.\nЗараз, 55 років по тому, у Елен слабке серце і підірване здоров'я. «Настав час завершити життя, - сказала вона. - Я приймаю все, що зі мною сталося, крім народження першої доньки. Я розумію, що повинна була пробачити себе за неї. Я була дитиною і не могла усвідомлювати своїх дій. Але я бачу, як почуття сорому пронизує все моє життя. Я багато думала про те залишеному дитині, переживала і страждала. Хоча я була юною і не знала кращого виходу, я хочу залишити цей світ з почуттям, що зробила якісь дії, щоб зменшити свою ганьбу ».\nТому Елен написала дочки лист:\n«У той час, коли ти будеш читати цього листа, мене, можливо, вже не буде на цьому світі. Я прожила гарне життя, але весь час мені не вистачало тебе. Більшу частину життя я провела з почуттям провини. Не знаю, чи зможу знайти тебе, але я можу полегшити тобі пошуки мене, якщо захочеш.\nЗараз моє життя добігає кінця; залишається одна незавершена справа - написати тобі листа: якщо у тебе вийде наповнити своє життя, незважаючи на можливі невдачі, ти зможеш завершити її повноцінно. Я знаю, що це важко. Я ступила на слизьку доріжку невдач занадто рано - твоя ж почалася там спочатку. І зараз мені потрібно сказати тобі, що ти була бажаною, і я ніколи не хотіла кинути тебе.\nСподіваюся, що життя твоє склалася - і вона сповнена значення і сенсу. Якщо існують небеса, я буду дивитися з висоти і оберігати тебе так, як ніколи не робила за життя. Моє найпотаємніше бажання - побачитися з тобою, коли прийде твій час ».\nЛист Елен було виявлено родичами після її смерті. Ця історія потрапила на місцеве радіо, тому лист знайшов свого адресата. Кілька місяців по тому прийшла жінка, яка назвала себе можливої дочкою Елен. Після проведення аналізів спорідненість було підтверджено.\nЯк у випадку з Елен, сором в дитинстві змушує нас відчувати відповідальність за ситуації, в яких опинилися. Якщо ми зазнали насильство, то відчуваємо себе винними. Якщо нас соромлять за щось, вважаємо, що заслужили подібне. Якщо нас не любили, відчуваємо, що негідні любові. Словом, відчуваємо провину за всі погані почуття. Правда полягає в тому, що ми - такі, які є - гідні і цінні. Так, іноді ми можемо відчувати себе дискомфортно, зробивши якийсь вчинок, але ці почуття лише підтверджують, що ми - хороші люди, тому що погані не переймаються, заподіявши комусь шкоду. Дивіться на себе з кращого боку. Згадуйте про себе лише найкраще.\nСпокій і вина - протилежності. Ці почуття неможливо відчувати одночасно. Коли приймаєте любов і мир - ви заперечуєте провину. Коли зацикливаетесь на почутті провини - відступаєте від любові і миру в душі. Лише довірившись любові, ми знаходимо спокій.\nВина і час теж тісно пов'язані. Оскільки вина завжди приходить з минулого, вона робить минуле живим. Вина - це дорога, яка веде від реальності сьогодення. Вона тягне минуле за собою в майбутнє: винувате минуле створює винувате майбутнє. Тільки коли зрозумієте, що з вами робить вина, зможете звільнити своє минуле, щоб створити майбутнє.\nВина, безсумнівно, вимагає виходу - і її потрібно відпустити. Якщо це буде зроблено щиро, з добрими намірами - все піде, вмиються сльозами. Все, в чому ви звинувачуєте себе, може бути очищено прощенням. Важко пробачити інших, але ще важче - себе. Настав час позбутися від самоосуду. Як дитя Бога, ви не заслуговуєте покарань, але заслуговуєте вибачення. Лише пройшовши цей урок, можна стати по-справжньому вільним.\nДивіться відео: Переносы и контрпереносы в терапии. Психолог Лариса Бандура (Лютого 2020).\nОсновні процеси відновлення після інсульту відбуваються в перший рік. Однак і далі не потрібно опускати руки. Доктор Кирило Родіонов у своїй новій книзі наводить комплекс вправ для реабілітації після інсульту. Позаду у пацієнта і його родичів - багато переживань і безсонних ночей. Позаду лікування у відділенні реанімації, в стаціонарі. Читати Далі\nНовий рік - це відчуття казки і дива. Кожна дитина з нетерпінням чекає цього зимового свята, а перед мамами і татами постає непросте завдання - що ж подарувати доньці чи синочку. Правильний подарунок під ялинкою приносить радість і дітям, і батькам, які бачать щасливі обличчя малюків. Але як не помилитися з вибором, і де знайти те, що потрібно, якщо після насиченого трудового дня ледь знаходяться сили навіть на вечерю. Читати Далі\nУ першій частині інтерв'ю про свою сім'ю і подорожах по різних країнах на автомобілі Кирило і Аня Яночкіна розповіли, як готуються до щорічних річним поїздкам і чому відпочинок з дітьми для них - це завжди багатоденний автомобільний маршрут. Сьогодні - про те, звідки взялося захоплення туризмом, про дітей-мандрівників і про правила, які варто дотримувати в поїздках по Європі. Читати Далі\nЯ поки перебуваю в стані тихої ейфорії, і тому тема про дві смужки для мене дуже вчасно. Я адже на цих тестах вже стільки грошей спустила за останні пару місяців - все чекала, боялася пропустити той момент, коли зможу переконатися напевно. Адже відчуття є, але хто знає, раптом я собі все надумала - дуже вже хочеться стати мамою. Читати Далі\nCopyright 2020 \_ Онлайн Журнал Радуга \_ Почуття провини: як ми несемо його з дитинства. 2 історії


Рішенням господарського суду задоволено позов заступника прокурора Черкаської області, яким повернуто у державну власність незаконно орендовану земельну ділянку загальною площею 11 га, вартістю 2,6 млн грн. Так, прокуратурою області виявлено факт порушення вимог земельного законодавства під час передачі в оренду земельної ділянки державної власності не на конкурентних засадах. Зокрема, у квітні минулого року Головне управління...\n11 лютого 2015, середа\nВвечері, 16 грудня, близько 60-70 працівників Іваньківського цукрового заводу, що у Маньківському районі Черкаської області, заблокували на підприємстві директора. Люди вимагали заробленої зарплатні, інформує Про Головне. Як запевняють працівники, у результаті “господарювання” керівництва вже протягом кількох років за заводом тягнуться багатомільйонні борги до держбюджету, пенсійного фонду та із заробітної плати. Наразі обов’язки директора заводу виконує...\nУ “Черкасиобленерго” вражені зухвалістю невідомих\nЗухвалу крадіжку виявили вчора працівники на підстанції 35\_10 кВ «Вікторівна», що у Маньківському районі. Про це повідомляє прес-служба ПАТ "Черкасиобленерго". Невідомі, зламавши огорожу, проникли на територію підстанції та викрали трансформатор напруги. Збитки енергетиків сягають 6,2 тис грн. Про факт крадіжки повідомлено до Маньківського РВ УМВС\nДержархібудінспекція оштрафувала молочну ферму на Черкащині\nЧеркаський окружний адміністративний суд визнав правомірними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області щодо накладення штрафних санкцій на порушника містобудівного законодавства у розмірі 134,2 тис. грн. В ході позапланової перевірки реконструкції існуючої молочної ферми в селі Кислин Маньківського району Черкаської області виявлено, що будівельні роботи розпочалися без оформлення відповідних документів дозвільного характеру, а саме:...\nУ Південному Бузі втопився маньківський десятикласник\n13 липня, близько 15:50, на річці Гірський Тікич, поблизу смт. Буки, що в Маньківському районі, потонув 16-річний юнак. Хлопець відпочивав на річці разом з батьками, але раптово зник з їхнього поля зору. Пошуки батьків та інших відпочивальників виявилися марними. Відшукати юнака вдалося лише водолазам Смілянської пошуково-рятувальної групи комунальної водолазно-рятувальної служби Черкаської обласної ради, які підняли...


Запалення придатків: симптоми, лікування, причини\nЗапалення придатків матки займає провідну позицію серед всіх гінекологічних захворювань. Запальний процес, який був неадекватно і несвоєчасно проліковано, загрожує рядом ускладнень і наслідків, у тому числі і переходом у хронічну форму. Відомо, що близько 20% жінок, які перенесли аднексит, стають безплідними.\nЗапалення придатків матки: що це? До придаткам матки відносяться фаллопієві труби, яєчники і зв’язки. Запалення придатків називається аднексит або сальпінгоофорит. Виділяють гострий і хронічний аднексит. Також запальний процес може розвиватися як з одного боку — односторонній сальпінгоофорит, так і з обох — двосторонній аднексит. У цій статті ми опишемо причини, симптоми і лікування запалення придатків матки.\nЗбудником запального процесу в придатках матки є патогенні та умовно-патогенні мікроорганізми, які при певних факторах стають хвороботворними. Розрізняють специфічний аднексит, що викликається гонококами, паличкою туберкульозу та дифтерійними бактеріями і неспецифічний сальпінгоофорит (хламідії, мікоплазми, стафілококи, стрептококи, кишкова паличка, гриби, віруси та інші мікроорганізми). Нерідко захворювання викликає асоціація мікроорганізмів. Інфекція в придатки матки може потрапляти різними шляхами:\nвисхідний — з піхви і шийки матки;\nспадний — з інших запалених органів (апендикса, сигмовидної кишки);\nлімфогенний — по лімфатичних судинах;\nгематогенний — по кровоносних судинах (характерно для туберкульозу придатків матки).\nвнутрішньоматкові процедури — аборти (наслідки), вишкрібання порожнини матки, видалення і введення спіралі, метросальпінгографія, гістероскопія;\nослаблення захисних сил організму — ВІЛ-інфекція, цукровий діабет, перенесене недавно інфекційне захворювання;\nКлініка гострого сальпінгоофориту вельми характерна. Захворювання починається гостро, з підвищення температури (до 38 — 39 градусів), при нагноєнні придатків з’являється озноб. Виникають гострі, різкі болі внизу живота. Залежно від того, односторонній або двосторонній процес, болі локалізуються в обох або в одній клубової області. Болі віддають в пряму кишку, в крижову область, можуть віддавати в нижню кінцівку.\nНа початку захворювання при пальпації передньої черевної стінки визначається її напруга (симптом м’язової захисту), різка болючість, симптоми подразнення очеревини. Можлива поява ознак розлади сечовипускання (хворобливе і прискорене). Страждає загальний стан хворої: з’являється головний біль, відсутній апетит, виникає нудота і блювота.\nПри гінекологічному дослідженні спостерігаються серозно-гнійне або гнійне виділення з каналу шийки матки. Область придатків при промацуванні болюча, чітко визначити їх розміри і контури скрутно, придатки пастозна, збільшені, рухливість їх обмежена. У загальному аналізі крові визначається лейкоцитоз, прискорення ШОЕ. Також в крові підвищується вміст С-реактивного білка.\nХронізація процесу відбувається при неякісному лікуванні гострого запалення придатків матки або при відсутності терапії взагалі. Клініка хронічного сальпінгоофориту стерта, захворювання протікає з періодичними загостреннями (як правило, навесні та восени). Характерний больовий синдром, причому вираженість його не відповідає змінам у придатках. Симптоми запалення придатків хронічного характеру — тупий біль, ниючі, локалізуються в нижніх відділах живота, іррадіюють у поперек і в піхві. Пальпація живота помірно хвороблива.\nПорушується менструальний цикл, що проявляється поліменорею (рясними менструаціями), олігоменореї (рідкісними, короткими менструаціями, див. Причини мізерних місячних), альгоменорее (хворобливими менструаціями, див. Причини хворобливих місячних). Порушення менструальної функції пов’язане зі структурними і функціональними змінами в яєчниках (гіпоестрогенія, відсутність овуляцій).\nХворі жінки також можуть скаржитися на зниження або відсутність статевого потягу, болі під час статевого акту (діаспорян). При тривалому існуванні хронічного аднекситу страждають травна (симптоми ентероколіту, коліт), сечовидільна (симптоми циститу у жінок, пієлонефрит), ендокринна і нервова (неврози, депресії) системи. Працездатність таких хворих знижується, в сім’ї нерідкі конфлікти.\nПри загостренні процесу підвищується температура до субфебрильних цифр (не вище 38 градусів), болі посилюються. Під час гінекологічного огляду спостерігаються слизово-гнійні виділення з цервікального каналу, в області придатків визначається тяжистость (склеротичні зміни), болючість їх при пальпації, обмеження їх рухливості і болю при зміщенні матки за шийку (внаслідок розвитку спайкового процесу).\nСальпингоофорит небезпечний наступними ускладненнями:\nжіноче безпліддя — внаслідок розвитку спайкового процесу, непрохідності маткових труб, ановуляції;\nрозвиток гнійного ускладнення — тубооваріального освіти (гнійне розплавлення труби і яєчника з формуванням абсцесу).\nВперше в своїй практиці з тубооваріального освітою я зіткнулася на другому місяці самостійної роботи. Надійшла молода жінка вночі, з ознаками подразнення очеревини (пельвиоперитонитом), з вираженим синдромом інтоксикації і сильними болями внизу живота. Попередній діагноз: Гострий аднексит, ускладнений тубооваріального освітою, гострий пельвіоперитоніт. За правилами покладається протягом 2-х годин лікувати (для зняття інтоксикації і болів внутрішньовенні інфузії розчинів з антибіотиками), а потім негайно оперувати. Через 2:00 викликала чергового хірурга (лікарня маленька, лікарів мало), який був моїм однокурсником, і ми пішли на операцію. Коли розрізали живіт, я мало не схопилася за голову. Спайки колом, масивний гнійний випіт в животі, придатки з одного сторони не візуалізуються зовсім, а видно тільки якийсь конгломерат з передбачуваних придатків, сальника, товстого і тонкого кишечника. Ми з молодим хірургом стали визначати, що є що і як це відрізати. Але, врешті-решт, операцію ми зробили, хоч і протягом 2,5 годин. Видалили, що треба, розсікли спайки, промили живіт і задреніровалі. Згодом у жінки виявилася гонорея. Треба сказати, що операція дійсно була складною, і не всякий досвідчений лікар візьметься за таку. Надалі я оперувала масу тубооваріальні абсцесів, але більше, на щастя, таких запущених випадків не зустрічала.\nЛікування запалення придатків проводиться в стаціонарі і починається з призначення дієти з обмеженням солі, перцю і вуглеводів і режиму (у перші дні постільний).\nПри гострому аднекситі і загостренні хронічного хворим призначається холод на низ живота (знімає запалення і біль).\nОсновним моментом у терапії запалення є антибіотики. Антибіотики підбираються з широким спектром дії і максимальним періодом напіврозпаду. Так як захворювання часто викликається спільнотами мікроорганізмів, у антибіотикотерапії використовуються 2 і більше препаратів:\nклафоран по 1,0 — 0,5 гр. 2 рази на добу в / м і гентаміцин 80 мг 3 рази на добу в / м;\nцефобид 1,0 гр. 2 разів на добу в / м в поєднанні гентаміцином;\nцефазолін 1,0 гр. 2 рази на добу в / м і ципрофлоксацин 100,0 мл 2 рази на день в / в;\nлінкоміцин 0,6 гр. 3 рази на день в / м;\nОбов’язково призначення метронідазолу по 500 мг 3 рази на день перорально або Метрогілу по 100,0 мл 2 рази на добу в / в (при підозрі на анаеробну інфекцію).\nКрім того, проводиться дезінтоксикаційна терапія (внутрішньовенні інфузії сольових розчинів, глюкози, гемодез, реополіглюкіну та інших в обсязі 2 — 3 літрів).\nДля купірування больового синдрому та зниження ознак запалення призначаються нестероїдні протизапальні препарати в таблетках, див. Список пігулок і уколів від болю в спині Ібупрофен (Ібуклін, Нурофен, Фаспік), кеторолак (Кетанов, Кетарол), Диклофенак (Диклак, Вольтарен, Наклофен, Ортофен ) та ін. і ректальних свічках (парацетамол, індометацин, диклофенак, див. протизапальний свічки в гінекології при аднескіте).\nТакож використовують вітаміни (вітамін С, групи В)\nАнтигістамінні засоби (супрастин, піпольфен, цетрин та інші таблетки від алергії).\nПри знятті гострого процесу і в лікуванні хронічного запалення придатків поза загостренням широко використовуються фізіопроцедури: електрофорез міді і цинку по фазах менструального циклу, електрофорез з лідазу або йодом, ультразвук, імпульсні струми високої частоти (СМТ, ДДТ). Також у відновному лікуванні використовують імуномодулятори, аутогемотерапію, ін’єкції алое, ФіБС, Лонгідази та інше. При хронічному аднекситі показано санаторно-курортне лікування — бруду, парафін, лікувальні ванни і спринцювання (див. Як правильно робити спринцювання).


Африканська гладенька шпоркова жаба | Світ тварин і рослин\nУтримання гладенької шпоркової жаби вдома\nАфриканська гладенька шпоркова жаба (лат. Xenopus laevis) – безхвосте земноводне з родини Піпових (Pipidae). Вона добре зносить утримання в неволі й використовується як піддослідна тварина в наукових і медичних цілях. Гіпотетично близько 360 мільйонів років тому ця амфібія та людина мали спільного пращура, тому в останні десятиліття її широко використовують генетики при проведенні генетичних досліджень як модельний організм.\nУ 1930-х роках південноафриканські дослідники Гілель Шапіро і Гаррі Цваренштейн з університету Кейптауна розробили тест на вагітність, роблячи ін'єкції жіночої сечі в організм гладенької шпоркової жаби. Їх метод набув популярності в США в передвоєнний час, а в європейських країнах в 60-і роки.\nЯкщо жінка була вагітною, то амфібія вже через 8-10 годин починала виробляти ікру під впливом гормону хоріонічного гонадотропіну. До появи миттєвих тестів багато аптекарів тримали африканських жаб і непогано заробляли на їх експлуатації.\nВид широко поширений в Африці на південь від пустелі Сахара. Найбільші популяції мешкають на території Анголи, Намібії, Свазіленду, Зімбабве і Малаві. Амфібій завезли до США, Великобританії, Мексики, Італії, Португалії, Франції, Чилі та Індонезії, де вони успішно акліматизувалися.\nТварини селяться в озерах, річках і ставках, уникаючи водойм з хижими рибами та бідною кормовою базою. У гірській місцевості вони зустрічаються на висотах до 3000 м над рівнем моря.\nЖаби населяють різні біотопи. Вони живуть у вологих саванах, бушах, болотах, тропічних і субтропічних лісах. Їх можна побачити в міських парках, садах і на плантаціях, каналах і сезонних водоймах площею понад 8 га.\nВідомо 3 підвиди. Вид був вперше описаний у 1802 році французьким зоологом Франсуа-Марі Доденом.\nГладенька шпоркова жаба веде водний спосіб життя. Її приваблюють стоячі або повільно проточні водойми. Їх вона залишає тільки в разі пересихання або нестачі їжі. Активність спостерігається переважно у вечірній і нічний час.\nШкіра цього земноводного дуже слизька і на ній немає шорсткостей.\nЙого шкірні залози виділяють велику кількість слизу. Утримати довго в руках таку істоту практично неможливо. Вона миттєво вислизає і ховається в товщі води.\nГоловними природними ворогами є хижі риби, змії, чаплі (Ardeidae), баклани (Phalacrocoracidae) і сови (Strigiformes). З наземних ссавців найбільшу небезпеку для них представляють свині. Багато хижаків уникають контактів зі шпорковими жабами.\nУ собак, що контактують з ними, на морді утворюється піна, яка утрудняє дихання, а у північноамериканських видів водяних змій спостерігається оральна дискінезія при спробі поласувати цією амфібією.\nЗавдяки наявності великих плавальних перетинок жаба дуже швидко плаває під водою. Гострі кігті на м'язистих задніх лапах ефективно використовуються для захисту від хижаків, які її переслідують.\nДорослі особини всеїдні. Вони харчуються всім, що їм вдається добути або знайти в придонному шарі мулу. У їх раціон входять черви, комахи, ракоподібні та дрібні риби.\nВони активно поїдають стерво і будь-які органічні відходи.\nЛичинки живляться мікроорганізмами. Розвиваючись, вони переходять на більшу здобич. У їх меню переважають дафнії (Daphnia) і малощетинкові черви із ряду Haplotaxida.\nПід час пошуку їжі зір не відіграє ніякої ролі. Жаба знаходить поживу за допомогою органів дотику, розташованих у неї на кінчиках передніх пальців.\nГладенькі шпоркові жаби в Африці зазвичай здійснюють міграції зі свого водоймища до новоутворених в сезон дощів на відстань до 200-300 м. Така поведінка в період нересту не спостерігається серед популяцій, завезених в Північну Америку, Європу та Азію. У північній півкулі сезон розмноження проходить з лютого по червень.\nСтатевозрілі самки приблизно на чверть більші за самців.\nВони швидше ростуть, а статева зрілість у них наступає в піврічному віці на 3-4 місяці раніше, ніж в особин чоловічої статі.\nСамці приступають до своїх арій пізно увечері й продовжують їх до самого ранку. Під час співу вони лише трохи висувають голову на поверхню води, залишаючись лежати на дні. Їх вокал складається з чергування коротких і довгих трелей, що нагадують «гра-гра-гра» або «крейк-крейк».\nНерест триває близько 5 днів. Самки відкладають ікру на листя водних рослин невеликими партіями. Після відкладання яєць вони линяють і з'їдають свою стару шкуру. Діаметр покритих драглистою оболонкою ікринок близько 3 мм.\nЛичинки вилуплюються через тиждень. Довжина їх тіла близько 4 мм. Перші дні вони живляться вмістом жовткових мішечків. Потім за допомогою цідильного апарату личинки фільтрують воду і харчуються бактеріями.\nЛичинкова стадія триває від 10 до 12 тижнів.\nПісля закінчення метаморфоза юні амфібії перебираються в іншу водойму, долаючи дистанцію до 800 м. Міграції по суші проходять під час сезону дощів.\nДля однієї дорослої особини необхідно мати акваріум з мінімальним об'ємом 50 л. Глибина повинна бути не менше 40 см. На дно кладуть невеликий обкатаний гравій без гострих краєчків. Використання піску небажано. Представники цього виду постійно копаються в ґрунті, тому через підняті на поверхню піщинки вода швидко стане каламутною.\nУкриття споруджують з корчів і великих каменів. Для прикраси використовують рослини, які плавають на поверхні води. Ґрунтову рослинність тварини старанно виривають з корінням.\nВ акваріумі встановлюють фільтр, а на його виході насадку для кращого перемішування води (розприскувач). Температуру підтримують в межах 20°-25°. При похолоданні потрібно вмикати обігрівач. Для освітлення використовують люмінесцентні лампи та додатково лампи з ультрафіолетовим спектром.\nАкваріум чистять щотижня, змінюючи воду в кількості 1/5 від її обсягу. Ретельно видаляють відходи життєдіяльності з фільтра, скла і ґрунту.\nВихованцям згодовують мотилів, трубковиків і черв'яків. Періодично можна давати новонароджених мишенят, дрібних акваріумних рибок, нарізане м'ясо креветок і кальмарів. Молодь годують щодня, а дорослих через день.\nДовжина тіла 10-13 см. Самці дрібніші та легші за самок, які зрідка виростають до 15 см. Голова овальна і плоска, тулуб має обтічну форму. Очі спрямовані вгору, під ними знаходяться чутливі нитки (щупальця).\nСпина забарвлена в оливково-коричневий колір. Черево і внутрішні поверхні стегон світло-бежеві з численними нерівномірно розподіленими темними цяточками. У неволі часто бувають альбіноси з рожевим відтінком шкіри й червоними очима.\nПередні лапи короткі, а задні довгі та озброєні кігтями на трьох пальцях лап.\nАфриканські гладенькі шпоркові жаби живуть близько 15 років. За умови дбайливого догляду рекордсмени доживають до 25 років.


Гарячий тур в Antalya Adonis Hotel 5*, Анталія, Туреччина | Гарячі тури\nТурагентство Бізнес Візит » Гарячий тур в Antalya Adonis Hotel 5*, Анталія, Туреччина\nГарячий тур в Antalya Adonis Hotel 5*, Анталія, Туреччина\n30.01.2017 - ціна актуальна на момент публікації, точну вартість уточнюйте у менеджера\nТеплота узбережжя і чарівність романтичних вечорів. Саме за такими емоціями українці їдуть у Туреччину. Випробуйте на собі гостинність і високоякісний сервіс Анталії – придбайте тур з 26 лютого по 5 березня на двох за 557 доларів. У цю суму входять авіапереліт з Києва, трансфер, страховка, поселення в двомісний номер рівня «Стандарт» і обслуговування класу «Все включено». Віза не потрібна.\nФотографії Antalya Adonis Hotel 5*, Анталія, Туреччина\nДетальніше про Antalya Adonis Hotel 5*, Анталія (Туреччина)\nAntalya Adonis Hotel 5* займає значну площу 23 000 квадратних метрів і підноситься над узбережжям на 13 метрів. Віддаленість від міжнародного аеропорту – 15 кілометрів.\nУ безпосередній близькості до готелю знаходиться власний піщаний пляж першої пляжної лінії загальною протяжністю 60 метрів. На пляжі працює бар, безкоштовно надаються шезлонги, парасольки і рушники.\nУ готелі працює ресторан, 6 барів, 4 конференц-зали, зал для банкетів. Є бізнес-центр, надаються послуги пральні, хімчистки і прасування. Відкрита перукарня, спа і велнес-центри. Розважальна зона представлена сауною, джакузі, хамамом, можна розслабитися в масажному центрі. У спортивній зоні є дартс, більярд, майданчик для настільного тенісу, баскетболу, відкрито тренажерний зал. Є відкритий басейн і аквапарк з гірками. Ввечері гостей розважає дискотека і музиканти з живою музикою. На всій території готелю надається безкоштовний бездротовий інтернет.\nВсього в готелі налічується 227 номерів. В двомісному стандартному номері є ванна кімната з душем і феном, встановлені сейф, кондиціонер, плазмовий телевізор з кабельним телебаченням. Є вихід на балкон, працює бездротовий інтернет.\nВідео — огляд Antalya Adonis Hotel 5*, Анталія (Туреччина)\nПам’ятки Анталії, Туреччина\nВідвідайте Вежу Хидирлик, яка була побудована на південній стороні кварталу Калєїчи ще у II столітті до нашої ери. Проте, деякі вчені вважають, що вежа була побудована ще раніше. Вежа збудована у формі циліндра з червоної цегли і підноситься на 14 метрів. Початкове її призначення – маяк, вона висвітлювала шлях для моряків, які пливли в Анталію. Додатково це була своєрідна фортеця. Туристів проводжають на вершину вежі невеликими вузькими сходами. Зі стін вежі відкриваються мальовничі краєвиди на поверхню води і околиці.\nЩоб повною мірою відкрити для себе Туреччину, не обов’язково кататися по всій країні і витрачати великі гроші. Місцеві мешканці вважають, що досить прогулятися по району Калєїчи, де збудовані будівлі, які розміщені по всій Туреччині. Це – максимальна концентрація національних та історичних архітектурних об’єктів. Тут і мечеті, і церкви, і вежі, і парки. Всі вони побудовані в різних стилях: візантійському, римському, османському та інших. Особливо велике задоволення можна отримати, якщо прогулюватися по цитрусовому саду – тут висаджені лимони, апельсини і пальми. Відмінна можливість сховатися від турецької спеки і помилуватися на мальовничий краєвид.\nЩоб завершити ознайомлення з Анталією, обов’язково відвідайте історичний музей. Заснований він був ще в 1985 році, і на даний момент має в своєму розпорядженні 13 залів. Тут кожен охочий може побачити по черзі етапи розвитку Туреччини ще з первісних часів. Починаючи від перших поривань еволюції і закінчуючи розвитком культури, військової справи, архітектури та державності. Особливо цікавий зал Імператорів. Тут представлені коштовності імператорських династій: зброя, монети, коштовності, картини. Музей відкритий щодня, вартість вхідного квитка – 20 турецьких лір, вартість аудіосупроводу – 10 турецьких лір додатково.\nAntalya Adonis Hotel 5*, Анталія (Туреччина) на карті


Як відключити брандмауер - захисника Віндовс | Radka.in.ua\nЯк відключити брандмауер — захисника Віндовс\n1 Що таке брандмауер\n2 Вимкнення брандмауера Windows 7\n3 Вимкнення брандмауера Windows 8\n4 Як відключити файрвол в Windows 10\nПоважаючий себе власник персонального комп’ютера повинен уміти працювати не тільки з необхідними по роботі програмами, грати у віртуальні ігри або шукати інформацію через інтернет, але і знати про безпеку пристрою. Потрібно як мінімум розбиратися в тому, як вмикати та вимикати функції безпеки. За безпеку на конкретному комп’ютері відповідає брандмауер, налаштування якого слід мати уявлення.\nТак називають спеціальне програмне забезпечення, головним властивістю якого є забезпечення безпеки персонального комп’ютера. Це важливе завдання, оскільки завжди є ризик занести на пристрій якийсь вірус або піддатися хакерській атаці. Для операційних систем Windows 7 і 8 така програма є вбудованою, додатково її купувати не доводиться.\nЦя програма – частина центру забезпечення безпеки ОС Windows. Особливість роботи брандмауера полягає в тому, що він перевіряє весь вхідний трафік, і, якщо буде помічена програма, яка несе небезпеку, яка може виявитися шкідливою, вона піддасться блокування. Здійснюється контроль запуску підключених програм, причому вибір робить сам користувач. При всіх плюсах цього виникають ситуації, коли потрібно його деактивація щоб уникнути неправильної роботи ПК, тому важливо розуміти, як відключити брандмауер.\nВимкнення брандмауера Windows 7\nОднією з найпоширеніших причин виключення системного файрвола (брандмауера) можна назвати потребу швидкого, невпинного процесу роботи встановлених програм і додатків, яка ускладнена через режиму підвищеної безпеки. Щоб відключити брандмауер Windows 7, можна скористатися двома шляхами: провести відключення через командний рядок або скористатися панеллю управління. Спосіб, що дозволяє деактивувати програму, вибирає сам користувач: він стежить за покроковим виконанням інструкції.\nВідкрити командний рядок на комп’ютері можна, вибравши з меню «Пуск» пошукову рядок і набравши словосполучення «командний рядок» або cmd. У меню, що з’явилося, натискаємо по напису «ключова рядок», після чого відкривається вікно з чорним екраном. Відкрити його можна трохи іншим способом – просто одномоментним натисканням клавіші «Пуск» + «R». У виниклому поле вводу набираємо cmd, з’являється те ж вікно чорного кольору. Отже, в ньому вводимо «netsh firewall ipv4 set opmide mode=disable» (це поєднання відключить функції файрвола), тиснемо Enter для відправки команди.\nЗастосовуючи командний рядок, можна вимкнути файрвол за допомогою команд msconfig і services.msc. Принцип дії схожий: одночасне натискання клавіш «Пуск» + «R», введення «msconfig» вибір розділу «Конфігурація системи». Потім відкриваємо консоль «Служби», де навпроти словосполучення «Брандмауер Windows» знімаємо галку і закриваємо кнопку «Застосувати». Для використання services.msc в командному рядку набираємо назву команди, потім по вікну «Служби» шукаємо ту ж рядок, натискаємо на неї правою клавішею миші. У контекстному меню вибираємо «Зупинити».\nНа панелі управління\nДля цього методу знаходимо кнопку «Панель управління». Після її натискання потрібно вибрати курсором пункт «Система і безпека», всередині якого натискаємо «Брандмауер Windows», потім «Включення і відключення». Можна змінити властивості перегляду, вибравши праворуч угорі «Великі значки», тоді потрібний пункт з’явиться відразу. При натискання останньої кнопки відкриється вікно, в якому необхідно натиснути кнопки, що відносяться до відключення. Закріплюємо вибір кнопкою «ОК» і бачимо повідомлення внизу екрана від «Центру підтримки» про виконаної операції.\nВимкнення брандмауера Windows 8\nЦя версія операційної системи передбачає тимчасове (часткове) і постійне (з повним вивантаженням) відключення системного файрвола. Від деактивації з попереднього варіанту ОС система вимикання в даній операційній системі відрізняється тим, що в останній версії вибрати потрібну функцію вдасться, тільки зробивши вхід на «Панель управління». Вже в ній слід знайти розділ, що відноситься до програмного забезпечення.\nНасамперед через пошуковий рядок меню «Пуск» або за допомогою натискання комбінації клавіш клавіатури «Пуск» + «I» потрібно вибрати «Панель управління». Перебуваючи там, робимо практично те ж саме, що і при роботі в описаних операційних системах: у розділі «Система і безпека» знаходимо «Брандмауер Windows 8», далі натискаємо на кнопку «Включення і відключення». У вікні відзначаємо всі пункти (їх має бути 2), що відносяться до відключення програмного забезпечення.\nВаріант може знадобитися, якщо на комп’ютері встановлена надійна програма антивірусного захисту. Брандмауер буде зайвим, гальмує роботу ПК. Тоді користувач вибирає постійне відключення, яке починається з одночасного натискання кнопок «Пуск» і «R». У новому вікні набираємо services.msc, в наступному знаходимо напис «Брандмауер Windows», розташовану праворуч, вибираємо її. Перед нами виникає інше вікно, де слід натиснути на вкладку «Загальні», в типі запуску робимо заміну і вибираємо «Відключена», потім тиснемо «Вимкнути». Підтверджуємо вибір натисканням «ОК».\nЯк відключити файрвол в Windows 10\nСхема, яка допомагає відключити брандмауер Windows 10, не відрізняється від описаних раніше. Простим способом буде деактивація з допомогою «Панелі управління». Застосовується також спосіб з командним рядком, але він більш складний у виконанні і вимагає наявності певних навичок роботи. Тому більш ефективним методом є його вимкнення через «Панель управління», який не вимагає перевстановити комп’ютер, щоб завершити установку змін.


Гороскоп на 19 квітня 2019: овни матимуть справу з неприємною людиною, а леви конфліктуватимуть з рідними\n19 Квітня 2019, 00:00\nГороскоп на 19 квітня 2019 року для знаків зодіаку: кому не варто перекладати відповідальність на інших, а кому – перевантажувати свій організм, читайте в астрологічному прогнозі на п’ятницю\n19 квітня 2019 – п’ятнадцятий місячний день. Повня у Скорпіоні. Люди, які народилися 19 квітня, за гороскопом Овни. У представників цього знаку зодіаку надзвичайно сильний потяг до влади. Це пояснює той факт, чому серед Овнів так багато політиків, керівників різних ланок та статусних військових.\nГороскоп на 19 квітня Овен\nОвнам сьогодні доведеться мати справу з неприємною та достатньо нав’язливою людиною. Краще, не соромлячись, відразу відмовтеся від непотрібних вам пропозицій. Інакше ризикуєте зіпсувати собі настрій на весь день.\nГороскоп на 19 квітня Тілець\nТельцям сьогодні варто не боятися приймати важливі рішення. Зірки переконують, що все, що відбуватиметься сьогодні, тільки на краще. Головне – не боятися змін.\nГороскоп Близнюки на 19 квітня\nБлизнюкам сьогодні не варто сподіватися, що їхню роботу за них виконає хтось інший. Вам захочеться перекласти відповідальність на когось, що може призвести до конфліктів з партнерами.\nГороскоп Рак на 19 квітня\nРаків очікує приємна та довгоочікувана подія, пов’язана з коханою людиною. Спільна подорож, реалізація важливих планів, які не зможуть зіпсувати навіть незначні конфлікти.\nГороскоп на 19 квітня Лев\nЛевам варто звернути увагу на взаємини зі своїми рідними. Навіть найменше незадоволення сьогодні ризикує закінчитися серйозною сваркою. Особливо це стосується відносин з представниками старшого покоління.\nГороскоп Діва на 19 квітня\nДівам зірки приготували неприємний сюрприз у вигляді неочікуваних витрат. Ваша фінансова підтримка знадобиться друзям чи рідним. На жаль, ви витратите набагато більше, ніж розраховували спочатку.\nГороскоп Терези на 19 квітня\nТерезам сьогодні потрібно віддати перевагу культурному відпочинку. Відвідайте музей, театр, цікаву виставу чи концерт. Вам потрібні нові позитивні емоції, досить сидіти у чотирьох стінах.\nГороскоп на 19 квітня Скорпіон\nСкорпіонам сьогодні краще уникати серйозних навантажень. Ваш життєвий тонус буде не на висоті. Не чекайте від себе подвигів, краще дайте собі гарну можливість відпочити.\nГороскоп Стрілець на 19 квітня\nСтрілець сьогодні познайомиться з людиною, яка змінить ваше життя на краще. Більше часу проводьте у людних місцях, будьте максимально товариськими і відкритими до новиъ знайомств..\nГороскоп на 19 квітня Козерог\nКозерогам сьогодні знадобиться порада близького друга. Самотужки вам буде досить складно розібратися у тому, що відбувається у вашому житті. Зірки радять говорити тільки з тим, кому повністю довіряєте.\nГороскоп на 19 квітня Водолій\nВодоліям зараз потрібно бути більш виваженими, ніж зазвичай. Ви ризикуєте наговорити зайвого, про що потім пошкодуєте. Не ображайте людей, які вас люблять, їх терпіння не безмежне.\nГороскоп Риби на 19 квітня\nГарний день для початку власного бізнесу, підписання важливих угод та просування кар’єрними сходами. Сьогодні ваші ділові якості будуть на висоті, що позитивно позначиться на вашому матеріальному становищі.\nНагадаємо, названо чотири найвірніших знаки Зодіаку: ідеальне подружжя і друзі.\nЯк повідомляла Politeka, названо найбільш порочні знаки Зодіаку: «грішать на кожному кроці».\nТакож Politeka писала, що повний місяць 19 квітня може повністю перевернути життя: «Дуже небезпечний день».


Хто за кого голосував. Інфографіка - Наш вибір — інформаційний портал для українців у Польщі\nВи знаходитесь на:Home»Події»Вісті з України»Хто за кого голосував. Інфографіка\nХто за кого голосував. Інфографіка\nBy Oksana Kuzmenko on\t 7 Червня 2014 Вісті з України\nДо інавгурації Президента України, що відбулась сьогодні у Києві, газета “День” підготувала іфографіку — соціальний портрет виборця.\nСьогодні особливо не можна забувати, що вибори 25 травня 2014 року були і є дуже важливими у новітній історії України, адже проходили у непростій ситуації, а можливість їх проведення здобута надзвичайно важкою ціною.\nвибори день інфографіка\nПопередня статтяПольська Пошта запровадила нову послугу — UKRAINA PLUS\nНаступна стаття Інавгурація Петра Порошенка


Що таке e-commerce маркетплейси для B2B і які у них є переваги.\nВ2В продажі – напрямок бізнесу, що охоплює всі етапи продажів корпоративним клієнтам: від бізнес-маркетингу до укладення угоди, а також подальше утримання покупців.\nУ 2019 маркетплейси стали одним з головних В2В трендів для підвищення продажів. У цій статті ми розповімо чому маркетплейси це не тільки популярний тренд, але і необхідність для бізнесу, який хоче зайняти лідируючу позицію на ринку.\nПопулярність і необхідність В2В маркетплейсов\nХоча прийнято вважати, що маркетплейси добре працюють для сфери В2С, але їх ефективність для В2В сектора вражає. Вони включають в себе можливість пошуку необхідного товару онлайн, надаючи великі каталоги. Тим самим створення маркетплейса і розміщення на ньому товарів дозволяє спростити і прискорити процес укладання угоди з продажу.\nКрім того, сьогодні на бізнес-ринку простежуються дві тенденції: глобалізація і діджіталізація. Маркетплейси об’єднують в собі обидва тренда, що дозволяє осучаснити процес продажів змінити традиційну модель взаємодії між виробниками та покупцями. Тим більше, що за даними Forbes 50% 50% всіх покупок в B2B виробляються безпосередньо онлайн. Цей факт говорить про те, що сучасним компаніям для досягнення максимального результату потрібно продавати свою продукцію онлайн, а маркетплейси – один з кращих способів цього досягти.\nМожливості В2В маркетплейсов\nНайвідоміші маркетплейси на сьогодні: Amazon, AliExpress, eBay, Ozon. Хоча вони частково є В2В майданчиками, ми в основному згадуємо їх, коли мова йде про В2С продажі. Дійсно, маркетплейси – більш популярне явище в В2С сфері, але і для В2В сектора можуть запропонувати багато можливостей:\nЗавдяки вищепереліченим можливостям, маркетплейси можуть бути корисні для будь-якого B2B бізнесу. Хоча В2В продажі часто є вузькопрофільними, навіть продаж металу може здійснюється через онлайн платформу. Підтвердженням тому служать наступні маркетплейси:\nKlöckner и B-Stock є прикладами e-commerce майданчиків, на яких можна розміщувати власні продукти. У разі, якщо ваш бізнес не потрапляє в уже наявні на ринку тематики ніші, ви можете замовити розробку власного маркетплейса «під ключ».\nРозробка маркетплейса «під ключ» дозволяє не тільки створити онлайн платформу, яка враховує всі запити компанії, але і комплексно вирішувати бізнес-завдання від залучення відвідувачів на сайт до пошуку індивідуального підходу до кожного клієнта.\nПроцес створення включає такі етапи як дослідження ринку, дизайн і персональна розробка. Якісний дизайн дозволяє вирішити одне з головних завдань онлайн-платформ – створити функцію легкого пошуку товару. Що важливо як для продавця, так і для здобувача. Також важливою перевагою персонального маркетплейса буде можливість демонструвати ваші ідеї клієнтам, запускати особливі бонусні програми, збирати відгуки користувачів і коригувати процес розробки платформи ринку відповідно до отриманих даних. Таким чином, створення сучасного, зручного, технологічного маркетплейса під ключ, з урахуванням досвіду наявних платформ, дозволяє значно перевершити конкурентів.\nПереваги маркетплейсів безпосередньо пов’язані з їх впровадженою функціональністю. Сюди входить можливість відстежувати переміщення товару і його наявність на складі, аналітика рейтингу покупців і продавців, надання додаткової новинної інформації про зміни на ринку, що безумовно вигідно обом сторонам, які б містили угоду.\nТакож можливий такий формат маркетплейса як платформа-аукціон, що дозволяє продавати рідкісні або непопулярні товари. Однак, всі формати B2B маркетплейсів забезпечують ряд важливих можливостей для бізнесів:\nОптимізація процесу угоди – економія часу продавця і покупця. Продажі онлайн роблять взаємодію між продавцем і покупцем більш гнучкою і знижує потребу в особистих зустрічах. Це важливий фактор при нинішньому темпі укладення угод, адже вирішувати питання швидко – один з головних запитів сучасного бізнесу.\nСпрощення комунікації. Можливість вийти на контакт з клієнтом або продавцем практично в будь-який час і підтримувати листування в онлайн-режимі.\nЗбільшення кількості клієнтів і продажів. Маркетплейси – це не тільки спосіб знайти нових клієнтів, але і підвищити рівень продажів серед чинних покупців. Завдяки автоматизованій програмі рекомендацій «продай і перепродати», ви пропонуєте клієнтам товари, які ймовірно зацікавлять їх, тим самим спонукаючи купувати у вас.\nАналітика. За допомогою маркетплейсів бізнес може легко оцінити та виміряти ефективність продажів, асортимент продукції, маркетингові кампанії, товарообіг, залученість клієнтів і ефективність продажів.\nПрозорість і надійність. І покупець, і продавець можуть відстежувати всі етапи угоди від вибору товару, оплати замовлення до отримання товарів.\nІндивідуальний підхід до кожного клієнта. Можливість за допомогою тегів розділити клієнтів на потрібні групи й працювати з кожною групою окремо: «оптові клієнти», «клієнт на етапі попередніх переговорів», «віп-клієнти» й інше.\nАвтоматизація бізнес-процесів. Співробітникам більше не доведеться вводити дані вручну. А значить, ймовірність помилки буде в рази менше.\nГарантія оплати . Маркетплейс забезпечує чесні відносини між продавцем і покупцем: без підтвердження оплати товар не пересилається.\nПідвищення лояльності користувачів. Будь-які операції на платформі можливі тільки після укладення договору. Також просте рішення таких питань як скасування замовлення, заміна товару або зміна адреси доставки, робить маркетплейси бажаним простором для клієнтів\nЯк бачимо, перелічені переваги дозволяють з упевненістю заявити про важливість маркетплейсів для розвитку В2В бізнесу. Онлайн-майданчик – спосіб вивести бізнес «за рамки», тим самим вийти на новий рівень і зайняти провідні позиції на ринку. Компанії Amazon знадобилося менше ніж 20 років, щоб стати найбільшим маркетплейсом в США. А скільки часу знадобиться вам, щоб стати першим серед кращих B2B маркетплейсов країни й не тільки?\nКриза як можливість: поради та рекомендації ТОП-менеджерів. Частина 2\nБізнес, який росте під час карантину. Частина 2 — огляд PPC-кейсів Inweb


Гоча Жоржоліані: «У Китаї вирішив спробувати одну страву, але партнер по команді зупинив мене зі словами: «This is a dog» — Сайт міста Шепетівка (Шепетовка)\n— Футбол у Грузії вмирає, — розпочав розмову Гоча Жоржоліані.— Хіба це футбол? Те, що демонструють нині наші клуби й збірна, тяжко назвати футболом. Дійшло до того, що наші футболісти їдуть на Мальту й навіть у Вірменію. Це — ганьба… Чесно кажучи, не знаю, чи у цих країнах м’яч котиться. Раніше хоча б у бундеслізі чи серії «А» грали.\n— Ви не сидите, склавши руки, а намагаєтеся відродити грузинський футбол. Але пропоную для початку з’ясувати, як саме він з’явився у вашому житті. Знаю, що ви народилися в Абхазії, у Сухумі. Коли вперше зацікавилися грою мільйонів?\n— Коли був ще малюком, наша сім’я змінила місце проживання й перебралася в новий район Сухумі. Так сталося, що в нашому дворі зібралися всі однолітки. Щоправда, я був на рік молодший за інших хлопців. У нашому кварталі розташоване приміщення абхазького уряду. Прямо перед вікнами цієї будівлі я робив свої перші кроки. Не обійшлося без конспірації — грали так, аби не потрапити на очі охоронцям. Старші хлопці завжди ставили мене у ворота й відзначали, що я доволі непогано виконую свою роботу. Згодом я записався у футбольну школу.\n— Першим вашим професійним клубом стало сухумське «Динамо». Із-поміж відомих імен виокремлю Ахріка Цвейбу, з яким ви грали в одній команді. Кого ще відзначите із числа одноклубників?\n— У «Динамо» я прийшов 1982-го року. Разом зі мною грали Темурі Кецбая, Роман Хагба. Словом, колектив хороший. Мені було дуже цікаво тренуватися з такими людьми, бо кожного дня навчався чогось нового. Зауважу цікавий факт. Моїм одноклубником також був абхазець Даур Ахмедіані. Під час абхазької війни він перейшов на бік нашого ворога, брав участь у війні, де й загинув. Мені гірко від цього, бо ми разом мешкали в найкращому місті на світі — Сухумі. Але, очевидно, Росія захотіла зробити із цього хорошого міста погане…\n— Війна вашу сім’ю оминула?\n— Ми в активних діях участі не брали. Це дуже жорстоко, бо довелося стріляти у своїх братів-абхазців, із якими ще вчора разом проводили застілля. У той час я перебував у Шепетівці, тому своїми очима війни не бачив.\n— Ви грали в ростовському СКА, де вашим тренером був Герман Зонін, який 1972-го року виграв ізлуганською «Зорею» чемпіонат колишнього Союзу. Як охарактеризуєте його?\n— Це дуже жорсткий і дисциплінований тренер. Деякі гравці навіть його боялися. Але такий стиль управління командою був виправданий.\n— Ви повернулися у Сухумі, де почали працювати під керівництвом нового тренера Анатолія Норакідзе. Юрій Габіскірія казав, що це — сильний фахівець.\n— Так, це правда. Я зараз роблю перші кроки в ролі тренера, тож часто згадую своїх наставників: Полосіна, Долматова, Норакідзе, Ткаченка, Бернікова. Зараз запроваджую в життя їхні думки, але через призму власного сприйняття футболу.\n— Кажуть, що в грузинів гаряча кров. Чи часто під час матчів емоції били через край?\n— Перші чемпіонати після здобуття незалежності часто закінчувалися штовханиною. У нас таких проблем вистачало. Бійки на полі, суддівські безчинства — тоді такі речі були звичними. Особливо гаряче було в Кутаїсі. Із роками, щоправда, пристрасті вщухли.\n— Доводилося чути про те, що «Темп» комплектувався грузинськими футболістами, яких у вашій країні набирали за оголошенням…\n— Це, напевно, перебільшення… Я дізнався про можливість поїхати в Україну завдяки начальнику команди «Цхумі» Геладзе. Тоді розпочалася війна, ми вимушені були грати в Тбілісі. Я приїхав у Шепетівку, подивився, як функціонує команда, й мені все сподобалося. Деревинський, Ролевич, Марцун, Колоколов, Ралюченко, Романов, Тимощук… Із приємністю згадую всіх партнерів.\n— За місце у воротах вам довелося змагатися з Олегом Колесовим…\n— Так, добре пам’ятаю Олега, який роком раніше став чемпіоном України у складі сімферопольської «Таврії». Боротьби в нас не вийшло — вже в третьому чи четвертому матчі Колесов зламав ногу, тож я автоматично став першим номером. Особливо прискіпливо я статистику не вів, але пригадую, що встановив непогану «суху» серію.\n— Після того, як у дебютній грі проти «Шахтаря» ви пропустили гол на 4-й хвилині від Валерія Кривенцова, наступні 400 хвилин свої ворота ви залишали недоторканими…\n— Серія перервалася у Вінниці, де я не впорався з дуже класним штрафним Сергія Зайця.\n— Початок 1990-х, маленьке містечко Шепетівка. Як вам жилося в місті, яке представляв «Темп»?\n— Не така вже й маленька ця Шепетівка. Вона не поступається за кількістю населення моєму рідному Сухумі. Здається, в обох населених пунктах мешкає по 40 тисяч мешканців. У центрі Шепетівки була встановлена братська могила. Я часто туди приходив. Читав прізвища полеглих воїнів. Серед них було півдесятка грузинів, які загинули під час визволення міста. А взагалі Шепетівка — прекрасне місто. Там я навчився спілкуватися українською.\n— Хоч із того часу минуло вже 20 років, але чимало слів, напевне, пам’ятаєте?\n— Так, наприклад, «розуміти», «балакати»… Слова забуваються, бо не практикуюся. Я й китайську мову знав. Хоча, ні, не китайську, а шанхайську. Це — різні мови.\n— Солов’їну вчили завдяки спілкуванню в побуті?\n— Окрім буденного спілкування, я постійно дивився телебачення. Мені дуже допоміг Перший національний канал. А ще моєю сусідкою була дуже привітна жінка. На жаль, так сталося, що її син загинув у Афганістані. Вона була набожною, й постійно молилася. Окрім того, в мене склалися дуже добрі взаємини з іще одним сусідом, працівником міліції. Ми часто зустрічалися на подвір’ї поруч із будинком. Ходили на дні народження одне до одного. Шепетівка — дуже гостинне місто.\n— Кажуть, що грузини — дуже привітні люди. У наших народів багато спільного?\n— Справді, як мінімум, одну спільну рису можу назвати. Це любов приймати гостей. Суджу з власного досвіду. Наприклад, зараз в Грузії живуть біженці з Іраку та Африки, з якими я спілкуюся. Ми дуже гостинно до них ставимося. Так само люб’язно до мене ставилися й українці.\n— Адаптуватися у складі «Темпу» вам допомагали ваші співвітчизники — брати Капанадзе, Габіскірія, Чихрадзе.\n— Так, дуже добре, коли ти в команді граєш з тими людьми, яких знаєш. Із часом я потоваришував із іншими хлопцями. Футбол — це гра без кордонів. Вона не ділить людей на групи за громадянством. До речі, Капанадзе ми називали «москалями» — вони в російському Нижньому Новгороді мешкали не один рік.\n— Кажуть, що тодішній колектив у Шепетівці був дуже дружнім, попри те, що в команді були грузини, а ще — харків’яни та інші футболісти…\n— У нас був єдиний колектив. Наприклад, Сергій Скаченко, уродженець казахстанського міста Павлодар, постійно товаришував із нами. Сергій з нашої кімнати не виходив! Руслана Колоколова я взагалі знав із дитячих років. Ми грали разом за «динамівську» збірну: я представляв Сухумі, а він — Київ. Із приємністю згадую Олега Деревинського та Ігоря Тимощука. Передавайте їм усім великий привіт!\n— Вашим партнером у «Темпі» був Арсен Аваков, який розпочинав кар’єру в Україні на позиції захисника. Пройде рік, і він стане найкращим бомбардиром нашого чемпіонату…\n— Одного разу Леонід Ткаченко, спостерігаючи за його грою зі сторони, сказав: «Він м’яча не може відібрати, нічого йому не вдається…» Вирішив наш наставник відрядити його в напад. Картина суттєво змінилася — Арсен із перших хвилин почувався, як риба у воді. У нього був прихований бомбардирський талант. Аваков поїхав спочатку до Запоріжжя, де виступав за «Торпедо», а потім став гравцем московського «Торпедо». Ми з ним тісно спілкувалися, але потім зв’язок раптово перервався. Шукаю його у соцмережах, але ніяк знайти не можу.\n— Ваш дебют відбувся в тріумфальному матчі, коли «Темп» здолав донецький «Шахтар» із рахунком 3:1. Порівнювати тодішню команду «гірників» і теперішню, очевидно, немає сенсу…\n— «Шахтар» — це завжди «Шахтар». Проведу аналогію з тбіліським «Динамо». Це великі команди. Бувають спади, але це — природно. Щодо мого дебюту, то ми дуже швидко пропустили. Але «Темп» не просто відігрався, а й вийшов наперед. Таріел Капанадзе класно пробив зі штрафного, м’яч улучив у стінку й дезорієнтував Дмитра Шуткова. Для мене ця гра настільки важлива, що я навіть зберіг собі відеозапис.\n— Успіхи «Темпу» — це заслуга, найперше, власника клубу Джумбера Нішніанідзе?\n— Джумбер був прекрасною людиною. Нішніанідзе можна сміливо назвати людиною слова. Можливо, тепер за це передбачена кримінальна відповідальність, але тоді Джумбер виплачував нам заробітну платню без будь-яких контрактів. Утім, його слово важило більше, ніж підпис на папері. Ви не знайдете жодного гравця, якого би він образив. Якщо Джумбер казав, що виплатить певну суму, то ніколи не обманював. Не подумайте, що він тільки до своїх співвітчизників поблажливо ставився…\n— Чому ви так швидко залишили Україну?\n— Я травмувався — зламав ладьєподібну кістку, яку інколи називають човноподібною. Вона — поруч із великим пальцем на руці. Спочатку я поїхав до Києва. Кажу лікарям: «Рятуйте, бо, крім футболу, нічого більше робити не вмію». До речі, травми я зазнав на тренуванні після зіткнення з Аваковим. Операцію мені зробили у Санкт-Петербурзі, тож півроку я взагалі не тренувався. Мій хороший друг Іраклі Гегечкорі, який також родом із Сухумі, запропонував мені спробувати сили в першоліговому російському клубі «Зміна-Сатурн». До речі, Іраклі нині працює в менеджменті «Зеніта».\n— Проте в Росії ви надовго не затрималися…\n— Там я провів лише два місяці. Мені запропонували цікавий варіант — спробувати свої сили у Шанхаї. 1995-го року я став чемпіоном Китаю, й грав у матчі «Всіх зірок» місцевої ліги.\n— У «Шанхай Шеньхуа» разом із вами виступали кілька росіян…\n— Так, Олександр Захаріков і Володимир Нахратов. Окрім нас, були й інші легіонери — Крістіан Перез, екс-футболіст «Монпельє», ПСЖ, «Монако» та збірної Франції, його співвітчизники Клемент Гарсіа та Жозе Бре, котрі також грали в кількох французьких командах.\n— Чи не боялися їхати у таку далечінь?\n— Поїздка із Сухумі на Західну Україну також не була для мене прогулянкою. Але я не бачив у цьому проблем. Захаріков і Нахратов порадили мені відважитися й приїхати до них. Казали, що воротар «Шанхай Шеньхуа» не відзначається стабільністю, тож і я зможу поборотися за місце в основі. Я вирішив спробувати, й не пошкодував.\n— У інтерв’ю згаданий вами Олександр Захаріков зізнавався, що в Китаї була казармена дисципліна. Чи було дуже тяжко тренуватися й жити в таких умовах?\n— О так! Уявіть собі картину — вся команда строєм ходила на сніданок, обід і вечерю. Туди й назад… Нас постійно зачиняли на базі. Наш головний тренер Сю Геньбао поблажливо поводився з легіонерами. Китайці — дуже добрий народ, але ставляться до своїх обов’язків зверхньо й безвідповідально. Наставник просто не довіряв китайцям-підопічним. Якщо би місцевим футболістам дали розгулятися, то про футбол всі забули би миттєво. Вони могли напередодні матчу всю ніч провести на дискотеці. Для них поняття відповідальності перед уболівальниками чи заробіток грошей стояв зовсім не на першому місці.\n— Сю Геньбао — один із провідних китайських тренерів. Чи подобалося з ним працювати?\n— Я називав його «китайським татом». Приставка Сю — це прізвище, а Геньбао — ім’я. Він добре до нас ставився, ми часто спілкувалися й жартували.\n— Захаріков запустив довге волосся, і скаржився, що його змушували вкоротити шевелюру…\n— Але він не особливо переймався. Одного разу ми проводили розбір гри, й завдяки відеозапису стали свідками цікавого епізоду. Камери стояли безпосередньо за воротами, тому все, що відбувалося на полі, можна було з легкістю почути. Раптом Сю Геньбао підскакує з тренерської лави й гукає: «Саса! Саса!». У китайців звук «ш» відсутній. Тренер почав китайською щось дуже імпульсивно пояснювати. Якби він говорив російською, то не факт, що гравець почув би його… Стадіон тоді був порівняно невеликий — на 27 тисяч глядачів, це тепер там збудували арену на 80 тисяч уболівальників, проте все одно нічого не чутно. Захаріков тренеру не відповів, лише здійняв руку догори, мовляв, «усе під контролем». Сю Геньбао побачив такий жест, заспокоївся, випив води й присів на лавку.\n— Проблеми Захарікова із зачіскою вам не відомі. Нині у вас на голові волосся відсутнє повністю. У середині 1990-х була така ж картина?\n— Ні, це я зараз полисів. Тоді мав рідке волосся, запустив борідку. Голився у вівторок, а до недільного матчу все відростало. Сю Геньбао постійно жартував і наказував мені поголитися.\n— Судячи з усього, проблем із вивченням іноземних мов у вас не було. Наскільки суттєво шанхайська мова відрізняється від китайської?\n— Це зовсім різні мови. За півтора року мої знання шанхайської були невеликими — винятково футбольні терміни: «голова», «позаду», «бий». Проте в мене існувала інша проблема — я не міг розрізнити своїх партнерів. Тренувальна форма з номерами мені допомагала. Зате в побуті я не знав, із ким розмовляю. Лише після трьох-чотирьох місяців я почав впізнавати людей в обличчя.\n— Мій друг навчається в Пекіні. Розказував про місцеву кулінарію — китайці полюбляють готувати скорпіонів і різноманітних комах. Ви також ласували оригінальними стравами?\n— Скорпіонів не куштував, зате змій і черепах їв. На щастя, собаками не харчувався. Щодо екзотики, то у Сухумі, де я народився, у Чорному морі ми інколи могли спіймати рибу-голку. На вигляд вона була дуже схожою на змію. Ми теж нею ласували.\n— Ви згадували про собак. Справжні гурмани таких дивних для нас страв живуть у Кореї. Щоправда, ви грали лише за китайські команди…\n— На сході Китаю є маленька провінція Цзилінь. Вона межує з Північною Кореєю. Там живуть справжні любителі собачатини. Наша команда прилетіла туди на матч. Їдемо дорогою з аеропорту, дивлюся — магазини, а на вітринах висять поросята. Як виявилося потім, це були собаки. Жахливе видовище… Зайшли в ресторан. Офіціантка принесла одну страву, яку ніхто не куштував. Я без жодних сумнівів вирішив спробувати її на смак. На щастя, мене зупинив партнер словами: «This is a dog». Словом, це вам не ресторани грузинскької кухні у Києві.\n— 1997-го року в Китай приїхав «Мілан», із яким ви зіграли товариський матч. Усі 90 хвилин у воротах провели саме ви. Зіркових італійських гравців було багато?\n— Був Роберто Баджо, який пробив 5 штрафних ударів і всі — вище воріт. Був також Стефано Ераніо, Себастьяно Россі, Жан-П’єр Папен. Більшість гравців роз’їхалися по збірних, тому італійці прибули далеко не основою.\n— Бажання залишатися в Китаї не було?\n— У нашій команді грали два австралійці. Один чистокровний, Ендрю Харпер, а інший за національністю — хорват, Іван Келіч. У паспорті в графі «місце народження» в нього було вказано «Океан». Його батьки втікали від комунізму з Югославії, й дитина в них народилася на кораблі в океані. Так ось вони мене запрошували до себе в Австралію. Дуже шкодую, що не поїхав туди. Можливо, гуляв би десь зараз із кенгуру.\n— За роки вашої кар’єри ви парирували не одну тисячу ударів. Чиї постріли були найпотужнішими?\n— Георгія Чихрадзе. Він сам не знав, куди б’є. М’яч деформувався й змінював траєкторію. Такі удари дуже тяжко передбачити.\n— Нині ви працюєте з першоліговою студентською командою. Чи можете похвалитися успіхами?\n— Ми є єдиною командою, що не отримує заробітну платню. Недавно нас залишили 8 гравців. Спробую замінити їх легіонерами — камерунцем із іспанським паспортом і уродженцем Гамбії. На даний момент займаємо третє місце з кінця. Докладемо всіх зусиль для того, щоби вилізти із цієї ями. Тим більше, сподіваємося на державну допомогу для футбольних команд.\n— Для того, щоби слідкувати за українським футболом, час знаходите?\n— Безперечно, часто переглядаю результати матчів у вашому чемпіонаті. Окрім того, вболіваю за збірну України. Це єдина країна, яку підтримую з-поміж усіх пострадянських держав.\nОстаннє редагування Середа, 29 серпня 2018 02:51\nДетальніше в цій категорії: « Юрій Габіскірія: «У 1990-ті Брагін їздив у супроводі такого ескорту, якого не було навіть у Президента Кучми» Сергій Мельник: «Хокей – спорт для справжніх чоловіків» »


ЗАКРИТТЯ МОВНОГО ТАБОРУ | Колківська ОТГ\n» Новини » ЛІТНІЙ МОВНИЙ ТАБІР\nДата: 19.06.2018 08:51\nСаме тому учні 5-10 класів з 29 травня по 15 червня 2018 року взяли участь у загальнонаціональному проекті літніх мовних таборів за програмою GoGlobal GoCamp з метою підвищити рівень володіння англійською та німецькою мовами .\nПід час роботи цього табору головним завданням вчителів та вихователів було підвищити рівень володіння іноземними мовами (англійською та німецькою), удосконалюючи усне мовлення, поєднуючи інтегроване навчання із захоплюючим відпочинком.\nПрацюючи за програмами від Oxford University, Pearson Education Press, Cambridge University Press та Інституту Гетте в Україні вчителі обрали напрямок STEAM так і назвою табору було обрано S.T.R.E.A.M. Саме тому у таборі велику роль відігравала робота над науковими та мистецькими проектами, над якими вони працювали по 6 днів та презентували в кінці кожного тижня. Це були захоплюючі інтегровані заняття з вчителями хімії, фізики, образотворчого навчання, музики , біології та інформатики. Такими проектами були миловаріння, електротехнічне конструювання, фізичні досліди, біологічні досліди та інженерно-дизайнерські проекти . Серед них був і науковий всеукраїнський чемпіонат від компанії Microsoft та STEM School. Команда Open Minds боролась за першість у проектуванні будівель за технологіями Smart City.\nКожного дня учні 10-го класу допомагали проводити зарядку під англомовні ритмічні пісні, проводилася і мовна розминка. Цікаві фонетичні вправи, особливо скоромовки дуже приваблювали дітей. При цьому вони відпрацьовували звуки та збагачували свій словниковий запас.\nЦьогоріч ми знову працювали і над іншим всеукраїнським проектом від LinguaBooks, на платформі якого ми мали змогу поринути у світ науково-популярної літератури у напрямках STEAM, Leadership Citizentship та Sport and Health.\nЧимало говорили і про необхідні навички 21 століття, їх розвиток в учнів. Вихованці табору долучилися і до « Найбільшого уроку в світі», під час якого обговорювалися 17 сталих цілей розвитку людства на найближче десятиліття.\nВ екскурсійні дні була проведена екскурсія в Інформаційно-технічний центр та Ресурсний центр «Вікно в Америку» в обласній науковій бібліотеці ім. О.Пчілки. Також дві молодші групи відвідали День відкритих дверей у ВПУ24, де вони мали можливість опанувати елементарні навички роботи з кондитерськими виробами, про роботу центру професійної кар’єри та дізнались про міжнародну співпрацю училища іноземною мовою. В кінотеатрі «Промінь» були презентовані можливості вивчати та вдосконалювати іноземну мову на перегляді фільмів англійською мовою, зокрема «Макбет» В.Шекспіра.\nЦікавими були настільні ігри, які спонукали дітей до комунікації іноземними мовами. А робота, безпосереднє спілкування у таборі з носієм мови, нашим колегою з Вірджинії, волонтером Корпусу Миру, Крістофером ДеКарменом дали неабиякий поштовх і мотивацію до вивчення мов учням зі шкіл-філій, а також їх ровесникам з інших шкіл Колківської ОТГ, які також мали можливість відвідувати табір.\nДіти мали змогу відправитись у віртуальну подорож різними країнами, які вони обирали самостійно. Після прослуховування учнівських презентацій було проведено заняття з обговорення та подолання стереотипів про ті чи інші країни та їх реалії. Щоденними та обов’язковими були ігри, квести та заняття на свіжому повітрі, зокрема, це дало змогу працювати у здоров’я зберігаючому напрямку Sport and Health.\nОтже, дітям у мовному таборі було представлено іншій захоплюючий стиль роботи з іноземними мовами , де акцент ставився на практичній частині та знаннях, які можна застосувати пізніше і в інших сферах. Саме через таку діяльність діти істотно розширили свій кругозір і дізналися багато нового.


» В селі Черкавщина Чортківського району відкрито та освячено пам`ятник Юліану Назараку\nВ селі Черкавщина Чортківського району відкрито та освячено пам`ятник Юліану Назараку\nНа День Незалежності України у селі Черкавщина було освячено пам`ятник хорунжому українських січовових стрільльців, поету і художнику – Юліану Назараку, який для багатьох мешканців села став символом боротьби за Україну та уособленням пам`яті про тих, що віддали своє життя за вільну українську державу.\nЗ ініціативи уродженця села Михайла Скрипника було споруджено пам`ятник землякові та освячено. І хоча в цей день невпинно лив дощ, жителі села разом із духовним наставником, заступником голови районної ради Любомиром Хруставкою, сільським головою Петром Ревуцьким разом молилися за світлу долю України, її героїв та просили в Бога ласк для українського народу, – повідомляє Чортківська районна рада.\nДовідка. Юліан Назарак – хорунжий Українських січових стрільців Народився у с. Черкавщина в селянській родині у 1893 році.\nЩе малим хлопчиною навчився читати і любив малювати. На нього звернув увагу парох сусіднього села о. Маріян Крушельницький. За його настановою та підтримкою Юліан навчається у Станіславській гімназії (тепер – м. Івано-Франківськ). Після успішного завершення навчання вступає до Краківської академії мистецтв. Будучи студентом, цікавиться життям в Галичині. Одним із перших відгукнувся на заклик Головної української ради, що представляла інтереси українського народу в Австрійській імперії, до створення військового формування для боротьби за волю України. У складі Українських січових стрільців Юліан вирушає на фронт і бойове хрещення отримує в Карпатах. Тут, на Бескидах, він написав пісню, що пізніше стала закликом до бою: Хлопці, алярм! Гей, ставаймо! Вже найвищий час! Наступають на три шляхи Москалі на нас. Першим і важливим успіхом легіону була битва на горі Маківці. У цьому бою Українські січові стрільці воскресили бойову славу козацької доби, показали стійкість стрілецького духу і глибоку віру у власні сили. Дорогою ціною заплатили стрільці за цю перемогу. Вони втратили 42-х вбитими, 76 пораненими і 35 полоненими. Серед поранених був і десятник Юліан Назарак. Після одужання Юліан є активним учасником «Пресової квартири», що об’єднувала в своїх рядах людей з літературно-мистецьким хистом, організовувала і спрямовувала духовне, культурне та творче життя легіону. Він написав гумористичну стрілецьку оперу «Штурм на полукіпки», ряд пісень, як от: «Слава, слава, отамане», «Нема в світі кращих хлопців», «Ми до штурму багнети наложім» та інші. Мелодію до них склав диригент духового оркестру підхорунжий Михайло Гайворонський, уродженець Заліщиків. Юліан написав низку художніх полотен, серед них – картина на тему боїв під Семиківцями, що над річкою Стрипа. Хорунжий Українських січових стрільців Юліан Назарак нагороджений двома медалями за хоробрість. Загинув на фронті у 1916 році.\nЧортків. Село Черкавщина. Юліан Назарак


Киву зловили за переглядом фото оголеної жінки в залі Ради - новини України | СЬОГОДНІ\nУ Раді одіозного нардепа спіймали на пікантній розвазі\n15 січня 2020, 20:54\nКива знову відзначився неадекватною поведінкою\nФото: Ілля Кива/Facebook\nНародний депутат Ілля Кива, який раніше прийшов у Раду в масці Джокера, розглядав інтимні фото під час засідання. Одіозного народного депутата від "Опозиційною платформи – За життя" зняв на відео журналіст Олексій Липовецький.\nЯк пише видання TK Media, Кива дивився на своєму смартфоні надіслані в месенджері WhatsApp фотографії оголеної жінки просто під час голосування.\nТривало це кілька секунд. Після чого народний депутат закрив месенджер і відклав свій гаджет у бік. У цей момент спікер Ради Дмитро Разумков закликав "слуг народу" визначатися і голосувати за один з важливих законопроєктів.\nНагадаємо, що це вже не перший раз, коли одіозного нардепа Іллю Киву спіймали на дивній поведінці в Раді.У мережі з'явилося відео, яке наразі зібрало понад мільйон переглядів. На ролику народний депутат Ілля Кива просто під час засідання в парламенті здійснював жести, які деякі користувачі інтернету визначили як мастурбацію. Пікантності ситуації додав той факт, що перед тим як зробити рухи тіла, зафіксовані на відео, нардеп телефонував по мобільному телефону абоненту, записаному в пам'яті як "Юля конкурс краси Одеса".\nфото відео Верховна Рада інтимні фото Илья Кива


Всім, хто любить молочні продукти і активно їх використовує в їжу, важливо знати глікемічний індекс сиру. Різноманітність видів сиру в магазині дозволяє знайти покупця продукт за смаком. Потрібно пам’ятати, що ГІ кожного виду буде відрізнятися. Основним фактором, що впливає на показник ГІ, є спосіб термічної обробки і ступінь подрібнення продукту.\nВиди сиру, їх корисні якості\nГлікемічний індекс – це показник, який почали використовувати в минулому столітті для допомоги діабетикам в коригуванні харчування і зниження цукру в крові. Індекс характеризує здатність продукту підвищувати рівень глюкози в крові.\nГлікемічний індекс сиру:\nтофу – ГІ дорівнює 14 од .;\nбринза – ГІ становить 0 од.\nсулугуні – ГІ становить 0 од .;\nсир нежирний – 29 од .;\nсири тверді – ГІ дорівнює 0 од .;\nДля порівняння наводимо ГІ інших молочних продуктів:\nйогурт 2,5% натуральний – 36 од .;\nмаса сирна – 43 од .;\nморозиво – 75 од .;\nсметана 20% – 55 од.\nЗ огляду на те, що всі види сиру, кисломолочного сиру мають малу калорійність, то і ступінь викиду глюкози в кров невисока, або відсутній зовсім.\nУ твердих сирів рівень глікемічного індексу може дорівнювати 0. Таке значення можна порівняти тільки з м’ясними продуктами і не крохмалистими овочами.\nВживання сиру і сиру діабетикам\nЯкщо сир не містить в своєму складі доданий цукор, тоді його рекомендують до вживання діабетикам і худне.\nЗ огляду на безліч сортів сиру і сиру можна завжди урізноманітнити своє щоденне меню. Приємний смак і легкість після вживання дають масу переваг перед м’ясними продуктами.\nСири на дошці\nТакий продукт як сир, містить в собі цінні мінерали – кальцій, хром, цинк. Багатий набір амінокислот дозволяє людям, що захоплюються спортом, заповнювати недолік білка і з успіхом нарощувати м’язову масу.\nТак як сир низькокалорійний, він рекомендується діабетикам і бажаючим скинути вагу.\nПозитивний момент вживання в їжу сиру, кефіру та сиру полягає у відсутності інтенсивних перепадів викиду цукру в кров. При цьому через високий вміст білкових з’єднань почуття ситості зберігається надовго. Корисні ферменти поліпшують процеси травлення.\nТверді і м’які сири\nКалорійність молочних продуктів без додавання цукру залежить від змісту в них відсотка жирності. Бажано вживати в їжу молочні продукти з нормальною або зниженою жирністю. Зловживання молочними продуктами з високою жирністю можуть привести до виникнення холестеринових бляшок і серцево судинних захворювань.\nПри плануванні свого раціону харчування потрібно враховувати, що сир, кисломолочні продукти, сири, краще всього поєднуються з овочами. З сиру можна приготувати багато легких закусок, салатів, низькокалорійних десертів.\nГлікемічний індекс сирів різних видів, корисні властивості Ссылка на основную публикацию


16 травня у Тернополі покажуть комедійну п’єсу “Боїнг-Боїнг” – Провсе\n16 травня у Тернополі покажуть комедійну п’єсу “Боїнг-Боїнг”\n28.04.2017, 15:03 1.1k перегляди\n“Боїнг-Боїнг” – легенда французького театру ХХ століття. Це символ французьких 60-х, такий же, як, наприклад, «Шербурзькі парасольки» або «Дівчата з Рошфора». Вперше «Боїнг-Боїнг» був поставлений в 1960 році в одному з великих паризьких приватних театрів «Comedie Caumartin». З тих пір п’єса з незначною перервою йшла в Парижі по 18 вересня 2004 року в режимі щоденного показу (театр «Michel»). Майже 44 роки! Камолетті ще за життя став класиком французького театру. Однак неймовірна грандіозність успіху, який випав на долю п’єси «Боїнг-Боїнг», зробила його фігурою майже міфічною. П’єса Марка Камолетті увійшла до “Книги рекордів Гіннесу” як маюча найбільшу кількість постановок за кордоном французька комедія, що поставлена в 60 країнах світу.\nЗ перших хвилин вистави глядач ніби потрапляє на борт міжнародного авіалайнеру: “…Ми раді вітати вас на борту нашого авіалайнеру. Під час польоту вам пропонують перегляд “ульотної” комедії “Боїнг-боїнг”. Екіпаж та командир корабля бажають вам комфортного польоту і яскравих вражень! А тепер, панове, пристебніть паски безпеки – ми злітаємо!”. Повне відчуття перебування на борту літака створює чудова сценографія. Запальні танці у виконанні привабливих стюардес просто зачаровують не тільки головних героїв п’єси, але й глядача. А як важко впоратися з цим міні-гаремом економці! Скільки курйозів виникає через її спроби врятувати свого господаря від непередбачених обставин. Легка, весела вистава, що на дві години відволіче вас від життєвих негараздів, дозволить гарно відпочити і віддуші посміятися. Ролі виконують відомі українські актори: О. Сумська, Є. Паперний, В. Борисюк, К. Сінельник, Г. Хостікоєв, А. Безуханич, М. Ягодкіна. ВИСТАВА УКРАЪНСЬКОЮ МОВОЮ!!. 16 травня на виставі “BOEING BOEING” нестримний сміх і позитивні емоції гарантовані всім!\nПопередня Про найкрутіші кримінальні історії Тернополя розповів Богомол\nНаступна 1 травня – День міжнародної солідарності трудящих\nПро найкрутіші кримінальні історії Тернополя розповів Богомол


На Полтавщині поліція затримала злочинну групу, яка здійснювала розбійні напади на помешкання громадян - Лента новостей Полтавы\nІван Вигівський, начальник поліції Полтавської області, повідомив: «За допомогою до нас 28 лютого звернулася сім’я місцевих фермерів, котрі проживають у одному із сіл Карлівської громади. Зокрема, 48-річний чоловік та його 47-річна дружина заявили, що близько третьої години ночі до їх приватного житлового будинку, шляхом вибивання вікна, вдерлася група невідомих чоловіків у балаклавах із прорізями для очей. Вони побили господарів, зв’язали скотчем та почали наносити удари, в тому числі із застосуванням дерев’яної бити. Під час катування нападники вимагали грошові кошти та цінності. А коли заволоділи чималою сумою грошей - втекли. За даним фактом слідчим поліції відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кваліфікуючими ознаками частини 4 статті 187 (Розбій) Кримінального кодексу України. Нами були вжиті вичерпні заходи щодо розкриття цього зухвалого та жорстокого нападу на людей. І вже за кілька днів оперативники карного розшуку області, Полтавського райуправління та відділу поліції №3 (Карлівка), спільно із працівниками інших оперативних служб ГУНП та слідства, під процесуальним керівництвом Полтавської обласної прокуратури й Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури, вийшли на слід злочинної групи. А 5-го березня, із залученням поліцейських батальйону поліції особливого призначення, злочинна група у складі п’яти осіб затримана. Нападникам виповнилося 20, 22, 27, 28 та 52 роки. Усі вони місцеві мешканці з різних сіл Карлівщини. Наразі фігурантам повідомлено про підозру та обрано запобіжні заходи – тримання під вартою. Слід зазначити, що затримана група може бути причетна до ряду скоєння аналогічних злочинів на території Полтавської області. Наразі ми це перевіряємо. Слідчі дії тривають».


Литвин: в Україні лежить потенційна Хіросіма, але нам не дадуть пасти | Українська правда\nЛитвин: в Україні лежить потенційна Хіросіма, але нам не дадуть пасти\nСубота, 4 квітня 2009, 21:03\nГолова Верховної Ради Володимир Литвин вважає, що дестабілізація України є загрозою не тільки Європі, але і світу, тому ніхто цього не допустить.\n"Проблема територіальної цілісності в Україні залежить не від Росії. Вона залежить від України", - сказав Литвин в ефірі радіо "Эхо Москвы", коментуючи можливу загрозу того, що Крим стане другою Південною Осетією.\n"Якщо ми будемо внутрішньо сильні, якщо ми не будемо ділитися по берегу Дніпра і відступати один від одного, що, до речі, несе загрозу під час передвиборної кампанії, нічого подібного не буде", - додав він.\nПри цьому Литвин відзначив "ще один момент": "Крім усього іншого, світ не допустить. Тому що дестабілізація України - це загроза не тільки Європі. Це і загроза світу".\n"Тому що у нас лежать свої бомби в Павлограді. Я ось був там на днях. А це тверде ракетне пальне від тих ракет, яких ядерні боєголовки ми вам віддали", - пояснив спікер.\nЗа словами Литвина, "паливо для одного двигуна ракети - якщо, не дай Боже, воно вибухне, це Хіросіма".\n"А там лежить 5 тисяч тонн. І те, що ми маємо всередині країни - це ще одна обставина, яка вимагає від нас дуже обережного ставлення до цих процесів", - заявив спікер.\nКрім того, Литвин розповів "свою формулу": "Україна як держава не може пасти. Якщо навіть вона захоче сама впасти, нам дадуть милиці і нас будуть тримати на цих милицях, щоб ми були територією, називалися державою. Але ми повинні цього не допустити".\nНа питання, хто буде тримати, спікер відповів: "Європа в тому числі ... І в тому числі і Росія. Але я думаю, що більшою мірою Європа".


Вечеря, який позбавить від запорів: 4 варіанти | Наша медицина\nВечеря, який позбавить від запорів: 4 варіанти\nСічень 13, 2019 admin Рецепти 0\nзапори – дуже неприємна проблема. Якщо її не вирішувати вчасно і правильними методами, вона може привести до серйозних захворювань. Аптечними проносними краще не користуватися, так як вони дратують кишечник і можуть завдати шкоди бактеріальної мікрофлори.\nУ цій статті ми розповімо, як позбавлятися від запорів натуральним способом. Ці вечері дуже корисні для здоров’я і вони покращують роботу кишечника. Спробуй їх!\nвечеря дуже важливий для боротьби з запорами, і ти легко можеш в цьому переконатися.\nПечінка дуже пов’язана з кишечником, а вечерю – це той прийом їжі, який найбільше впливає на печінку, оскільки процес її відновлення після денної роботи відбувається в першій годині ночі. Тому, якщо ми вечеряємо легко і досить рано, ми вже допомагаємо кишечнику працювати без запорів. А якщо ми ще будемо вибирати на вечерю продукти, що допомагають роботі (і відновленню) печінки і кишечника, про запорах можна буде забути.\nБаклажани, запечені з помідорами і моцарелою\nБаклажани не тільки дуже смачні, вони ще багаті клітковиною, яка покращує роботу кишечника. Оскільки в них також багато води, вони добре насичують і корисні при високому тиску і підвищеному вмісті холестерину.\nЛегкий, здоровий і простий спосіб приготувати баклажани – це запекти їх в духовці, але попередньо їх потрібно як мінімум годину потримати в солоній воді.\nУ цьому рецепті ми пропонуємо зробити це блюдо ще смачніше, додавши до нього нарізаних помідорів і трохи моцарели. Тонкий шар цього сиру зробить його просто чудовим.\nРекомендуємо приправити це блюдо материнкою і базиліком.\nСуп-пюре з гарбуза з гарбузовим насінням\nГарбуз дуже багата клітковиною, і вона допомагає вивести з організму надлишки рідини. Тому вона дуже корисна для людей, які страждають набряком через затримку в організмі рідини або через тих же запорів.\nКласичний рецепт приготування гарбуза – суп-пюре. Консистенція м’якоті гарбуза дозволяє нам швидко приготувати це просте блюдо.\nУ нього можна додати трохи оливкового масла або морської солі – і те, і інше покращує роботу печінки і кишечника.\nІ нарешті, рекомендуємо додати в цей суп кілька гарбузового насіння. Вони не тільки дуже поживні, а й є відмінним засобом для профілактики і знищення кишкових паразитів, які також можуть викликати запор.\nПаста з авокадо з насінням льону\nЧастенько нам не хочеться готувати щось «серйозне» на вечерю, але в той же час ми розуміємо, що треба поїсти і їжа повинна бути здоровою. Швидке (і смачне!) Рішення цієї проблеми – паста з авокадо. Вона нагадує гуакамоле, але смак у неї не такий гострий, а якраз відповідний для вечірньої їжі.\nАвокадо багате білком, вітамінами, поліненасиченими жирними кислотами, розчинної і нерозчинної клітковиною, речовинами, які покращують перистальтику кишечника.\nЩоб приготувати цю пасту, потрібно тільки розім’яти м’якоть авокадо ложечкою і додати до неї трохи оливкового масла, подрібнений часник, яблучний оцет і трохи солі. Додамо також кілька насіння льону – це старий засіб для боротьби з запорами.\nЦю пасту добре є з цільнозерновим хлібом або оладками з бурого рису.\nКабачки, фаршировані бурим рисом\nУ кабачках багато так званої «рослинного слизу». Цей вид клітковини допомагає захищати слизову при запаленні, яке нерідко виникає через погане харчування.\nКабачки виробляють також легку послаблюючу дію. Тому вони дуже корисні для страждаючих запорами і для всіх, у кого є порушення травлення.\nУ цьому рецепті ми пропонуємо використовувати круглі кабачки, але можна використовувати і подовжені, і розрізати їх поперек.\nЇх, як і баклажани, можна запікати в духовці. Перед цим спорожняйте їх і наповнюємо бурим (інтегральним) рисом. Цей рис дуже поживний і багатий мікроелементами і клітковиною. Завдяки йому вечерю буде цілком збалансований.\nРекомендуємо полити це блюдо якимось домашнім соусом.\nЗображення даються по люб’язного дозволу Luca Nebuloni, alpha і Vidya Crawley.\nВечеря, який допоможе краще заснути: 5 варіантів\nВечеря, який допоможе краще спати і добре висипатися\nЧому так корисно регулярно вживати в їжу лляне насіння?\n4 корисних рецепта з авокадо. Спробуйте!\n6 корисних вечерь для міцного сну: приготуємо разом!\nБаклажани на вечерю: 5 корисний властивостей, які…\nТрава мате – найлютіший ворог мігрені!


Леван (цар Картлі) — Вікіпедія\nЛеван (цар Картлі)\nЛеван (Шах Кулі-хан) (бл. 1660 — 13 липня 1709) — цар Картлі (1709), четвертий син царя Вахтанга V й Родам Орбеліані. Представник династії Багратіоні.\n13 липня 1709(1709-07-13)\nРодам Баташвілі-Орбелішвілі (Орбеліані)\nвід першого шлюбу: Кайхосро, Вахтанг, Доменті, донька\nвід другого шлюбу: Ієссе, Симон, Теймураз та Олександр\nУ вересні 1675 року Вахтанга V викликав до Ісфахана перський шах Солейман Сефі, але той помер дорогою в місті Кум. Георгій XI, старший син і спадкоємець Вахтанга, того ж року був змушений вирушити до шаха, щоб отримати дозвіль на батьків престол. Перед від'їздом до Ірану Георгій призначив намісником у Картлі свого молодшого брата Левана. Солейман Сефі тільки 1676 року затвердив Георгія XI на царському троні й відпустив на батьківщину.\n1688 року на вимогу шаха Георгій XI був змушений відрядити брата Левана й сина Баграта як заручників до Персії. Там царевич Леван силоміць прийняв іслам та отримав ім'я Шах Кулі-хана. Невдовзі, за наказом шаха Леван, Луарсаб і Баграт були ув'язнені в Гераті. Новий перський шах Солтан Хусейн (1694–1722) звільнив грузинських царевичів та повернув їх до двору.\nУ вересні 1704 року Леван, залишивши свого сина Вахтанга намісником у Картлі, прибув до шахського двору в Ісфахан. У квітні 1709 року Георгій XI загинув від рук белуджів у битві під Кандагаром. У липні того ж року Леван помер в Ісфахані.\nЛеван був одружений двічі. 1662 року вперше одружився з Тутою (пом. 1678), дочкою Кайхосро II Гурієлі.\nКайхосро (1674–1711), цар Картлі (1709–1711),\nВахтанг (1675–1737), регент (1703–1711) і цар Картлі (1711–1714, 1716–1724),\nДоменті (1676–1742), католикос-патріарх Східної Грузії (1704–1725, 1739–1742).\n1680 року Леван одружився повторно, з Тінатін, дочкою князя Георгія Авалішвілі]].\nІєссе (1680/1681 — 1727), цар Картлі (1714–1716, 1724–1727),\nСимон (1683–1740), регент Картлі (1711–1712),\nТакожмав двох позашлюбних синів:\nРустам-хан (пом. 1722), офіцер іранської армії, загинув під час афганського повстання,\nАфанасій Багратіон (1707–1784), російський генерал.\nRoyal Ark (англ.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Леван_(цар_Картлі)&oldid=17401630\nОстаннє редагування: 11 січня 2016, 15:30\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 15:30, 11 січня 2016.