Модні зачіски та укладання 2021/2022: ідеї, які дозволять бути в тренді - Жіночий Журнал TRserial\nКрасиве укладання волосся здатне змінити вашу зовнішність. Вдало виділене пасмо може візуально подовжити кругле обличчя, а симпатично зафіксований косий чубчик – підкреслить юність і свіжість. Стильну зачіску можна зробити не тільки в салоні. Домашні укладання волосся також можуть бути дуже гарними. Давайте подивимося, яке укладання волосся буде актуальним у 2021 році.\nМодна довжина і відтінок\nУкладання волосся починається з вдалої стрижки. Правильно підібрана форма істотно полегшить щоденну рутину і допоможе красиво виглядати в будь-якій ситуації. І під «стрижкою» не варто розуміти тільки короткі зачіски. В цьому році в моді будь-яка довжина, головне – щоб обраний варіант вам підходив.\nСтилісти рекомендують вибирати більш нейтральні, природні відтінки, які не будуть конфліктувати з вашим кольоротипом. Хочете, щоб укладання волосся на середнє, довге або коротке волосся було по-справжньому яскравим? Не варто відмовляти собі в різнокольорових акцентах. Потрібно лише їх правильно розставити.\nНе поспішайте повністю перефарбовувати локони. У цьому сезоні краще виділити кілька окремих пасом або зробити стильне пошарове фарбування.\nУкладання волосся в домашніх умовах – головні тренди 2021:\nПриродна краса. Як і в макіяжі, в світі зачісок домінує натуральність. Укладання для волосся жіноче чи чоловіче повинно виглядати акуратно і легко, як ніби ви зовсім і не провели перед дзеркалом останні дві години.\nНедбалість. Рука об руку з натуральністю йде злегка розпатланим укладанням на довге і коротке волосся. Не робіть ідеально гладкі зачіски, недбалі пасма будуть виглядати набагато симпатичніше.\nМінімалізм. Укладання на середнє і коротке волосся рідко обходиться без аксесуарів. Якщо у вашій зачісці обов’язково повинна бути шпилька або ободок, вибирайте мінімалістичні варіанти простих форм і відтінків.\nДозований стайлінг для волосся. Звичайно, з пінкою, гелем або спреєм укладання на тонке волосся стає значно простіше. Але це не означає, що на ваших локонах повинна залишитися половина баночки з лаком. Щоб зачіска виглядала стильно, стайлінг повинен бути непомітним. І ніяких твердих локонів!\nУкладання на середні волосся з вирівнюванням\nНайпростіший спосіб надати волоссю красиву форму і блиск – це вирівнювання за допомогою прасування. Перед початком випрямляння обов’язково помийте волосся і нанесіть термозахист.\nНевеликий лайфхак: щоб укладання волосся на середнє і довге волосся довше залишалося ідеально прямим, випрямлення потрібно робити на невеликі пасма. Чим товще пасмо, по якому ви проходили праскою, тим швидше воно знову стане пухнастим або зав’ється.\nУкладання волосся – природні локони\nЦього року дуже популярні всі види кучерів. Якщо ви не належите до щасливих власниць кучерявого волосся, не турбуйтеся. Завивка волосся в домашніх умовах – відмінний варіант, а різні види щипців допоможуть домогтися бажаного результату.\nЩоб отримати дрібні пружинки на кінчиках локонів, вибирайте щипці маленького діаметру. Велика плойка ідеально підійде для легких хвиль.\nЩоб укладання волосся не втратила свого обсяг, використовуйте спеціальну пудру або сухий шампунь – він також відмінно піднімає волосся біля коріння.\nУкладання кучерявого волосся середньої довжини\nКучерявим дівчатам пощастило, адже укладати кучері простіше, ніж перетворювати рівні локони в завиті. Головне – знайти відповідний спосіб укладання. Найпростіший варіант – пляжні хвилі. Їх допоможе зробити сольовий спрей для укладки волосся. Він посилить завиток і допоможе виділити окремі пасма.\nДругий варіант – укладання волосся для жінок по кучерявому методу. Цей спосіб догляду за кучерями прийшов до нас з Америки і вже став дуже популярним. Укладання волосся без чубчика робиться таким чином. Після миття голови нанесіть на мокре волосся пінку або гель і акуратно їх помніть. Ви відразу побачите, що кучері стали окресленими і більш завитими. Ще більше посилити природний завиток допоможе фен з дифузором для укладання волосся.\nВисокі і низькі пучки\nЯкщо ви не знаєте, як зробити швидке і красиве укладання волосся, просто робіть пучок. Способів «загорнути» волосся в так звану Гулю дуже багато. Вибирайте той, який підходить для вашої довжини і густоти. Щоб укладання волосся вийшло вдалим, обов’язково заздалегідь подивіться фото приклади з техніками. Ви також можете подивитися варіанти зачісок в домашніх умовах, де крім пучка, є й інші цікаві варіанти.\nУкладання волосся середньої довжини в коси\nУ цьому сезоні актуальні низькі, щільно затягнуті коси з верхньою та нижньою гумкою. Щоб укладання з чубком виглядало яскравіше, можна додати стильну шовкову хустку. І не забувайте про засоби для укладання волосся – спрей або лак відмінно підійдуть в цьому випадку.


На запити ЗМІ надаю особистий експертний Прес-дайджест щодо ситуації в економіці та на фінансових ринках. Ситуація в економіці України та на ринку праці свідчить про збереження ознак кризи. Зокрема, за даними Держстату доходи населення у IІ кварталі 2020 р. становили 867,5 млрд. гривень, скоротившись на 0,8% порівняно з I кварталом 2020 року та на 3,1% порівняно з II кварталом 2019 року. У структурі доходів населення знизилася частка заробітної плати (з 48,6% до 45,5%) та прибутків (з 15,8% до 15,3%). Натомість збільшилася частка соціальної допомоги (з 33,9% до 37,4%), що свідчить про збільшення залежності громадян від допомоги держави. Частка доходів населення від власності становила незначні 1,8%.\nЗа вирахуванням податків та інших обов’язкових платежів наявний дохід у розрахунку на одну особу становив 15,6 тис. гривень (-7,3% до відповідного кварталу 2019 року). Низький рівень доходів населення визначає його спрямування в основному на придбання товарів і послуг (88%) та сплату податків (10,6%), а також обмежену здатність до накопичення заощаджень, на які було спрямовано лише 0.2% доходів населення у II кварталі 2020 року.


Нова схема роботи Google Apps передбачає цілодобову техпідтримку, 25 Гб для зберігання даних та доступ до всіх веб-додатків. Вартість використання складе 50 доларів США в рік за кожного співробітника. При цьому індивідуальні підприємці, а також освітні установи як і раніше зможуть користуватися сервісом безкоштовно. Пакет додатків Google Apps включає в себе поштовий сервіс Gmail, хмарне сховище, календар, редактор документів, платформа для створення сайтів і ряд інших сервісів.\nВідзначимо, що софтверна компанія Microsoft просуває свій аналог сервісу - пакет Office 365. Цікаво, що можливості Google Apps використовують більше 5 млн. компаній. Про це повідомляє The Wall Street Journal. Причому більша частина компаній працювала з сервісом безкоштовно.\nДрузі сайту: вам можуть знадобитись целители, які допоможуть вам за низькими цінами.


Ендометріоз є причиною безпліддя жінок. Можливо поширення вогнищ ураження на інші органи. Специфічних симптомів, що вказують на появу саме цієї патології, не існує. Хворобливі відчуття, а також інші неприємні прояви ендометріозу характерні для різних захворювань внутрішніх статевих органів. Зазвичай його виявляють лише тоді, коли жінка приходить на гінекологічний огляд. Успіх лікування залежить від ступеня занедбаності захворювання.\nЕндометріозом називають патологічне розростання слизової оболонки, що вистилає порожнину матки (ендометрію), і поширення її частинок за межі цього органу.\nТіло матки складається з 3 шарів: ендометрію, міометрію (м’язових волокон) і зовнішньої (серозної) оболонки. Ендометрій має непостійну товщину, так як один з її шарів (поверхневий, його називають функціональним) під час менструації відшаровується і виводиться назовні. Після цього він виростає заново з клітин другого (внутрішнього базального) шару.\nЕндометріоз діагностують, коли відбувається проростання ендометрію у сусідні шари матки (виникає аденоміоз) або з’являються ендометріоїдні вогнища в інших органах. Виявляється захворювання зазвичай у молодих жінок дітородного віку, які не досягли віку менопаузи, що говорить про гормональної природи патології. Після того, як наступає менопауза і відбувається вікове зниження вироблення статевих гормонів, розвиток ендометріозу припиняється, прояви хвороби зникають без лікування.\nОсобливістю ендометріозу є те, що на ранніх стадіях явні ознаки патології відсутні. Причинами швидкого розвитку хвороби є:\nЗдатність ендометріоїдних клітин легко залишати вогнище ураження, так як він не має оболонки, що відокремлює уражені тканини від здорових.\nВростання клітин в сусідні тканини і швидке розростання осередку ураження (інфільтративний ріст). Цим ендометріоз схожий на ракову пухлину, однак він є доброякісним захворюванням.\nСхожість зі злоякісною пухлиною полягає також і в тому, що клітини ендометрію з кров’ю і лімфою можуть потрапляти в інші, навіть віддалені органи.\nВиди і форми ендометріозу\nЗалежно від того, в якому органі розташовані вогнища ураження, розрізняють декілька видів такої патології.\nГенітальним ендометріозом називають хворобу, пов’язану з розростанням ендометрію в тілі матки, її трубах, шийці, а також в яєчниках і зовнішніх статевих органах. Екстрагенітальні ендометріозом називають патологію, що виникає в інших областях тіла (легких, сечовому міхурі і так далі). При одночасному ураженні геніталій та інших органів говорять про виникненні захворювання змішаного виду.\nЕндометріоз існує в 3 формах:\nдифузної — окремі ділянки розростання ендометрію розкидані по всій поверхні і в товщі органу;\nосередкової – зустрічається декілька окремо розташованих скупчень ендометріоїдних клітин;\nвузловий – утворюється щільний клубок розрослася ендометріоїдної тканини.\nРозрізняють 4 ступеня ураження органу.\n1 ступінь – це коли вогнища ураження виявляються тільки в ендометрії (не глибше 1 см від поверхні).\n2 ступінь – патологічні вогнища проростають у м’язовий шар приблизно до ½ його товщини.\n3 ступінь – це ураження м’язового шару на всю глибину.\n4 ступінь – відбувається проростання ендометрія через серозну оболонку, попадання його в черевну порожнину і поширення на органи малого тазу.\nМожливі наслідки ендометріозу\nОсобливістю захворювання є те, що його розвиток і поразки глибинних шарів маткової стінки і очеревини приблизно з вірогідністю 40% призводить до безпліддя. Причиною труднощів із зачаттям є, по-перше, утворення спайок у черевній порожнині. Вони перешкоджають переміщенню зрілої яйцеклітини в маткові труби, де можливо запліднення. По-друге, найчастіше відбувається звуження просвіту труб із-за розростання клітин ендометрію. І по-третє, патологічне зміна структури стінки сприяє відторгненню зародка, неможливості його закріплення і розвитку маткової порожнини.\nУ жінок, яким вдалося завагітніти при наявності ендометріозу, великий ризик викидня або передчасних пологів через підвищення тонусу маткових м’язів. Поразка стінки може стати причиною її розриву під час пологів. Ендометріоз супроводжується матковими кровотечами і появою у жінки анемії. Поширення захворювання на кишечник і органи сечовипускання призводить до порушення їх функціонування і виникнення сильних болів.\nМоже статися розвиток ендометріозу яєчників, освіта ендометріоїдних кіст і пухлин. При цьому часто виникає необхідність їх видалення, після якого настає незворотна безпліддя, з’являються ознаки погіршення загального стану здоров’я жінки.\nВідео: Можливе настання вагітності при ендометріозі\nФакторами, що провокують появу ендометріозу, є гормональний збій і пошкодження маткової стінки. Причиною порушення структури ендометрія можуть стати:\nпроведення операцій (вишкрібання з діагностичною метою або лікувальної), усунення міоми, видалення зародка при аборті;\nручне відділення посліду під час ускладнених пологів;\nнеможливість повного виведення ендометрію під час місячних через звуження цервікального каналу.\nПопередження: Однією з причин закидання частинок слизової в труби і черевну порожнину вважаються підвищення внутрішньочеревного тиску. Причиною цього явища може стати підняття вантажів або здійснення статевого акту під час менструації.\nУ групі ризику виникнення ендометріозу знаходяться жінки, у яких статеве дозрівання почалося дуже рано чи пізно, а також ті, хто у зрілому віці не мав вагітностей та пологів. Ймовірність захворювання підвищено у жінок, які почали жити статевим життям і завагітніли вперше в 35 років і старше.\nЕндометріоз є одним з можливих ускладнень захворювань щитовидної залози, цукрового діабету, аутоімунних патологій. Нерідко ендометріоз виникає на фоні гіподинамії, стресів, підвищених фізичних навантажень, регулярного УФ опромінення в солярії.\nДо гормонального зрушення і збільшення вмісту естрогенів, що провокують неправильне формування ендометрію, призводить ожиріння. Сприяють виникненню симптомів такої патології в органах репродуктивної системи вплив на організм жінки несприятливих екологічних факторів. Велике значення має наявність вроджених відхилень у розвитку статевих органів і спадкової схильності до ендометріозу.\nЛише після того, як виникають зміни, характерні для 2 і наступних ступенів поширення вогнищ, з’являються симптоми ендометріозу матки. Першою ознакою захворювання є виникнення менструальних відхилень. Навіть поява мажуть кров’янистих виділень за кілька днів до початку місячних і після їх закінчення не викликають особливої тривоги. При відсутності інших симптомів жінка списує їх на стреси, фізичну втому, зміну погоди.\nАле при появі маткових кровотеч (іноді рясних) між місячними похід до лікаря вже не відкладається.Часті кровотечі призводять до появи симптомів залізодефіцитної анемії (головні болі, запаморочення, слабкість, блідість шкіри і губ, кола під очима, зниження артеріального тиску, нудота, блювання, прискорене серцебиття, задишка).\nМенструальний цикл у жінки коротшає, місячні стають болючими (виникає альгоменорея). Приступоподібні болі внизу живота з’являються ще за кілька днів до місячних і тривають протягом ще декількох днів після їх закінчення. Причиною виникнення болю є застій крові в порожнині матки, поява спайок між її тілом, яєчниками та іншими органами малого тазу.\nТакий симптом, як біль, відчувається в якійсь певній частині живота в залежності від локалізації вогнищ ураження. Біль може віддавати в область паху (якщо осередки розташовуються в кутах маточного дна). При розростанні ендометріоїдної тканини в області шийки біль поширюється на пряму кишку, крижі, відчувається в піхву.\nСтає болючими статеві контакти (виникає диспареуния). Після них з’являються кров’янисті виділення.\nПосилюються інші симптоми передменструального синдрому (напруга і болючість молочних залоз, набряки рук і ніг, психічна неврівноваженість, часті мігрені). Можливо безпричинне підвищення маси тіла.\nВідео: Ознаки ендометріозу\nПрипустити наявність ендометріозу матки лікар може вже по характеру менструальних розладів, наявних у пацієнтки. З’ясовується, як збільшення матки (її розміри можуть бути порівняні з розмірами органу на 6-8 тижні вагітності). Під час гінекологічного огляду перевіряється рухливість матки (вона обмежена за появи спайок).\nПроводиться кольпоскопія. За допомогою цього методу можна побачити дрібні вогнища ендометріозу на стінці піхви. Поверхня матки при ендометріозі є нерівною, іноді при зовнішній пальпації нащупываются найбільш великі вузли.\nРезультативним методом є трансвагінальне УЗД. Виявляються так звані УЗД-ознаки ендометріозу:\nзміна форми матки (вона нагадує кулю, збільшується перед місячними);\nнеоднорідність товщини стінок за рахунок появи в них ущільнених вузлів;\nпоява в міометрії вогнищ эндометриозного ураження, що нагадують кістозні порожнини.\nТруднощі виникають при діагностиці дифузної патології, так як дрібні вузли на УЗД помітити важко. Сумніви виникають також при виявленні великого уза, який іноді приймають за миоматозный.\nДля отримання достовірного результату проводять гістероскопію, обстежують порожнину матки. Таким шляхом виявляють ділянки впровадження ендометріоїдних клітин в міометрій. Для виявлення вогнищ ендометріозу з зовнішньої сторони матки та черевної порожнини проводиться діагностична лапароскопія. Стан порожнини матки вивчається також шляхом рентгенівського дослідження з використанням контрастної речовини або МРТ.\nВивчається склад крові для виявлення ознак запальних процесів і анемії, проводяться аналізи крові на гормони і онкомаркери.\nВідео: Симптоми та особливості лікування ендометріозу\nПри ендометріозі матки лікування проводиться консервативне або хірургічне. Методика вибирається з урахуванням ступеня розвитку патології, віку пацієнтки, її бажання зберегти здатність до дітородіння.\nТаке лікування проводиться тільки при наявності эндометриозных осередків усередині порожнини матки.\nГормональна терапія є обов’язковою. Її метою стає усунення порушень вироблення гормонів.\nПризначається прийом гормональних протизаплідних таблеток. В них містяться естрогени і прогестерон в збалансованому співвідношенні. При тривалому використанні цих коштів (до 1 року) відбувається зворотний розвиток (інволюція) ендометрію і відновлення його структури. Застосовуються також синтетичні аналоги прогестерону (дюфастон, примолют) для придушення вироблення надлишку естрогенів, нормалізації їх співвідношення.\nПризначається лікування препаратами, що прискорюють дистрофію ендометрію (гестрінон), блокаторами естрогенових рецепторів (тамоксифен), а також препаратами, які регулюють гомони гіпофіза ЛГ і ФСГ, що відповідають за вироблення статевих гормонів.\nЛікування заспокійливими засобами дозволяє послабити вплив стресів, що допомагає поліпшити гормональний фон, зменшити больову чутливість організму.\nПротизапальне лікування. Зазвичай препарати використовуються у вигляді свічок. Усунення запалення дозволяє знизити больові відчуття. Одночасно призначаються засоби для зміцнення імунітету і вітаміни.\nГепатопротектори. Такі засоби під час лікування призначаються для захисту печінки від токсичного впливу тривало прийнятих ліків.\nПоказаннями до проведення оперативного лікування є наявність аденоміозу 3-4 ступеня, необхідність одночасного усунення міоми, гіперплазії ендометрію, кіст яєчників. Операції призначаються, якщо лікування медикаментами не дало належного результату або у жінки є протипоказання до вживання гормональних засобів (судинні або ендокринні захворювання, депресія).\nОперації проводяться лапароскопічним методом. Проводиться эндокоагуляция (лазерне або термічне припікання) вогнищ ендометріозу. Використовується також метод емболізації маткових артерій (припинення кровопостачання уражених ендометріозом ділянок матки).\nЗалежно від ступеня тяжкості захворювання оперативне лікування дозволяє зупинити поширення вогнищ і домогтися тимчасового поліпшення стану матки, що часто дає жінці можливість зачати і народити дитину. Повністю позбавити молоду пацієнтку від ендометріозу матки можна тільки шляхом повного видалення органу. Жінок менопаузального віку таку операцію не проводять, так як патологія мимоволі зникає.\nСечогінні засоби при набряках ніг: які вибрати, показання, протипоказання, народні засоби


Свій найшвидший електромобіль представила Tesla. ВІДЕО - 11 Червня 2021 – Голос UA - останні новини дня України та світу\nСереда, 04.08.2021, 13:08\nВідкрили планету, на якій можна жити людині\nГоловна » 2021 » Червень » 11 » Свій найшвидший електромобіль представила Tesla. ВІДЕО\nПізно ввечері в четвер 25 щасливчиків отримали оновлену модель Tesla Model S Plaid на заході, організованому генеральним директором Ілоном Маском у місті Фремонт в американському штаті Каліфорнія. За словами Маска, ця топова модель стане "найшвидшим серійним автомобілем з коли-небудь створених".\nАвтовиробник оголосив про появу нової версії Model S вартістю 130 000 доларів ще в січні.\n"Найшвидший серійний автомобіль з коли-небудь створених", здатний розганятися від 0 до 100 км/год менш ніж за 2 секунди.\nTesla продає менш потужну версію модернізованої Model S зі збільшеним запасом ходу - 412 миль (663 км) - за ціною трохи менше 80 000 доларів. Поставки почнуться пізніше в цьому році.\nНова Model S - це перше капітальне оновлення седана з моменту його запуску в 2012 році, завдяки якому Tesla повернулася до свого нинішнього статусу провідного виробника електромобілів в світі. Зовнішній дизайн практично не змінився (хоча у нього наднизький коефіцієнт аеродинамічного опору 0,208), а інтер'єр зазнав значних змін.\nУ Model S тепер є горизонтальний сенсорний екран, як у Model 3 і Model Y, але з більшою 17-дюймовою версією з меншими лицьовими панелями. На відміну від Model 3 і Model Y, за кермом є цифрова приладова панель. Третя панель - за центральною консоллю для задніх пасажирів.\nЄ й інші поліпшення, такі як більше місця для задніх пасажирів, а також зарядні пристрої для бездротових телефонів на задніх сидіннях.\nМодель S Plaid оснащена новою тримоторною трансмісією, яку Tesla спочатку почала розробляти для майбутнього родстера другого покоління. Компанія тестувала трансмісію Plaid в седані Model S на знаменитих гоночних трасах. Ці три двигуни в сукупності збільшують потужність до 1000 кінських сил, і автомобіль може розвивати максимальну швидкість 200 миль (приблизно 322 км) на годину.\n"Ми повинні показати, що електромобіль - найкраща машина", - сказав Маск на заході в четвер увечері. "Повинно бути ясно, (що) автомобілі, що працюють на екологічно чистій енергії, можуть бути найшвидшими автомобілями, найбезпечнішими автомобілями (і) можуть бути найкрутішими автомобілями в усіх відношеннях", - додав він.\n"Ця машина крушить", - сказав Маск.\n6 червня Маск оголосив, що Tesla скасувала випуск найдорожчої версії нової Model S, яка називалася Plaid Plus. Ця версія, стартова ціна якої становила близько 150 000 доларів, може проїхати 520 миль (приблизно 837 км) на повній батареї. Автомобіль живиться від нових літій-іонних акумуляторних батарей, які розробляє Tesla.\nУ січні також було оголошено про модернізовану Model X, але поставки цього нового позашляховика були відкладені на кілька місяців, і Маск не згадав про оновлений позашляховик в четвер увечері.\nКатегорія: Автоновини: авто та транспорт | Переглядів: 245 | Додав: admin | Теги: Model S, tesla, Електромобіль, найшвидший


Вишиванка класича традиційна українська ЧС-9-57 - купити\nМагазин » Вишиті сорочки » Вишиванка ЧС 9-57\nЧоловіча сорочка вишиванка з тканою вишивкою - фасон ЧС 9-57. Класична вишиванка з геометричним візерунком. Вишивка червоно-чорно-біла з геометричним візерунком. Особливістю цієї вишитої сорочки є вишита розпорка по бокам.\nТовар 76 з 147 категорія Вишиті сорочки


Поробки на Великдень для дітей\nНаближається велике християнське свято - Великдень або Світле Христове Воскресіння. Цього року Великдень припадає на 5 травня. Якщо у вас є дітки, ви не обов'язково повинні привчати їх до віри, молитв і ходіння до церкви. Якщо ви – віруюча людина, ви не повинні нав'язувати дитині свою віру, досить просто пояснити малюкові, що це за свято, звідки воно прийшло і яка його суть.\nМаляті набагато цікавіше робити поробки або подивитися театралізований спектакль, нехай навіть у вашому виконанні. Дозвольте дитині прикрасити паску посипкою, крашанки – накейками і т.д. Адже дітлахам цікаво не тільки спостерігати за вами, а й самим брати участь у приготуваннях до свята.\nДля самих маленьких зробіть писанку з паперу. Для цього вирізається овал з альбомного аркуша, на нього дитина може наклеювати різноманітні фігурки з кольорового паперу. Все за принципом новорічної ялинки. Більш дорослим діткам буде цікаво зробити власні великодні прикраси.\nВізьміть сире яйце і товстою голкою зробіть в ньому дірки з обох сторін. Вміст яйця видуйте в чашку. Слід промити яйце. Потім фарбуємо яйце з допомогою барвника.\nЗ кольорового паперу вирізаємо прямокутники з закругленими краями або овали, і гофруємо. Таким чином ми робимо метелика. Потім потрібно перетягнути отримані заготовки смужкою паперу.\nЗ картонного лотка від курячих яєць вирізаємо одну клітинку. Із звичайного картону потрібно вирізати невелике коло, на яке для стійкості буде приклеюватися ця сама клітинка. З'єднуємо всі деталі між собою клеєм ПВА.\nПовинні вийти ось такі оригінальні великодні яєчка.\nЗ того ж картонного лотка можна зробити і великодніх курчат. Для цього потрібно вирізати клітинку з лотка таким чином, щоб у неї вийшли чотири гострих куточка - з боку кожної стінки. Пофарбуйте цей осередок по кольору пофарбованого яйця. Гострі кути відверніть, на одному з них намалюйте дзьоб і оченята, на протилежний зсередини приклейте пір'їнку, пофарбовану в колір лотка. Покладіть в лоток яйце і пасхальне курча готове!\nПри чому, таким чином можна подати великодні яйця на стіл - вийде красиво і оригінально.\nОпублікувано : 18 квітня 2013 | Переглянуто : 11655 | обговорити на форумі


Волосся на заколках - оптимальне рішення без салону\nВ даний час волосся на заколках вважаються самим оптимальним рішенням, якщо не залишається часу на салони, або необхідно дуже часто здійснювати зміну зачіски. Приміром, сьогодні хочеться ходити з коротким волоссям, а на наступний день може знадобитися зачіска з довгими локонами. У цьому випадку можна своїми руками додати довжину і об'єм. Тому нарощування волосся на заколках стає єдиним варіантом, не вимагає особливих процедур і відвідувань салонів, що для багатьох є справжнім виходом із скрутного становища. Цей спосіб досить зручний, оскільки дозволяє завивати кучері без збитку.\nНа вітчизняному ринку волосся на заколках були представлені не так давно, але зате зуміли завоювати високу популярність у росіянок. Якщо дотримуватися певних правил по догляду за накладними пасмами, то вони зможуть прослужити кілька років. Мити такі локони рекомендується не дуже часто, інакше вони досить швидко стануть схожими на солому. Однак робити це дія іноді все ж доведеться. Для цього в таз наливається злегка тепла вода. До неї додається спеціальний шампунь, рекомендований виробником. Далі накладні пасма занурюються в розчин приблизно на десять хвилин. Не слід терти або здійснювати подібні операції, щоб не пошкодити виріб.\nПісля миття волосся на заколках повинні пройти процес полоскання, передбачає звичайне перемішування у холодній воді з вмістом столової ложки кондиціонера. Після цього виконується сушіння природним шляхом. Хоча можна скористатися і феном, включивши холодне повітря. В процесі експлуатації не забороняється використання утюжків. Фахівці радять дотримуватися температурний режим (близько 35 градусів). Розчісувати волосся краще всього масажними щітками, виготовленими з натуральних матеріалів.\nКупуються волосся на шпильках по одній пасма або відразу набором. В першу чергу необхідно визначитися з довжиною. Трапляється і таке, що дуже довгі локони виглядають не зовсім звичайно, на відміну від більш коротких пасом. Тому, крім довжини, слід враховувати і деякі інші параметри. Звичайно ж, купувати краще всього набір, так як він включає ретельно відібрані локони для різних ділянок голови. Багато для досягнення максимального ефекту використовують додаткові аксесуари. Це можуть бути французькі шпильки для волосся або які-небудь обідки.\nКупуючи накладні пасма, потрібно поцікавитися у консультанта про спосіб їх кріплення. Проробивши це своїми руками кілька разів, можна сміливо користуватися виробом. Безумовно, спочатку такі волосся обійдуться дорожче, ніж процедура традиційного нарощування. Проте вони у будь-якому випадку з часом виправдають себе. Крім того, після нарощування власні волосся біля коріння стають ламкими і сильно плутаються. Волосся на заколках, як правило, знімаються на ніч, завдяки чому натуральні волосся отримують догляд і спокій.\nВолосся на заколках - 1001 рада


Притча про маленьке упередження і великі наслідки | Політична Критика\nІнтерактивна гра «Притча про многокутники» показує, як незначні упередження призводять до серйозної сегрегації.\nОлеся Гриджук — October 21, 2017\nБувають теми, від яких у співрозмовників з’являються невідкладні справи або розвивається одержима увага до годинників. Таку реакцію можна викликати спробою поговорити про математичні моделі чи системну дискримінацію. Що вже й казати про «два в одному» — наприклад, «Динамічну модель сегрегації» лауреата Нобелівської премії Томаса Шеллінга. У своїй роботі 1971 року дослідник теорії ігор демонструє, як невеликі особисті упередження лягають в основу суттєвих соціальних закономірностей, таких як розділення на «чорні» та «білі» райони в населених пунктах США. Тема системних упереджень — і не тільки расових — актуальна й нині, але 40-сторінковою науковою статтею важко зацікавити неспеціаліста. Зате «Притча про многокутники» — текст-гра з гарненькими людиноподібними фігурками, яка стисло, цікаво і захопливо пояснює модель Шеллінга, багато кому припаде до душі. Вона з’явилася ще наприкінці 2014 року. На щастя, автори «Притчі» не лише відкрито виклали її вихідний код і дозволили будь-кому використовувати їхню роботу з будь-якою метою, а й додали інструмент для перекладу зображень гри. Тому, захопившись цим пізнавальним і красивим текстом, я вирішила додати до чотирнадцяти наявних перекладів іще один — український1.\n1. ↑ Переклад опубліковано за допомогою сервісу для хостингу невеликих статичних веб-сайтів Github Pages. Він є частиною Github — однієї з найпопулярніших платформ для спільної розробки програмного забезпечення.\nNext post Відкриття виставки «Ринок» — п'ятниця, 27 жовтня 2017, 19:00\nPrevious post Відкриття Київського Інтернаціоналу – Київської бієнале 2017 – 20-22 жовтня, 2017\nAbout the Author Олеся Гриджук\nПрограмістка, біолог, цікавиться аналізом і візуалізацією даних.


Волинська «база» відпочинку, яку хочуть забрати з обласної власності\n9 Жовтня 2014 15:22\nДля того, щоб облаштувати два занедбаних будинки без комунікацій на базі відпочинку «Тросне», де можливо поселити 9 дітей, потрібно не менше мільйона гривень. А так як фінансування для такого проекту в місцевому бюджеті не передбачене, будиночки слід зняти з комунальної власності та знайти інвестора, який відновить їх.\nУ цьому переконували під час візиту на базу відпочинку «Тросне» у селі Карасин, Маневицького району.\nЯк зауважив голова Волинської облради Валентин Вітер, однією з причин скликання Дня депутата став саме цей об’єкт, який під час минулої сесії Волинської облради намагались зняти з обласної власності. Проте, тоді відповідне рішення народні обранці не підтримали, вирішивши, що натомість можна інвестувати кошти та організувати тут повноцінний санаторій для дітей.\nАле депутати не бачили вживу об’єкт, тому, вочевидь, вирішили, що йдеться про велику базу. Натомість, зняти з обласного балансу планувалось лише два будиночки без земельної ділянки, загальна площа яких становить 53 квадратних метра.\nНині ця база перебуває на балансі Волинської обласної філармонії – організації власність дісталась після ліквідації Волинського обласного кіновідеомузичного підприємства ще у 2011 році. Проте нині база відпочинку на озері Тросне не використовується за призначенням, а коштів на її відновлення в філармонії немає.\nЯк розповів охоронець, який живе на цій базі, тут вже декілька років немає постійних відпочивальників. Приміщення з дерева давно відсиріли – всередині віє сирістю, тому вони однозначно потребують ремонту. Через паркан знаходиться база Маневицької виправної колонії.\n«Веселе сусідство для діток, ага?», - жартує охоронець.\nЯк зауважив Валентин Вітер, серед пропозицій, які звучали під час сесії облради, була ідея про передачу будівель на баланс районної ради для того, щоб в подальшому організувати тут санаторій. Однак, реалізувати цей амбіційний задум буде вкрай непросто – дерев’яні будиночки не мають ні світла, ні каналізації. Попри те, що трансформатор розміщений за 300 метрів від бази, для того, щоб довести від нього лінію електропередач ще за старим курсом долара потрібно було більше 100 тисяч гривень.\nНатомість голова Маневицької районної ради Людмила Веремчук зауважила, що в бюджеті не передбачено коштів для відновлення бази. Попри це, місцева влада зовсім не проти облаштування такого об’єкту в районі. Зі слів посадовця, нинішні відпочивальники потребують комфортних умов, забезпечити які на базі наразі неможливо.\nЯк зауважив депутат Волинської облради від місцевого округу Микола Давидюк, яка б форма власності не була, можна прописати умови таким чином, щоб лише місцеві діти могли тут відпочивати – чи за умовну плату, чи навіть безкоштовно.\nЗ його слів, озеро Тросне є одним із наймальовничіших і знаходиться майже над трасою. Він заявив, що продаж будинків цієї бази є непоміркованим рішенням, оскільки щораз виникає проблема оздоровлення дітей Волині. Також Давидюк зауважив, що слідом за продажем будиночків постане питання і викупу землі під них.\n«Там (на сесії облради, - авт.) була спроба невеличкого скромного прихованого дерибану для того, щоб викупити цю ділянку землі. Ця територія була б «спихнута» потрібним людям. Ми дуже легко роздаємо те, що є під розумними аргументами. А потім чухаємо деякі місця, що ми пороздавали і нічого не залишили для громади», - заявив Давидюк.\nНа закиди про те, що буцімто, питання продажу намагались провести «втиху» голова облради зауважив, що проект рішення був опублікований на офіційному сайті структури ще за 20 робочих днів до сесії.\nРазом з тим, депутат Волинської облради Віктор Прокопчук зазначив, що такий амбітний проект для його реалізації потребує не менше мільйона гривень для підведення комунікацій та відбудови будиночків, які поки що непридатні для постійного проживання дітей. З його слів, не слід у кожному рішенні бачити крамолу, оскільки на Волині чимало мальовничих місць, проте для облаштування більшості з них потрібен господар.\nЗі слів депутата профільної комісії облради В'ячеслава Рубльова, з пропозицією зняття з державного балансу цих будинків на базі звернулась сама Волинська обласна філармонія, оскільки вона не має достатньо коштів для їх утримання та відновлення:\n«Комісія зійшлась на єдиній думці – цьому місцю потрібен інвестор. Бо поки тут немає умов для проживання і відпочинку ні дітей, ні дорослих. Ми переобтяжуємо комунальний баланс такими речами, коли перекладаємо такі об’єкти, як цей, з однієї полиці на іншу».\nЯк зазначив Рубльов, зважаючи на складну ситуацію в країні, не слід очікувати коштів з бюджету, а брати ініціативу в свої руки. З його слів, рішенням проблеми стане пошук інвестора та підписання з ним договору, в якому будуть прописані відповідні умови щодо того, хто матиме право відпочивати на цій території.\nлучани Показати IP 9 Жовтня 2014 15:50\nДержава не повинна утримувати всякі бази. Продати потрібно,щоб приватний власник навів порядок.\nкарасин до лучани Показати IP 9 Жовтня 2014 16:37\nДо чого тут "лучани", якщо база в Карасині. Там такий ласий шмат землі, що інвестор на кшталт "Лукойла", щоб за рік повернути гроші, поставить високий паркан, що місцеві просто не ступлять на берег. І буде все правильно: іде будівництво. Майно будівельника треба охороняти. Ми з хлопцями ще подумаєм, але мабуть правильніше буде зробити "закорочення мережі", якої, правда, там нема.\nЗнаючий до лучани Показати IP 9 Жовтня 2014 22:12\nПустіть туди до корита Прокопчука-він добре знає на прикладі Мальованки що під Рожищами як на цій базі можна навести лад.Він там просто зробить черговий блядюшнік як зробив з Мальованки.Він по цьому спец.\nВдумайтесь! Показати IP 9 Жовтня 2014 16:40\nДва будинки де можна розмістити аж ДЕВ'ЯТЬ дітей,на ремонт потрібо МІЛЬЙОН!,гривень.Краще ті будинки розвалити і на дрова віддати одинокій,старій людині.\nАнонім до Вдумайтесь! Показати IP 9 Жовтня 2014 20:38\nНа два будиночки провести ЛЕП довжиною треба 100000 гривень по старому курсу? Криша поїхала? За такі бабки черга стоятиме будівельників.Два будинки відремонтувати лімон..нові побудувати можна.Що за бред? Мають клієнта, і кармани для відкату готовлять..продадуть за тисяч десять ..офіційно..комісійно рішили і за лупу ніхто не візьме..колективне ж рішення\nЗдрасте до Анонім Показати IP 10 Жовтня 2014 08:45\nПідтримую 100%. Вітер каже: будиночки без землі,- та зразу ж після продажу дадуть землю під будинками у власність, а гектарів 5 в оренду. Чому так швидко прогнулась голова райради? Заберіть цю базу на баланс райради, найдіть людину з патріотичними поглядами і буде Вам Пролісок.\nлучанин Показати IP 9 Жовтня 2014 23:30\nточно придуріли. За мільйон гривень можна побудувати не гірший будинок, ніж той що на першій фото.\nвалерій Показати IP 10 Жовтня 2014 09:16\nПроблема вирішується дуже просто: облаштовується автокемпінг-ставиться декілька урн для сміття,робиться туалет, а також бажано зробити скважену з водою.Брати по кілька гривень з кожної палатки і не забути на трасі поставити щит з рекламою, повірте мені пустувати автокемпінг не буде.


Добрий книжково-інтер’єрний продукт: рецензія на «Кіно, народжене Україною» Сергія Тримбача - - Україна Молода\nГоловна > Культура > Добрий книжково-інтер’єрний продукт: рецензія на «Кіно, народжене Україною» Сергія Тримбача\nДобрий книжково-інтер’єрний продукт: рецензія на «Кіно, народжене Україною» Сергія Тримбача\nПоєднання публікаторського бренду «Сергій Тримбач» із вічнозеленим трендом «антологія кіно» — чудова PR-позиція.\nАвтор — завжди бажано-очікуваний, коли хочеш дізнатися більше: він уміє розповісти про факт-подію усебічно-захопливо, включно з кулуарним контекстом.\nТож книжка «Кіно, народжене Україною» (К.: Самміт-Книга) апріорі проситься до рук.\n«Ілюстрована історія» — так визначено її жанр. Що це таке — відомо: заявка на бестселер.\nМихайло Грушевський набув популярності серед найширших українських верств саме по тому, як опублікував 1911 року свою «Ілюстровану історію України».\nУ підрадянській Україні цю книжку уперше надруковано 1990-го Товариством книголюбів, що додало організації слави та фінансової стабільності.\nОбидва видання Грушевського позиціонувалися у найнижчий ціновій категорії, натомість книжка Тримбача своїм поліграфічним виконанням зорієнтована на середній клас. Дуже добре.\nПитання лише в тому, чи той середній клас не зведено політикою українського уряду до пролетарського попиту?\nІлюстрована історія кіна — вельми амбітна ідея. Бо технологічно втілити її надто важко — маємо надмір ілюстративного матеріалу.\nВиходів зі скрути два: жорстка структуризація «картинок» (іменна, тематична, проблемна) або ставка на здатність автора-упорядника прослизати між крапельками.\nВ ідеалі — поєднання обох підходів, але то буде надто затратний проект, підняти який можна хіба за бюджетний грант.\nІз грантами у нас досі «нєпонятка», тож «Самміт-Книга» пішла єдино можливим шляхом: покластися винятково на пластичність відомого автора.\nВідтак маємо гарну «книжку для журнального столика». Її можна принагідно гортати безліч разів, знову і знову отримуючи візуальне задоволення. Але спробуймо її ще й прочитати.\nСергій Тримбач — кіно-критик енциклопедичного рівня. Тож, повсякчас маємо читацькі відкриття.\nПриміром, таке: коли режисер Михайло Карюков зняв фантастичний фільм «Небо кличе» (1959) про космічні експедиції радянських та американських космонавтів, у Голлівуді його подивилися дуже уважно й «у «Космічній одіссеї 2001 року» Стенлі Кубрика використані деякі пластичні рішення» нашої стрічки.\nА коли пише, що стрічка Володимира Вільнера «Беня Крик» (1927) «і сьогодні сприймається як одна з найкращих кінокомедій за всю історію вітчизняного кіно», вас опосідає необорний потяг звернутися до кіноархіву для перегляду.\nТак само, як і після авторської мікрорецензії на стрічку Петра Чардиніна «Укразія» (1925), котра «стала прототипом майбутніх суперуспішних радянських стрічок «Подвиг розвідника» Бориса Барнета (1947) і «Сімнадцять миттєвостей весни» (1973)».\n«Подвиг розвідника», нагадаю, був культовим фільмом упродовж принаймні двадцяти років; у рік виходу став лідером прокату (22,7 мільйонів глядачів), а сам «Барнет — у реєстрі найвизначніших російських режисерів кіно.\nЙого фільм «Окраїна» (1933) за багатьма експертними опитуваннями вважається кращою російсько. стрічкою усіх часів».\nТак само цікаво дізнатися, що по виході фільму Ігоря Савченка «Тарас Шевченко» (1951) виконавець головної ролі Сергій Бондарчук удостоєний Сталінської премії і звання народного артиста в обхід правила: спочатку «заслужений», тоді «народний» республіки, а вже далі «народний СРСР».\nСталін знався на пропаганді — Шевченко у тому фільмі дуже нагадує другу, виразно імперську, редакцію Гоголевого «Тараса Бульби».\nУ тексті книжки «Кіно, народжене Україною» знайдемо навіть містику: актриса Інна Бурдученко під час зйомок фільму «Квітка на камені» «загинула в полум’ї декорацій.\nПісля цієї трагічної смерті поповзли чутки про те, що загибель є проявом «помсти небес» за антицерковну спрямованість кінострічки. Справді, римо-католицька церква прокляла картину.\nОкрім Бурдученко, невдовзі пішли з життя ще кілька учасників роботи над фільмом чи їхні родичі».\nПроте найсмачніші родзинки — в аналітичних Тримбачевих інтерпретаціях. Скажімо, про фільм Віктора Іванова «За двома зайцями» (1961), який «не одразу завоював широку авдиторію, лише з кінця 1980-х він входить до числа найулюбленіших (його герої та чільні колізії вочевидь зримувалися з «базарно-ринковими» реаліями новітніх часів)».\nАбо про кіностилістику цілого періоду в українському кінематографі: «В 1960-ті це стане загальним місцем — уявлення про необхідність почати революцію спочатку, мало не від самого пострілу «Аврори» (на цьому наполягатимуть, скажімо, герої «Комісарів» Миколи Мащенка, що з’явився на екранах 1971 року)».\nЦе добре простежується і в тогочасному літературному процесі — від появи есею Івана Дзюби «Інтернаціоналізм чи русифікація?» починаючи.\nПо прочитанні книжки «Кіно, народжене Україною» стає виразно зрозуміло, що «Березіль» і Лесь Курбас — то не лише театр, а й кіно.\nДеякі Тримбачеві пасажі просто волають про розтлумачення, як-от таке: «У серпні 1918 року гетьман Павло Скоропадський видає наказ про українізацію кіно».\nЩо таке у тому історичному контексті «українізація» — націоналізація кіновиробництва, мовна політика? Так само хочеться знати більше про вплив Гоголя на Довженка (режисер напередодні Другої світової війни почав так і не закінчену роботу над «Тарасом Бульбою»). Остання теза також наполегливо вимагає деталізації.\nОсобливо, коли йдеться про «повернення середньовічної моралі», тодішньої «готики», в естетику для масового споживання.\nАле альбомний формат рецензованої книжки не передбачає такої деталізації, тож даю читачеві адреси для цього інтелектуального дайвінгу: Сергій Тримбач, «Олександр Довженко: Загибель богів.\nІдентифікація автора в національному часопросторі» (Вінниця: Глобус-Прес, 2007) та коментована С. Тримбачем збірка листів, спогадів, архівних знахідок «Довженко без гриму» (К.: Комора, 2014). Останнє видання, до речі, стало лавреатом тогорічного рейтинґу «Книжка року».\nАле є у текстах С.Тримбача і висловлювання, з якими важко погодитися, наприклад, «громадянська війна в Україні».\nМи не мали її ані на початку минулого століття, ні зараз — то все агресія Росії. Трапляються й отруйні радянські тези без коментарів на кшталт: «Стає соціалістом, перетворюється на самостійно мислячу людину».\nАбо не відрефлексовані заяви типу «Дума про Ковпака» — кращий фільм Т. Левчука». Воно-то, може, й так, але чи варто «пропагувати» фільм про класичного терориста?\nЦе все одно, що говорити про Гончаревих «Прапороносців».\nТе саме бачимо і у пасажі «Олександр Корнійчук — у 1930—1960-х рр. найавторитетніший український театральний драматург».\nКорнійчук був талановитим літератом-пропагандистом й, очевидно, «найавторитетнішим» в обоймі ЦК — але навіщо це так незграбно подавати нинішньому читачеві?\nАле є у книжці й таке: «Після перегляду «Арсеналу» (1929) Йосип Сталін сказав: «Справжня революційна романтика».\nНатомість українські письменники поставилися до фільму критично — як такого, що підігрує московській владі та її політиці в Україні».\nГадаю, усі ці сентенції є радше наслідком відсутності редактора, що мав би нагадати авторові про неприпустимість термінології та фразеології радянського дискурсу, котрих він припустився, сподіваюся «автоматично».\nУ будь-якому разі маємо книжку, що заповнить лакуну знань читача з «середнього класу» (коли такий справді є) у розумінні історії українського кіна, котре справді опиралося імперським впливам; здійснилося у декількох світових шедеврах і — якщо подивитися в телевізор — не пасе задніх сьогодні.\nКнижка Сергія Тримбача «Кіно, народжене Україною» — добрий книжково-інтер’єрний продукт. Вона, самим фактом своєї з’яви, дає знати, куди слід рухатися далі: додання покажчиків, візуальне та проблемно-тематичне структурування, чіткіше позиціювання для потенційного покупця. Сподіваюся, ми цього дочекаємося.\n* Рецензія на книжку ще одного номінанта Дмитро ГОРБАЧОВ. Случаї (К.: Артбук) опублікована в «УМ» від 11.07.2017.\nВипуск №014 за 06.02.2018


Playboy Набір гель ддушудез. спрей 2 види - KidStaff\nPlayboy Набір гель ддушудез. спрей 2 види\nPlayboy Набір чоловічий VIP (гель для душу&шампунь 250мл.+дезодо-рант спрей 150мл.) VIP-унікальний спокусливий східний аромат 2012року для харизматич-ного мужчини. Він розкриває двері у світ розкоші та шику, в атмосферу приватних вечірок , де все на найвищому рівні. Аромат Playboy VIP- це Ваша перепустка у світ де здійснюються самі неймовірні мрії! Завжди бути в потрібний час в потрібному місці-що може бути краще?!\nПочаткові ноти:бергамот, ром, ревень.\nНоти "серця":лаванда, освіжаюча вода, зелене яблуко.\nКінцеві ноти:сандалове дерево, білий шоколад.\nГель для душу&шампунь виготовлений у Іспанії, а дезодорант у Польщі.\nPlayboy Набір чоловічий New York (гель для душу&шампунь 250мл.+де-зодорант спрей 150мл.). Аромат створений для чоловіків, які живуть повноцінним життям спокусника. Аромат складається з яскравих, на перший погляд, несумістних нот, але це не заважає аромату бути стійким, одночасно хвилюючим і чуттєвим. Найкраще аромат проявляє себе в холодну пору року.\nПочаткові ноти:лайм, альдегіди, вініл.\nНоти "серця":елемі, зелене яблуко, чорний перець.\nКінцеві ноти: ветівер, боби тонка, ваніль.\nОплата на карту Приватбанку. Відправка здійснюється транспортними компаніями (Нова Пошта, Гюнсел, Ін-Тайм, Ділівері) або Укрпоштою


Олексіївська загальноосвітня школа - Анкетування\nГоловнаМій профіль | Реєстрація | Вихід | Вхід | RSS Thursday, 19.05.2022, 07:31\n15-18 - дитина готова йти до школи. Ви не дарма працювали, а шкільні труднощі, якщо і виникунуть, можна легко подолати;\n10 - 14 - ви на правильному шляху, дитина багато чого навчилася, а запитання, на які ви відповіли "ні”, підкажуть Вам, над чим іще потрібно попрацювати;\nТест. Чи готова дитина до школи?\nЗазвичай батьків майбутніх першокласників хвилює безліч запитань: чи зможе їхня дитина навчатися в школі, чи досить вона розвинена, що їй слід уміти напередодні навчання в школі. За допомогою цього тесту Ви можете оцінити підготовленість Вашої дитини до школи.\nЯкщо на запитання 1, 3, 4, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 19, 20, 22, 23 Ви відповіли «так», то зарахуйте по 1 балу за кожну відповідь. Якщо на запитання 2, 6, 7, 17, 18, 21, 24 Ви відповіли «ні», то зарахуйте ще по 1 балу за кожну відповідь. Підрахуйте загальну кількість балів. Якщо вона становить: 20-24 бали, то поздоровляємо! Ваша дитина готова до школи. Будьте певні, що їй буде легше справлятися зі шкільними труднощами. Подбайте про те, щоб у неї не зник інтерес до школи й до отримання нових знань. 15-19 балів, Вам належить приділити більше уваги своїй дитині, зміст запитань або завдання в них допоможуть Вам обрати потрібний напрям роботи з дитиною. Не засмучуйтеся, Ваша дитина майже готова до навчання в школі. 14 і менше балів,кращою порадою для Вас буде приказка: «Терпіння і труд усе перетруть». Ваша дитина чекає допомоги й співпраці. Пориньте разом із нею в розвивальні, цікаві ігри. Усе це допоможе дитині досягти успіху й піти до школи підготовленою.\n· А/ оглядаєте синці, подряпини, умиваєте дитину, трохи покараєте;\n· Б/ нервуєте, метушитеся; вирішуєте більше не випускати його на вулицю одного;\n· В/ дуже схвильовані тим, що трапилося, караєте дитину.\n· А/ заспокоюєте сина як можете, намагаєтеся відволікти його від переживань; вам зовсім не шкода загубленого годинника, але коли ви бачите, як безутішно плаче дитина, ваше серце розривається;\n· Б/ спочатку вирішуєте бігти на пошуки, потім розумієте їх марність; вирішуєте, що «таким невдячним і неуважним дітям не варто робити дорогі подарунки»;\n· В/ караєте сина, нагадуючи йому вартість речі.\n· А/ ви спокійні і не панікуєте, але при першій можливості відвідаєте вчителя;\n· Б/ намагаєтеся з’ясувати, що ж накоїв син; обіцяєте йому суворе покарання, якщо вчитель поскаржиться на нього;\n· В/ вирішуєте негайно дзвонити, або йти до вчителя.\n4. Ваш син отримав низький бал. Для вас це несподіванка, бо хлопчик завжди мав позитивні оцінки. Як ви реагуєте?\n· А/ засмучені, але вважаєте, що це не трагедія; вирішуєте регулярно займатися з дитиною з цього предмета;\n· Б/ не знаєте, кого звинуватити в тому, що сталося: про сина думаєте – «хлопчик відбився від рук»; про чоловіка (дружину) – «це ж його (її) спадкова обмеженість»; про вчителя – «він нас просто зневажає, і я навіть знаю, чому»;\n· В/ у сім’ї скандал, вас заспокоює тільки те, що у багатьох однокласників теж такі ж бали.\n· А/ нічим не видасте свого стану, йдете з сином до цирку;\n· Б/ стримано повідомляєте, що погано себе почуваєте, пропонуєте відкласти намічений похід;\n· В/ прихід сина ще більше дратує вас, про цирк не може бути й мови.\n· А/ прибулі гості – не перешкода святу сина, ви прекрасно можете провести час усі разом;\n· Б/ пояснюєте дитині ситуацію, просите перенести свято;\n· В/ повідомляєте, що святкування дня народження відміняється.\n· А/ ви збентежені, але поки що стримуєте себе; вирішуєте спершу з’ясувати, навіщо дитині потрібні були гроші, а потім вже карати;\n· Б/ негайно караєте сина;\n· В/ упевнені – ваш син – злодій!\n· А/ попросите у сина вибачення, дасте собі слово надалі бути більш стриманим;\n· Б/ намагаєтеся встановити хороші стосунки з сином, але вибачатися не будете, вважаючи, що це може похитнути ваш авторитет;\n· В/ «Нічого, він сам мене довів! На те й батьки!» – відповідаєте йому.\n· А/ неабиякими здібностями (з математики, малювання, спорту);\n· Б/ відмінними успіхами у школі;\n· В/ беззаперечним послухом.\n· А/ посередніми здібностями;\n· Б/ низькими балами у чверті;\n· В/ непослухом.\n· А/ у силі волі, наполегливості;\n· Б/ у міцному здоров’ї;\n· В/ у значних розумових здібностях.\n· А/ у необдуманих вчинках;\n· Б/ через надмірну самовпевненість;\n· В/ «так складається життя».\n· А/ доброю людиною;\n· Б/ хорошим спеціалістом;\n· В/ знаменитістю.\n· А/ чуйність;\n· Б/ працьовитість;\n· В/ порядність.\n· А/ самовладання;\n· Б/ вміння на все дивитись з посмішкою;\n· В/ вміння вникати у справи дітей.\n· А/ ні;\n· Б/ мабуть, у сучасному житті – так;\n· В/ безсумнівно, так.\n· А/ зроблений власноруч\n· Б/ букет квітів\n· В/ куплений сувенір, чи недорога, але потрібна річ\n· А/ людей без недоліків не буває, у мене – свої, у нього – свої;\n· Б/ інколи мені так здається;\n· В/ звичайно, я таким не був (не була).\n· А/ намагаюся це робити лише у принципових питаннях;\n· Б/ вважаю, що це необхідно робити завжди;\n· В/ звичайно, тільки називаю це не «нав’язувати свою точку зору”, а “наставляти на шлях істини”.\n· А/ дуже хороших батьків не буває, як не буває дуже хороших людей;\n· Б/ не вважаю;\n· В/ звичайно, бо не шкодую для своєї дитини ні часу, ні грошей, ні зусиль.\n4. Якщо вчитель не задоволений поведінкою чи результатами навчання вашої дитини, що ви зробите?\n- влаштую скандал вчителю – 4.


com, в якому критики намагалися з”ясувати, як американське телебачення за останні 20 років стало тим, чим є зараз.\nОтже, задовго до розповсюдження кабельних мереж, які охопили країну телевізійним павутинням, у кожному великому місті Сполучених Штатів працювали щонайменше три ефірні телестанції. Вони мали віртуальну монополію у своєму регіоні. О 18.00 і 22.00 (чи 23.00) на тих телеканалах не йшло нічого, крім новин, і кожна станція мала майже третину аудиторії. “Першими ” вважали ті новини, які приваюлвали хоч трохи більше глядачів. Казали, що ліцензія на телевізійне мовлення, це дозвіл заробляти гроші. З того часу, як вибір телепрограм розширився, а Америка була охоплена кількома телемережами, місцеві станції стали набагато уважнішими до глядачів, до того, щоб заохочувати і утримувати їх на своєму каналі. Ось так виникла потреба у консультантах з рейтингів.\nЗ'явилися вони на початку 80-тих. Тоді ніхто не думав, що рейтингові консультанти кардинально змінять імідж телебачення. Станції почали наймати консультантів для аналізу рейтингів на основі звітів про вподобання аудиторії. Витрати станції на консультанта були невисокі - на рівні зарплатні середнього станційного журналіста. Але консультантам не платили за рекомендації покращити журналістику! Їм платили за способи привернути глядачів! Згодом консультанти розробили “свою правду” про те, як добитися високих рейтингів. І зараз всі локальні телестанції Америки керуються цими рекомендаціями, де так і немає згадки про потребу в грунтовній журналістиці.\nУ своїх дослідженнях консультанти з рейтингів пропонували очевидне: вони казали керівникам відділів новин, що глядачі лояльно ставляться до тих ведучих, які поводяться фамільярно, по-дружньому і привабливо. Консультанти вчили телеведучих поводитися саме так. Але це ще не все. Консультанти робили записи ведучих, студій і навіть окремих репортажів і демонстрували їх окремим групам. Після старанного вивчення результатів реакції глядачів консультанти могли визначати, які ведучі і який дизайн подобається найбільше. Невдовзі один з консультанів уперше вдався до підступного – запропонував ведучим конкурентної телестанції роботу на каналі в іншому місті – винятково для того, щоб ті забралися геть з цього міста! Консультанти рекомендували станціям не тільки зайнятися рекламуванням теленовин і змінити їхній імідж але й змінити зміст самих випусків. Керівники станцій піддавалися на це, адже їхні конкуренти також користувалися рекомендаціями подібних консультантів.\nПотім станції вирішили представляти заголовки актуальних новин у рекламних перервах між 20 і 21 годинами. Консультанти порадили їм не давати у цих анонсах власне новин – тільки інтригувати глядачів, щоб ті готувалися до перегляду випусків пізніше. Станції також піддалися на їхні поради закупити дороге освітлення, яке б вигідно подавало телеведучих. Освітлення стали налаштовувати для кожного ведучого окремо, студійні стільці підняли вище і присунули їх разом зі столами ближче до об”єктивів камер, щоб домогтися відчуття “близькості” і ефекту, що ведучі виглядають більшими, ніж насправді. Згодом усі станції стали робити "споживацькі” і “медичні” новини, оскільки дослідження аудиторії показували, що глядач це полюбляє. Для основних випусків новин – справжніх будівничих рейтингів – лишилися сенсації криміналу, надзвичайні ситуації і насильство.\nФраза “If it bleeds, it leads” стала крилатою для американських теленовин. Буквально це означає, що на перших місцях випуску мусять бути криваві трагедії. Тоді як студентів відділень журналістики продовжували вчити, що випуск новин починається з найважливішої події, телевізійні консультанти вже вперто застерігали станції відкривати випуски з найсенсаційнішого, щоб прикувати глядача, в якого б не з”явилося й думки перемкнути канал.\nРушійними девізами телебачення стали формулювання “Злочинність – це страхіття!”, навіть гучніше “Злочинність проти невинних!”. А якщо новина містить і сексуальний мотив, вона стає першочерговою, і самим сексуальним мотивам приділяється найбільше пояснень. Оскільки людям властиво завжди зацікавлено спостерігати за полум”ям, телеоператори почали знімати якомога більше сцен з пожежами, а продюсери почали ставити в ефір янкайбільше цих кадрів. Вони стали скасовувати поточні виїзди на зйомки і стали надсилати всіх кореспондентів станції на будь-яку велику пожежу. І не мало значення, що палає, наприклад, нікому не потрібний закинутий старий будинок. Глядачі захоплені спектаклем і це спонукає починати видовище з кадрів полум'я.\nНайнепопулярнішим серед американських глядачів, за висновками консультантів, були так звані “говорячі голови”. Як наслідок, на екрані поменшало офіціозу і побільшало, скажімо, медицини. Телестанції суттєво зменшили висвітлення засідань органів влади, викладацьких нарад і виступів політиків. Одне виключення у цьому табу було у випадку, якщо на станцію надходило попередження, що хтось збирається зробити дійство. Тоді телекамери прибували на місце і терпляче чекали на спектакль.\nПротиставлення і порівняння – річ велика, але якщо є емоції. Політичні репортажі, сюжети про податки можуть бути важливими і торкатися усіх, але американське телебачення стало їх ігнорувати за винятком тих станцій, які спромагалися знайти влучний і шокуючий коментар, який міг захопити глядачів. Багато політиків і громадських активістів швидко засвоїли, що якщо вони хочуть, щоб їхні обличчя показували по телевізору, вони повинні зацікавити масс-медіа і демонструвати пристрасть. Побачивши телекамери вони починали гучно кричати на кшталт: “Ці податкові схеми усіх нас роздягнуть!” і одразу привертали увагу репортерів, які бігли до них за детальними коментарями. Ті політики, хто так робив, ставали жаданими гостями студій і коментаторами подій.\n"Емоції", як потім заявили консультанти з рейтингів , “ось що хоче глядач!” І телестанції дотепер шукають способи зіграти на усіх знаних емоційних струнах людини: ненависть, страх, симпатія, захоплення, відраза, любов і секс.\nЧудові тварини і чудові дітлахи – найбільш популярні теми для телевізійних нарисів. Довгий час тележурналісти робили симпатичні нариси про бездомних і бідних, але відмовилися від цього після національних досліджень, які показали, що ці теми глядачам малосимпатичні. Кримінал і надзвичайні пригоди назавжди опанували перші місця у випусках і через це стали здаватися більш значущими, ніж вони є насправді. Вони представлені емоційними зображеннями згорьованих і принижених жертв. Слізні інтерв”ю стали завжди першочерговими іллюстраціями. Репортери стали полювати за емоціями настільки пристрасно, що нехтували будь-якими законними обмеженнями приватного життя жертв і їхніх родин і етичними нормами. Дивний феномен – багато жертв йшли на поводу у цих телевізійних апетитів. Часто жертви у стані емоційного шоку давали неперевершені інтерв”ю для телекамер і складалося враження, що так не зіграє жоден талановитий актор. Ймовірно, можливість звільнити душу і поділитися втратою повертало їм душевну рівновагу. І це, звісно, страшний сценарій, який часто розігрується після трагедій. Але глядачі полюбляють бачити це і телестанції це показують, адже емоції змушують людей лишатися перед телевізорами.\nЖінка, що мала сексуальний контакт з політиком, швидко перетворювалася на знаменитість, а дружині політика доводиться терпіти приниження і виправдовуватися. Ті, хто вижив, і свідки криміналу чи надзвичайної пригоди відповідають на банальне "Як ви себе почуваєте?”, а об”єктив телекамери показує їх настільки близько, що глядач бачить кожну волосину на носі і кожну сльозу.\nЯкщо емоцій нема., консультанти почали радити телерепортерам створювати їх, навіть якщо це вводить публіку в оману. Якщо продюсери на мають інтерв”ю з жертвами, вони самі малюють страхітливу ситуацію: "Молода жінка була брутально вбита у західній частині міста. І це може трапитися у вашому мікрорайоні.” Друге речення – це не новина. І це не витяг з повідомлення джерела, яке захотіло лишитися невідомим. І ніхто не може нагнітати пристрасті такими словами, крім єдиної людини - репортера, який керується порадою рейтингових консультантів "створити емоції”. Що це? Вірно – творчий підхід до репортажу. Це підсудно чи неетично? Погодьтеся, теоретично, будь-який злочин може трапитися в будь-якому районі, і всім не хочеться, щоб це сталося! Так що – гра на глядацьких емоціях має право бути у теленовинах?\nАмериканські телекритики вважають, що найгірше в цьому те, що ця гра бездумна і безвідповідальна. Аргумент - є багато людей, особливо літніх, які вірять усьому, що кажуть по телевізору, і вони стануть боятися. Репортер мусить усвідомлювати, кажуть критики, що ця техніка неприпустима, оскільки вона б”є по найбільш емоційно вразливих. Просто є безліч літніх людей, які накладають на себе руки чи замикаються від суспільства через емоції і сльози, які синтезовані станціями заради рейтингів. Коротше кажучи, ця навмисна “практика вичавлювання сліз” є неприпустимою і телестанції, які до цього вдаються, мусять бути піддані жорсткій публічній критиці і покарані до тих пір, поки цього не припинять. В іншому випадку станції лишатимуться упевненими, що знають глядацькі смаки і далі братимуть слізні інтерв”ю для продукування страху і тривоги після трагедії.\nЯкщо емоцій немає, консультанти і репортери шукатимуть їх, поки не знайдуть. У великому місті завжди можна знайти чимало людей, хто ствердно відповість на основні нагальні запитання сьогоднення. Одна з формул штучного синтезування громадської думки полягає у тому, що знімальну групу надсилають кудись у місто, щоб запитати у першої молодої жінки: “Ви стали боятися після того жахливого вбивства?” І репортерам наказано допитуватися у неї доки вони не отримають кілька ствердних відповідей на вулиці у розрахунку на кілька телевізійних секунд страху. Потім станція зробить репортаж, щоб дати глядачам уявлення, що вони бачили якнайширше представлений страх у суспільстві. "Жителі міста сьогодні побоювалися...” виголосить стандартну фразу ведучий новин перед таким неправдивим репортажем, щоб прикувати увагу.\nОдна чи дві телестанції у кожному американському місті користуються подібними вискорейтинговими технологіями у кожному випуску. Вони добре слухаються рейтингових консультантів і продюсерів. За їхніми данними, немає новини чи чогось емоційного у тому, що мільйон американців не були вбиті цього року, і тому вони зосереджені на тих кількох загиблих і висвітлюють ці трагедії довгими місяцями, протягом яких триває суд над звинуваченими у вбивствах. Може бути також цікавим побачити, як штучне поширення страху викликає сміх у самих репортерів, які старанно культивують його щовечора.\nАмериканські телеведучі стають дедалі більше акторами, а не журналістами. Місцеві телестанції витрачають значну частку в своїй рекламі на те, щоб запевнити гядачів, що їхні ведучі – це великі журналісти і вони такі ж, як і решта людей - приятельські, відверті і привабливі. Фактично більша частина ведучих – це актори, що вийшли з журналістів, і яким добре платять за їхні зважені іміджі і студійні манери. Тільки небагато з них не намертво прикуті до студій і ще менше власноруч роблять репортажі чи телефонні дзвінки, щоб зібрати інформацію. Зазвичай ці обов”язки делеговані молодшим колегам, багато хто з яких чекає шансу одного разу сісти у крісло ведучого. Більшість ведучих після ефіру зосереджуються на фотозйомках та на участі у презентаціях і святкуваннях. Як багато репортажів і роликів знято спеціально, щоб наголосити, що ведучі є гарними журналістами і як багато часу в них займають їхні зображення, ніж власне тема репортажу! Інколи це виглядає кепсько, оскільки деякі ведучі справді є кваліфікованими журналістами, свого часу вони добре потрудилися репортерами. Але решта не трудилася. Решта отримала доступ до студії надто рано, не засвоївши уроків збирання новин і написання сценаріїв.\nНайбільш досвідчені ведучі починають день після обіду на редакційній летючці, де приймаються рішення, які репортажі будуть робитися. На деяких станціях ведучих доводиться залучати до прийняття рішень, щоб не псувати їхнє хворобливе его. Але на решті станцій їх залучають свідомо, бо вони є більш досвідченими, ніж більшість колективу, і тому їхня роль там є вирішальною. Для глядача буває дуже важко розрізнити, який з ведучих є ”читачем” і хто є “журналістом”. Адже про їх всіх розказують, як про журналістів. Зазвичай, тільки колеги знають, хто є хто.\nЧасто ведучі вечірніх випусків новин в Америці переписують кілька повідомлень зі стрічки агентств. Але на більше вони піти не можуть, адже треба ще турбуватися про головне завдання – забезпечити гарний вигляд на екрані, щоб уособлювати організацію. За годину до ефіру їм накладають грим і вони передивляються сценарій, написаний для них іншими. Ранкові і полуденні ведучі, будучи зазвичай молодшими і жадаючи місця в кращих випусках, зобов”язані працювати набагато більше. Вони приймають редакційні рішення і пишуть більшу частину сценаріїв. Вони сподіваються на шанс стати ведучими недільних підсумкових шоу чи врешті-решт “вистрілити” увечері. Сподіваючись на підвищення, вони надсилають резюме і записи своїх кращих випусків до телестанцій в інших містах.\nЯк актори, американські телеведучі отримали щедре забезпечення робочим одягом, регулярно відвідують перукарів і візажистів, і замовляють такий грим, який робить їх більш привабливими і природніми та не розпливається під потужним студійним світлом. Консультанти тренують їх з метою вдосконалення манер і для дружнього спілкування у студії. Ведучі поліпшують інтонації, вирази обличчя і мову тіла у різноманітні способи, щоб підкреслити безліч розказаного. Вони можуть читати важливе повідомлення одним чином, трагічне – інакше, і швидко перемикатися на полегшений виклад винятково для представлення поточного настрою. Їхні повороти від однієї камери до іншої дуже добре завчені. Вони навчені тримати свої руки у найбільш природній спосіб. Вони можуть з гідністю спілкуватися зі співведучим, щоб демонструвати обізнаність і почуття гумору, і в усіх випадках вони виглядають привабливо і переконують, що вони є близькими друзями. Кожна деталь важлива. Ведучі переглядають записи своїх ефірів, вивчаючи найменші деталі від появи на екрані й до фінальної посмішки. Для декого з них це не важко, адже вони переважно є в житті такими ж, якими й на екрані: чудові, респектабельні, яскраві спеціалісти, котрі досягли вершини кар”єри. Решта ведучих тільки частково відповідають іміджу – вони краще читають повідомлення, ніж пишуть і розуміють їх. У будь-якому випадку уся когорта ведучих мають відповідати своїй ролі. І вона полягає у тому, щоб бути уособленням і господарями випуску, повідомляти новини і представляти себе глядачам.\nРейтингові консультанти намагаються виробити оригінальний імідж телеканалів і кожного новинника. З цим важко не погодитися, адже ТБ - це іміджевий медіум. Глядачі мають в руках дистанційні пульти і дуже легко переходять з каналу на канал, а їхня увага надто короткотермінова, бо вони шукають більш цікаве і яскраве. Якщо одна подія ілюструється зображенням без складностей, то бувають такі, що потребують купу зусиль і часу для свого ілюстрування. На жаль, це означає, що станції часто відмовляються висвітлювати теми, які, здається, неможливо подати візуально, і зосереджуються на темах, де є яскраві картинки, навіть попри їхню другорядність. А телерепортери фактично пишуть репортажі згідно наявного відео і можуть опускати важливі деталі, які нічим ілюструвати. Це одне з пояснень того, чому телевізійні новини Америки стали наповненими картинками крові, пожеж і надзвичайних пригод. Відеоряди очолюють прокурори і слідчі, жертви зі сльозами, чудові діти і домашні тварини. Вуличні протести зняті таким чином, що вони виглядають більшими, ніж насправді. Слід визнати, що картинка (все ж таки) тримає на собі новину.\nЯк американське телебачення стало тим, чим воно є зараз Частина третя: ТБ не б”є руку, що годує!


Андрій Кокотюха: «Не знаю, що таке творчість, у мене — виробництво і контракти» | Український тижневик Міст\nАндрій Кокотюха: «Не знаю, що таке творчість, у мене — виробництво і контракти»\nНа цю розмову Андрій Кокотюха зміг виділити чітко годину, адже у нього все розраховано до хвилини.\nНас налякали словом «пропаґанда»\n— Фільм «Червоний», знятий за вашим сценарієм, якому вітчизняні кінокритики закидали надмірну патріотичність, був Міністерством культури визнаний таким, що не має патріотичної складової, і заявка на кінопроект «Червоний» не була допущена до конкурсного відбору для надання державної фінансової підтримки…\n— Я зі самого початку не покладав на Міністерство культури якихось надій і сподівань. У фільму «Червоний» є реальна історія успіху. Не скажу, що він окупився в прокаті, хоча б тому, що в українському прокаті з українських фільмів окупаються лише недорогі у виробництві комедії, і то не всі. Ми заробили в прокаті 3 млн грн — і це максимум, який наш фільм зміг вичавити…\n— …І потрапили до п’ятірки лідерів українського прокату за минулий рік.\n— Коли наш фільм показували на телеканалі ІСТV, то конкуренцію нам склало лише «Євробачення». Однойменна книжка також отримала певні відзнаки, а головне — читацьке визнання: майже 42 тис. тиражу. З моїх 67 книжок ця наразі — найтиражніша.\n— Ви неодноразово підіймали дискусійну тему відсутності української ідеології та пропаґанди. А хто, на вашу думку, має нести за це найбільшу відповідальність?\n— Нещодавно я прочитав одну зі статей Ґеорґія Почепцова, нашого провідного фахівця з медіа та масової культури, щодо впливу масової культури на свідомість, у т. ч. пропаґанди. Так от, він написав, що пропаґанда у відкритому та закритому суспільствах відрізняється. У закритому, як, наприклад, СРСР, Росія, Північна Корея чи якась інша тоталітарна країна, вона не має просвітницького характеру, а лише сприяє отупінню та маніпулює через відсутність можливості перевірити цю інформацію. Натомість українське суспільство, як мені здається, — найвідкритіше в цій частині земної кулі, саме тому воно й вразливе до фейкової інформації, бо ми просто не готові себе захищати.\n— А чому не готові?\n— Тому що нас налякали словом «пропаґанда», воно у нас відразу асоціюється з тим закритим суспільством, із неможливістю перевірити інформацію й отримати різні думки з одного й того ж приводу. Наприклад, ми не знали про реальне становище чорношкірих, нам казали, що Америка живе за законами, описаними в романі «Хатинка дядечка Тома» Гаррієт Бічер-Стоу, — і ми в це вірили, бо не бачили альтернативи. Нам казали, що брейк-данс танцюють жебраки. Те ж саме казали про джинси — що їх носять лише бідні. В теперішній Україні ми називаємо речі своїми іменами: війну — війною, ворога — ворогом, прямо говоримо про проблеми, намагаємося знайти шляхи їхнього вирішення, і при цьому шукаємо точки, щоб довкола цієї правди об’єдналося не 5 млн українців, як це було під час Майдану, а 40 млн.\n— Але ж на те є державні органи, аби впроваджувати ідеологію та пропаґанду?\n— У нас досі не сформована національна інформаційна політика. Далеко не треба ходити, нещодавно була чергова річниця хрещення України-Русі. По всьому Києву виставили борди з вітаннями Московського патріархату. А де альтернатива, де роз’яснення, що існує Київський патріархат? Нібито всі знають, що він є, але де борди, які вітають від імені Київського патріархату? Де інформація про те, що взагалі відбувається, де на загальнодержавному рівні популяризація та роз’яснення того, що держава Росія і Московський патріархат до хрещення Київської Русі не мають жодного стосунку? Держава-аґресор приватизувала собі Іллю Муромця, Ярослава Мудрого, князя Володимира, Миколу Гоголя! Вони не бояться присвоювати собі наше минуле і працювати на випередження. 2009-го до 200-річчя від дня народження Гоголя комуніст і сталініст із Донецька Володимир Бортко зняв фільм «Тарас Бульба». Чому «Тараса Бульбу», хай і з геніальним Богданом Ступкою, треба було знімати в Росії? Чому ми не змогли зняти його раніше за них? Чому до 200-річчя з дня народження Гоголя Путін постарався, а Ющенко — ні?\nУкраїнського книжкового ринку не існує\n— А як оцінюєте розвиток сучасного українського книжкового ринку?\n— Українського книжкового ринку не існує.\n— Але ж з’явилося багато сучасної літератури, багато нових авторів…\n— Авторів не багато, їх дуже мало. Знову змушений порівнювати з державою-аґресором. Якщо взяти хоча б один сегмент — детективи, то в них щоквартально виходить 20 нових авторів. І не кажу вже про нові видання в сегменті мелодрами, фантастики, у т. ч. антиукраїнської, про різних там марсіан на Донбасі тощо. У них виходить щоквартально книжок більше, ніж у нас за рік. Я був єдиним автором з України, котрий торік репрезентував свою книжку на міжнародному фестивалі детективної літератури та фільмів Quais du Polar у Ліоні (Франція). Так там тільки коміксів ціла секція, не кажучи вже про книжкові крамниці, де коміксам віддали цілі поверхи. Ми не можемо говорити про ринок, коли наклад української книги зріс лише на 1 тис. примірників. Тобто, якщо до Майдану казали «золота тисяча», то тепер кажуть — «золотих дві тисячі». Навіть мені, кого нібито вважають успішним ринковим автором, видавці ставлять 2 тис. тиражу і дуже рідко додруковують, десь шість можуть поставити, інколи — десять. А скільки в Україні місць, де торгують книжками? Навіть у Києві їх небагато. У нас є своя інтернет-книгарня, так от: за півтора року статистика продажів — це Київ і Львів, усе.\n— У чому вбачаєте основне гальмо розвитку нашого книжкового ринку?\n— Проблема — у відсутності інформаційної політики та відсутності популяризації читання: читати — це модно, читання модне як процес. На жаль, крім Андрія Кокотюхи, немає альтернативи серед книжок, які можна читати в потягах, перед сном, за одну ніч, словом — тієї літератури, яка справді користувалася б попитом і була написана для широкого кола читачів, а не з претензією на геніальність.\n— Погоджуєтеся з тим, що є література висока, а є — для народу?\n— Вся література — для людей.\n— Ви казали, що Джойса, Пруста та Кафку студентам вивчати не варто. Чому?\n— Література на кшталт Джойса — це тоталітарний підхід. Порівнюю це з вивченням робіт Маркса та Леніна в ті часи, коли я вчився. Роботу Леніна «Партійна організація і партійна література» я конспектував вісім разів: двічі в школі і шість разів — на факультеті журналістики з різних предметів. Але у мене не вимагали оцінки цієї роботи, у мене вимагали, щоб я говорив, що вона геніальна. Якщо я буду мати свою думку з цього приводу, то у мене виникнуть проблеми як із викладачем, так і з предметом. Література, яка кимось переоцінена, визнана безпідставно геніальною і надзвичайно високою, потребує в очах викладача альтернативних, незалежних протилежних оцінок. Якщо студент скаже: я прочитав, але мені не сподобалось, бо це нудно, і почне розповідати по пальцях чому, то отримає погану оцінку лише за те, що має власну думку.\nДетектив — головний жанр для всієї літератури\n— У вас є серія книжок для підлітків, і деякі з ваших творів навіть рекомендовані для позакласного читання…\n— Нині поняття «підліток» зсунуте. Раніше підлітками вважалися з 14 років, а тепер — з одинадцяти. Мій син, котрому нещодавно виповнилося 15, перестав читати татові книжки у 12. Тепер читає Стівена Кінга «Воно», але перед тим прочитав Гантера Томпсона, «Механічний апельсин» Ентоні Берджеса, Кена Кізі, Орвелла. То це підліткова література чи яка? Тому мені хотілося б вірити, що щось намагаюся писати для підлітків.\n— Вас якось назвали «батьком українського готичного детективу». Чому обрали для себе детектив як провідний жанр?\n— Детектив — головний жанр не лише для мене, а й для всієї літератури, і головний код для культури. Тому що він показує світ не таким, як він є, а таким, яким має бути. В рамках кожної історії існує торжество закону, зло завжди покаране, добро завжди перемагає, і є люди, котрі беруть на себе відповідальність. Чому в детективі найчастіше показують злочин —убивство? Бо ціннішого за людське життя нічого немає.\n— Кого вам цікавіше виписувати: «неґативного» злочинця чи «позитивного» детектива?\n— Не розумію, що таке позитивний персонаж. Наприклад, Шерлок Голмс був наркоманом.\n— У вересні виходить ваш новий роман «Називай мене Мері». Раніше нібито планувалося, що він матиме назву «Дівчина з Донбасу». Наскільки назва впливає на успіх?\n— В Україні жодним чином не впливає, бо у нас немає ринку. Але якщо напишеш у назві слово «вбивство» або «смерть», цю книжку будуть купувати мало, бо українці забобонні. Натомість книжку зі словом «відьма» будуть купувати активно. Книжку зі словом «любов» будуть купувати жінки. Слово «Донбас» нині втратило своє активне маркетинґове значення, у перші роки війни на Донбасі люди хотіли про це читати, бо мали всі підстави вважати, що війна скоро закінчиться. Але навіть притомні люди втомилися від Донбасу.\n— Друкувати на комп’ютері та крутити гайки — механічна робота, а де є межа між творчістю та занудством?\n— Не знаю, що таке творчість, я нею не займаюся, у мене дедлайн, у мене виробництво, у мене контракти. Творчість — не хочеш, то не робиш. Виробництво — інше. У мене кожен день 20—25 тис. знаків, чотири-п’ять годин безперервної роботи, це важка ручна, фізична праця.\n— Вашу роботу можна виміряти кількістю сторінок, а нині все переходить на електронні носії. То скільки гігабайтів важить письменник Кокотюха?\n— Я чайник, якщо хтось за мене порахує, прошу дуже.\n— Я десь читала, що у вас своя методика: в робочі дні пишете сценарії, у вихідні — детективи. Це справді так?\n— Справді. Я не знаю німецької мови, але знаю arbeiten und arbеіеen. Ось і вся методика.\nРозмовляла Любов Базів


Євген Пенцак: "Головна мета кожної держави – зробити людей щасливими" | open\nОльга Усачева30 жовтня 2017 року\nЩо на нас чекає у майбутньому? Яку роботу виконуватиме людина у роботизованому світі? Чи стануть фантазії авторів антиутопій реальністю? І чому нам треба розвивати закладені природою таланти і навмисно наражати себе на стреси? Своїми думками з приводу цих філософських питань поділився Євген Пенцак – експерт з фінансового, інвестиційного та ризик-менеджменту, керівник програми Master of Banking & Finance в Києво-Могилянській бізнес-школі, PhD Лозанського університету в Швейцарії.\n− Ви куруєте публічні читання у kmbs. Зокрема, презентували світові бестселери Нассіма Талеба «Антикрихкість» і «Чорний лебідь», досконало їх знаєте. Чи залишились особисто у вас запитання до автора і у чому, на вашу думку, такий попит на твори Талеба?\n− Насправді у світі інтерес до теорії антикрихкості давно охолонув.\nУсе нове – добре забуте старе! Теорія антикрихкості побудована на ключовій тезі Фрідріха Ніцше: «Все, що нас не вбиває, робить нас сильнішим». Нобелівську премію з фізики у 2017 році отримали вчені за досягнення у вмінні вимірювати гравітаційні хвилі. Так само в економіці нам потрібно навчитись вловлювати емоційні хвилі, які випромінюють споживачі й великі групи людей, щоб навчитись ними управляти.\nНассім Талеб – опціонний трейдер, який має ґрунтовну математичну освіту, але він почав жорстко критикувати принцип підготовки економістів і фінансистів. У мене давно такі думки визрівали, тому увійшли у резонанс. Я почув про його книги від одного керівника британського інвестиційного фонду. Він скористався багатьма порадами з книги «Чорний Лебідь» для того, щоб у час кризи 2007-2009 років, у часи так званої Глобальної Фінансової Рецесії, вивести свій фонд у лідери ринку.\nКоли Талеб приїжджав до України, я мав можливість з ним поспілкуватися. Вразив тим, що говорив водночас про дуже прості й фундаментальні речі. Наприклад, що підвалини сучасної економіки і фінансів закладені неправильно. Не потрібно фокусуватись у бізнесі і в житті на оптимізацію всього, а потрібно жити так, щоб життя не заскочило тебе зненацька, тобто потрібно бути готовим до всього.\nЗвісно, що книги Талеба – не панацея. Якщо ви їх прочитаєте, це не зробить вас успішними автоматично. Тому до усіх ідей треба ставитись з обережністю, рефлексувати, пропускати через себе, враховуючи свій досвід і життєвий досвід своїх знайомих.\nНе потрібно фокусуватись у бізнесі й житті на оптимізацію всього, а потрібно жити так, щоб життя не заскочило тебе зненацька\n– А як ви вважаєте, чи треба штучно у собі виховувати цю антикрихкість, спеціально наражати себе на стреси? Якщо спиратися на думку Талеба, то чим більше невдач ти пережив, тим ближче ти до успіху.\n− Як і багатьом у дитинстві, мені не надто подобалась школа, але я читав книжки. Наприклад, «Степовий вовк» чи «Гру в бісер» Германа Гессе. Це резонує з думками, які Талеб висловлює у своїх книжках.\nТому я вирішив для себе у молодості: поки молодий – борися із труднощами. Талеб критикує механістичне застосування принципів оптимальності на людське життя, на ухвалення економічних і фінансових рішень. Талеб наводить приклад того, як побудоване людське тіло: воно використовує занадто багато ресурсів з точки зору оптимальності, багато систем людського організму дублюють дії одна одної. У побудові засад сучасної економіки ми повинні більше звертати увагу на побудову екосистем живої природи.\n− В конспекті одного з ваших виступів йдеться про те, що в економіці є 50% психології. Тому невипадково одними із перших Нобелівських лауреатів з економіки стали психологи Деніел Канеман і Амос Тверськи, які показали, наскільки людина ірраціонально мислить. Як, по-вашому, приймати ефективні рішення і збудувати успішне життя?\n− Ізраїльські психологи звернули увагу на поведінковий фактор в ухваленні рішень. В якому настрої людина прокинулася, хто її оточує, що сказали в медіа – все це впливає на наші повсякденні рішення.\nСаме завдяки цьому печерному мозку людина так скеровує свої дії, щоб менше зазнавати невдач, не почуватися дискомфортно. В економіці це називається переживати disutility (з англ. непридатність, марність – ред.). А utility – це, навпаки, переживати задоволення.\nНещодавно на львівському «Форумі видавців» я доповідав щодо книги Деніела Канемана «Мислення швидке й повільне». І от Канеман говорить, що у нас немає у голові кнопки, яка б дозволяла нам переключатися від дій на автопілоті до більш виважених. Щоб ми одразу ж почали рефлексувати, думати про стратегічний рівень, від яких аспектів ще можна отримати задоволення, крім тих, які нам нав’язують з усіх боків, – багатство, влада і статус.\nВ якому настрої людина прокинулася, хто її оточує, що сказали в медіа – все це впливає на наші повсякденні рішення\n− Але для того, щоб отримати певний статус і багатство, треба працювати. Отже, ти вже перебуваєш у стані потоку і творчості. Якщо не розглядати бюрократів.\n− Не факт. Наприклад, коли на старті в тебе мало грошей і «голодна» сім’я, не можна сказати, що ти у стані потоку проводиш урок чи лекцію, а потім біжиш на будмайданчик тягати цемент. На жаль, тоді ти не використовуєш час, який маєш, щоб розвинути свої ключові компетенції. Адже, грубо кажучи, класти цеглу може будь-хто.\nУ мене настав такий момент, коли прийшов конвертик від Сороса – це був Соросівський грант з присвоєнням звання Соросівського учителя. Цих коштів вистачило на довгий період, щоб змінити траєкторію свого життя, а не крутитися як білка в колесі. Але не всім приходять конверти від Сороса, тому краще заздалегідь планувати стратегію свого життя.\n− Як? І чому саме зараз так активно заговорили про життєві стратегії?\n− Усі економічні теорії, які стосувалися підвищення ефективності діяльності держави, щоб ВВП на душу населення її зростало, мають аналог в бізнесі − зростання капіталізації компаній. І у мене виникла ідея: чому б ці бізнес-моделі не застосовувати для управління людиною власним життям? Кожна людина як компанія: вкладає у себе час, заробляє гроші, перетворює їх на задоволення.\nЦе надихнуло мене подумати у цьому напрямку. Тепер коли я пропоную щось компанії, паралельно думаю, що було б, якби застосувати це у своєму житті чи у житті своїх близьких?\n− Щодо піддавання складних систем стресу, про що говорить Талеб. Можете навести приклади із власної практики?\n− Ті успіхи, які трапилися у моєму житті, часто були спонтанними. Коли аналізую їх, то розумію, що до цього привів вихід за звичні рамки, за межі комфорту.\nРобота у групі – це технологія. Їй треба навчати ще з дитинства\n− В одному з ваших матеріалів йдеться про те, що соціум створює необхідні для формування особистості стреси. А як щодо індивідуального навчання? Ці діти вже заздалегідь непристосовані до життя у соціумі?\n− Людина – це суспільна істота, і вона повинна вчитись працювати в команді.\nДля мене було великим викликом з моєю пострадянською освітою навчатися у Швейцарії. Тому що нас в школі і університеті дуже мало вчили працювати в проектах, командах. А у Швейцарії я побачив, що люди до тебе тягнуться, коли ти щось знаєш. То чому б не поділитися знанням? Розумієш, що ви не стільки конкуренти, скільки союзники. Бо сьогодні ти допоможеш, а завтра – тобі.\nТакож іноді запитання від колег, які здавалися тобі беззмістовними, виявляється, мають сенс. Тому своїм дітям я тепер говорю, щоб вони максимально допомагали своїм однокласникам. Вчили їх, розказували, що знають, – так вони вчаться краще розуміти інших людей, чути їх.\nРобота у групі – це технологія. Їй треба навчати ще з дитинства. В цьому полягає суть емоційного інтелекту. Я тобі віддаю те, що я знаю, ти мені – те, що ти знаєш, і від цього ми обидва стаємо кращими. Цього дуже важко досягнути, коли працюєш індивідуально.\n− Що ви думаєте про кліпове мислення? Чи потрібно з ним боротися?\n− Так мислить нове покоління, і тут нічого не можна зробити. У мене дві доньки – 24 і 18 років. Коли я розповідаю старшій історію, то вона дослуховує все до кінця і робить свій висновок. А от молодша слухає три хвилини і каже «все, мені все зрозуміло», але вона швидше сприймає інформацію. Тому у цьому є свій позитив.\nЗвісно, ця швидкість і вміння одночасно працювати з декількома гаджетами, переписуватися одразу з п’ятьма людьми змінюють структуру сприйняття. Мені не подобається, що там немає глибини, але штучний інтелект має приблизно ту саму структуру. І тут є проблема: якщо делегувати ухвалення рішень роботам, є ризик отримати швидкі поверхневі висновки.\n− Люди проти роботів. Ілон Маск просував ідею вивчення штучного інтелекту, але потім сам відмовився від неї. Адже це дуже небезпечна річ, яку важко буде проконтролювати, якщо роботи візьмуть верх над людьми. Що ви скажете?\n− Звісно, що певна небезпека тут є. Ми вже програли всі інтелектуальні ігри. Наприклад, про шахи мова не йде − робот виграє. Людям залишаються лише процеси творіння: абстракції, складні категорії і т.д. Поки що роботи не дають з ними ради.\nЯкщо делегувати ухвалення рішень роботам, є ризик отримати швидкі поверхневі висновки\n− Але ми не знаємо наслідків…\n− Може статися, що людство поділиться на різні біологічні види. Або ж з метою збільшення ефективності визначатиме, якою справою має в житті займатись та чи інша людина.\n− Чи є майбутнє у криптовалюти?\n− У неї є певна філософія. Наприклад, не бути прив’язаною до центру емісії, якими є центральні банки різних країн. Зараз існує більше 800 різних криптовалют: 50% з них – повний фейк, обдурство і шарлатанство, але біткоін – одна з найбільш стабільних криптовалют.\n− Але Нацбанк її ніяк не класифікує.\n− Поки що він класифікує її як товар. Нацбанк України, може, навіть випускатиме свою криптовалюту. У деяких країнах криптовалюта забезпечена золотом.\nМоє передбачення, що майбутнє – за криптовалютою. Але, можливо, вона виглядатиме не так, як зараз. Світ буде поділений на великі спільноти, громадяни яких довірятимуть один одному, а криптовалюта слугуватиме для взаємних розрахунків. Будь-які інновації мають свої небезпеки, але я вірю, що десь за 10 років звичайні гроші взагалі зникнуть.\nСеред переваг криптовалюти – значно нижча вартість транзакцій, ніж при здійсненні операцій із паперовими грошима. Світ стає все ближчим до прозорості.\nМожливо, у мійбутньому світ буде поділений на великі спільноти, громадяни яких довірятимуть один одному, а криптовалюта слугуватиме для взаємних розрахунків\n− Як у фільмі «Сфера» із Томом Генксом і Еммою Вотсон у головних ролях про єдину електронну систему, в якій всі користувачі бачать, за кого ти проголосував на виборах, бачать де перебуваєш, що купуєш. Але це постійне відчуття, що за кожним твоїм кроком стежать, обмежують власний простір і свободу…\n− Так, правда. Яскравий приклад, коли одній жінці прийшли додому бланки зі знижками на дитячі підгузки і ще якісь дитячі речі, а вона ще не знала, що вагітна. Розумієте? А система цього супермаркету, де вона здійснює покупки, вже це прорахувала. Нас шокує, наскільки big data («великі дані») може втручатися у наше життя.\n− Наскільки актуальним у сучасному світі є питання покликання? Ти обираєш справу свого життя, а потім виявляється, що ця справа не затребувана. Більше того, зараз все більш популярною стає думка, що за життя можна і треба спробувати кілька професій.\n− Людина має бути гнучкою. Виникла проблема – спробуй інший вид діяльності. Якщо не можете переключитися, вас будуть експлуатувати, будете виконувати низькокваліфіковану роботу. І тоді не ви управляєте життям, а хтось інший управляє вами.\n− Тоді які базові навички слід мати, щоб твоя робота завжди цінувалась у цьому стрімкому світі?\n− Бог роздає різні таланти. Усі ми народжуємось в різних умовах. Завдання системи освіти – допомогти нам зрозуміти свою унікальність, те, в чому ми не подібні до інших, і хотіти це розвинути.\nТут доцільно сказати про вищу освіту. У Швейцарії, наприклад, немає такої кількості тих, хто здобуває вищу освіту. Половина тих, хто отримав середню освіту, йде здобувати робітничі професії, а вже решта − у виші. У нас вважається престижним здобути вищу освіту, але не завжди є від того цінність.\n− Сучасний динамічний світ змушує нас іноді діяти дуже швидко. Як в таких умовах ухвалювати правильні, виважені рішення?\n− Я на своїх лекціях завжди раджу багато писати і виписуватися. За півгодини ви будете здивовані своїм відкриттям. Тим, що у вас закладено на підсвідомості, про що ви могли навіть не здогадуватися.\nЗавдання системи освіти – допомогти нам зрозуміти свою унікальність, те, в чому ми не подібні до інших\n− Як зараз змінюється роль держави в житті людині?\n− Залежить від того, яка держава. З точки зору поведінкової економіки, держава має дбати про людей, як батьки дбають про своїх дітей. Тому головна мета кожної держави – зробити людей щасливими.\nА, приміром, у Данії розробляються нові напрямки економіки – так звана silver economy, економіка для дорослих. Вона набирає обертів, а причиною стало те, що люди стали жити довше. Після Другої світової війни середня тривалість життя у всьому світі була 63 роки, зараз − в середньому 80 років, в Україні − 72 роки. У цьому віці люди також мають свої потреби, які потрібно задовольняти. Наприклад, людина хоче вивчити якусь нову мову, навчитись плавати і т.д.\nКоли займаєшся активністю – менше хворієш. Коли розвиваєш розумові здібності, то можеш бути корисними в сім’ях, де є малі діти, можеш з ними сидіти і навчати їх тих самих мов, які ти вивчив у клубах «після 50-ти».\n− Ви розробляєте інтелектуальні ігри, які можна знайти на Аpp Store та Рlay Market. Що це за ігри, на кого вони спрямовані?\n− Це Thinkers game, на кшталт американської гри MindTrap, де потрібно знайти вирішення проблеми, сформульованої дуже коротко у концентрованому вигляді. У реальному житті ми не вибираємо з кількох варіантів, а самі спочатку створюємо ці варіанти вирішення. На цьому й побудовано основний принцип гри: не знати, а думати!\nМи поділили аудиторію на декілька категорій від 4 до 99 років. Розробили 10 пакетів завдань по 100 запитань для всіх вікових груп. Можна тренувати мозок змалечку. Деякі зі шкіл навіть почали формувати методології розвитку творчого мислення за принципом наших ігор. Ми перекладаємо їх різними мовами, нещодавно було замовлення з Польщі і з Франції. Електронна версія гри безкоштовна. До речі, зараз ми займаємося розвитком стратегічних настільних ігор.\n− Які книжки, на ваш погляд, обов’язкові для прочитання?\n− «Еволюція грошей» Ніла Фергюсона. Скоро вона вийде друком українською мовою. Також «Цивілізація» цього ж автора.\n«SPIRITUS ANIMALIS, або Як людська психологія керує економікою і чому це важливо для світового капіталізму»» Джорджа Акерлофа і Роберта Шиллера.


Фільтри для очищення води в квартирі. . Якщо вибираєте фільтр - Вам сюди\nНа потреби ЗСУ перераховуємо 25% зарабітку\nФільтри для очищення води в квартирі\nДо розділу « очищення води в квартирі » ми відносимо компактні фільтри, які займають мінімум простору і виконують максимум функцій. Схема водоочистки в квартирі представлена нижче, в ній використовуються фільтри, основне завдання яких видалити іржу, хлор, запахи і жорсткість. Умовно фільтри для квартири можна розділити на магістральні (для всієї води в квартирі) і питні (під мийкою).\nМагістральні фільтри для всієї квартири:\nЯк механічних фільтрів використовуються сітчасті Honeywell, пластикові або металеві колби з спіненим поліпропіленом;\nДля видалення хлору і запахів ми пропонуємо пластикові або металеві колби з вугільними картриджами, автоматичні самопромивні вугільні фільтри. Такі фільтри можуть виконувати також функцію механічних;\nДля видалення жорсткості в квартирах використовуються невеликі автоматичні пом'якшувачі або колби з Пом'якшуючий картридж.\nДля питної води:\nСистеми зворотного осмосу – видалення запахів, жорсткості, отримання відмінної питної води\nПроточні фільтри – видалення запахів, іноді жорсткості, більш прості фільтри\nНастільні – найпростіший спосіб видалити з води хлор, трохи знизити жорсткість\nОсобливості очищення води в квартирі\nЯк правило, в квартири надходить вода з місцевого водоканалу, яка обов'язково підлягає попередньому очищенню і знезараженню. Навіть якщо на водоканалі після обробки якість води гідне, то після кілометрів труб, по яких вода надходить до споживача, її якість істотно знижується. Наприклад, після хлорування в питній воді утворюються небезпечні сполуки , які можуть разом з залізом і жорсткістю сушити шкіру , нашкодити слизової. Ще одна неприємна особливість - білий або коричневий наліт на кахлі і сантехніці, який накопичується з часом і складно виводиться. Варто згадати неприємний запах і смак води з під крана. Так що задуматися про фільтр для очищення води в квартирі все-таки варто.\nВиділяємо 3 напрямки очищення води в квартирі: для всієї води (магістральні фільтри), під окреме обладнання, питні фільтри.\nЗа допомогою нижче представленого обладнання отримати якісну воду для водних процедур і техніки досить просто і не дуже затратно. Що стосується фільтрів для питної води, які можуть використовуватися в квартирах - вибір дійсно величезний, хоча методів кілька. Для того, щоб прийняти правильне рішення, Вам варто зупинити свій вибір на одному з розділів або ж зверніться за порадою до кваліфікованих менеджерів нашої фірми.Небольшое простір для установки фільтрів є головною відмінною рисою очищення води в квартирах. Нерідко, незважаючи на достатність капіталовкладень, коли всі ремонтні роботи завершені, а будинок став затишним завдяки прикріпленим поличках і шафках, все ж коли відкривається кран, вода має вкрай неприємний запах і неприродний темно-коричневий колір. Якщо таке трапилося і з Вами, тоді ми вам допоможемо слушною порадою.\nЯкщо Ви живете в квартирі, тоді фільтри з невеликими габаритними розмірами і високим класом надійності будуть ідеальним варіантом, додатково наші фільтри можуть похвалитися надійністю, щоб уникнути зайвих витрат. Давайте розберемося більш детально:\nУ першу чергу рекомендується усувати хлор і іржу. Для цих цілей передбачений невеликий ряд фільтрів.\nМи можемо запропонувати колби зі змінними картриджами. Є можливість підібрати колбу з пластика або металу за вигідною для вас ціною. Кожні 4-12 місяць потрібно замінювати картриджі, в залежності від якості води.\nАвтоматичні системи застосовуються з використанням активованого вугілля. Безперечною перевагою виступає можливість використання фільтру без пересипання вугілля, при цьому термін його експлуатації – приблизно 3 роки. Варто зауважити, що вода очищається в такому випадку набагато краще.\nСистеми комплексної очистки або пом'якшувачі - найдорожче капіталовкладення в очищення води в квартирі. Їх діапазон роботи досить великий, тому що може видаляти жорсткість в зазначеному споживачем кількості. На практиці для стабільної роботи умягчителя потрібно ретельно стежити за своєчасних додаванням солі і вчасно міняти попередні картриджі механічного очищення. Такого роду фільтри ідеальні для любителів м'якої води.\nФільтри питної води . Зараз існує величезний вибір фільтрів. Незважаючи на те, що фільтри виготовляють багато компаній, якість води після очищення не має суттєвої різниці. Більшість систем, які славляться своєю надійністю, підробляються, при цьому незначно модифікується дизайн і якість. Недорогостоящіе фільтри доведеться викинути вже через кілька років, тому що пластик для їх виготовлення має низьку якість. І такий стан речей ще не найгірше. Ми можемо запропонувати кілька виробників фільтрів, ціни і якість яких помітно відрізняється.\nВідмінною особливістю фільтрів для душа і для пральних машин є їх компактні габарити. Незважаючи на те, що вони має невеликий ресурс, все ж такі пристрої прекрасно очищають воду.\nПом'якшувач води Bwt Perla Silk S\nBwt Perla Silk L - уцінка (пом'ята упаковка)\nГейзер Тайфун 20 BB с картриджем Арагон 3\nГейзер Тайфун 10 BB з картриджем Арагон 3\nАквафор Вікінг - колба для гарячої води\nГейзер Тайфун 10х1 - колба для гарячої води\nEcosoft BB10 - колба для води\nEcosoft BB20 - колба для води\nКорпус фильтра Премьер 10ВВ - колба для гарячої води\nФільтр для душа багаторазовий\nГейзер BB 10x1 - колба для води\nAQA PERLA 20 BIO - пом'якшувач води\nПом'якшувач води Bwt Perla Silk M\nПом'якшувач води Bwt Perla Silk XL\nПом'якшувач води Bwt Perla Silk L\n36 725 грн\nФільтр пом'якшувач Platinum Wasser ARES XL (25 л)\nФільтр пом'якшувач Platinum Wasser ARES S (12 л)\nФільтр пом'якшувач Platinum Wasser MARS XL (23 л)\nФільтр пом'якшувач Platinum Wasser MARS M (12 л)\nФільтр пом'якшувач Canature CS6L-1017\nОплата частинами від Monobank14