Посттравматическая енцефалопатія – це складний комплекс загальномозкових і вогнищевих неврологічних розладів, що поєднуються з інтелектуально-мнестическими і поведінковими реакціями у відповідь на травму головного мозку.\nУраження мозку після травми може носити хронічний прогресуючий характер, сприяти інвалідизації і загибелі хворого, але найчастіше протікає у відносно легкій формі, не загрожує життю, проте доставляє масу неприємних симптомів потерпілому. Не порушуючи в прямому сенсі життєдіяльності і самообслуговування, така енцефалопатія, тим не менш, змушує пацієнта систематично відвідувати лікаря, проходити курси лікування і змінювати спосіб життя, а іноді – і роботу.\nЕмоційні порушення створюють дискомфорт у спілкуванні з близькими і колегами, безсоння посилює відчуття втоми і стомлюваність, а будь-який, навіть самий незначний стрес або навантаження можуть спровокувати сплеск психопатологічної симптоматики, невроз, астенія або депресію.\nВажливою особливістю посттравматичної енцефалопатії можна вважати той факт, що в ряді випадків вона проявляється далеко не відразу, а через місяці і навіть роки. Встановити зв’язок змін нервової діяльності з перенесеною травмою буває дуже не просто, а якщо пацієнт вдарився головою 10-15 років тому, то він сам може відразу і не згадати про те, що трапилося і не пов’язати минулі події з появою симптомами.\nЗа деякими даними, ознаки посттравматичної енцефалопатії на тлі помірних і важких травм мозку проявляються рано чи пізно у 70-80% хворих, при цьому вираженість і тяжкість змін залежать від проведеного лікування і того, як швидко воно було розпочато. Надзвичайно важлива своєчасна і правильна діагностика, а також комплекс лікувально-профілактичних заходів, націлених на попередження інвалідизації і смерті.\nЕнцефалопатія головного мозку наслідки у дорослих\nлегкі або виражені психоневрологічні розлади;\nнаслідки гіпоксії мозку – регулярні напади епілепсії, парези кінцівок;\nкома і летальний результат в разі гострого кисневого голодування клітин мозку і їх масового відмирання в результаті цього.\nДо психоневрологічних розладів, що виникають при прогресуванні енцефалопатії, відносять:\nОпишіть нам свою проблему, або поділіться своїм життєвим досвідом в лікуванні хвороби, або запитайте поради! Розкажіть про себе прямо тут, на сайті. Ваша проблема не залишиться без уваги, а ваш досвід комусь допоможе!\nпорушення когнітивних функцій – мислення, пам’яті, міміки, можливості висловлювати думки;\nпорушення координації, рухових функцій;\nзміна поведінкових якостей – поява злості, агресії, байдужості до думки оточуючих, грубості;\nознаки деградації – мимовільне випорожнення або сечовипускання і відсутність розуміння ситуації.\nПри наявності комплексу описаних розладів хворому енцефалопатією призначається інвалідність, група якої залежить від його працездатності і можливості самостійного обслуговування в побуті.\nЩо таке енцефалопатія і яка вона буває\nЕнцефалопатія – це ураження клітин головного мозку, обумовлене дією факторів, і приводить до порушення функції мозкових структур. Є не самостійним захворюванням, а синдромом, який може бути викликаний безліччю причин. Більшість форм енцефалопатії прогресує досить повільно і легко піддається лікуванню при усуненні провокуючого фактора. Деякі форми, наприклад, токсична, печінкова, діабетична енцефалопатія без лікування можуть привести до розвитку коми і летального результату.\nВ основі розвитку ураження мозку лежить його низька стійкість до тривалого відсутності кисню (смерть мозку настає вже через 6 хвилин після припинення кровотоку) і висока чутливість до токсичних агентам. В результаті гострої або хронічної гіпоксії (нестачі кисню) клітини гинуть, що веде до порушення функцій мозку.\nтоксинів, що утворилися всередині організму при різних захворюваннях (хвороби печінки і нирок, діабетичний кетоацидоз, важкі інфекційні захворювання).\nГипоксическая енцефалопатія розвивається в результаті припинення доставки кисню в головний мозок. У цю групу входять перинатальна, постреанимационной, асфиксическая енцефалопатія.\nТоксична – внаслідок отруєння різними отрутами і хімікатами (свинець, окис вуглецю – чадний газ, хлороформ та ін), алкоголем, наркотичними речовинами.\nТоксико – метаболічна – внаслідок отруєння мозку продуктами обміну речовин, що не виводяться з організму. Виділяють білірубіновую енцефалопатію при гемолітичної хвороби новонароджених, печінкову при гепатитах, цирозах печінки. уремічну при гострій або важкої хронічної ниркової недостатності, гіпер – і гіпоглікемічну у хворих на цукровий діабет.\nПроменева – внаслідок впливу іонізуючого випромінювання.\nДисциркуляторна енцефалопатія – Лікування\nЦілі лікування дисциркуляторної енцефалопатії\nМета лікування хронічної недостатності мозкового кровообігу – стабілізація, призупинення руйнівного процесу ишемизации мозку, уповільнення темпів прогресування, активація саногенетических механізмів компенсації функцій, профілактика як первинного, так і повторного інсульту, терапія основних фонових захворювань і супутніх соматичних процесів.\nОбов’язковою вважають лікування гостро виник (або загострення) хронічного соматичного захворювання, так як на цьому тлі значно наростають явища хронічної недостатності мозкового кровообігу. Вони в поєднанні з дисметаболической і гіпоксичної енцефалопатією починають домінувати в клінічній картині, приводячи до неправильної діагностики, непрофільної госпіталізації і неадекватного лікування.\nХронічну недостатність мозкового кровообігу не вважають показанням до госпіталізації, якщо її протягом не ускладнилося розвитком інсульту або важкої соматичною патологією. Більш того, госпіталізація хворих з когнітивними розладами, вилучення їх з звичної обстановки може тільки погіршити перебіг захворювання. Лікування хворих з хронічною недостатністю мозкового кровообігу покладено на амбулаторно-поліклінічну службу; якщо цереброваскулярні захворювання досягло III стадії дисциркуляторної енцефалопатії, необхідне здійснення патронажу на дому.\nВибір медикаментозних препаратів обумовлений основними напрямками терапії, зазначеними вище.\nОсновними в лікуванні хронічної недостатності мозкового кровообігу вважають 2 напрямки базової терапії – нормалізацію перфузії мозку шляхом впливу на різні рівні серцево-судинної системи (системний, регіонарний, мікроциркуляторний) і вплив на тромбоцитарное ланка гемостазу. Обидва ці напрямки, оптимізуючи мозковий кровотік, одночасно виконують і нейропротектівнимі функцію.\nБазова етіопатогенетіческая терапія, що впливає на основний патологічний процес, має на увазі в першу чергу адекватне лікування артеріальної гіпертензії та атеросклерозу.\nВелику роль у попередженні та стабілізації проявів хронічної недостатності мозкового кровообігу відводять підтримці адекватного артеріального тиску. У літературі є відомості про позитивний вплив нормалізації артеріального тиску на відновлення адекватної відповіді судинної стінки на газовий склад крові, гіпер- і гіпокапнію (метаболічна регуляція судин), що позначається на оптимізації мозкового кровотоку. Утримання артеріального тиску на рівні 150-140 / 80 мм рт.ст. попереджає наростання психічних і рухових розладів у хворих з хронічною недостатністю мозкового кровообігу. В останні роки показано, що антигіпертензивні засоби мають нейропротектівним властивістю, тобто захищають збереглися нейрони від вторинного дегенеративного пошкодження після перенесеного інсульту і / або при хронічній ішемії мозку. Крім того, адекватна гіпотензивна терапія дозволяє запобігти розвитку первинних і повторних гострих порушень мозкового кровообігу, фоном для яких нерідко стає хронічна недостатність мозкового кровообігу.\nДуже важливо ранній початок гіпотензивної терапії, до розвитку вираженого «лакунарного стану», що визначає разобшеніе церебральних структур і розвиток основних неврологічних синдромів дисциркуляторної енцефалопатії. При призначенні гіпотензивної терапії слід уникати різких коливань артеріального тиску, так як при розвитку хронічної недостатності мозкового кровообігу знижуються механізми ауторегуляції мозкового кровотоку, який вже в більшій мірі буде залежати від системної гемодинаміки\nПри цьому крива ауторегуляції буде зрушуватися в бік більш високого систолічного артеріального тиску, а артеріальна гіпотензія (\nПрогноз при енцефалопатії\nПри наявності захворювання в літньому віці прогноз залежить від швидкості розвитку, часу діагностування та виникнення ускладнень. Якщо хворобу виявили на початковій стадії, у людини є можливість одужання і уповільнення розвитку патології. На 2-й стадії лікарям необхідно зменшити симптоми, і не допустити розвиток хвороби до 3-й стадії. При 3-й стадії ремісії захворювання досягти складно.\nПри відсутності якісної терапії одна стадія захворювання переходить в іншу, тому при діагностуванні хвороби необхідно відразу ж його лікувати. Найскладніше – це поєднання хвороби з ЧМТ, змінами в системі кровообігу, гіпертонією. У важкому випадку пацієнту можуть дати групу інвалідності.\nПроцес визначення діагнозу пацієнта має на увазі проведення повноцінного обстеження. З цією метою використовують методи інструментальної та лабораторної діагностики. На початковому етапі проводять забір крові для визначення концентрації ліпідів і цукру – подібні показники у літніх пацієнтів часто відхиляються від прийнятих норм.\nТакож можуть бути проведені наступні дослідження:\nВарто пам’ятати, що пацієнти, які відносяться до групи ризику у віці старше 50 років повинні 2 рази в рік відвідувати невролога.\nЗ видами ДЕ допоможе розібратися таблиця.\nЕнцефалопатія судин головного мозку у літніх: види\nвид Опис і причини\nвроджена Відхилення в перинатальному періоді.\nатеросклеротична Причиною розвитку є атеросклеротичне ураження судин головного мозку.\nвенозна ДЕ спровокована серцево-легеневою недостатністю.\nгіпертонічна Прогресує на тлі запущеної гіпертонічної хвороби.\nДісціркуляторнаая Виникає через порушення кровопостачання.\nаноксичного Причиною є гіпоксія.\nгипогликемическая Виникає на тлі порушень в роботі надниркових залоз і гіпофіза.\nбілірубінова Виникає на тлі патологій печінки.\nтоксична Прогресує за умови регулярного впливу отруйних речовин на головний мозок пацієнта.\nпосттравматическая Є результатом впливу іонізуючого випромінювання.\nпроменева Є результатом тривалого впливу іонізуючого випромінювання.\nалкогольна Розвивається у пацієнтів, що мають залежність від спиртних напоїв.\nЗалежно від тяжкості перебігу виділяють 3 стадії.\nСтадії патологічного прогресу\n1 стадія Інтенсивність прояву симптомів патології – мінімальна. Захворювання може бути виявлено тільки в ході інструментального обстеження. Для поразки характерні такі симптоми як головний біль, запаморочення, перепади настрою, підвищена стомлюваність.\n2 стадія Розлади мозкової діяльності проявляються не інтенсивно або проходять у прихованій формі. Пацієнти скаржаться на нічну безсоння і ранкову сонливість. У деяких випадках виявляються порушення координації руху або розлади мови.\n3 стадія Виявляються виражені розлади пам’яті, простежуються порушення ходи, можливе виникнення ознак слабоумства. Поразки тяжкого ступеня можуть провокувати інвалідність.\nВарто зауважити, що патологічне розлад у різних пацієнтів прогресує по-різному, але ігнорувати його ознаки не можна. ДЕ – дійсно небезпечно, і може стати причиною інвалідності та смерті.\nЕнцефалопатія головного мозку може мати різні причини в залежності від того, чи є вона вродженої або придбаної. У першому випадку проблеми виникають до народження дитини або під час першого тижня після його народження. Причинами природженого захворювання зазвичай є:\nускладнення і захворювання під час виношування дитини;\nпологи, що відбулися раніше часу;\nпроблематичне розвиток родових шляхів;\nнадмірно велика маса тіла у плода;\nнейроінфекції і багато іншого.\nКоли захворювання придбане, то ключовими причинами є:\nзміни в мозку судинного типу;\nпечінкова недостатність і інше.\nАле важливо розуміти, що всі процеси в організмі взаємопов’язані, тому одна дитина під впливом вищевказаних причин може не страждати від захворювання зовсім, а в іншого, навіть без їх наявності, захворювання проявляється в помітному ступені\nТипи придбаної енцефалопатії, симптоми\nРозрізняють декілька різновидів цієї хвороби. Залежно від етіології енцефаломіелопатія може бути придбаної або вродженої. Перший патологічний синдром дає про себе знати в постнатальному періоді і різниться в залежності від свого походження.\nКласифікація енцефалопатії характеристика\nсудинна Органічне ураження головного мозку, що утворюється в результаті отриманих травм, пухлин, інфекційних хвороб, патології судин мозку.\nСудинна енцефалопатія головного мозку розвивається в кілька стадій: 1. Перша – компенсована. Спостерігаються такі ознаки, як запаморочення, напади мігрені, психічні розлади, погіршення пам’яті.\n2. Енцефалопатія 2 ступеня. Симптоматика набуває виражений характер. Пацієнти скаржаться на постійні головні болі, сторонні звуки у вухах, збільшення психічного стану: безсоння, плаксивість, млявість, депресивний стан.\nЕнцефалопатія 2 ступеня найчастіше розвивається на тлі мікроінсультів, що залишилися непоміченими для хворого, так як їх можна діагностувати тільки після комплексного обстеження із застосуванням спеціального обладнання, інструментів.\n3. Третя ступінь хвороби – декомпенсована. На цьому етапі руйнівного процесу відзначаються важкі морфологічні ураження в тканинах мозку.\nЕнцефалопатія третього ступеня головного мозку і її наслідки представляють справжню загрозу для людини.\nпосттравматическая Має місце при пошкодженнях, травмах голови. Даний синдром найчастіше супроводжується поведінковими і нейропсихічними порушеннями.\nОсновні симптоми енцефалопатії – порушення мислення і концентрації, ранку пам’яті, відсутність самоконтролю – всі ці ознаки з’являються через великий проміжок часу після отриманої травми, забиття. Агресивність симптоматики буде залежати від локалізації пошкодження, його ступеня.\nтоксична Цей синдром відрізняється від інших видів ураження головного мозку важкими, тривалими неврологічними порушеннями, різними розладами психіки, що утворюються через агресивного впливу нейротоксичних речовин: свинцю, ртуті, марганцю.\nПроникаючи в організм токсини, надають руйнівну дію на судини сірої речовини, сприяючи розбухання шлуночків, повнокров’я оболонок, набряку кори і появі інших негативних наслідків.\nпроменева Синдром обумовлений впливом на людський організм іонізуючого опромінення. Даний тип захворювання характеризується психологічними, а також астеническими порушеннями.\nДеяка симптоматика захворювання може проявлятися в незначній мірі або відсутні зовсім. Після тривалого відпочинку більшість ознак енцефалопатії неуточнених зникають і нагадують про себе, коли пацієнт повертається до повноцінного способу життя, розумовій роботі.\nСтупеня тяжкості та прояви наслідків пошкодження мозку\nЗалежно від вираженості мозкових порушень, прийнято виділяти три ступені посттравматичної енцефалопатії:\nI – найлегша, що виявляється мінімальними розладами, які зовні і при спілкуванні можуть бути непомітні, проте сам хворий відчуває стомлюваність, може погано спати, бути апатичним;\nII ступінь – з’являються ознаки емоційної нестійкості, знижується увага і пам’ять, нередка безсоння, депресивні розлади, астенія, які носять періодичний характер;\nIII ступінь – найбільш важка і несприятлива, супроводжується явною неврологічною симптоматикою – судоми, паркінсонізм, порушення координації, парези, різке зниження інтелекту, психози і т. Д.\nна фото: приклад наслідків регулярних травм голови у спортсмена, професійного гравця в американський футбол, хронічна травматична енцефалопатія\nУ діагнозі захворювання обов’язково вказується глибина розладів і характерні прояви (параліч, парез, деменція та ін.). Посттравматическая енцефалопатія не має власної рубрики в Міжнародній класифікації хвороб, але її код за МКХ 10 – Т90.5 (наслідки перенесеної черепно-мозкової травми).\nІноді можна побачити інший код – G93.8, куди входять деякі уточнення захворювання головного мозку і може бути включена посттравматическая енцефалопатія. Ці позначення хворому і його родичам знати не обов’язково, але в листку непрацездатності та інших медичних документах вони можуть зустрітися.\nСимптоми посттравматичної енцефалопатії надзвичайно різноманітні і укладаються в кілька синдромів:\nВестибулопатія і паркінсонізм;\nЗалежно від тяжкості травми симптоми можуть бути ледь помітними або вираженими в тій чи іншій мірі. Прояви також будуть більш виражені у хворих з вже наявними судинними ураженнями (атеросклероз, гіпертонія), які частіше діагностуються у літніх людей.\nНайчастішою скаргою хворих, які перенесли важкі травми голови, є краніалгія, що не знімається прийомом звичних анальгетиків. При гидроцефальном синдромі головний біль турбує в ранкові години, а на висоті її можлива блювота, від якої пацієнтові не стає легше.\nПостійні головні болі, знесилення, труднощі з виконанням інтелектуальних завдань посилюють і без того наростаючу астенія, провокують невротичні розлади, виснажують нервову систему. Характерно порушення сну – безсоння, неспокійний сон з частими пробудженнями, сонливість вдень.\nПри фізичних навантаженнях чітко проявляється запаморочення, хоча при важких формах ураження мозку воно, поряд з головним болем, може турбувати постійно. При супутньому атеросклерозі церебральних артерій ці симптоми будуть виражені ще сильніше.\nПорушення вестибулярного апарату викликають мимовільні рухи, сіпання окремих груп м’язів, нестійкість положення і хиткість ходи, ознаки паркінсонізму. Наприклад, пацієнтові складно почати рух, але приступивши до нього, він вже насилу може зупинитися.\nХворий посттравматичної енцефалопатією потребує сторонньої допомоги, яку просити доводиться все частіше, чому наростає депресивний синдром. Нерідкі зміни настрою, невмотивована агресія або глибоку зневіру. Пацієнт може замкнутися в собі, відмовляючись від звичних занять і захоплень, спілкування з близькими, які стають нецікаві. У той же час, багато хворих стають гіперобщітельнимі зі сторонніми людьми, яким детально і барвисто описують обстановку будинку, власне самопочуття і бачення світу, що може принести чимало проблем сім’ї.\nОдним з ранніх симптомів ураження мозку після травми вважається зниження уваги і пам’яті. Пацієнти втрачають логіку, здатність до аналізу і зв’язного мислення. Нова інформація сприймається і запам’ятовується з великими труднощами. Характерна уповільнена мова при активній жестикуляції, хворі як би невпопад відповідають на прості питання, думки плутаються.\nОсобистісні розлади зводяться до втрати здатності до самоаналізу, зниження самокритики, відсутності волі. Особливо сильно порушення інтелекту відчувають ті люди, чия професія пов’язана з інтелектуальними навантаженнями і концентрацією уваги. При важкому ступені енцефалопатії ці симптоми викликають необхідність визнання хворого інвалідом.\nЕмоційна і вольова сфера страждають у абсолютного числа постраждалих від черепно-мозкової травми. Порушується поведінку, з’являється неадекватність вчинків і дій, хворі плаксиві або ейфорічни, імпульсивні, нерідко агресивні по відношенню до оточуючих.\nВажким проявом посттравматичної енцефалопатії стає судомний синдром. Судоми можуть бути генералізованими, з втратою свідомості, не завжди піддаються медикаментозному лікуванню і самі по собі сприяють ще більшим структурних змін нервової тканини.\nВегетативна симптоматика – також частий супутник посттравматичної енцефалопатії. Характерні пітливість, відчуття жару, почервоніння шкіри або сильна блідість, тахікардія, розлади стільця, коливання артеріального тиску.\nПри глибокої енцефалопатії хворі потребують постійного спостереження і догляду, але поки вони здатні самостійно пересуватися і діяти, родичі можуть страждати від їх агресивності, схильності до процесів, неконтрольованих вчинків.\nПосттравматическая енцефалопатія з деменцією супроводжується повною втратою мислення і мотивації, порушенням функції тазових органів, багато хворих просто лежать, час від часу ненадовго засинаючи. Часто вони відмовляються від їжі або втрачають здатність приймати їжу, що призводить до сильного виснаження, здатному стати причиною загибелі.\nДіагноз енцефалопатії не може бути поставлений тільки на підставі симптомів, адже подібна клініка виникає і при інших захворюваннях з ураженням головного мозку. Дуже важливо встановити факт травми в минулому, особливо, якщо з моменту її отримання пройшов не один рік.\nДодатковими методами діагностики є МРТ, КТ, електроенцефалографія при судомах. Ці процедури дозволяють швидше виключити інші причини енцефалопатії, оскільки зміни в нервовій тканині часто стереотипні. При МРТ можна виявити ознаки атрофії півкуль, поглиблення борозен, розширення лікворних просторів, осередки розрідження і мікроінфаркти в мозку.\nДодатковими методами в диференціальної діагностики є УЗД з доплером судин голови і шиї, ехоенцефалографія, біохімічне дослідження крові, в тому числі – на гормони. Проводяться консультації інших фахівців – нарколога, психіатра, кардіолога, уролога.\nприклади ураження мозку при посттравматичної енцефалопатії\nВиділяють кілька методів лікування, але використовуються вони, як правило, в поєднанні один з одним:\nЦей метод лікування має на увазі застосування різних медикаментів. Одна з перших терапій – це симптоматична. Особливо вона важлива, якщо одночасно з посттравматичної енцефалопатією розвивається і синдром гідроцефалії, тобто набряку мозку. Застосовуються ліки, які успішно справляються з цим. Протиепілептичні препарати призначаються, якщо на тлі посттравматичної енцефалопатії з’явилася або вже була епілепсія. Всі препарати пропивають курсами, не можна переривати курс на половині, ефекту від такого прийому не буде. Частота повторень в середньому становить 1-2 рази на рік, але може проводитися і частіше в залежності від ступеня перебігу та прояви посттравматичної енцефалопатії.\nТакож одночасно призначаються препарати, які запобігають подальше пошкодження клітин головного мозку (кошти-нейропротекция), наприклад, актовегін або мексидол.\nНоотропні терапія, т. Е. Терапія для стимуляції діяльності головного мозку, має на увазі застосування таких ліків як пірацетам (або аналоги з групи рацетами), фенотропил.\nУ більшості випадків при посттравматичної енцефалопатії виникає внутрішньочерепний тиск, в цьому випадку призначаються препарати для його зниження. Особливо це актуально для пацієнтів, які страждають на гіпертонію.\nВ якості додаткової терапії можуть призначатися і інші процедури:\nЛФК, гімнастика може проводитися як в стаціонарах при поліклініках, так і в домашніх умовах;\nпіші прогулянки і інше.\nДо додаткових методів належать відвідування психолога, для нормалізації емоційного стану на тлі патології.\nХірургічне втручання застосовується рідко. Під час операції відбувається пошкодження тканин головного мозку. Оперативне втручання може бути застосовано для збереження життя пацієнта. Мета – відновити і нормалізувати кровообіг. В ході операції відбувається корекція судин. Це ювелірна робота виконується кваліфікованими лікарями з досвідом роботи. Фахівці вибирають безпечний метод операції – ендоваскулярний, не порушуючи тканини головного мозку.\nЛікуванням енцефалопатії займаються лікарі-неврологи спільно з фахівцями з тих захворювань, що її викликали (ендокринологи, урологи, гастроентерологи, кардіологи, педіатри).\nПерш за все, в лікуванні є два напрямки – усунення причини енцефалопатії та боротьба з проявами.\nПри гострих енцефалопатії необхідна госпіталізація в реанімацію з проведенням гемодіалізу, штучної вентиляції легенів, детоксикації. Проводиться боротьба з набряком мозку, судомами і судинними порушеннями.\nУ міру поліпшення стану призначаються препарати, які поліпшують роботу мозку – ноотропні (пірацетам, ноотропіл), амінокислотні (глутамінова гістота, гліцин), есенціале, лецитин, вітміни і метаболіти.\nПри необхідності призначаються судинні препарати пикамилон, кавінтон, циннаризин.\nПри схильності до тромбоутворення застосовують антиагреганти кошти (пентоксифілін, аспірин) і стимулятори – екстракт алое.\nКурси лікування тривалі до трьох місяців поспіль.\nДумка хворих про лікування недуги\nЛікарі налаштовані на медикаментозне лікування патології. Пацієнти, які брали методи народної медицини будинку, помічали поліпшення без медикаментозного втручання. При припиненні прийому трав, зборів рослин, бальзамів і т.п. зупинялося і поліпшення.\nФактично, в домашніх умовах народними засобами «заглушали» симптоми, лікувальними процедури не вважаються. Фахівці застерігають від самолікування травами. Хвороба важка, на ранніх стадіях неприпустимо нехтування походом до лікаря.\nЛікарі не забороняють використання лікарських трав для зняття головних болів у пацієнта. Лікування проводиться комплексно.\nСимптоматика патології в залежності від стадії\nХвороба небезпечна, тому що пацієнти можуть не помічати симптоматики і плутати її з втомою. Тому енцефалопатію найчастіше діагностують на пізніх стадіях. Захворювання можна розділити на кілька ступенів:\nПерша ступінь. Відбувається невелике погіршення пам’яті. Пацієнт відчуває труднощі із запам’ятовуванням різних дат, подій. Але всі минулі заходи залишаються у людини в пам’яті. Пацієнта турбує біль в голові, втома при мінімальному навантаженні, зниження потягу до партнера, порушення координації рухів, безсоння, запаморочення.\nДруга ступінь. Значно погіршується пам’ять. Пацієнт не може виконати свої робочі і домашні обов’язки. Людина стає конфліктним, дратівливим, депресивним. З’являється апатія і думки про суїцид. Змінюються мова (стає тихою) і хода (неприродна). Після цієї стадії є висока ймовірність виникнення мікроінсульту.\nТретя ступінь. У пацієнта з’являються напади епілепсії, запаморочення, загальмована реакція. Людина психічно нестійкий. Знижується інтелект.\nНаслідки енцефалопатії у дітей\nПеринатальна енцефалопатія – виникає на тлі вроджених патологій або родових травм, сприяють відмирання клітин мозку.\nБілірубінова енцефалопатія – є наслідком надзвичайно високого показника білірубіну в структурі крові і його токсичного впливу на клітини мозку.\nВ обох випадках наслідки енцефалопатії будуть залежати від форми захворювання. Злегка пошкоджені тканини мозку у малюка при своєчасному і адекватному лікуванні можна відновити з високою ймовірністю сприятливого прогнозу на повне одужання. В іншому випадку у дитини можуть залишитися легкі порушення функцій мозку і центральної нервової системи:\nгідроцефалія легкої форми;\nневрологічні розлади, що проявляються у вигляді примх, частого плачу;\nгіперактивність, непосидючість і вимога підвищеної уваги;\nвегетосудинна дистонія в відстрочених підлітковому періоді.\nЯкщо тканини мозку зазнали глибинного поразки, то наслідки можуть мати більш серйозний характер. У дитини може виникнути:\nпорушення або втрата слуху, зору;\nзатримка розвитку – психомоторики, рухових і мовних функцій;\nпорушення роботи обмінної і ендокринної систем;\nОписані наслідки призводять до інвалідизації дитини і його соціальної дезадаптації у випадках, коли приписи докторів по проходженню лікувальних і реабілітаційних курсів не дотримуються.\nГіпоксією мозку, яка провокує процеси порушення мозкового кровообігу, викликає збої в функціях артеріальної і венозної системі (зниження припливу крові до мозку і утруднення її відтоку);\nНесприятливим впливом токсинів, що впливають на метаболізм і склад нервових тканинних структур;\nГострим перебігом злоякісної артеріальної гіпертонічної хвороби, що виявляється нирковими патологіями або гестазом (пізнім токсикозом у вагітних – нефропатія);\nТакі причини утворення енцефалопатії головного мозку у дорослих пояснюють схожість морфологічних змін при різних її формах, що проявляються:\nКрім лікування медичними препаратами призначається відновлює терапія, хворому пропонується перейти на дієтичне харчування і найважливіше – відмовитися від згубних звичок. Необхідно скоротити важкі розумові навантаження, більше здійснювати піших прогулянок на природі, уникати стресових ситуацій\nЗасоби народної медицини застосовують і для лікування, але більше для профілактики. Для поліпшення самопочуття, зниження тиску, заспокоєння нервів підійдуть всілякі трави і їх збори, які можна купити в аптеці.\nПечінка – важливий орган людини Печінка це життєво важливий орган організму людини. Саме вона першою сигналізує людині про неполадки в його.\nУ всіх нас є діти, і час від часу ми помічаємо на ніжній шкірі різні висипання, почервоніння. Деяка висип паралельно супроводжується свербінням і подразненням. Але не все.\nДля кожної дитини настає момент, коли материнського молока вже недостатньо і необхідно переходити на більш поживну їжу. Згодом оббьем грудного молока.\nВидалення зуба мудрості на верхній щелепі – наслідки\nОстанніми у людини з’являються зуби мудрості. Їх ще називають вісімками. Зростання цих зубів супроводжується хворобливими відчуттями. Раніше їх видаляли, але в сьогоднішній час, при\nТромбофлебіт глибоких вен нижніх кінцівок – симптоми, лікування\n– захворювання судин, що супроводжується запаленням вен закупорених кров’яними згустками. З’являється через підвищену згортання крові, недостатнього кровообігу. Буває наслідком важких пологів. хвороба\nCopyright 2019 Копіювання інформації заборонено!\nНезалежно від різновиду захворювання, лікування краще починати відразу ж після діагностування. 2 і 3 ступеня хвороби можуть стати підставою для отримання інвалідності.\nУ медицині існують різні види енцефалопатії:\nДисциркуляторна – виникає внаслідок хронічного порушення кровотоку по мозковим артеріях.\nТоксична – з’являється через вплив на організм пацієнта отруйних продуктів. Наприклад: спиртне, лікарські препарати, миш’як, бензин і інші.\nПосттравматическая – з’являється через травму голови. Як симптоматики виникають різні розлади психіки.\nАлкогольна – найчастіше з’являється через постійне вживання спиртних напоїв у великій кількості. При попаданні алкоголю, в організмі пацієнта пошкоджуються клітини мозку. Такий вид захворювання має незворотний характер.\nРезидуальная – є висока ймовірність виникнення даного виду енцефалопатії після перенесеної інфекції.\nМетаболічна – в літньому віці метаболічний вид виникає часто, тому що він з’являється з-за хвороб внутрішніх органів.\nПроменева – найчастіше виникає внаслідок негативного іонізуючого випромінювання на організм.\nВогнищева – при патології уражаються окремі ділянки головного мозку. Прояви хвороби залежить від імунної системи пацієнта.\nОртопедичні пристрої – такі як прилади і шини – використовують зовнішню силу для корекції порушень м’язів. Ортопедичні технології за останні 30 років просунулися з металевих стрижнів, які були прикріплені до громіздким ортопедичним черевиків, до пристроїв, які індивідуально відформовані з високотемпературних пластмас для досягнення точної посадки. Шини також використовуються для корекції спастичності в м’язах руки.\nПристрої, які допомагають людям рухатися легше і успішно спілкуватися вдома, в школі або на роботі, можуть допомогти дитині або дорослим з церебральним паралічем впоратися з фізичними та комунікаційними обмеженнями. Електричні інвалідні коляски дозволяють найбільш сильно пошкодженим дорослим і дітям успішно рухатися.\nВідповідь на питання чи можна вилікувати енцефалопатію зазвичай залежить від ступеня пошкодження тканин головного мозку. Буде потрібно не тільки вилікувати травмовані ділянки, а й усунути причину патології. Для цього використовуються такі методи:\nДотримання здорового способу життя. Необхідно переглянути меню, добре висипатися, а також змінити своє ставлення до шкідливих звичок і спорту: Зі свого щоденного раціону бажано прибрати всю шкідливу їжу, наприклад, смажену і копчену їжу краще замінити на страви, приготовані на пару. Солодощі та різні снеки можна поміняти на овочі та фрукти, які багаті на вітаміни і мікроелементи;\nВід шкідливих звичок слід повністю відмовитися, так як енцефалопатія головного мозку іноді виникає внаслідок вживання алкоголю і куріння сигарет;\nРежим сну необхідно відкоригувати. Слід повноцінно висипатися, а для цього потрібно спати не менше 8 годин на день;\nЗаняття ЛФК (лікувальної фізкультурою). Ставитися до спорту слід позитивно, але не перенапружуватися. У день бажано приділяти не менше 5-10 хвилин занять гімнастикою. Підбирати комплекси вправ повинен фахівець, орієнтуючись на стан здоров’я хворого.\nПрийом препаратів. Вживання спеціальних медикаментів є основною терапії, так як лікувати енцефалопатію без них не вийде. Буде потрібно пропити судинорозширювальні і сечогінні препарати для уповільнення прогресування захворювання. Хорошим лікувальним ефектом володіють таблетки для поліпшення кровообігу і нейропротектори. У деяких ситуаціях використовується концентрований розчин тіаміну (вітаміну В1);\nОперативне втручання. Якщо причина хвороби криється в серйозних судинних збої, то енцефалопатія лікується за допомогою операції. Після неї, зазвичай поліпшується мозковий кровообіг і загальний стан пацієнта. Найчастіше використовується ендоваскулярна операція, яка фактично не зачіпає мозкові тканини;\nЗастосування методів фізіотерапії. Серед її процедур можна виділити електрофарез, озонотерапію, магнітотерапію і т. Д. Іноді хвороба лікується за допомогою очищення крові, наприклад, за допомогою плазмафарез.\nЛюди похилого віку знаходяться в зоні ризику, так як у них патологія може розвинутися в будь-який час. Тому необхідно дотримуватися профілактичні заходи. В якості профілактики енцефалопатії головного мозку лікарі рекомендують такі заходи:\nЗдоровий спосіб життя. Виключити куріння, спиртні напої, правильно харчуватися.\nФізична активність. Немає необхідності в сильному фізичному навантаженні. Найкраще робити з ранку зарядку, займатися плаванням, більше гуляти на свіжому повітрі.\nВідпочинок. У літньому віці рекомендується зменшити розумові та фізичні навантаження, стресові ситуації.\nВідвідування психотерапевта. Для заспокоєння людини можуть бути використовувати сеанси психотерапії. Після спілкування з фахівцем пацієнт адекватно реагує на всі свої проблеми. Поступово у нього вирівнюється емоційний стан, пропадає зайва нервозність.\nСанаторій або курорт. При наявності у літньої людини 1 та 2 стадії захворювання, може бути рекомендовано відвідування санаторію або курорту. Але, необхідно вибирати місця відповідно до профілю. Також для того щоб виключити додатковий стрес через акліматизацію, рекомендується проходити оздоровлення недалеко від свого регіону проживання.\nРекомендується контролювати стан свого організму. Якщо з’явилася нова симптоматика – повідомити про це фахівцеві.\nДеякі рецепти лікування:\nзелена свіжа цибуля – ст. ложка, перемішати з медом – 2 ст. ложки. Для мінімізації наслідків захворювання, пити перед прийомом їжі;\nквітки польового конюшини – 1,5 ст. ложки заварити гарячою водою – 300 мл. Приймати 3 рази / добу за півгодини до їди. Це засіб дозволяє позбутися від сторонніх звуків в голові;\nшипшина – 2 ст. ложки залити 0,5 л гарячої води, настояти 2-3 години. Кращий засіб для лікування органічних уражень мозку.\nЕнцефалопатія мозку – група захворювань, що характеризуються дифузним руйнуванням сірих клітин. В основі розвитку патологічного стану лежить гіпоксія головного мозку, що супроводжується некрозом, набряком, крововиливами. Комплексна терапія органічного ураження залежить від ступеня його тяжкості, типу, і проводиться під постійним наглядом лікаря і контролем життєво-важливих показників організму.\nТравми головного мозку (посттравматична енцефалопатія). Ще відома як «синдром пропущеного удару» (і пов’язана з цим «хронічна енцефалопатія»). Нерідко спостерігається у спортсменів: боксерів, американських футболістів. Численні травми призводять до накопичення в мозку амілоїд.\nПатологія вагітності і пологів у матері (перинатальна енцефалопатія).\nАтеросклероз, гіпертонічна хвороба, дисциркуляцію (судинна, гіпертонічна).\nЗапальні зміни стінок судин [неавторитетний джерело?\nХронічні інтоксикації алкоголем, важкими металами, медикаментами і отрутами (токсична енцефалопатія)\nВажкі захворювання печінки і нирок (печінкова енцефалопатія, уремічна енцефалопатія)\nПроменева (радіаційне ураження)\nІшемія (хронічне кисневе голодування мозку)\nВенозна (підвищений внутрішньочерепний тиск)\nУ більшості випадках з подібним порушенням стикаються пацієнти у віці старше 50 років. Патологія протікає досить складно і провокується кількома причинами.\nКлінічна картина суто індивідуальна, але є ряд загальних ознак:\nбольові прояви в потиличній області;\nпрояв шуму у вухах;\nпостійна втома, яка турбує навіть після повноцінного відпочинку;\nдепресія і підвищене занепокоєння;\nпорушення статевої функції, відсутність статевого потягу.\nКоли варто пройти обстеження.\nУ важких випадках з’являється тремор кінцівок, сплутаність свідомості, нестійкість психіки, на такому тлі можливий розвиток недоумства.\nПри появі перших ознак енцефалопатії літнього варто відправити до невропатолога. За умови своєчасної діагностики симптоми можна усунути або істотно знизити частоту їх прояву. При відсутності своєчасного втручання ДЕ прогресує стрімко.\nІснує кілька ключових різновидів дисциркуляторної енцефалопатії 2 ступеня, що розрізняються специфікою перебігу і симптоматикою:\nНайбільш загальнопоширений тип ДЕП 2 ступеня – атеросклеротичний.\nПричина банальна і страшна масштабами своєї зустрічальності – закупорка мозкових судин атеросклеротичними бляшками, що утрудняють кровотік і нормальні процеси мозкової діяльності.\nДругий за поширеністю тип – гіпертонічний\nВиявляється як у молодих пацієнтів, так і у літніх. Найчастіше розвивається до важкої форми за короткий термін. Головний симптом – стрибкоподібне гостре підвищення артеріального тиску до високих цифр. Характерно зміна психоемоційного стану по типу апатичності і загальмованості.\nТретій тип – венозна енцефалопатія.\nПричина криється в утрудненою відтоку крові від мозку по венах, це веде до випоту рідкої фази крові в тканини, що оточують судини мозку і його набряклості. Хронічний застій венозної крові провокує посилення ДЕП.\nДана форма об’єднує в собі ознаки всіх трьох вищеописаних форм. Симптоматика мінлива, чому у лікуючого лікаря можуть виникати певні труднощі при постановці діагнозу.\nЗустрічаються симптоми – блювота, дискоординація, зниження уваги, убогість і млявість мислення, нестабільність настрою, зміни очного дна, провали пам’яті.\nТаке захворювання, як ДЕП має на увазі присутність ряду синдромів:\nВестибулярно-координаційний синдром – для цього синдрому характерно порушення в роботі вестибулярного апарату, відповідального за нормальну координацію рухів і просторового відчуття.\nДіссомніескій синдром – порушення сну у всіх проявах.\nЦефалгіческой синдром – дослівно означає важку головний біль, а також присутність в вухах дзвону, шуму, іноді – блювота.\nКогнітивний синдром – має на увазі порушення мислення, особливо яскраво проявляються після активного розумової праці, частіше у вечірній час.\nСтареча енцефалопатія особливості захворювання у людей похилого віку\nЕнцефалопатія в літньому віці найчастіше носить ДИСЦИРКУЛЯТОРНИХ характер, що пов’язано з порушенням церебрального кровообігу. Подібні стани формуються поступово, тому всі хронічні захворювання необхідно тримати під контролем. Своєчасна діагностика організму і звернення до лікаря дозволяють уникнути серйозних ускладнень у вигляді енцефалопатії.\nСтареча енцефалопатія формується на тлі хронічних захворювань, які з віком завжди переходять в активну фазу, провокуючи цілий ряд ускладнень. Сама по собі енцефалопатія не розвивається, вона завжди є наслідком захворювання або гострих станів. І це навіть не залежить від віку.\nДо основних причин старечої енцефалопатії відносять:\n– дистонія будь-якого генезу.\n– Деякі вегетативні порушення.\n– Захворювання нирок, печінки.\nСаме ці захворювання найчастіше формуються в літньому віці, що призводить до розвитку старечої енцефалопатії. Причому ці ж захворювання можуть спровокувати захворювання і в молодому віці, але розвиватися вони будуть значно повільніше. Цим і відрізняється стареча енцефалопатія – вона формується набагато швидше, а пов’язано це з тим, що опірність організму з віком знижується, відновлювальна функція працює значно повільніше, і в цілому спостерігається більш швидке його виснаження. Тому і патологічний процес інтенсивний.\nЕнцефалопатія у літніх людей протікає так само в три стадії:\n– 1-й ступінь\nНезначні порушення з боку психіки і нервової системи (часті депресії, плаксиві стану, бажання звернути на себе увагу всіма можливими способами). Спостерігаються також головні болі, запаморочення, порушення пам’яті, сну, людина стає розсіяним, втрачає здатність до орієнтації в просторі\n– 2-й ступінь. Симптоматика посилюється, з’являються перші ознаки рухових порушень, але найбільше страждає психіка.\n– 3-й ступінь. Виражені і глибокі психічні порушення в сукупності зі стійкими вегетососудистими симптомами (постійні мігренеподібні головні болі, нудота, іноді блювота, скачки тиску, сухість у роті). Можуть з’являтися значні порушення рухової функції, слабкість зору, втрата пам’яті – це залежить від того, який відділ головного мозку найбільше постраждав від дистрофії.\nЛікування старечої енцефалопатії\nЛікування енцефалопатії у літніх людей здійснює тільки лікар. Ні в якому разі не можна допускати самолікування, всі процеси в головному мозку складні і не завжди піддаються розумінню. Тому розібратися в складних механізмах під силу тільки фахівцям і після проведення необхідного обстеження.\nПрофілактика старечої енцефалопатії\nПрофілактика енцефалопатії у літніх людей включає в себе правильне, раціональне харчування, часті прогулянки на свіжому повітрі, рухливий спосіб життя і захоплення заняттями (хобі). Крім цього, необхідно контролювати протягом всіх хронічних захворювань в анамнезі, слідувати вказівкам лікаря, а при появі нових симптомів або при очевидному збільшенні колишньої симптоматики, необхідно відразу про це повідомляти лікаря.\nУ нашому медичному центрі проводиться діагностика і лікування всіх видів енцефалопатії. Стареча енцефалопатія може привести до значних змін з боку психіки і навіть привести до несвоєчасної смерті. Саме тому ми рекомендуємо не зволікати з походом до лікаря при появі симптомів, і періодично проводити обстеження організму з профілактичною метою.\nМи готові вам допомогти і надаємо свої послуги в декількох форматах: стаціонар, амбулаторний режим, пансіонат і допомогу доглядальниці на дому. Вам залишається тільки вибрати! Приходьте, ми чекаємо вас вже зараз!\nЩо лежить в основі печінкової енцефалопатії\nСказати точно, чому розвивається печінкова енцефалопатія, вчені до цих пір не можуть. Існує три теорії, що пояснюють, чому при відмирання тканини печінки порушується діяльність мозку, і кожна з них має переконливі докази:\nТоксична (аміачна) теорія.Вона говорить про те, що робота мозку погіршується через токсинів (в першу чергу, аміаку і продуктів гниття білка), що утворюються в більшій мірі в товстій кишці, а також в м’язах, в тонкій кишці і в печінці – при розщепленні в ній білків . Організм завжди намагається підтримувати баланс між освітою і знешкодженням аміаку, але якщо цього не відбувається, токсини надходять по ворітної вени в печінку. Там аміак мав би включитися в цикл реакцій під назвою «орнітіновий цикл», щоб з нього вийшла сечовина. Але оскільки печінкові клітини пошкоджені, то швидкість знешкодження токсинів і аміаку сильно уповільнені. Вони, разом з тими речовинами, які минули печінку і потрапили відразу в нижню порожнисту вену, і є токсичними для мозку речовинами. Поліпшити ситуацію можуть «правильні» амінокислоти, які ведуть знешкодження аміаку «в обхід» орнітінового циклу – а по шляху утворення з нього глутаміну. Це аргінін, глутамінова кислота, орнітин і аспартат. Вони перетворюють аміак в нетоксичний для мозку глутамін.\nДля постановки діагнозу енцефалопатія потрібно провести інструментальний аналіз і лабораторні дослідження.\nЛабораторне вивчення реологічних характеристик крові.\nДослідження ліпідного складу.\nІнструментальні методи використовуються для визначення рівня ураження головного мозку і визначення фонових захворювань.\nМагнітно-резонансну томографію головного мозку (МРТ). Даний вид діагностики застосовують, щоб виявити розмір, форму і знаходження будь-яких уражень головного мозку – атрофічних, посттравматичних вогнищ, визначити пухлинні процеси, ступінь набряку головного мозку, зрушення мозкової речовини.\nКомп’ютерну томографію (КТ) застосовують для отримання чіткого уявлення структурних змін мозку.\nЕлектроенцефалографія (ЕЕГ) потрібна для вивчення електричної активності головного мозку. Даний метод заснований на реєстрації електричних імпульсів, що виходять з різних мозкових відділів, і дозволяє виявити природу патологій мозкової речовини.\nДуплексне сканування судин мозку дає повну характеристику судинної системи головного мозку, визначає наявність тромбів, швидкість кровотоку і наявність дисфункцій голови.\nРеоенцефалографія (РЕГ) досліджує кровонаповнення судин голови і шиї, що сприяє оцінці пульсового кровотоку в артеріях головного мозку, також оцінює венозний відтік з черепа. Даний метод застосовується при вивченні кровообігу головного мозку після інсульту, травм і оперативного втручання.\nБез належного лікування і диспансерного спостереження пацієнтів можливе прогресування захворювання і такі ускладнення:\nКрововилив в головному мозку і інсульт;\nНа сьогоднішній день інвалідність присвоюється в разі, коли хворий стає не в змозі виконувати трудові обов’язки через встановленого діагнозу «дисциркуляторна енцефалопатія».\nМожливість інвалідизації при ДЕП 1 ступеня невисока.\nПри ДЕП 2 ступеня захворювання пацієнтам присуджується 3 група інвалідності, якщо вони здатні частково виконувати трудові зобов’язання.\nДруга група присуджується як при 2, так і при 3 ступені ДЕП – в цьому варіанті у хворих є періодичні провали в пам’яті. Професійні обов’язки ні в якому обсязі виконувати не можуть.\nПерша група інвалідності може бути присвоєна тільки при ДЕП 3 ступеня, що свідчить про величезну небезпеку даної форми.\nПерераховані вище пункти відображені у Федеральному Законі Російської Федерації «Про соціальний захист інвалідів». Присвоєння певної групи здійснюється після проходження медичного огляду.\nСкільки можна прожити з проблемою? Діагноз ДЕП – далеко не вирок для хворих. Своєчасно розпочате грамотне лікування здатні сповільнити прогресування патології мозкового порушення на десятиліття.\nПри ігноруванні симптомів хвороби перехід в наступну стадію відбувається приблизного через 18-24 місяці.\nІнший спосіб класифікації заснований на оцінці тяжкості порушення. В такому випадку виділяють три стадії.\nПерша. Характеризується практично безсимптомним перебігом. Виявляються незначні відхилення з боку роботи головного мозку. Невелика втома, больові відчуття в черепній області, інші варіанти відхилення. Усунення можливо в короткі терміни.\nДруга. Субкомпенсована. Організм поки ще справляється з перерозподілом функцій між здоровими клітинами і тканинами нервової системи. Однак уже в повному обсязі, починаються небезпечні прояви розлади.\nНаприклад, виражені головні болі, зниження пам’яті, інтелекту, проблеми із зором, слухом, поведінкові зміни. Якісна терапія все ще можлива, але вже буде потрібно куди більш тривалий курс з постійним наглядом і переглядом по необхідності.\nТретя. Критична, декомпенсована фаза. Пацієнт втрачає частину здібностей, стає інвалідом. Відбудовні заходи не дають стовідсоткового результату. А при глибокому укоріненні органічних змін ефекту немає взагалі.\nКласифікація за стадіями не рахується загальновизнаною і має масу варіацій. Однак всі вони приблизно зводяться до такого виду.\nПід цим діагнозом варто розуміти порушення в мозку дитини, які виникли безпосередньо перед пологами або ж в їх процесі. Ключовими факторами, що впливають на розвиток подібного захворювання, є нейроінфекції, родові травми, кисневе голодування, а також інтоксикація плода.\nЯк проявляється енцефалопатія у дітей, що це таке, який прогноз на майбутнє? В першу чергу варто відзначити, що подібний недуга може вразити недоношеної або дуже великої дитини. Визначається факт порушення роботи мозку за високими показниками слабкості плода, відповідно до шкали Апгар. Про розвиток захворювання свідчить також відсутність смоктального рефлексу, постійне нервове збудження і порушення ритму серця.\nУ деяких випадках лікування рекомендується проводити народними засобами. Використовуються відвари, настої, що сприяють зниженню нервового напруження і поліпшення обмінних процесів.\nНастоянки і настої з конюшини використовують при інтоксикаціях, підвищенні рівня холестерину, артеріального тиску, порушення кровотоку. Для приготування відвару дві столові ложки квітів опускають в ємність з теплою водою, запарюють на водяній бані 15 хвилин, фільтрують і охолоджують. Приймають перед їжею по дві столові ложки тричі на день.\nЛікувати високий тиск допомагає конюшини відвар, випитий на ніч. Чайну ложку рослини кип’ятять в 250 мл води і настоюють протягом 1,5 години.\nПри атеросклерозі 2 столових ложки рослини заливають горілкою (500 мл) і настоюють протягом 10 днів. П’ють перед їжею по одній столовій ложці 3 рази на день протягом 3 місяців. Потім роблять перерву на 6 місяців і повторюють курс.\nНаслідки енцефалопатії знижують засобом, приготованим з 1 столової ложки соку цибулі і 2 столових ложок меду. Інгредієнти змішують і приймають перед їжею.\nЗнизити тиск і поліпшити сон допоможе настоянка з коренів валеріани. Столову ложку рослини заливають окропом і відстоюють протягом 12 годин. Приймають по 1 столовій ложці до 4 разів на день протягом 2 місяців.\nПридбані види енцефалопатій\nСтан, який виник найчастіше від черепно-мозкової травми (ЧМТ), що виявляється когнітивними, емоційними і поведінковими розладами.\nПорушення можуть виникнути в гострому, пізньому, але, найімовірніше, у віддаленому періоді. Обгрунтовано це послідовними дегенеративними, дистрофічними, атрофічними і рубцеві зміни в мозковій тканині. Тому рекомендується раннє звернення після ЧМТ за медичною допомогою, щоб запобігти розвитку травматичної енцефалопатії.\nМеханізм розвитку уражень головного мозку при травмах\nГострий період: цереброваскулярні порушення (невідповідність між енергетичними запитами мозку і кровотоком, що призводять до оксидантного стресу (процес пошкодження клітини в результаті окислення).\nПроміжний, віддалений період: локальні або віддалені від місця ураження деструктивно-дистрофічні (руйнування тканин і порушення обміну речовин) процеси.\nКлінічна картина залежить від синдрому травматичної енцефалопатії:\nвегетативно-дистонический синдром: характерний для віддаленого періоду і характеризується минущим підвищенням тиску, синусовою тахікардією, порушенням терморегуляції (субфебрилітет). Першою скаргою пацієнтів є головний біль, схуднення, погіршення зору.\nВідсутність кореляції між тяжкістю і тривалістю головного болю (цефалгіческой синдром) вказує на її слабкий зв’язок із структурними ураженнями мозку.\nастенічний синдром: виявляється у всіх періодах. Пацієнт скаржиться на психічну, фізичну виснаженість, порушення сну, дратівливість, млявість, слабкість, адинамию;\nсиндром ликвородинамических порушень: виявляється у віддаленому періоді через неадекватну або тривалого лікування, виявляється ликвореей (витікання цереброспінальної рідини). Пацієнт скаржиться на виділення рідини з носа, вух, на місці післяопераційних швів і травматичних пошкоджень;\nсиндром посттравматичної гідроцефалії: надмірне накопичення цереброспінальної рідини в лікворних просторах, внаслідок порушення її резорбції і циркуляції. Пацієнт скаржиться на розпираючий головний біль, нудоту, блювоту, запаморочення, порушення ходи;\nцеребрально-вогнищевий синдром: частіше у хворих, які перенесли важку ЧМТ. Клінічна картина різноманітна, найчастіше скаржаться на рухові і чутливі розлади;\nпосттравматичний епілептичний синдром: розвивається в 10% випадків ЧМТ в проміжний період. Пацієнт скаржиться на епілептичні припадки, дратівливість, злостивість, агресивність.\nЗазвичай у хворого відзначається кілька синдромів, які в динаміці змінюються за характером і ступеня вираженості.\nТоксична енцефалопатія може виникати під впливом різних хімічних чинників. Вона виникає гостро – при одномоментному надходженні в організм великої кількості токсичних речовин, або поступово – при тривалому, частому переривчастому надходженні речовини в субтоксических дозах. Класичним прикладом поділу енцефалопатії на гостру і хронічну (поступово виникає) є алкогольна.\nГостра алкогольна енцефалопатія (синдром Гайе-Верніке)\nПатогенез. Поява некрозів в сірій речовині проміжного і середнього мозку через нестачу вітаміну В1 (тіаміну).\nКлініка енцефалопатії. Симптоматика розвивається гостро. Пацієнт скаржиться на байдужість до навколишнього, стомлюваність, м’язову слабкість, сонливість, неуважність, втрату пам’яті, порушення орієнтації, запаморочення, іноді виникають галюцинації.\nСуб’єктивно: офтальмоплегия (параліч м’язів ока внаслідок ураження окорухових нервів), мозочкова атаксія (порушення моторики), зміна ходи, порушення свідомості (пов’язана з недостатністю вітаміну В1 і залежить від ступеня алкогольного сп’яніння).\nПатогенез. Безпосередньо хронічне токсичну дію на нейрони головного мозку + дефіцит вітаміну В1.\nКлініка енцефалопатії. Пацієнт найчастіше зі зниженням критики, зокрема, до себе, тому можлива відсутність суб’єктивних скарг. Об’єктивно: повільно наростаючий синдром деменції, що виявляється зниженням пам’яті, порушенням уваги, нестійкістю і хиткість при ходьбі. У важких випадках пацієнт не може стояти або ходити без підтримки.\nАлкогольна енцефалопатія небезпечна виникненням ускладнень, які впливають на весь організм.\nУскладнення алкогольної енцефалопатії:\nНевралгії – болі по ходу проходження нервів.\nСлабоумство – придбане зниження розумової діяльності.\nПараліч – відсутність довільних рухів.\nТоксична енцефалопатія, спричинена важкими металами (свинець, ртуть, марганець, миш’як, талій)\nНайчастіше виникає при тривалому надходженні невеликих доз токсину.\nУ більшості випадків з’являється у працівників підприємств, де використовуються дані види важких металів, тому важливим елементом діагностики є уважний збір анамнезу життя пацієнта.\nметал свинець ртуть Марганець миш’як талій\nшлях надходження Через легені, рідше через шлунково-кишкового тракту. Через шкіру, легені, шлунково-кишкового тракту. Через легені. Через шлунково-кишкового тракту. Через шлунково-кишкового тракту.\nЗагальна клініка Загальна слабкість,\nзапаморочення, нудота і блювота. стомлюваність,\nослаблення пам’яті, порушення моторики,\nрозлад ковтання. Головний біль,\nблювота, запалення десен,\nБолісний м’язовий спазм. Алопеція (випадання волосся),\nпрояви енцефалопатії Зниження пам’яті, дратівливість, сонливість, порушення орієнтації,\nпогіршення зору, зниження чутливості. дратівливість,\nпорушення сну, тремтіння рук. дратівливість,\nейфорія, емоційна лабільність,\nтремтіння рук. Сплутаність свідомості,\nпідвищена стомлюваність, сонливість. галюцинації,\nІноді спровокувати розвиток токсичної енцефалопатії може невеликої фактор – отруєння, і згодом енцефалопатія буде розвиватися незалежно.\nНайчастіше виникає гостро від передозування препаратами. Клінічна картина і прояв подібні у даних груп енцефалопатій, незважаючи на це, важливо диференціювати для призначення правильної тактики лікування.\nГрупа препаратів барбітурати нейролептики антидепресанти транквілізатори\nгалоперидол, Трифтазин. амітриптилін,\nЗагальна клініка У легких випадках: емоційна лабільність,\nдепресія порушення сну,\nпорушення свідомості аж до глибокої коми. нудота,\nсухість в роті, підвищена температура тіла. Сухість в роті,\nпідвищена температура тіла. Нагадує токсичну енцефалопатію барбітуратами.\nпрояви енцефалопатії Порушення свідомості аж до глибокої коми. порушення,\nНайчастіше викликається екзотоксином анаеробних бактерій Clostridium botulinum (ботулізм) і Clostridium tetani (правець).\nПатогенез. Зараження відбувається через погано термічно оброблену їжу. Збудник продукує екзотоксин, порушуючи функціонування нервово-м’язових і вегетативних синапсів.\nКлінічна картина. Симптоми проявляються через 12 – 36 годин нудотою, блювотою, болем у животі, порушенням зору, сухістю в роті, слабкістю в м’язах. Суб’єктивно визначається косоокість, обмеження рухливості очних яблук, дисфонія (зміна голосу), дизартрія (порушення вимови).\nПатогенез. Зараження відбувається через ґрунт, проникнення токсину через пошкоджену шкіру. Далі надходить у вставні мотонейрони спинного мозку і в центральну нервову систему.\nЕнцефалопатія виникає при важкій формі правця і клінічно проявляється:\nспазмом ковтальних м’язів;\nураженням м’язів шиї, обличчя, глотки.\nЕнцефалопатія, що виникла від надлишкового надходження іонізуючого випромінювання\nПатогенез: деструктивну дію випромінювання на головний мозок. Вплив іонізуючого випромінювання може бути результатом зовнішнього опромінення або потрапляння радіоактивних речовин всередину організму.\nКлінічна картина іонізуючої енцефалопатії:\nАтаксія (порушення узгодженості рухів різних м’язів за умови відсутності м’язової слабкості).\nЕнцефалопатія, що виникла від дії високої температури\nПатогенез: гіперемія і набряк оболонок і тканини мозку, в важких випадках виникають крововиливи в них.\nКлінічна картина теплової енцефалопатії:\nКласичним прикладом є діабетична енцефалопатія.\nПатогенез. Виникає на тлі гіперглікемії і гіпоглікемії (на тлі інсулінотерапії); виявляються дегенеративні та атрофічні зміни нервових клітин, дистрофія і склероз стінок дрібних судин.\nКлінічна картина діабетичної енцефалопатії: запаморочення, головний біль, шум у вухах, підвищена дратівливість, зниження настрою, стомлюваність, порушення сну, неуважність. Надалі виникають когнітивні (зниження пам’яті і мислення) і емоційно-вольові розлади (депресія і тривожність); порушення ходи, стояння, координації.\nВиникає внаслідок хронічної печінкової недостатності або після портокавального шунтування (операція виконується з метою зниження тиску в ворітної вени при портальній гіпертензії).\nПатогенез. Метаболічні порушення, пов’язані з виникненням інтоксикації і співіснування великої кількості нейротоксинов (основний – аміак) і нейромедіаторів.\nКлінічна картина енцефалопатії протікає в 4 стадії.\nПорушення ритму сну і неспання, погіршення пам’яті,\nтремтіння рук. втома,\nбайдужість до навколишнього, депресія,\nдезорієнтація в часі. Виражена дезорієнтація,\nзміна мови, судоми. Відсутність свідомості,\nПоява патологічних рефлексів, жовтяниця.\nНиркова (уремічна) енцефалопатія\nВиникає на тлі пієлонефриту, гломерулонефриту, гострої ниркової недостатності.\nПатогенез. Накопичення в головному мозку токсичних органічних кислот.\nбайдужість до навколишнього,\nдезорієнтація в часі і просторі,\nВключають в себе гіпертонічну (артеріосклеротіческая), атеросклеротическую, що виникла при антифосфоліпідним синдромі, гіпергомоцистеїнемії та васкулитах. Гіпертонічну і атеросклеротическую називають дисциркуляторними енцефалопатіями.\nПатогенез. Дифузне ураження білої речовини з вогнищами некрозу, потовщення, підвищена проникність і гіаліноз (відкладення гіаліну) дрібних судин головного мозку, в подальшому розвивається гідроцефалія (надмірне накопичення рідини в головному мозку).\nПерші ознаки захворювання у вигляді зниження пам’яті. Поступово прогресуючі когнітивні розлади (уваги, пам’яті, мовні розлади, порушення зору). Результатом прогресування когнітивних порушень є деменція – зниження рівня інтелектуальних функцій, що приводить до різного ступеня соціальної дезадаптації.\nПорушення функції рівноваги і ходьби: вкорочення кроку, уповільнення ходьби, нестійкість при поворотах, підвищена схильність до падінь, в важких випадках – неможливість самостійно пересуватися.\nТазові порушення: нетримання сечі, а у важких випадках – мимовільна дефекація.\nНеврологічні порушення: дизартрія (порушення вимови), дисфагія (розлад ковтання), насильницький сміх і плач.\nЕмоційно-вольові порушення: депресія, втрата інтересу до навколишнього, загальмованість, швидка стомлюваність, зниження розумової здібності і концентрації уваги. Хворі часто скаржаться на головні болі (мігренеподібні), запаморочення, порушення сну.\nПатогенез. Закупорка кровоносних судин атеросклеротичними бляшками з подальшою ішемією мозку, освітою осередків некрозу або інфаркту головного мозку.\nпорушення когнітивних функцій (зниження пам’яті, уваги, інтелекту), відносно рідко досягають ступеня деменції;\nемоційно-вольові порушення: дратівливість, коливання настрою, стомлюваність;\nалексія (читання як уголос, так і про себе стає уповільненим, з’являється утруднення розуміння складних текстів);\nаграфия (в листі з’являються раннє невластиві помилки, неправильне написання окремих букв).\nПри дисциркуляторних енцефалопатії (гіпертонічної і атеросклеротичної) клінічні прояви розвиваються повільно і залежать від стадії патологічного процесу.\nстадія перша друга третя\nклініка Головні болі.\nЗапаморочення. Емоційна нестійкість.\nШвидка втомлюваність. Стійкий характер клінічної картини першої стадії. Непритомність.\nПогіршення пам’яті. Порушення координації.\nНестійка хода, хиткість.\nЕнцефалопатія при антифосфоліпідним синдромі\nАнтифосфоліпідний синдром (АФС) – мультисистемні захворювання, характеризується виробленням великої кількості антитіл до фосфоліпідів, проявляється утворенням тромбів і акушерською патологією (викидні, внутрішньоутробна загибель плода).\nХорея (мимовільні швидкі розмахують руху).\nСоматичні патології (тромбози різної локалізації, невиношування вагітності).\nПервинний АФС вторинний АФС\nВідсутність аутоімунної патології. Наявність аутоімунної патології.\nВідноситься синдром Снеддота (виникає енцефалопатія) – характеризується ураженням артерій невеликого і середнього калібру і ливедо (синюшні нерівномірні плями на шкірі). На тлі системного червоного вовчака, хвороби Шегрена, ревматоїдний артрит (не виникає енцефалопатія).\nКлінічні симптоми судинної енцефалопатії частіше з’являються в первинному АФС (синдромом Снеддона) – 60 – 80%, молодий вік хворого і проявляються:\nзниженням пам’яті, уваги, інтелекту;\nвтратою здатності писати;\nвтратою здатність до арифметичному обчисленню.\nЕнцефалопатія при гіпергомоцистеїнемії\nГіпергомоцистеїнемія – підвищення рівня гомоцеістеіна (ГГц) в крові.\nПатогенез. Надлишок ГГц в крові ушкоджує ендотелій судин, який привертає до відкладення атеросклеротичних бляшок і розвитку артеріальних і венозних тромбів.\nВ основі енцефалопатії при гіпергомоцистеїнемії лежить мікроангіопатія. Навіть невелике підвищення призводить до гіпертрофії стінки мозкових артерій і погіршення кровопостачання мозку.\nНаростаючі когнітивні порушення.\nЕнцефалопатія: що це таке\nПід даним терміном варто розуміти різні за етіологією процеси, які мають незапальної природу, вражають структуру головного мозку і порушують його функції.\nЕнцефалопатія може бути придбаної та вродженої. У випадку з вродженими формами виникнення захворювання відбувається в перинатальний період. Це може бути або 28-й тиждень вагітності, або перші дні життя дитини.\nЩо стосується придбаної форми, то її прояв стає помітним значно пізніше і, як правило, є наслідком травми головного мозку, будь-якої інфекції або зміни судин.\nУ цьому випадку мова йде про те вигляді захворювання, яке має тривалий період розвитку і призводить до серйозних психоневрологічних розладів. Виникають вони внаслідок отруєння такими нейротоксическими отрутами, як свинець, марганець, ртуть і ін. Після того як ці елементи потрапляють в організм людини, вони перш за все надають руйнівну дію на судини головного мозку й провокують повнокров’я мозкових оболонок, набряк мозку, збільшення обсягу шлуночків і інші серйозні наслідки.\nКод церебрального атеросклерозу по МКБ-10\nПрипинення току крові в області судин головного мозку може стати причиною смертельно небезпечних ускладнень, тому вкрай важливо своєчасно виявити церебральний атеросклероз. У МКБ 10 судинна патологія виділена в класі IX, де систематизовані всі хвороби серцево-судинної системи\nКожен лікар, який працює з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду і використовує цей розділ, знає код потрібного захворювання. При необхідності використовуються шифри, які вказують на ускладнення, які виникають на тлі атеросклерозу судин головного мозку.\nУ МКБ 10 всі хвороби, пов’язані з патологічними змінами мозкових судин, обмежені кодами I60-I69. Церебральний атеросклероз має окремий код, що позначається як I67.2, однак цей діагноз лікар буде виставляти тільки після абсолютної впевненості в наявності хвороби. Іноді позначення хвороби буде попередніми: по завершенні повного обстеження діагноз може бути змінений. Причина такої тактики лікаря легко з’ясовна – далеко не завжди симптоми мозкової патології відразу вказують на наявність закупорки артеріальних стовбурів головного мозку. Тому лікар вибирає розділ I67 «Інші цереброваскулярні хвороби», де згруповані узагальнені діагнози. Крім цього, в цьому розділі зустрічається наступна патологія:\nрозшарування судин мозку без загрози розриву (I67.0);\nцеребральна аневризма без розриву (I67.1);\nенцефалопатія за рахунок прогресування судинної патології (I67.3);\nенцефалопатія на фоні гіпертонії (I67.4);\nцереброваскулярна хвороба неуточненими характеру (I67.9).\nХвороби судин головного мозку є основою для різноманітних проблем з кровообігом і підвищенням ризику гострих станів. Найчастіше саме атеросклероз є причинним фактором порушення кровотоку в брахіоцефальних і мозкових артеріях.\nПри атеросклерозі судин головного мозку найнеприємнішим, а часом і небезпечних, є припинення кровотоку в основних судинних стовбурах. Це може привести до мозкового інсульту або інфаркту мозку з дуже сумними наслідками. У МКБ 10 церебральний атеросклероз може виникнути через судинної закупорки окремих артерій, що знаходяться поза головним мозком.\nЛікар може виділити кожен варіант відповідно до діагнозом МКБ 10:\nприпинення кровотоку в хребетної артерії (I65.0);\nстенозирование базилярної артерії (I65.1);\nзакупорка сонної артерії (I65.2);\nприпинення кровотоку в неуточнених прецеребральних судинах (I65.9).\nЯкщо сталася порушення кровотоку в області мозкових артеріальних стовбурів, то лікар буде використовувати розділ «Закупорка та стеноз церебральних артерій» з кодами I66:\nприпинення кровообігу в середній мозковій артерії (I66.0);\nвиникнення перешкоди для кровотоку в передній мозковий (I66.1);\nстенозирование задньої мозкової (I66.2);\nзакупорка мозочкових артеріальних стовбурів (I66.3);\nприпинення кровообігу неуточнених судин мозку (I66.9).\nЦеребральний атеросклероз і будь-який з варіантів закупорювання артеріального просвіту може привести до гострого порушення кровотоку судин головного мозку. Вкрай небезпечний стан – мозковий крововилив. Всі наслідки цього ускладнення зафіксовані в розділі МКБ 10 «Наслідки цереброваскулярних хвороб» з шифром I69. Знання цих діагнозів допомагає лікареві орієнтуватися у великій кількості різноманітної патології судин головного мозку і своєчасно вживати необхідні лікувальні заходи для запобігання небезпечним для життя станів.\nГрупи ризику при травмуванні голови\nПосттравматическая енцефалопатія – це віддалене за часом ускладнення після травм голови різного ступеня тяжкості. До групи ризику по таких пошкоджень входять спортсмени – любителі і професіонали контактних видів спорту. Удари по голові можна отримати в бійці або випадково, але вони будуть носити важкі наслідки в подальшому.\nРизикують своїм здоров’ям потерпілі в транспортній пригоді. При отриманні травм, забитих місць, здавленні в області голови. При вогнепальне поранення є ймовірність розвитку ХТЕ (хронічної травматичної енцефалопатії). У групі ризику знаходяться люди, які впали з висоти. Навіть дитина, який впав зі стільця, може в майбутньому мати через це проблеми зі здоров’ям. За медичними спостереженнями, більше половини пацієнтів з травмами голови мали проблеми в подальшому з кровопостачанням головного мозку.\nГіпертензивна енцефалопатія причини, симптоми, особливості лікування\nГіпертензивна енцефалопатія – це найбільш часто діагностуються форма захворювання у віці після 65 років. З чим пов’язано таке висока частота випадків? Після 50-річного рубежу у літніх пацієнтів все частіше спостерігається артеріальна гіпертензія, а у багатьох людей вона формується вже в молодому віці.\nВ результаті довгостроково протікає артеріальної гіпертензії деякі ділянки головного мозку піддаються дифузним, вогнищевим поразок. Згодом ці осередки збільшуються, нерідко об’єднуються, ніж та провокують формування стійкої гіпертензивної енцефалопатії. Примітно, що хронічне явище підвищеного тиску робить згубний вплив і на інші органи і системи – порушений кровообіг і кровопостачання призводить до виникнення цілого ряду захворювань.\nАртеріальна гіпертензія є причиною і таких важких станів, як інсульт, інфаркти або деменції.\nСимптоми гіпертензивної енцефалопатії залежать від стадії патологічного процесу\nПочаткова форма захворювання практично завжди залишається непоміченою, хоча характерні симптоми і присутні – їм не приділяється належна увага, тому що багато пацієнтів помилково вважають їх проявом вікових змін або інших захворювань, наявних в анамнезі, в тому числі і гіпертензії\nПерша стадія гіпертанзівной енцефалопатії.\n– Дзвін у вухах. Може бути одностороннім або двостороннім. Іноді з сильною інтенсивністю, аж до оглушення.\n– Загальна слабкість, нездужання, хитка хода.\n– Головні болі, іноді мігрені, запаморочення.\n– Зниження пам’яті, часта забудькуватість.\n– Ослаблення розумових здібностей, дезорієнтацію.\n– Зниження зору, слуху.\nЯк бачите, ці первинні або початкові симптоми гіпертензивної енцефалопатії легко сплутати з іншими захворюваннями, або і зовсім можна прийняти за загальне нездужання.\nЯкщо на даному етапі провести МРТ-обстеження, то можна запобігти подальшому розвитку хвороби і вжити заходів, спрямованих на оборотність процесу. Саме в цей період таке ще можливо, при прогресуванні гипертензивная енцефалопатія набуває незворотного характеру.\nСимптоми гіпертензивної енцефалопатії стають більш вираженими, інтенсивними. Причому перехід від латентного перебігу до загострення в більшості випадків різкий. Всі клінічні ознаки першої стадії починають виявлятися сильніше, вони групуються, і вже фіксується змішана клініка. До цього додається ще й симптоми з боку психоемоційного фону (раптова смуток, агресія або безпричинний сміх, істерики).\nГіпертензійного енцефалопатія на даному етапі позбавляє пацієнтів працездатності, вони стають млявими, швидко втомлюються.\nСимптоми гіпертензивної енцефалопатії і раніше активізовані і інтенсивні. Спостерігається збільшення артеріальної гіпертензії, пацієнти нерідко втрачають дієздатність на деякий час, періодично вони повертаються до нормального стану. Для цієї стадії характерні і симптоми делірію, і галюцинації, і знаходження пацієнта під враженням від ілюзій.\nДана стадія характеризується швидкоплинністю і високим відсотком летальності або стійкої інвалідизації.\nОсобливості профілактики та лікування\nВ якості профілактики гіпертензивною енцефалопатії слід виділити відмову від шкідливих звичок, правильне харчування, стресостійкість. Намагайтеся не нервувати, тримайте свої емоції під контролем, вживайте в їжу менше жирних продуктів і більше свіжих овочів, пийте очищену воду – все це допоможе підтримувати рівень артеріального тиску в розумних межах.\nЯкщо у вас в анамнезі присутній артеріальна гіпертензія, вам просто необхідно періодично проходити обстеження і контролювати рівень тиску. Пам’ятайте, що гіпертонічні кризи є прямою передумовою до формування гіпертензивної енцефалопатії.\nУ нашому медичному центрі ви можете отримати широкий спектр послуг з діагностики та лікування гіпертензивної енцефалопатії. У нас ведуть прийом фахівці високого рівня, тому і ефективність нашої терапії має безперечні результати.\nПам’ятайте, що самостійно з такою патологією ви не впораєтеся, без допомоги лікаря не обійтися. Приходьте, ми чекаємо вас!\nДо основних видів енцефалопатії відносяться наступні:\nвроджена (перинатальна) – розвивається з 28 акушерської тижні і зберігається протягом всієї вагітності, діагностика проводиться вже у новонародженого (вроджена енцефалопатія набуває нових форм і є важковиліковним захворюванням);\nпридбана – є наслідком основної хвороби, яка частіше мала інфекційний або запальний характер. Крім того, цей вид захворювання може виникнути через механічне ураження кори головного мозку, отриманого внаслідок травми. Патологічні зміни тканини в цьому випадку можуть мати кілька різновидів, вони залежать від патогенного фактора;\nвроджена (перинатальна) енцефалопатія – виникає внаслідок генетичних порушень обміну речовин, інфекційних захворювань, перенесених матір’ю під час виношування або травм, отриманих під час пологів. Поняття перинатальна енцефалопатія означає наявність порушення у функціонуванні головного мозку у дитини.\nФактори, які могли посприяти порушень з боку ЦНС і головного мозку, різні. Таким чином, перинатальна енцефалопатія ділиться на наступні категорії:\nбілірубінова – її причиною є гранично високий рівень білірубіну (пошкоджує клітини головного мозку);\nгипоксическая – виникає через низький рівень насиченості крові киснем;\nішемічна – пов’язана з порушенням кровообігу в судинах головного мозку;\nтравматична – є наслідком родової травми.\nКрім того, енцефалопатія у дитини може свідчити про наявність кількох причин тих чи інших порушень функціональності і повноцінного розвитку структур ЦНС.\nУ випадках, коли необхідно екстрене втручання, лікувально-відновлювальні процедури проводяться відразу ж після народження дитини. У випадках, коли діагноз перинатальна енцефалопатія головного мозку поставлений дещо пізніше часто проводиться медикаментозна реабілітація. Тільки після її завершення можна прогнозувати динаміку відновлення стану здоров’я дитини.\nДля того, щоб підібрати лікування від енцефалопатії, необхідно попередньо уточнити основну причину її появи. Найбільш часто захворювання викликає комплекс причин. Серед яких:\nТривало існуюча гіпертонічна хвороба.\nОтруєння токсичними речовинами, наприклад алкогольними напоями або наркотичними засобами.\nВиділяють три ступені дисциркуляторної енцефалопатії.\nПерша ступінь енцефалопатії характеризується зниженням пам’яті, дратівливістю, головним болем, тривожним сном.\nДруга ступінь енцефалопатії характеризується досить вираженими симптомами. Головний біль стає постійним, спостерігається зниження пам’яті, млявість, апатія, розлад сну.\nТретя ступінь дисциркуляторної енцефалопатії характеризується важкими змінами мозкової тканини, симптоми хвороби посилюються. Виникають парези, судинний паркінсонізм, порушується мова.\nКлінічна картина енцефалопатії може бути вельми вариабельной і багато в чому залежить від характеру патологічного процесу, що призвів до поразки мозку. Найбільш часто у пацієнтів з такою патологією зустрічаються такі симптоми:\nсхильність до депресії або, навпаки, до ейфорії і расторможенности з відсутністю критики до свого стану;\nпорушення іннервації різних областей тіла;\nпорушення міміки і звуковимови;\nПочинати терапію гіпоксичного ураження мозку дитини потрібно ще в пологовому будинку, на стадії гострого періоду. Процес відновлення малюка проходить вже в поліклініці або в стаціонарі за участю дитячих неврологів.\nПри цьому призначаються наступні лікувальні заходи:\nВикористання препаратів, що знижують внутричерепную гіпертензію.\nЗастосовуються медикаменти, які покращують обмінні процеси в головному мозку. Також призначається протисудомна і дезінтоксикаційна терапія.\nПід час відновного періоду проводиться фізіотерапія, плавання, лікувальна фізкультура, мануальна терапія, голковколювання і масаж.\nСтареча енцефалопатія складно лікується, але терапія дозволять зупинити розвиток патології, а також не допустити ускладнення. Обов’язково потрібно за допомогою медикаментів посилити кровопостачання мозку, нормалізувати обмінний процес, контролювати артеріальний тиск, а також не допускати стресових ситуацій. У рідкісних випадках призначають операцію для судин, якщо є серйозні відхилення.\nЗ медикаментів призначають препарати для купірування симптомів, а також для усунення причини патології. Якщо потрібно стимулювати мозкову діяльність, тоді доводиться використовувати ноотропні засоби, такі як пірацетам або фенотропил. При підвищеному внутрішньочерепному тиску прописують ліки, які його знизять.\nОбов’язково потрібно нормалізувати кровообіг, щоб в мозок надходила достатня кількість кисню і поживних речовин. Слід пропити медикаменти, які запобігають розвитку тромбів і покращують склад крові. На додаток рекомендують приймати вітаміни, амінокислоти, а також біостимулятори і ліпотропні з’єднання.\nЗ фізіотерапевтичних процедур рекомендований масаж, магнітотерапія, голковколювання, гемодіаліз, а також електрофорез. Багато чого буде залежати від того, які саме прояви є у людини. Якщо енцефалопатія у літніх людей провокує серйозні переживання, тоді важливо відвідувати психотерапевта, щоб змиритися з хворобою і навчитися з нею жити.\nНародні кошти не вважаються досить ефективними, тому ними можна хіба що доповнювати традиційне лікування. Корисно використовувати відвари з глоду і шипшини, тому як компоненти допомагають поліпшити кровообіг у мозку. Також буде корисно регулярно вживати авокадо, ананасовий сік, свіжу моркву, а також фундук. Дані інгредієнти містять вітамін B12, який незамінний при лікуванні енцефалопатії.\nПо можливості варто дотримуватися дієти, в якій зроблено акцент на морепродукти, рибу, сири, йогурт, кукурудзу, чорний рис і овес. Від шкідливих продуктів краще відмовитися, також варто забути про алкоголь і куріння.\nЕнцефалопатія у літніх людей завдає шкоди здоров’ю, після якого складно відновитися. Простіше не допустити появу захворювання, ніж потім його вилікувати. Важливо регулярно проходити медичні огляди, щоб можна було вчасно помітити відхилення і почати терапію.\nРозпізнати досить складно енцефалопатію головного мозку, симптоми захворювання іноді маскуються під просте нездужання або вікові зміни.\nАдже початкові стадії її розвитку характеризуються симптомами, які часто можуть виникати у цілком здорової людини і носять тимчасової характер.\nСеред симптомів енцефалопатії головного мозку можна відзначити наступні:\nрегулярні тривалі мігрені;\nСимптоматику можна зв’язати не з виникненням самого захворювання, а зі зміною погоди, ненормованими фізичними / розумовими навантаженнями або стресовим станом.\nНе можна подібні прояви залишати без уваги, інакше енцефалопатія може прогресувати. Перераховані вище ознаки вказують на розлад мозкового кровообігу.\nУ тому випадку, коли судини головного мозку не отримують регулярно поживні речовини для повноцінного функціональності сірої речовини, виникає хронічне кисневе голодування, яке згодом призводить до масової загибелі клітин.\nНайбільш частими симптомами енцефалопатії є:\nПерераховані вище ознаки порушень можуть прогресувати при розвитку основного захворювання, яке є наслідком виникнення енцефалопатії.\nНайбільш поширеною вважається хронічна травматична енцефалопатія, що характеризується поступовим розвитком симптоматики.\nГостра енцефалопатія характеризується раптовими нападами, а також порушеннями свідомості. Найчастіше виникає при дисметаболічних розладах і інтоксикаціях. Без надання термінової медичної допомоги енцефалопатія може привести до летального результату через набряк головного мозку і серйозних порушень функціонування життєво важливих мозкових центрів.\nПрогресування енцефалопатії супроводжується загостренням симптомів з формуванням того чи іншого переважаючого неврологічного синдрому.\nДля профілактики енцефалопатії регулярно перевіряйте артеріальний тиск: воно повинно бути не вище, ніж 140 на 90. Киньте палити і помірно пийте алкогольні напої: ці шкідливі звички підвищують ризик розвитку інсульту. Крім цього, алкоголь погіршує «плинність» крові.\nРегулярно займайтеся спортом: плаванням, танцями, йогою, бігом, катайтеся на велосипеді. Більше гуляйте: щоденна прогулянка протягом 30 хвилин знижує ризик інсульту і зміцнює здоров’я. Уникайте екстремальних видів спорту, щоб не травмувати голову і шию. Приймайте контрастний душ: він зміцнює судини і нервову систему.\nКласифікація в основному проводиться за характером і походженням.\nВідповідно називають такі форми зміни:\nДисциркуляторна (синонім ангіоенцефалопатія). Це хронічне порушення роботи головного мозку, на тлі важкого відхилення в місцевій гемодинаміці. Кровотік падає, церебральні тканини недоотримують поживних речовин і кисню, що стає причиною деструкції клітин.\nТяжкість патології безпосередньо залежить від того, наскільки сильна ішемія присутній. Після інсульту розлад має самий виражений характер.\nІнша назва порушення – судинна енцефалопатія мозку і підрозділяється на атеросклеротическую, гіпертонічну і венозну.\nТравматична форма. Розвивається після перенесеного ушкодження тканин церебральних структур. Часом кілька років по тому, що ускладнює діагностику і робить походження неочевидним.\nСимптоматика зазвичай стійка, не сходить до нуля самостійно. Прогресування повільне, але не завжди. Посттравматичний енцефалопатіческій синдром характеризується неухильним розвитком, без терапії вірогідні незворотні зміни.\nІнфекційна різновид. Зустрічається як підсумок менінгіту або інших змін в організмі. Запальний процес призводить до стрімкого руйнування тканин, неврологічного дефіциту.\nБез своєчасного лікування шанси на відновлення без наслідків мізерно малі або їх немає взагалі.\nТоксична енцефалопатія. Зустрічається у алкоголіків, осіб, які споживають наркотики в різних формах, також у працівників небезпечних підприємств. Наприклад, текстильних або хімічних. Лікування вимагає усунення чинників-провокаторів, корекції наслідків.\nМетаболічна енцефалопатія. Розвивається як підсумок уражень печінки, нирок та інших органів. Також в ході тривалого перебігу цукрового діабету.\nСюди входять: печінкова (портосистемная, білірубінова), уремічна (азотемічна), діабетична, панкреатична, гіпоглікемічна, гипоксическая, аноксичного і синдром Гайе-Верніке. Відбудовні заходи складні, не завжди дають потрібний ефект. Детальніше про печінкової формі читайте в цій статті.\nЕнцефалопатія змішаного генезу. Супроводжується розладами по безлічі причин одночасно. Така поліфакторних створює великі проблеми для діагностики і подальшого лікування захворювання. Оскільки потрібно відразу впливати на групу винуватців початку змін.\nЕнцефалопатія складного генезу у дорослих розвивається найбільш часто. Сполучення можуть бути різними, залежить від конкретної ситуації. Наприклад, в результаті перенесеної травми виникають аномалії в обміні речовин головного мозку, а також відхилення з боку кровотоку. Має місце поєднаний процес.\nУ деяких випадках визначити етіологію розлад неможливо. По крайней мере, на момент проведення діагностики. Тоді говорять про енцефалопатії неуточненої.\nТакі идиопатические форми припускають тільки усунення проявів хвороби без впливу на фактор-провокатор.\nНаслідки при відсутності лікування захворювання\nЯкщо вчасно не почати лікування, людина надалі не зможе виконувати повсякденну роботу. У числі наслідків є ймовірність летального результату. Існують випадки, коли лікування не може зупинити розвиток захворювання, в результаті цього можуть з’явитися:\nСильне порушення пам’яті.\nЕнцефалопатія у літніх людей – захворювання з тривалим процесом відновлення, тому найкраще проводити профілактику хвороби. Необхідно відмовитися від шкідливих звичок, зменшити кількість стресу, дотримуватися правил харчування, гуляти на свіжому повітрі. Також не можна самостійно ставити собі діагноз і призначати лікування, краще звернутися до лікаря.\nПри підтвердженої посттравматичної енцефалопатії хворому знадобиться тривала реабілітація для відновлення порушених чи втрачених функцій мозку.\nПротягом року людина проходить лікувальні та відновлювальні курси, а також заходи щодо соціальної адаптації у випадках, коли порушення мозкової діяльності тягнуть за собою обмеження в особистому обслуговуванні і дискомфорт в повсякденному житті. Тільки після цього періоду доктор може зробити прогноз про ступінь відновлення функцій мозку.\nЯкщо після пройденої реабілітації відновити втрачені функції і працездатність не вдається, то хворому посттравматичної енцефалопатією призначається інвалідність. Залежно від форми патології йому присвоюється одна з наступних груп:\nІІ або ІІІ група – при діагностованою 2-го ступеня тяжкості патології, при цьому хворий може працювати за умови легкого праці та скороченого робочого дня.\nІ група – при захворюванні 3-го ступеня через зниження або повної відсутності можливості доглядати за собою і потреби в сторонньої допомоги.\nІнвалідність не призначається пацієнтам з посттравматичної енцефалопатією 1-го ступеня, так як вплив симптомів, характерних для цього стану, не знижує їх якість життя і працездатність.\nВсілякі травми голови можуть стати причиною порушення роботи мозку. В особливо важких випадках розвивається посттравматичний енцефалопатія. Незважаючи на те, що ця патологія не входить в групу хронічних хвороб, вона може становити серйозну загрозу для нормального життя людини.\nУ терапії застосовуються симптоматичні препарати. Основні напрямки – вплив на уражену нейрон, захист його від гіпоксії, купірування запалення на стінки судини, зменшення в’язкості крові (профілактика тромбозу), зниження рівня холестерину.\nВажливим фактором збереження здоров’я пацієнта і запобігання інвалідності є профілактика. Важливо зберегти і підтримати здоров’я збережених нейронів і запобігти руйнуванню нових.\nДля лікування хвороби застосовують медикаменти. Можливе застосування реабілітації. Першорядне місце відіграє профілактика.\nЛікувальна фізкультура і реабілітація;\nАнтигіпертензивні препарати (при артеріальній гіпертензії) Знижують і стабілізують артеріальний тиск, запобігають подальше прогресування хвороби\nСтатини (при підвищеному холестерин) Покращує функцію ендотелію, перешкоджає запальним змінам в капілярах і відкладенню амілоїду в мозку\nантиагреганти перешкоджає тромбоутворення\nВітаміни групи В Уповільнює розвиток енцефалопатії, гальмує демієлінізацію\nСелективні інгібітори захоплення серотоніну Контроль тривоги і депресії\nінгібітори холінестерази Покращує когнітивні функції при ДЕП\nантигіпоксантів Доставляють кисень до клітин\nВідгуки пацієнтів свідчать про значне поліпшення на тлі консервативної терапії. Фізична реабілітація також покращує стан хворих.\nДисциркуляторна енцефалопатія – це наслідки впливу хронічних захворювань на головний мозок. Стримувати хворобу нелегко. А легше їй запобігти. Для цього необхідно вести здоровий спосіб життя, контролювати супутні недуги і вчасно відвідувати лікаря.\nПоказанням до проведення оперативного втручання є:\nЗвуження просвіту сонної артерії на 70%;\nВиражене порушення когнітивних функцій;\nВиникнення епізодичних ішемічних атак.\nХірургічне лікування захворювання передбачає проведення ендоваскулярної операції. Під час процедури хірург проводить надріз інтими судини з подальшим шунтуванням або формує анастомоз з колатеральними судинами.\nЯк лікувати енцефалопатію, можна дізнатися тільки після того, як пройдено комплекс необхідних заходів:\nневрологічний опитування і огляд;\nНеобхідною є консультація у таких фахівців, як кардіолог, нефролог, гастроентеролог, ендокринолог, пульмонолог і психотерапевт.\nПацієнту можуть призначити гормональні дослідження, аналіз на рівень холестерину і цукру, УЗД або КТ внутрішніх органів. В обов’язковому порядку проводиться диференціація від схожих розладів.\nЧерез (перинатальні та набуті).\nЗа швидкістю виникнення (гостра і хронічна).\nВІЛ-енцефалопатія (характерна для дітей, проявляється у відставанні в розвитку, порушенням рухової функції, важкою депресією);\nгліцинового (дитяча форма, характеризується фізичної та розумової затримкою розвитку, судомами; атипові форми – прогресія даних порушень з дезадаптацією людини в суспільстві);\nмітохондріальна (ІНСУЛЬТОПОДІБНИМ епізоди прояви недуги);\nтрансмісивна губчаста (проявляється атаксією – порушення узгодженості рухів різних м’язів за умови відсутності м’язової слабкості; недоумством, сіпанням м’язів);\nенцефалопатія Хасімото (проявляється сплутаністю свідомості, непереносимістю спеки, недоумством).\nПричини перинатальних енцефалопатій (від 28-го тижня вагітності до 7 днів життя):\nАнтенатальні пороки розвитку (головного мозку і серця).\nВідповідь резус-негативної матері на антигени резус-позитивного дитини (резус-конфлікт).\nВнутріродового ускладнення (великий плід, вузький таз).\nПридбані енцефалопатії (проявляються від народження до смерті) можуть виникати з будь-якої з причин, які, в кінцевому рахунку, приведуть до гіпоксії головного мозку і деструкції нейронів. Основні причини придбаних енцефалопатій представлені в таблиці.\nПричина енцефалопатії вид енцефалопатії\nЧерепно-мозкова травма травматична\nЕтиловий спирт, ртуть, свинець, марганець, миш’як, талій.\nПередозування лікарськими речовинами (барбітурати, нейролептики, антидепресанти, транквілізатори). Токсична (варіантом є лікарська)\nБотулізм (Clostridium botulinum), правець (Clostridium tetani) Токсико-інфекційна\nІонізуюче випромінювання, високі температури. променева\nЦукровий діабет, ниркова або печінкова недостатність. метаболічна\nАртеріальна гіпертензія і атеросклероз (дисциркуляторні енцефалопатії), антифосфоліпідний синдром, гіпергомоцистеїнемія. судинна\nГостра енцефалопатія виникає блискавично, з інтенсивним головним болем, порушенням зору, нудотою, блювотою. Після короткого часу збудження змінюється байдужістю, приєднується дезорієнтація, порушення свідомості, епілептичні напади.\nХронічна енцефалопатія проявляється амнезією (втратою пам’яті), байдужістю до навколишнього, стомлюваністю, м’язовою слабкістю, сонливістю, неуважністю, забудькуватістю, порушенням орієнтації. Неврологічними проявами є ністагм, м’язова гіпертонія, нестійкість в ході, порушення інтелектуальної сфери (при прогресуванні призводить до розвитку деменції).\nНа ступінь вираженості хвороби вплине тяжкість травми і місце на голові, куди припав удар або механічне пошкодження іншого виду. Спочатку пошкоджуються нервові клітини мозку. Потім розвивається набряк, який перекриває надходження крові в цю ділянку. Через це порушується рух мозкової рідини (ліквору). Вона накопичується, здавлює шлуночки мозку.\nПошкоджені нервові клітини гинуть, на їх місці утворюється сполучна тканина, тобто рубці і спайки. Ця частина мозку втрачає свою функціональність. Адже сполучна тканина не може працювати так само, як нервові клітини. Порушується передача імпульсів між окремими клітинами, між групами клітин. В результаті знижується щільність мозкової тканини, відбуваються мікроінфаркти, відзначається зменшення об’єму головного мозку.\nДЕП формується при порушенні роботи нервової клітини. А причин для порушення її роботи може бути багато. Основні фактори:\nПеренесені травми і операції на мозку;\nЗахворювання, які вражають церебральні судини (цукровий діабет, васкуліт);\nВплив токсичних речовин на нервову тканину (алкоголь, ліки);\nДіагностичні критерії ДЕП досить розмиті. При цьому діагноз досить часто виставляється лікарями-неврологами і фахівцями загальної практики. Найбільш поширений він у пацієнтів після 65 років. Ознаки зниження мозкової діяльності є у кожного 8 пацієнта. Після 75 років кожен четвертий пацієнт підходить під критерії ДЕП. У молодих осіб енцефалопатія зустрічається рідко.\nХвороба протікає прогресивно. В її перебігу можна виділити три стадії.\nперша стадія З’являється після 65 років, протікає десятиліттями, на тлі лікування не прогресує, чи не порушує працездатність пацієнта. Для легкого ступеня мозкової дисфункції характерно зниження когнітивної функції. Пацієнт схильний довго думати, повільно запам’ятовувати, насилу приймати складні рішення. Формується неврастенічний синдром. З’являється стомлюваність, дратівливість, втома. Емоційні проблеми переростають в депресивний розлад. Симптоми проходять після відпочинку.\nдруга стадія Клініка погіршується, страждає поведінку і емоційна сфера (апатія, депресія). Когнітивні розлади призводять до втрати професійної пам’яті. Складно продовжувати кар’єру. До симптомів приєднуються неврологічні розлади (запаморочення, хиткість ходи, порушення рефлексів). Клінічна картина триває більше 6 місяців, після відпочинку йде лише частково.\nтретя стадія З’являються більш 2-х неврологічних синдромів (пірамідні, екстрапірамідні порушення, мозочкова атаксія), на цьому тлі прогресує деменція.\nПочаткові стадії енцефалопатії не порушують працездатність. Пацієнт продовжує активне життя. При адекватної терапії та профілактики хвороба не прогресує. При погіршенні симптомів захворювання порушується професійна діяльність. Синдроми пірамідних і екстрапірамідних розладів і мозочкові проблеми, істотно ускладнюють щоденний побут.\nТривалість життя при ДЕП значно не страждає. При цьому може погіршуватися її якість. На останніх стадіях пацієнтові необхідний догляд.\nСписок обмежень при ДЕП:\nВтрата професії і кар’єри;\nНеможливість керувати транспортним засобом (при тяжких порушеннях);\nСкладнощі в повсякденних справах (фінанси, оплата рахунків);\nПорушення у руховій сфері.\nЕнцефалопатія головного мозку – що це таке і як бути в разі її виявлення? Енцефалопатія – це захворювання, викликане при недостатньому надходженні кисню і крові в тканини головного мозку, що призводить до загибелі нервових клітин. Діагноз енцефалопатія – серйозний привід задуматися про стан здоров’я.\nЦя патологія призводить до застою крові, в невеликих локальних ділянках утворюються крововиливи, а також виникає набряклість мозкових оболонок. Енцефалопатія – це несамостійна захворювання, воно виникає на тлі інших складних хвороб.\nПатологія зачіпає різні вікові групи: від дітей до людей похилого віку. При цьому враховують вид енцефалопатії головного мозку лікування, симптоми захворювання і ресурси організму людини.\nПротікає енцефалопатія хвилеподібно, може мати хронічний характер. На жаль, ця хвороба енцефалопатія невиліковна і лише дотримання правильного режиму (регулярний прийом ліків, систематичний огляд у фахівця і ведення здорового способу життя) посприяє зниженню негативних наслідків енцефалопатії.\nЕфективність надання первинної медичної допомоги також впливає на схильність до порушення функції судин.\nПосттравматичні дисфункції відносяться до середнього та тяжкого ступеня, можуть спровокувати інвалідність. Найчастіше до формування енцефалопатії наводять такі події:\nбійки і побої;\nнещасні випадки у спортсменів;\nдруга ступінь струсу мозку;\nпадіння з висоти (в тому числі – власного зростання);\nродові травми у немовлят.\nОзнаки патології з’являються через 1 – 2 тижні після травми і залежать від обсягу вогнища, його дифузного прояви.\nМеханізм розвитку посттравматичної енцефалопатії відрізняється від інших форм патології.\nПри травматичному подію порушується цілісність нейронів в певній ділянці мозку. Виникає набряк, в результаті якого судини стискаються і кровопостачання припиняється. З’являється тиск на шлуночки мозку, сповільнюється відтік ліквору. Пошкоджені нейрони заміщуються сполучною тканиною, яку з роками організм сприймає як чужорідний елемент. На місці гематом можуть з’являтися рідинні капсули, що також порушує циркуляцію крові. Тому посттравматическая енцефалопатія поєднує як судинний, так і аутоімунний компоненти.