ХРОНІЧНИЙ ТОНЗИЛІТ [симптоми та ефективне лікування] - med-centr.com.ua\nХРОНІЧНИЙ ТОНЗИЛІТ [симптоми та ефективне лікування]\nМетою хірургічного лікування є повне або часткове видалення мигдалин. Така процедура називається тонзилэктомией.\nСучасна медицина використовує декілька методів хірургічного лікування хронічного тонзиліту.\nКласичний. При цьому методі пацієнту видаляють гланди під загальної анастезії. В якості інструментів використовуються скальпель, ножиці або петля. Мигдалини при цьому або вирізаються, або вириваються. Операція супроводжується сильною кровотечею, хоча подальше загоєння відзначається незначними болючими відчуттями. Цей метод дозволяє пацієнту позбутися від хронічного тонзиліту назавжди.\n[Ектомія]. Тут в якості інструменту використовується микродебридер, який зрізає» м’яку тканину спеціальним лезом, що обертається зі швидкістю 6000 про/хв і відсмоктує відтяті ділянки. Післяопераційний період більш короткий і супроводжується меншими больовими відчуттями.\nЖидкоплазменный метод. За допомогою спрямованого магнітного поля утворюється плазма, тканини нагріваються до 45-60 0С. У підсумку, руйнуються білки. Кровотечі практично не спостерігається. Больовий синдром набагато нижче та період загоєння набагато коротше.\n[Лазерний метод]. Перевага даної методики полягає в тому, що лазером можна видалити піднебінні мигдалини, або заглушити їх. Процедура проводиться під місцевим наркозом, і її тривалість становить 20-30 хв. Відбувається обробка лазером безпосередньо уражених ділянок. Набряк мигдаликів знімається, і обробляються тільки хворі тканини. При цьому лазером ліквідуються запалення прилеглих лімфовузлів. Крововтрати при даній процедурі мізерно малі.\nКурс лікування лазером становить не більше 10 днів. Тривалість реабілітації триває 3-4 дні.\nЗа відгуками пацієнтів, які пройшли припікання мигдалин лазером, у перші тижні після процедури кількість виходять казиозных пробок стає більше, Чим до обробки.\nОднак протягом півроку ці симптоми хронічного тонзиліту зникають назавжди. Навіть під час захворювання на грип або ГРВІ гланди залишаються чистими.\nКрім лазерного методу, є ще нерадикальні хірургічні методи, при яких гланди видаляються частково, а саме тільки їх уражені ділянки.\nЕлектрокоагуляція. Дана операція передбачає видалення лімфоїдної тканини і припікання судин за допомогою спеціального приладу. Іноді не виходить припекти гланди на певну глибину за один раз, тобто операцію доведеться повторити.\nКріотерапія. При цьому методі боротьби з хронічним тонзилітом уражена тканина виморожується рідким азотом з допомогою спеціального криоинструмента. Тривалість операції складає 30 хв. При цьому абсолютно немає кровотечі, ускладнень і рубців, які залишаються при інших методах. Є лише невеликий дискомфорт в горлі у відновний період.\nОброблена рідким азотом тканина починає відторгатися в результаті природного відновлення слизової оболонки глотки. Гланди, в підсумку, звільняються від клітин, які змінилися з причини хвороби. А здорові клітини їх замінюють.\nПісля лікування кріотерапією знищується вогнище хронічної інфекції, і мигдалини відновлюють свою захисну функцію.\nЗ усього вищесказаного можна зробити висновок, що хронічний тонзиліт не можна залишати без уваги. Його слід обов’язково лікувати. Але всі методи боротьби з недугою повинен призначати тільки лікар.\nСподіваємося, що ваше знайомство з хронічним тонзилітом буде лише теоретичним.\nІснують методи хірургічного втручання радикальні і нерадикальні (більш сучасні):\nТонзилектомія. Тканину мигдаликів зрізають лезом, що обертається під тиском. Менш травматичний спосіб.\nЖидкоплазменное видалення. Мигдалини руйнуються в результаті нагрівання плазмою тканин під впливом магнітного поля. Практично безболісно, рани швидко гояться.\nЯкщо тонзиліт хронічної форми протікає у важкій формі і існує ризик розвитку ускладнень, лікар приймає рішення щодо проведення операції. Її суть зводиться до видалення мигдалин. У медичній термінології цей вид операції носить назву тонзилектомії.\nНа фото – видалення мигдаликів при тонзиліті\nПіднебінні мигдалини складаються з лімфоїдної тканини, яка виконує захисну функцію. Мигдалин пронизують глибокі і складні за будовою канали — крипти, які закінчуються на поверхні мигдалин лакунами — спеціальними поглибленнями, через що вміст лакун виводиться назовні.\nКрім піднебінних мигдалин, у глотці є інші утворення, що виконують захисну функцію: на корені язика розташований язиковий мигдалина, на задній стінці носоглотки — аденоїдні вегетації (аденоїди), в глибині носоглотки навколо слухової труби — трубні мигдалики.\nЗапалення тканин піднебінних мигдалин називають тонзилітом, а затяжний запальний процес — хронічним тонзилітом.\nХронічні тонзиліти в більшості випадків розвиваються після перенесення хворим гострої форми захворювання — гострого тонзиліту або ангіни. Недолікована ангіна може з’явитися знову або загостритися з-за пробок у лакунах і криптах мигдаликів, які закупорюються казеозно-некротичними масами — гнійними виділеннями, відходами життєдіяльності бактерій і вірусів.\nОсновними збудниками хвороби найчастіше є:\nвіруси — аденовіруси, звичайний герпес, вірус Епштейна — Барра;\nбактерії — пневмококи, стрептококи, стафілококи, моракселла, хламідії;\nКрім того, вплинути на появу хронічного тонзиліту можуть такі чинники:\nнедотримання техніки безпеки на виробництвах: велика кількість пилу, наявність задимленості, загазованості, суспензій шкідливих речовин у вдихуваному повітрі;\nхронічні захворювання порожнини рота, вух, носоглотки: хронічні отити, синусити, карієс, пульпіт, пародонтити і пародонтоз, при яких гнійні виділення потрапляють на мигдалини і провокують розвиток запального процесу;\nзниження імунної функції піднебінних мигдалин: захисні речовини, які виділяються лімфоїдною тканиною, більше не можуть справлятися з великою кількістю бактерій і вірусів, які, в свою чергу, скупчуються і розмножуються;\nзловживання засобами побутової хімії;\nвживання їжі, що містить малу кількість вітамінів і мінералів, нерегулярне харчування, неякісна їжа;\nфактор спадковості: хто-небудь з батьків страждав або страждає хронічним запаленням мигдаликів;\nшкідливі звички — вживання алкоголю і куріння, які крім негативного впливу на імунітет, ускладнюють перебіг захворювання;\nчасті стресові ситуації, тривале перебування в стані сильного емоційного напруження;\nвідсутність нормального режиму праці та відпочинку: недосипання, перевтома.\nПіднебінні мигдалики (у просторіччі – гланди), що складаються з лімфоїдної тканини, входять у загальну імунну систему організму. Їх основне призначення – боротьба з інфекційними агентами, проникаючими в глотку людини.\nУ нормі мікрофлора людини складається з непатогенних і умовно-патогенних мікроорганізмів, які перебувають у стані природного балансу завдяки сукупній роботі всіх органів імунної системи. При порушенні балансу, проникнення патогенних організмів напруга місцевого імунітету призводить до знищення вірусів, грибків і бактерій.\nПри частому напрузі імунітету, великій кількості патогенної флори, загальному зниженні опірності організму лімфоїдні тканини стають не здатні виробляти достатню кількість інтерферонів, лімфоцитів, гамма-глобулінів для протистояння інфекційних агентів.\nПри частих і/або затяжних запальних процесах у горлі піднебінні мигдалини втрачають здатність до вираженого опору патогенних організмів, очищенню тканин і самі стають вогнищем інфекції, що призводить до розвитку хронічного тонзиліту.\nЗазвичай мигдалини запалюються з-за наявності в них лакун. Лакуни гланд являють собою резервуари для скупчення клітин епітелію і різних мікроорганізмів. На поверхні мигдаликів у хворих тонзилітом за результатами аналізу мікрофлори виділяють близько 30 різних патогенних мікроорганізмів, бактеріальний аналіз вмісту лакун найчастіше виявляє наявність високої концентрації стрептококів і стафілококів.\nНайчастіше хронічна форма захворювання розвивається саме після гострого запального процесу, ангіни. Зрідка, в 3 випадках з 100, вогнище хронічного запалення формується без гострої форми в безпосередній ретроспективі.\nгнійні синусити, гайморити, аденоїдити, а також будь-які запальні процеси і патології будови носових ходів, що порушують носової тип дихання;\nкарієс, гінгівіт та інші осередки концентрації патогенної мікрофлори ротової порожнини;\nнаявність в найближчому анамнезі кору, скарлатини, поточний туберкульозний процес та інші інфекції, що знижують загальний імунітет, особливо при прихованих, важких формах або неправильної терапії захворювань.\nВиділяють також роль спадкової схильності до тонзиллиту хронічної форми і ряд факторів, що сприяють зниженню місцевого імунітету в носоглотці:\nнедостатній, одноманітний за складом раціон харчування, нестача вітамінів, мінералів;\nнедостатнє споживання рідини, низька якість води;\nсильне та/або тривале переохолодження організму, часті різкі перепади оточуючих температур;\nвиражене і/або тривале психоемоційне перенапруження, психічне виснаження, депресивні стани;\nнесприятливі умови проживання, праці, загазованість, перевищення допустимої концентрації шкідливих речовин;\nшкідливі звички: тютюнопаління, зловживання алкоголем.\nВилікувати хронічну форму тонзиліту за допомогою народних або консервативних засобів неможливо. Завдяки їм вдається полегшити стан пацієнта на момент загострення і продовжити ремісію. А ось назавжди позбутися від ангіни можна хірургічним шляхом.\nХронічна форма тонзиліту передбачає мало виражені симптоми на стадії ремісії та яскраву клінічну картину при загостренні запалення. Справитися з неприємною симптоматикою можна за допомогою медикаментозної та народної терапії.\nАле будьте готові до того, що захворювання все одно час від часу буде вам відвідувати. Якщо існує ризик розвитку ускладнень, то лікар призначає хворому операцію, яка заснована на видалення мигдалин.\nСучасна медицина має у своєму розпорядженні на сьогоднішній день невеликою кількістю методів, як вилікувати хронічний тонзиліт. У процесі утворення змін в мигдалинах неба лімфоїдна тканина, яка будує нормальні здорові мигдалини, перетворюється на сполучну рубцеву.\nЗ-за цього запальний процес ускладнюється, приводячи до загальної інтоксикації організму. Далі мікроби потрапляють на слизову оболонку верхніх дихальних шляхів. Саме тому лікування хронічного тонзиліту повинно бути направлено на лікування верхніх дихальних шляхів в цілому.\nФармацевтичних препаратів, за допомогою яких лікують тонзиліт, дуже багато. Тому сучасній людині у виборі відповідного ліки досить важко. Безумовно, більш важливі рекомендації необхідно отримати у лікаря, який поставить правильний діагноз. До популярних засобів терапії можна віднести:\nАнтибактеріальна терапія. Антибіотики призначають як легкі, так і важкі, залежно від перебігу тонзиліту. Паралельно включають пробіотичні лікування, щоб уникнути ускладнень з боку шлунково-кишкового тракту.\nАнтисептичне лікування. В рамках цього способу лікування використовують спреї, розчини і інгаляції.\nДесенсибілізуюча терапія. Її основне призначення – зняття набряклості в самих мигдалинах.\nІмунна терапія. При тонзиліті знижується імунітет, тому часто призначаються препарати, що стимулюють місцевий імунітет (на рівні запалених мигдаликів).\nГомеопатичні препарати. З їх застосуванням поліпшується поживна функція запаленої мигдалини.\nЗнеболююча терапія. У випадках, коли спостерігається сильна біль, призначають препарати, що усувають її.\nЗасоби народної медицини володіють рядом переваг в терапії хронічного тонзиліту. Натуральні продукти не шкодять організму штучними складовими, м’яко діють, але ефективно. Популярними рецептами є:\nФіточай, має протизапальну і антибактеріальну дію. У нього входять квітки календули і ромашки, трави звіробою, мати-й-мачухи, полину, чебрецю та шавлії, корінь аїру і півонії, листя евкаліпта і чорної смородини.\nАнтисептичний збір. Для цього рецепта потрібні квітки ромашки та календули, корінь оману і солодки, шавлія і багно, липовий цвіт і листя евкаліпта.\nПрополіс і часник змішують зі спиртом в пропорції 1:1, настоюють 5 днів, приймають 3 рази на день\nБуряковий відвар: відварити буряк, остудити і полоскати горло відваром кожні 3 години.\nОбліпиха. Протягом дня необхідно розжувати по 10 ягід не менше 4 разів.\nЧай з ромашки, меду та лимона вживають протягом дня в теплому вигляді.\nПрокип’ятити молоко з додаванням щіпки порошку куркуми і чорного меленого перцю. Вживати перед сном.\nТакож рекомендуємо ознайомитися більш докладно з симптомами і лікуванням Тонзиліту у дорослих в домашніх умовах.\nАнгіна являє собою запалення мигдалин, викликане інфекцією, а рідше – вірусами і грибками. Може протікати в гострій або хронічній формах. Лікування мигдаликів при тонзиліті обов’язково, інакше хвороба може викликати серйозні ускладнення, наприклад, перитонзиллит.\nПро ангіні говорить наявність таких симптомів:\nдере і болить горло;\nтемпература спочатку підвищується до субфебрильної, а без лікування ще вище;\nгорло набрякає, це помітно на фото;\nшийні лімфовузли болючі;\nмигдалики червоніють, опухають, на них з’являються грудочки гною, які добре видно на фото;\nЛікування ангіни у дорослих необхідно направити на боротьбу зі збудником інфекції, придушення симптомів тонзиліту. Проводиться зі строгим дотриманням постільного режиму, дієти. Лікар призначає прийом антибіотиків.\nЯкщо у людини виявлено непереносимість до того чи іншого антибактеріальній препарату, то прописують ліки широкого спектру дії, протизапальні. Останні можуть бути призначені на додаток до антибіотиків при ускладненій формі тонзиліту. Крім того, обов’язково проводиться симптоматичне лікування.\nУ малюків симптоми прогресують швидко, температура практично відразу сильно підвищується. Тільки лікар повинен визначати, як позбавитися від тонзиліту дитині. Ангіна у малюків часто супроводжується ларингіт, фарингіт.\nЛікування тонзиліту у дітей проводиться тими ж групами препаратів, що і у дорослих, але крім них призначають протинабрякові і протиалергічні. Цей комплекс ліків допомагає швидко перемогти ангіну і не допустити неприємних наслідків.\nТактика терапії ангіни відрізняється в залежності від її форми. Виділяють тонзиліти гострий і хронічний. Перший виникає в результаті інфекційного ураження, добре піддається лікуванню. Хронічний тонзиліт супроводжує людину постійно, періоди ремісії чергуються із загостреннями.\nЦей тип ангіни добре піддається терапії. Основні моменти лікування гострого тонзиліту:\nСистемна терапія. Призначають антибіотики проти конкретного збудника, або широкого спектра дії, якщо бактеріальний тонзиліт. Якщо вірусна ангіна або грибкова, пацієнту рекомендується пити протизапальні таблетки, імуностимулятори.\nМісцева терапія. Допомагає швидше позбутися від симптомів тонзиліту. Пацієнту призначають спеціальні суміші для полоскання горла, промивання. Добре зарекомендували себе спреї для зрошення, пастилки зі знеболюючим, антисептичним, пробиотическим ефектами.\nФізіотерапія. Комплекс заходів, спрямований на знищення збудників і придушення симптомів.\nЦя форма захворювання, як правило, розвивається у разі, якщо гостру ангіну запустити. Ризик її виникнення зростає, якщо лікування не було закінчено повністю. Хронічний тонзиліт буває компенсованим і декомпенсованим.\nАнтибіотики призначають, визначивши аналізом збудника, але курс їх прийому більш тривалий.\nДуже важлива профілактика загострень. Необхідно вести здоровий спосіб життя, уникати переохолоджень, стежити за харчуванням і вживати всі необхідні заходи для того, щоб зміцнити організм і захищати його.\nІмуностимулятори та пробіотики рекомендують пити не при загостреннях, а для профілактики в ті періоди, коли небезпека заразитися занадто висока.\nПолоскати горло при хронічному тонзиліті не завжди доцільно, тому що з’являються гнійні пробки в лакунах, які дуже щільно пов’язані з лімфоїдною тканиною. Більш ефективними в даній ситуації промивання.\nДоцільно радикальне лікування. При цьому проводиться видалення мигдалин хірургічним або іншими шляхами, що допомагає мінімізувати частоту загострень.\nУ хворих тонзилітом часто присутні скарги на появу безпричинної болю в горлі при ковтанні, глибокому зевании, вживання холодної їжі. Що вносить дискомфорт у спекотні періоди року, коли досить часто люди вживають холодні напої і морозиво. При розвитку загострення відзначається поява таких симптомів:\nПри цьому спостерігаються ознаки розвитку загального нездужання: швидкої стомлюваності, дратівливості, сонливості, пітливості, задишки, в окремих випадках аритмії. Формуються гнійні пробки в лакунах не рекомендується видаляти самостійно з-за ризику травмування тканин мигдаликів або слизової порожнини рота.\nОзнаки хронічного тонзиліту\nІснують достовірні ознаки хвороби, які допомагають лікарям у постановці правильного діагнозу:\nВизначення гіперемії і потовщення крайової частини піднебінних дужок, що нагадує валик.\nНаявність рубцевих спайок, розташованих між мигдаликами та піднебінними дужками.\nМигдалини можуть бути пухкими або з рубцевими патологічними змінами, але при цьому вони ущільнені.\nВиявлення казеозно-гнійних пробок або рідкого гною в лакунах.\nЗбільшені шийні лімфатичні вузли.\nНаявність навіть двох ознак хвороби підтверджує діагноз – хронічний тонзиліт.\nЗ клінічних проявів виділяють форми:\nКомпенсована – наявність тільки місцевих ознак розвитку хронічного запального процесу. При цьому бар’єрна функція мигдаликів ще збережена, що запобігає поширенню інфекції по організму і відсутні клінічні прояви вираженої імунної відповіді.\nДекомпенсована характеризується наявністю місцевих ознак захворювання – ангіною, паратонзиллитом, паратонзиллярными абсцесами, та захворюваннями інших органів. При цьому часто наголошується саме системне ураження – серцево-судинної, сечовидільної, статевої та інших, а не одиничного внутрішнього органу.\nТривалий перебіг захворювання провокує появу симптомів інфекційних ускладнень з боку інших органів і систем:\nзахворювання з патологічним зростанням вироблення колагену – ревматизм, вузликовий періартеріїт, дерматоміозит, системний червоний вовчак, склеродермія;\nпоразка шкірних покривів – екзема, псоріаз, поліморфна ексудативна еритема;\nпоразка периферичних нервових волокон – радикуліт, плексит;\nДосить часто тонзиліт ускладнюється стійким і тривалим субфебрильным підвищенням температури тіла, шумом у вухах, вазомоторний відхилень функції носа, вегетосудинною дистонією, вестибулярними порушеннями та іншими.\nВи можете застосовувати медикаментозну терапію самостійно. Лікування тонзиліту будинку повинно здійснюватися виключно тими препаратами, які призначив лікар. Обов’язково дотримуватися його рекомендацій і регулярно ходити на прийом.\nЛікар повинен відслідковувати динаміку і при необхідності змінювати тактику, приписи. Як правило, призначаються прийом антибактеріальних препаратів, протизапальних і антигістамінних, полоскання, інгаляції.\nТакі ліки призначає тільки лікар. Він може прописати антибіотик від тонзиліту за типом збудника порекомендувати препарат широкого спектру дії. Останні призначають частіше. Від тонзиліту добре допомагають антибіотики пеніцилінового ряду. У більшості випадків при ангіні призначають такі ліки цієї групи:\nПенициллиновые антибіотики можуть виявитися неефективними, якщо відбулося зараження штамом бактерій, стійких до них. У цій ситуації рекомендується приймати макроліди. Такі ліки діють на шлунок м’якше, швидше вбивають інфекцію.\nЯкщо збудник тонзиліту – золотистий стафілокок, призначають аміноглікозиди. У цю групу входять:\nДля полегшення загального стану та швидкого усунення симптомів тонзиліту застосовуються протизапальні, антигістамінні засоби. Це таблетки, спреї, пастилки для розсмоктування, мазі. Найпоширеніші лікарські препарати від тонзиліту:\nТантум Верде. Протизапальний препарат (таблетки, спрей, розчин). Сприяє швидкому відновленню слизових оболонок мигдалин. Дозволено дитині з шестирічного віку.\nФарингосепт. Антисептик. Пастилки для розсмоктування. Застосування дозволено з трьох років. Не протипоказаний вагітним, жінкам, що годують.\nРемантадин. Протизапальний препарат.\nФалиминт. Антисептик зі знеболюючим ефектом. Заборонено дітям до п’яти років, вагітним, годуючим матерям і тим, у кого виявлена алергічна реакція на компоненти засоби.\nТонзилотрен. Препарат гомеопатії, імуномодулюючий та протизапальний. Дозволений дітям з року.\nТонзилгон. Рослинний препарат в краплях і таблетках. Антисептик, знімає запалення. Краплі можна приймати навіть немовлятам, а таблетки тільки дітям старше шести.\nІмудон. Імуностимулятор. Заборонено дітям молодше трьох, жінкам, вагітним.\nПропосол. Протимікробну і протизапальну ліки.\nСтрепфен. Протизапальний препарат. Ефективно усуває біль у горлі.\nМісцеве лікування в домашніх умовах відіграє дуже важливу роль і суттєво наблизить вас до одужання. Полоскання горла при тонзиліті допомагає вбивати бактерії, які постійно присутні в лакунах мигдаликів, і знищувати продукти їх життєдіяльності.\nДуже ефективний вид місцевої терапії. Інгаляції при тонзиліті надають наступний ефект:\nДопомагають лікарського складу швидко і рівномірно розподілитися по слизовій.\nБорються з інфекцією.\nПрибирають біль, першіння.\nДля інгаляцій застосовуються народні засоби і такі медикаменти:\nПри лікуванні хронічного тонзиліту можна використовувати рецепти, пропоновані народною медициною, але для попередження розвитку ускладнень або алергічної реакції на компоненти необхідно проконсультуватися з лікарем. Народне лікування часто є доповненням до основного.\nВикористання в домашніх умовах екстракту елеутерококу по 10 крапель вранці допомагає зміцнити імунітет. Схожим дією володіє збір з листя кропиви дводомної, квіток ромашки і деревію. З отриманої суміші необхідно взяти чайну ложку заварити в 205 мл окропу. Вживати як чай, до напою можна додати мед. Або трав’яний чай: аніс, меліса, липовий цвіт, ромашка; він допомагає в зміцненні імунітету.\nДля підвищення стійкості організму в домашніх умовах можна використовувати таку суміш: 2 столові ложки соку буряка; 250 мл кефіру; чайна ложка сиропу шипшини; видавлений сік половини лимона. Отриману суміш необхідно приймати одноразово на добу, маленьким дітям входять інгредієнти розділити на дві і приймати отриману суміш в два прийоми. Курс лікування тонзиліту триває 10 днів, для отримання ефекту необхідно його повторити 3 рази з перервами по 10 днів.\nЦей вид лікування включає в себе медикаментозну терапію і місцевий вплив на гланди.\nМедикаментозне лікування хронічного тонзиліту спрямоване на усунення збудника інфекції, а також на те, щоб полегшити деякі симптоми хвороби.\nУ період загострення хронічного тонзиліту кількість збудників інфекцій різко зростає. Серед них стрептококи, стафілококи, ентерококи та ін.\nУ цей період лікар призначає антибіотики. Однак варто попередньо зробити бакпосів на мікрофлору, щоб знати, який буде найбільш ефективний антибіотик: Амоксицилін, Цефалексин, Оксацилін і т. д. Крім того, лікарем обов’язково прописується схема прийому медикаментів.\nАнтисептикиЛечение хронічного тонзиліту буде достатньо ефективним, якщо мигдалини будуть знезаражуватися з допомогою антисептиків. Антисептики можуть бути у вигляді пастилок або таблеток: Стрепсілс, Шавлія, Септолете, Фарингосепт, Себедин, Стрептоцид.\nТакож випускаються спреї і аерозолі: Мірамістин, Биопарокс, Інгаліпт, Гексорал. Досить ефективні препарати для змазування мигдалин: Люголь, Хлорфиллипт, Йокс, Йодинол.\nПолоскання і ингаляцииЭффективно допомагають змити з поверхні мигдалин бактерії і продукти їх життєдіяльності. Для полоскань часто використовується розчин Хлоргексидину, такий ефективний засіб, як таблетка Фурациліну, розчинена у воді, водний йодовий розчин, розчин солі і соди.\nИммуностимуляторыДля підняття місцевого імунітету порожнини рота лікар може призначити препарат Иммудон.\nОбезболивающиеВ період загострення хронічного тонзиліту пацієнт відчуває болісні головні болі і болі в горлі.\nІбупрофен, до того ж, допомагає знизити підвищену температуру.\nАнтигістамінні медикаментыТакие симптоми, як набряк мигдаликів, набряк слизової оболонки задньої стінки глотки, можна зняти за допомогою препаратів Зіртек, Зодак, Цетрин, Фексофаст і пр.\nСлід пам’ятати, що при хронічному тонзиліті категорично не можна самостійно призначати собі препарати, оскільки це може призвести до серйозних наслідків.\nТільки кваліфікований лікар уповноважений прописувати ті чи інші медикаменти для лікування.\nМісцеве лікування хронічного тонзиліту спрямоване безпосередньо на запалені мигдалини.\nПромивання може проводитися із застосуванням шприца або спеціального приладу «Тонзиллор». Антисептичний розчин під тиском подається на гланди, і з каналів вимиваються пробки і гній.\nВ якості антисептика використовують Фурацилін, Мірамістин, Стафілококовий бактеріофаг, Пиобактериофаг, Хлоргексидин.\nМедикаментозна ультразвукова обробка мигдаликів\nВикористовуючи той же прилад «Тонзиллор», лікар за допомогою ультразвукового наконечника із зусиллям подає ліки в підслизовий шар піднебінних мигдалин.\nОбробка лазером терапевтичним\nПід час процедури на гланди впливає м’який тепловий ефект, при якому розширюються судини і знімаються такі симптоми, як набряк і біль. При обробці лазером лакуни звільняються від казеозних пробок, з’являється бактерицидний ефект.\nУФО саме по собі особливих результатів не дає в лікуванні хронічного тонзиліту. Однак, якщо використовуються ще й інші методи боротьби з захворюванням, то воно досить ефективно санує мигдалини і знищує інфекції.\nКоли виникає питання, Чи можна вилікувати хронічний тонзиліт лише консервативним лікуванням і позбутися від нього назавжди, слід враховувати форму захворювання.\nЄ дві його форми – компенсована і декомпенсована.\nКонсервативне лікування може досить успішно застосовуватися для хронічного компенсованого тонзиліту типу, коли мигдалини до кінця не втратили свої захисні функції, і інфекції не поширюються по організму.\nПри цій формі виражені тільки симптоми самого хронічного тонзиліту.\nПозбутися від хронічного тонзиліту назавжди в даному випадку можна тільки шляхом оперативного втручання.\nВажлива частина комплексного лікування. Лікар може призначити такі фізіопроцедури при ангіні:\nПрогрівання електричними або світловими, тепловими хвилями. Для знищення збудників і зняття набряку.\nВплив ультразвуковими хвилями. Розчиняє гнійні пробки.\nВологе тепло з антисептиками. Знімає запалення.\nТаке лікування в основному проводиться при компенсованій формі, але можливо і в декомпенсованій з-за наявності протипоказань до проведення оперативного лікування хронічного тонзиліту. Комплексний підхід дозволяє більш ефективно впоратися з існуючими проблемами зі здоров’ям.\nСпочатку проводяться заходи, що підвищують захисні сили організму. Хворим рекомендується дотримання правильного режиму дня і харчування, яке дозволяє забезпечити організм всіма необхідними вітамінами і мікроелементами.\nМедикаментозне лікування починається з призначення антибактеріального препарату, тому що основною причиною розвитку хронічного тонзиліту є бактеріальна інфекція:\nβ-гемолітичний стрептокок групи А;\nдеякі різновиди стафілокока;\nумовно-патогенна флора ротової порожнини при імунодефіцитних станах;\nАнтибактеріальна терапія проводиться курсом, тривалість якого визначається лікуючим лікарем. Найчастіше призначаються препарати, що мають широкий спектр дії: азитроміцин і еритроміцин, амоксиклав і флемоклав, цефикс і цефодокс.\nЩоб підібрати антибактеріальний препарат необхідно провести взяття мазка з лакун уражених мигдаликів на визначення збудника захворювання.\nНе варто використовувати для полоскання горла розчини антибіотиків, тому що основна ефективність полоскань це вимивання наявного гною з лакун мигдалин. Саме тому рекомендується використовувати антисептичні розчини.\nЛікування доповнюється гипосенсибилизирующие засобами: препарати кальцію, антигістамінними препаратами, низькими дозами алергенів, епсилон-амінокапронової кислотою та іншими. Можливо, призначення препаратів, що надають стимулюючу дію на імунну систему хворого, таких як: бронхомунал, рибомуніл, левамізол, В. Р. Ц.-19 та інші.\nПри вираженої хворобливості рекомендується застосування знеболюючих та протизапальних засобів. При високій температурі тіла призначають жарознижуючі препарати.\nПри значному збільшенні мигдаликів у дітей рекомендовано призначення гомотоксических засобів – ангін-хель, лимфомиозот. Після курсового лікування для закріплення отриманого ефекту необхідно протягом місяця приймати тонзилотрен або інший гомеопатичний препарат, призначений лікарем.\nПроведення сануючих впливу на запалені мигдалини і поруч розташовані лімфатичні дозволено тільки лікаря. До таких лікувальних процедур відносяться:\nПроведення промивання лакун дає можливість без зусиль видалити їх гнійний вміст– пробки, гній. Для цієї медичної процедури використовується шприц з канюлею. Він може наповнюватися розчином з антисептиком, антибактеріальним засобом, ферментам, протигрибковими і гипосенсибилизирующие засобами, імуномодуляторами, біологічно активними препаратами та іншими. Правильне виконання процедури допомагає в усуненні запального процесу в лакунах і як наслідок розміри мигдалин зменшуються.\nПроведення відсмоктування патологічного вмісту з лакун більш ефективно при виявленні рідкого гною. Для цього використовується електричний електровідсмоктувач і канюля. А використання спеціального наконечника, оснащеного вакуумним ковпачком і одночасним підведенням розчину забезпечується більш глибоке промивання лакун.\nВведення ліків в лакуни проводиться шприцом з канюлею. Використання емульсій, паст, мазей і масляних суспензій забезпечує їх більш тривалий вплив компонентів ліків на вогнище запалення, що посилює позитивний терапевтичний ефект. Перед введенням мазі нею необхідно заздалегідь в теплому вигляді наповнити шприц. Процедура проводиться через день, при цьому під час маніпуляції хворому рекомендується якомога рідше глитати.\nВиконання ін’єкцій в мигдалини проводиться шприцом з голкою, при цьому ліки вводиться не тільки уражену мигдалину, але й оточуючі її тканини. Останнім часом шприци оснастили спеціальними насадками з великою кількістю голок невеликого розміру. Такий метод показав більш високу ефективність за рівномірного внесення ліки в тканини мигдалини, порівняно з виконаними ін’єкціями однією голкою.\nЗмазування поверхні мигдалин проводиться різними розчинами, що володіють тим же спектром дії, що і засіб для промивання: розчин Люголя, масляний розчин хлорофіліпту, коларголу та інші. Ліки наноситься після промивання і при цьому обробляються не тільки мигдалини, але і задня стінка глотки.\nПолоскання горла можна виконувати самостійно в домашніх умовах. Існує великий вибір різних засобів, які можна придбати в аптеках або приготувати самостійно.\nМетоди фізіотерапевтичного лікування тонзиліту доповнюють основну медикаментозну терапію, що допомагає прискорити настання одужання. Після оперативного лікування вона починається через кілька днів.\nРекомендовані процедури: ультразвукова, мікрохвильова і лазеротерапія, магнітотерапія; НВЧ і УВЧ; ультрафіолетове опромінення; електрофорез; грязелікування, інгаляції та інші методи. З лікувальною метою використовуються апарат «Вітафон» і лампа «Біоптрон».Курсове лікування полягає в проведенні 10-12 лікувальних процедур.\nКомплексне лікування потрібно для точкового впливу на всі ланки патологічного процесу. В основному щорічно хворим необхідно проходити 2 інтенсивних курсу терапії. Для підвищення ефективності консервативного лікування необхідно обстежити близьких на аналогічне захворювання. Якщо виявляється хронічний тонзиліт, то лікування краще проводити одночасно.\nНе тільки традиційна, але і альтернативна медицина ефективна в боротьбі з ангіною. Якщо не знаєте, як лікувати гланди в домашніх умовах, можете спробувати народні рецепти, трави. У більшості випадків це склади для полоскання, інгаляцій.\nЦе засіб продається в чистому вигляді, у формах масла і спиртової настоянки. Як приймати прополіс при тонзиліті:\nПовільно і ретельно жуйте пятиграммовые шматочки тричі на добу.\nРозведіть 1 ст. л. прополісного масла в теплому молоці. Пийте тричі на добу перед їжею.\nПриймайте по столовій ложці спиртової настоянки двічі в день. Курс лікування – 5 діб.\nМед при тонзиліті\nДуже ефективний при захворюванні продукт бджільництва. Як використовувати мед при ангіні:\nДля рецепта знадобиться буряк. 1 ст. л. розчиніть в 100 мл соку алое. Додайте 5 крапель бурякового. Пийте по 3 ковтки перед прийомом їжі.\nЗмішайте по столовій ложці топленого вершкового масла і меду, додайте щіпку соди. Перемішайте. Пийте засіб теплим по 2 ч. л. тричі на добу.\nУ склянці гарячого молока розчиніть 1 ст. л. меду. Пийте три рази в день.\nкорінь солодки – 10 г;\nсуцвіття липи – 10 г;\nсуцвіття багна – 10 г;\nшавлія – 15 г;\nкорінь оману – 15 г;\nевкаліпт – 20 р.\nНа фото – антисептичний збір\n20 г збору припадає 1 склянку окропу. Злити траву водою, встановити на плиту і томить 5 хвилин. Настоювати 6 годин, відфільтрувати і задіяти для промивання горла. Це ліки відмінно підійде для внутрішнього прийому, якщо вживати по 20 мл 3 рази на добу.\nНеобхідно взяти 5 гвоздик, додати 300 мл окропу. Настоювати близько 2 годин, а потім відфільтрувати. Прийом вести по 100 мл на добу протягом 21 дня.\nНа фото – гвоздика для лікування тонзиліту\nВзяти пару зубочки часнику, дрібно покришити їх і додати соняшникову олію, дотримуючись пропорції 1:1. Чекати 5 днів, а потім відкинути на марлю, щоб віджати олійною розчин. До отриманого складу додати 20% соку лимона.\nНа фото – часникові краплі для лікування тонзиліту\nВживати домашнє ліки по 10 крапель в день. А ось як лікувати гайморит часником, і як правильно зробити найкращий рецепт в домашніх умовах, зазначено в цій статті.\nЛистя цього дивного рослини дозволяють позбутися від неприємних симптомів тонзиліту. Необхідно взяти 10 листочків, додати 300 мл води. Встановити на плиту і тушкувати 5 хвилин. Потім почекати 20 хвилин, поки відвар настоїться. Відфільтрувати його і приймати по 20 мл 2 рази на добу. Продовжувати терапію протягом 30 днів.\nНа фото – мирт для лікування тонзиліту\nПозбутися від тонзиліту можна за допомогою настоянки мирта. Необхідно взяти 200 г свіжого листя рослини, додати 2 стакан горілки. Наполягати продукт 8 днів, а затії відфільтрувати і задіяти для промивання горла.\nЗастосовувати масло звіробою можна для обробки мигдалин. Для його отримання доведеться взяти свіжі суцвіття трави в кількості 40 г і додати 200 г соняшникової олії, попередньо розігрітого. Наставити 2 дні, а потім застосовувати за призначенням.\nНа фото – звіробійне масло\nВзяти кору і листя представленого рослини, додати 1,5 склянки окропу. Встановити ємність з складом на плиту і тушкувати 10 хвилин. Прийом відфільтрованого відвару вести по 40 мл 3 рази на добу. Лікування зифиусом буде тривати 2 місяці.\nНа фото – рослина зифиус для лікування\nЗа допомогою буряка можна лікувати хронічний тонзиліт як у дітей, так і дорослих. Для цих цілей знадобитися 300 г буряка, яку потрібно подрібнити разом зі шкіркою. Додати до неї 300 мл води і встановити на плиту. Варити засіб близько години. Відфільтрувати склад і застосовувати для промивання горла після їжі.\nДля запобігання розвитку патології необхідно проводити заходи по зміцненню імунної системи. У цьому величезну роль грають загартовування, курсовий прийом імуностимуляторів, ведення активного способу життя і правильно харчуватися. Корисно приймати полівітаміни, спіруліну та інші загальнозміцнюючі препарати.\nЛікування хронічного тонзиліту не рекомендується відкладати, тому що своєчасно розпочата терапія запобігає розвитку ускладнень з боку інших органів і систем. І при появі перших клінічних проявів захворювання негайно звертатися до лікаря.\nПоширеність і небезпека хвороби\nПоширеність хронічного тонзиліту досить висока: за деякими даними, захворювання схильні до 10% популяції європейських країн і Росії. Хвороба може вражати як дорослих, так і дітей.\nКрім дискомфорту, який відчуває хворий хронічним тонзилітом, дане інфекційне захворювання небезпечно наявністю постійного вогнища запалення та інфекції в організмі, що призводить до таких ускладнень тонзиліту, як ревматизм, пієлонефрит, ревмокардит, поліартрит, розвиток аутоімунних захворювань і так далі.\nЗа якими симптомами можна розпізнати хронічний тонзиліт\nХронічний тонзиліт, як будь-яке інше захворювання має ряд ознак, характерних для нього.\nБіль та біль в горлі, а також біль в основі мови, яка посилюється при ковтанні. Це найбільш яскраві симптоми хронічного тонзиліту.\nЗбільшені мигдалини, які мають пухкий вигляд. На них добре проглядаються канали (лакуни), в яких збираються гнійні відкладення.\nПоява і виділення казеозних пробок – білих творожистых грудочок з гнильним запахом. Це яскравий показник хронічного тонзиліту.\nНеприємний запах з рота. Частково пояснюється наявністю казеозних пробок. До цього додається запах з шлунку хворого, оскільки запалені мигдалини продукують у добу багато гною, який сглатывается хворим і потрапляє в шлунок, порушуючи його нормальну діяльність.\nЩоденне вечірнє підняття температури тіла до 37-37,5 0С.\nПідвищена стомлюваність і слабкість – часті симптоми хронічного тонзиліту.\nДані симптоми характеризують хронічний тонзиліт. При їх появі не варто сподіватися на те, що все само пройде. Слід звернутися до лікаря, який знає, як вилікувати хронічний тонзиліт.\nНа сьогоднішній день існують різні методи та способи позбавлення від хронічного тонзиліту назавжди: консервативне лікування, хірургічне втручання і більш сучасні методи, про які буде сказано нижче.\nХронічний тонзиліт – це запалення піднебінних мигдалин, що виявляється з певною постійністю. Піднебінні мигдалики є органом, якій бере безпосередню участь у формуванні імунобіологічних бар’єрних механізмів всього організму в цілому.\nУ разі, коли запалення мигдалин повторюються досить часто із-за бактеріальної інфекції, це служить свого роду гальмом для роботи імунітету і стає причиною утворення хронічного тонзиліту.\nТрапляється так, що вироблення імунітету нерідко сповільнюється із-за відсутності належного, правильного лікування антибіотиками, а також з-за нераціонального прийому медикаментів, які знижують не високу температуру тіла до 37,5 градусів.\nЗміни найчастіше локалізуються в лакунах мигдаликів, піддаючи поразок м’яку лімфоїдну тканину, яка стає більш твердою, сполучної тканиною (лакунарна ангіна).\nЗ’являються рубцеві освіти в мигдалинах, звужуються і закриваються певні лакуни гланд і, як наслідок, з’являються замкнуті гнійні вогнища (фолікулярна ангіна).\nУ цих осередках збираються так звані “пробки”, що являють собою скупчення слущенного епітелію слизової оболонки лакун, часток їжі, живих і загиблих мікробів, лейкоцитів. Крім пробок може утворюватися і гнійний вміст рідкої структури.\nПри хронічному тонзиліті мигдалини можуть значно збільшуватися в розмірі, але можуть зберігатися і невеликими.\nЛакуни мигдаликів часто служать відмінним плацдармом для сприятливого розмноження і збереження патогенних мікробів.\nМікроорганізми своєю життєдіяльністю тільки підсилюють запальний процес в мигдалинах.\nЧасто патогенні мікроби поширюються по лімфатичних шляхах. Власне, таким чином відбувається збільшення шийних лімфовузлів.\nГоворити про хронічному тонзиліті можна в тих випадках, коли запальний процес в мигдалинах стає постійним явищем. Лікарі розділяють хронічний запальний процес в мигдалинах на 2 варіанти:\nУ першому випадку може здатися, що тонзиліт остаточно пройшов, але при найменшому переохолодженні симптоматика з’являється знову.\nУ другому випадку запальний процес практично не припиняється, періодично затихає. У такому випадку пацієнт не відчуває особливих негативних проявів, але фахівець здатний спостерігати характерні ознаки присутності тонзиліту, часто переходить у підгостру стадію.\nСимптоматику тонзиліту хронічної форми хворому буває важко визначити спочатку, а пізніше можуть виникнути ускладнення. До основних симптомів відносять:\nГоловним чином захворювання супроводжується відчуттям сильного дискомфорту в горлі – хворий може відчувати тимчасову або постійну біль, біль або першіння.\nНерідко хронічний тонзиліт характеризується появою неприємного запаху з порожнини рота, це відбувається із-за поступового розкладання вмісту лакун і виділення гною з мигдалин.\nДо симптомів нерідко відноситься кашель, відчуття загального нездужання, сильна переутомляемости. Прості побутові справи вимагають недюжих сил.\nНерідко може спостерігатися підвищуватися температура, при цьому період зростання показників температури тіла є тривалим періодом, а збільшується вона ближче до вечірнього часу.\nПацієнт скаржиться на болючі відчуття в мигдалинах, збільшення їх чутливості. Біль такого характеру можуть турбувати людини протягом тривалого часу.\nВідбувається сильне збільшення шийних лімфатичних вузлів. При здійсненні пальпації хворий скаржиться на прояв несильний біль.\nХронічний тонзиліт нерідко супроводжуватися головним болем, несильними больовими відчуттями в області вуха або появою дискомфорту у вусі.\nКоли хронічний тонзиліт тривалий час не піддається лікуванню або піддається неправильної терапії, можуть з’явитися характерні ускладнення:\nПаратонзиллярные абсцеси. Утворюються вони при поширенні інфекції на інші тканини. Часто відбувається переростання паратонзиллярного абсцесу у флегмону шиї. Нерідкі випадки з летальним результатом.\nЗапалення може поступово поширюватися і вражати нижні дихальні шляхи, приводячи до прояву бронхіту і фарингіту.\nХронічний тонзиліт має вплив на прояв і подальший перебіг колагенових хвороб, до яких відносяться ревматизм, системний червоний вовчак, геморагічний васкуліт, дерматоміозит, поліартрит, вузликовий періартрит.\nМожуть розвиватися серйозні захворювання серцево-судинної системи, такі як набутий порок серця, міокардит, ендокардит.\nУ разі, коли інфекція поширюється далі, можуть розвиватися хвороби шлунково-кишкового тракту: гастрит, коліт, дуоденіт, виразкова хвороба.\nПрояв дерматозів також досить часто зумовлено більш раннім виникненням у хворого хронічного тонзиліту.\nПри постановці діагнозу оцінюються місцеві та системні симптоми, проводиться збір анамнезу, аналіз скарг пацієнта і загальної клінічної картини тонзиллярного синдрому. Місцеві тонзилитные симптоми, що мають значення у діагностиці – це прояви будь-яких запальних процесів в тканинах піднебінних мигдалин.\nПри хронічній формі симптоми, характерні для всього організму (системні), пояснюються впливом цитокінів і продуктів розпаду тканин, що поширюються з інфекційного вогнища з кровотоком. Також слід враховувати вплив токсичних речовин, що виділяються внаслідок вираженої мікробної інвазії в лімфоїдну тканину піднебінних мигдалин.\nПростий хронічний рецидивуючий тонзиліт, з частими гострими ангінами.\nПростий затяжний тонзиліт, з ознаками постійного млявого перебігу запального процесу.\nПростий компенсований, з тривалими періодами ремісії і рідкими рецидивами.\nТоксико-алергічна форма захворювання включає два різновиди. При першій різновиди спостерігається ряд симптомів, які свідчать про підвищення рівня алергізації та інтоксикації організму. Це гіпертермія, біль в області серця, підвищена стомлюваність, біль у суглобах.\nОзнаки не супроводжуються функціональними порушеннями органів і систем.На другій стадії ознаки інтоксикації підтверджуються при обстеженнях: виявляються порушення серцевої діяльності, результати аналізів підтверджують запальні процеси в суглобах, органах сечостатевої системи, нирках, печінці.\nДо загальних симптомів хронічного тонзиліту форми відносять:\nчасті загострення тонзиліту у вигляді ангін (при простій формі – 3-5 разів на рік) на тлі переохолодження, перевтома, голодування, вірусної або бактеріальної інфекції;\nсухість слизової оболонки глотки, біль, відчуття стороннього тіла під час ковтання;\nперіодичне (при токсико-алергічної формі другого типу – постійне) підвищення температури до субфебрильних показників;\nзбільшення, болючість нижньощелепних лімфатичних вузлів;\nзагальна стомлюваність, головні болі, зниження опірності організму;\nпри огляді виявляються гіперемія глотки, потовщення, набряк піднебінних дужок, мигдаликів, можливо наявність напівпрозорого слизового нальоту, лакунарних пробок.\nЗагострення хронічного тонзиліту також іноді називається гнійної ангіною. Загострення протікає у вигляді бактеріальної або вірусної ангіни. В залежності від типу збудника це може бути герпетична ангіна, стрептококовий або аденовірусні тонзиліти.\nНедуга супроводжується місцевими проявами (болем у горлі, вираженим набряком, почервонінням мигдалин і піднебінних дужок, наявністю гнійних вогнищ), різким підвищенням температури, ознаками загальної інтоксикації організму (лихоманкою, головним болем, ломотою у м’язах, суглобах, нудотою, слабкістю і т. д.).\nПри загостренні хронічного тонзиліту симптоми і лікування можуть змінюватись із-за індивідуальних особливостей пацієнта, етіології захворювання, що потребує консультації лікаря для диференціації діагнозу і призначення курсу терапії.\nТонзиліт хронічний більш характерний для дитячого вікового періоду, хоча нерідко спостерігається і у дорослих, відрізняючись переважанням місцевих симптомів над загальними ознаками хвороби. Хронічний тонзилярної симптом у дорослому віці найчастіше є наслідком самостійного лікування гострого захворювання, ангіни, аденовірусної інфекції. Причиною може бути також наявність інфекційного вогнища в порожнині рота: гінгівіту, карієсу і т. п.\nдискомфорт і/або біль при ковтанні,\nзапах з рота,\nпідвищення температури до вечора або постійна температура до 37,2 град. З,\nPrevious Post: Флемоксин солютаб дію при ангіні\nNext Post: Антигістамінні препарати для дітей: протиалергічні засоби для дітей до року


Крем для обличчя з подвійним ефектом ліфтингу - Bema Cosmetici BemaBioFace Double Lifting Cream: купити за найкращою ціною в Україні | Makeup.ua\nКрем для обличчя з подвійним ефектом ліфтингу\nBema Cosmetici BemaBioFace Double Lifting Cream\nОпис Крем для обличчя з подвійним ефектом ліфтингу\nЦе високоефективний підтягувальний засіб із клінічно доведеним результатом. Італійські експерти розробили його спеціально для інтенсивного омолодження шкіри будь-якого типу. Ніжний крем виявляє тонізувальну й відновлювальну дію, відмінно розгладжуючи мімічні та глибокі зморщечки, підвищуючи пружність й еластичність шкіри.\nРеволюційна формула поєднує в собі ретельно підібрані компоненти, які забезпечують подвійний ефект ліфтингу. Так, за рахунок екстракту зеленого чаю засіб має антиоксидантні властивості; екстракти волошки й вівса дозволяють тонізувати шкіру; завдяки ізофлавонам сої, екстрактам водоростей і гороху крем має потужні живильні й відновлювальні властивості.\nНезважаючи на багатий склад, представлений продукт має легку текстуру і швидко всмоктується, відразу ж починаючи тонізувати, насичувати вологою й необхідними вітамінами. Крем не створює відчуття липкості або жирності. Для найкращого ефекту рекомендується використовувати в комбінації із сироваткою з відповідної лінії Bemabioface Double Lifting.\nКрем для обличчя з подвійним ефектом ліфтингу - Bema Cosmetici BemaBioFace Double Lifting Cream\nБезкоштовна доставка по Україні! 100 % оригінальна продукція! Крем для лица с двойным эффектом лифтинга - Bema Cosmetici BemaBioFace Double Lifting Cream


Вконтакте (www.vkontakte.ru, vk.com) - це одна з трьох найпопулярніших соціальних мереж в Росії і країнах СНД. У переважної більшості школярів і студентів є один, а то й кілька акаунтів VK. Вони обмінюються відео і музикою, діляться враженнями, організовують зустрічі і навіть шукають роботу. А іноді на просторах мережі зароджуються і відносини - товариство, дружба, а в деяких випадках і любов. Кожен раз, коли Ви заходите на свою сторінку, або на сторінки товаришів - у них в списку друзів поруч з Вашою аватаркою з'явиться надпис «Online». Але бувають і такі випадки, коли треба зайти на свою сторінку ВКонтакте невидимим для інших її учасників. Причини можуть бути різними. У цьому пості я розповім як бути невидимим ВКонтакте так, щоб для інших бути offline.\nНайпростіший спосіб сидіти невидимим у VK - використання сторонніх сервісів.\nВ Інтернеті є спеціальні сервіси, що дозволяють скритно сидіти Вконтакте. Особисто мені найбільше подобається APIdog.ru:\nПри заході на сервіс потрібно вибрати розділ «Повна авторизація», ввести логін від аккаунта в мережі та пароль:\nВам відкриється список дій:\nВибираємо потрібні і натискаємо кнопку «Дозволити». Все, ви на своїй сторінці можете серфіть по мережі потай. У сервісу є ряд просунутих налаштувань:\nМайте на увазі, що як тільки Ви напишіть повідомлення на стіну - Ви одразу станете видимі.\nДругий спосіб - зробити себе невидимим за допомогою програми.\nВ Інтернеті є спеціальні програми, на включення невидимки Вконтакте. З них мені найбільше подобається утиліта VkLife, яка має крім прихованого відвідування і ще ряд цікавих функцій аж можливість завантажити відео і музику.\nПрограма вміє працювати ще й з Mail.ru і YouTube.\nСпосіб третій . Робимося невидимкою вконтакте за допомогою танців з бубном.\nЦей варіант нічим іншим як шаманськими діями не назвеш. Справа тут в тому, що в цьому випадку ми будемо використовувати баги самої мережі ВКонтакте, дозволяють при виконанні деяких умов бути невидимим, тобто - оффлайн для всіх.\n1 варіант - працює через раз і абияк.\nЗаходимо в соцмережу як зазвичай - в онлайн-режимі і переходимо в «Мої повідомлення». Там сидимо нічого не роблячи хвилин 15 хвилин. Де то в цей час повинен відпрацювати тайм-аут з'єднання «Вконтакте». Тепер можна переходити на інші сторінки, крім своєї. Писати повідомлення і пости на стіну теж не варто.\n2 варіант працює тільки в браузері Firefox:\n- Вводимо в рядок: about:config\nВам відкриються налаштування браузера.\n- У полі «Фільтр» треба ввести: network.http.redirection-limit\nТаким чином Ви знайдете цей параметр. Тепер треба змінити його значення на 0 для заборони обробки переадресації. Старе значення запам'ятайте!\n- Тепер запускаємо іншу, нову вкладку, заходимо ВКонтакте і авторізуємось.\nЯкщо при цьому видасть помилку - не звертаємо увагу.\n- Відкриваємо на будь-яку іншу сторінку. Наприклад, «Мої друзі».\n- Повертаємося до вкладки з параметрами і повертаємо старе значення параметра network.http.redirection-limit.\n3 варіант - актуальне Те ж саме можна зробити і на браузері Опера. Для цього відкриваємо пункт меню «Інструменти» -> «Налаштування» -> «Додатково» -> «Мережа».\nТут треба зняти галку «Увімкнути автоматичне перенаправлення». Потім авторізуємось в соцмережі і відкриваємо будь-яку сторінку. Тепер треба повернутися назад в налаштування і поставити галку «Увімкнути автоматичне перенаправлення».


Олександр « ГУЧНІ ІМЕНА\nІнформація за тегом ‘Олександр’\nРуслана Лижичко взяла участь в унікальному благодійному концерті, присвяченому сімдесятиріччю Джона Леннона – “The Beatles Tribute”. Крім неї, виступили і інші відомі артисти […]\n27 липня 2010 в Юрмалі стартує щорічний конкурс молодих виконавців «Нова хвиля». Пряму трансляцію вестиме телеканал «Україна», а ведучими на фестивалі будуть представники […]\nУкраїнська співачка Руслана Лижичко не вміє відпочивати. Вона почувається комфортно у роботі та поруч з найдорожчим чоловіком, Олександром Ксенофонтовим. Співачка розповіла, чим займається […]


В частині добування дичини справжнім проривом стало створення мисливських рушниць. Початкові екземпляри не відрізнялися швидкістю перезарядки, точністю і довговічністю, але істотно полегшували видобуток прожитку.\nСучасні аналоги оснащуються різними девайсами, виготовляються з інноваційних матеріалів і випускаються в різних модифікаціях. Розглянемо особливості і характеристики популярних модифікацій.\nПерші версії бойових і мисливських рушниць були гладкоствольными. Заряд під час пострілу викидався за допомогою порохових газів з стволового каналу. Якість і точність при цьому залишали бажати кращого. Багато в чому це пов’язано з відсутністю відповідних технологій виготовлення, які могли б забезпечити випуск зарядів і стовбурів єдиного розміру.\nВедення вогню не відрізнялася точністю, дальність польоту кулі була не на вищому рівні. Перші мушкети, аркебузи і пищали програвали по основним параметрам арбалетам і лукам, особливо в плані скорострільність і дальність ураження цілі.\nВважається, що перші зразки нарізної зброї з’явилися ще в 1498 році в Лейпцигу або Відні. Боєприпас необхідно було заряджати за допомогою молотка. Особливої популярності такі версії не отримали. Найвдаліша на той час модель з нарізкою ствола була створена в 30-х роках XIX століття Бернером. В Росії подібну зброю з’явилося наприкінці XVII століття, а в 1856 році модифікації присвоїли найменування “гвинтівка”.\nВаріанти з нарізними стволами активно стали використовуватися під час Громадянської війни в США (60-е роки XIX століття). Довгий час лідируючу позицію займали саме гладкоствольні модифікації. Протягом багатьох років удосконалювалася зарядна система, конфігурація стовбурів, збільшувався показник точності і балістики. І все це в сфері армійських підрозділів. Застосування мисливських гладкоствольних рушниць за прямим призначенням залишалося поза конкуренцією.\nСьогодні розглянуті різновиди зброї відносяться до найпоширеніших у сфері соціально-побутового цивільного використання. До даної категорії відносяться одноствольні і двостволки мисливські рушниці, пістолети, пневматичні аналоги.\nАналогічну зброю стоїть на балансі поліцейських і спеціальних воєнізованих підрозділів, однак основне його призначення – полювання. На відміну від старовинних модифікацій, такі моделі не заряджаються через стовбурову частину, а оснащуються запальним пристроєм, відрізняються високими показниками практичності та ефективності.\nОсновна об’єктивна перевага гладкоствольної мисливської рушниці перед конкурентами – це можливість ведення вогню численними типами зарядів (кулями, дробом, картеччю). Площа ураження збільшується за рахунок розсіювання частин боєприпасу, особливо це ефективно на близьких дистанціях і полюванні на рухому дичину. Моделі з гладкими стволами не вимагають точного прицілювання. Особливості рушниці дають можливість вирішення різних завдань під час мисливського промислу.\nКонфігурація помпової рушниці оснащена цівкою, яке необхідно рухати вперед/назад для перезарядки. Вінчестери стали популярними не тільки серед мисливців, але і в поліцейських підрозділах. Високі забійні і тактичні показники зробили дробовик чи не найпопулярнішим варіантом серед гладкоствольної цивільної зброї, що застосовується в США.\nМисливські рушниці такого типу мають зручний сайт заряджання і володіють істотною вогневою силою. Перший прорив у своїй категорії вчинили вінчестери зразка 1897 року. Вони конкретно потіснили двостволки аналоги. Це стало можливим завдяки високим експлуатаційним параметрам нових зразків.\nПрактично в такому ж вигляді дробовик постав на бойовому терені. Наприклад, модифікація «Вінчестер М1897» була прийнята на озброєння армією США під час Першої світової війни. Ця модель стала прототипом для багатьох гладкоствольних мисливських рушниць.\nГоловним достоїнством цієї категорії зброї стала надійність. Моделі цього класу могли використовуватися з зарядами різної потужності і навіть з гумовою кулею. В результаті у стрілка підвищилися можливості вирішення тактичних завдань. До мінусів помпових моделей відносять недостатній показник скорострільності, залежною не від заряджаючого пристрою, а від уміння і вправності користувача. Однак даний вид зброї користується популярністю до цих пір.\nПрямими конкурентами нарізних мисливських рушниць стали самозарядні гладкоствольні аналоги. Для перезарядження в них застосовується енергія відпрацьованих газів або віддачі. До таких модифікацій відноситься «Сайга-12» та «Ремінгтон 11-87». На відміну від помпових аналогів, самозарядні рушниці мають меншу віддачу, що позитивно впливає на точність прицілювання. Ще одна перевага – хороша скорострільність, що на невеликій відстані підвищує ефективність ведення вогню.\nАле самозарядні версії не одержали широкого поширення у мисливців. Це пов’язано зі складністю експлуатації та ненадійністю конструкції. Подібна система краще підходила для армійських потреб. Вдало скомбінувати обидві конструкції також не вдалося. Такі модифікації відрізнялися великою вагою і дорожнечею. Моделі в обмеженій кількості використовуються для спортивної стрільби і домашньої самооборони.\nНарізні мисливські рушниці, як і гладкоствольні варіації, збираються з сучасних матеріалів з впровадженням інноваційних технологій. Ствольна частина може бути однакового діаметру по всій довжині або мати різні розміри на початку і в кінці деталі. У другому випадку спостерігається звуження стовбура – з такої зброї стріляти подкалиберной кулею неможливо.\nНайпоширенішою конфігурацією вважається циліндричний елемент, з якого можна вести вогонь кулями, дробом і картеччю. Єдиним мінусом такої зброї є погіршення показника точності і точності з збільшенням відстані до цілі. У деяких модифікаціях застосовується спеціальна насадка на стовбур, яка нівелює похибки (циліндри, чокі, получоки).\nВсі мисливські рушниці (фото можна побачити вище) на сьогоднішній день діляться на класи по наступним параметрам:\nтип обойми (трубчаста, підствольна, коробчатого виду);\nметод перезарядки (перелом стовбура, поздовжньо-ковзний пристрій, самозарядний механізм, револьверний спосіб).\nЦей показник також відіграє важливу роль в області застосування зброї. Для мисливських модифікацій калібр визначається в відповідності з кількістю куль, відлитих з одного фунта (453,5 г) свинцю. Чим менше стовбур в діаметрі, тим більше зарядів виходить з контрольної маси сировини. Кулі для цього знаряддя сферичні, діаметр дорівнює розміру стволового каналу в середній частині.\nВ мисливських моделях використовуються патрони з калібром, в якому зазначено відомості про гільзі. Наприклад, 16/70 – це заряд 16 калібру, довжина гільза – 70 мм. Найбільш розповсюджена величина другого параметра, крім зазначеного, 76 і 89 мм. Мисливську рушницю 12 калібру є самим популярним зараз, однак зустрічаються зразки з показником 16, 20, 24, 32 і 36. На вітчизняних теренах відомий калібр 410, який має популярний серед мисливців карабін «Сайга».\nМисливську рушницю ІЖ\nтипи калібрів – 12 і 16 мм;\nпатронник по довжині – 70 або 76 мм;\nстовбур – 660/720/750 мм;\nЗнімні стовбури розміщені горизонтально, між собою з’єднуються за допомогою нижньої та прицільної планки. У казенному відсіку елементи фіксуються муфтою методом пресування і стопорного штифта. Відпрацьовані гільзи у мисливської рушниці ІЖ-43 видаляються выталкивателем, на який впливає подавач. Повне вилучення проводиться механічним способом, тобто вручну.\nЩе одна популярна модель від тульських зброярів. Особливістю є орнамент на корпусі, а на штучних аналогах – витончена гравірування.\nдовжина ствола – 711 мм;\nприкладене зусилля для спуску – 1,5-2,5 кг/см;\nгабарити – 1150/55/210 мм.\nДо переваг гладкоствольних мисливських рушниць (фото яких ви бачили вище) відносять можливість використання різних видів зарядів, аж до гумових куль і газових патронів. У спеціальних підрозділах застосовують боєприпаси вишібного дії, службовці для ліквідації різних перешкод. Можливості зброї значно розширюють сферу застосування в цивільних і спеціалізованих областях.\nНезважаючи на те, що сучасну полювання складно уявити без гладкостволки, зброя має певні недоліки. Це відносно мала дальність стрільби, порівняно з нарізними аналогами, – в польових умовах ефективна дальність ведення вогню становить не більше 70 метрів. На великих дистанціях картеч або дріб розсіюється і втрачає убивчість. При стрільби кулею дальність збільшується в 2-2,5 рази. В залежності від калібру мисливської рушниці, ефективна дистанція складе близько 200 метрів.\nВарто відзначити, що істотно знижуються тактичні можливості мисливця з причини значної ваги гладкоствольної зброї та великих розмірів специфічних патронів. Габарити боєприпасів обмежують запас, який може переносити стрілок, і знижують ємність обойми на самозарядних модифікаціях.\nЩоб знаряддя служило довго і надійно, слід забезпечити його грамотне застосування і зберігання. На відміну від нарізних аналогів, гладкоствольні моделі потребують регулярного чищення. Перед тривалим зберіганням знаряддя необхідно змастити спеціальним маслом і зберігати в сухому місці. Дотримання правил експлуатації і догляду гарантує вдале ведення полювання, збереження видобутку в товарному вигляді, безпека стрілка.\nУ суто цивільному сегменті гладкоствольні модифікації зброї ідеально підходять для мисливського промислу. В якості самозахисту воно дуже повільне, навіть в обрізаному виконанні. Деякі підрозділи поліції використовують помпові самозарядні аналоги, але для промислу вони не дуже підходять. Якщо ви вирішили купити мисливську рушницю, 12 калібр підійде на лося або кабана, а для пернатої дичини краще використовувати 20-й.


У Токіо відкрилася інвестиційна конференція “Москва - міжнародний фінансовий центр”\nТОКІО, 23 жовтня. / Кор. ТАСС Ігор Бєляєв /. У японській столиці відкрилася конференція з питань інвестицій у нерухомість “Москва - міжнародний фінансовий центр”, організована урядом російської столиці, делегація якої на чолі з мером Сергієм Собяніним перебуває зараз з офіційним візитом в Японії.\n“Це дуже важлива подія, тому що у нас давно не було обмінів на такому рівні між нашими містами, - зазначив у вступному слові надзвичайний і повноважний посол РФ в Японії Євген Афанасьєв. - Перед нами стоїть завдання активізувати контакти на всіх рівнях, у нас є потужний потенціал і перспективи - дуже великі і далеко не використані “. Афанасьєв також підкреслив, що, незважаючи на кризові тенденції в міжнародній економіці, а також скорочення товарообігу між Росією і Японією в цьому році, “інтерес японських інвесторів в цілому не знижується, а великий бізнес не йде з Росії”. “Навпаки, японські компанії шукають нові шляхи і нові варіанти,” - додав він.\nМосква продовжує активно розвиватися\nНезважаючи на кризові явища і девальвацію російського рубля, Москва продовжує активно розвиватися. “Незважаючи на кризу, Москва стійко переміщується вгору в міжнародних рейтингах, - повідомив глава департаменту зовнішньоекономічних і міжнародних зв’язків московського уряду Сергій Черемін. - Так, у рейтингу” Doing Business “Москва піднялася з 112 на 62 місце - незважаючи на девальвацію російського рубля, триває активний розвиток мегаполісу “. Черемін підкреслив, що Москва відрізняється дуже низьким рівнем безробіття - 1,7%. “В умовах кризи це є дуже гарним показником, а в деяких галузях ми навіть відзначаємо дефіцит фахівців”, - пояснив він.\nУ конференції “Москва - міжнародний фінансовий центр” також беруть участь заступник мера Москви з питань містобудівної політики і будівництва Марат Хуснуллін і голова департаменту зовнішньоекономічних і міжнародних зв’язків Сергій Черемін.\nУ четвер мер Москви і губернатор Токіо Йоіті Масудзое підписали меморандум про взаєморозуміння та співробітництво між урядами двох столиць. Церемонія з цієї нагоди відбулася в будівлі токійської мерії.\nЗгідно даному документу, столиці Японії та Росії будуть здійснювати співробітництво та обміни в таких сферах, як міський розвиток і планування; спорт і розвиток спортивної інфраструктури; переробка побутових відходів. Уряду Москви і Токіо також домовилися продовжувати взаємодію в тих сферах, в яких воно вже є, і розвивати партнерські відносини.\nІнвестиції в дачу - інвестиції в свободу\n• Економіка Японії втрачає привабливість для інвесторів »»»\nМіжнародне рейтингове агентство Standard & Poor’s (S & P) сьогодні встановило “негативний” прогноз по довгостроковому кредитному рейтингу Японії - другий за розміром економіки у світі після США. • Час для зміни столиці »»»\nЯкщо знову звернутися до нашої зведеної таблиці, то ми бачимо, що в епоху відкритості столиця Росії переноситься на кордон країни, до морських кордонів її. • Німецькі бізнесмени зустрілися в Москві з Лавровим і Шуваловим »»»\nМоскви 5 листопада відвідає представницька делегація бізнес-кіл ФРН на чолі з головою Східного комітету німецької економіки Екхардом Кордесом. • Mazda побудує завод в Приморському краї за $ 80 млн »»»\nЯпонська Mazda Motor Corp. отримала дозвіл від уряду РФ на будівництво свого першого заводу в Росії. • The Washington Times: Путін вміло розіграв слабкі фінансові карти »»»


Фільм Особняк Андерс (2018) смотреть онлайн\nФільм Особняк Андерс (2018) смотреть онлайн\nОсобняк Андерс (2018) 5 513\nОсобняк Андэрс смотреть онлайн\nКевін Неш, Христина Робінсон, Рейчел Тру, Таня Мелендес Лінч, Еллі Маршалл, Тенді Е. Брэйм\nВ фільмі Особняк Андерс - Джейн з нетерпінням чекала моменту повернення в батьківський дім рідної дочки, яку припало на досить тривалий час визначити в спеціалізований медичний заклад. Бідній дівчинці довелося пережити сильні, неприємні переживання, що призвели до психоемоційному напрузі, що закінчилося нервовим зривом. Тендітна психіка неповнолітньої дитини не витримала важких випробувань, виникли певні відхилення, що вимагають кваліфікованого втручання фахівців, тому її на лікування в клініку направили для пацієнтів з душевними розладами. На юній хворої медики випробували різноманітні способи відновлення психологічної рівноваги, щоб поступово повернути її до нормального існування в людському суспільстві без шкоди для здоров'я і оточуючих. Ви можете дивитися онлайн Особняк Андерс фільм 2018 в хорошій якості безкоштовно без реєстрації.\nЗ часом стан Емі нормалізувався, і лікуючий лікар повідомив матері про майбутню виписці. Обрадувана вона негайно приїхала за дочкою, щоб відвезти її в будинок близьких родичів, де вона зможе з людьми у звичайній поспілкуватися, неформальній обстановці. Лікар не рекомендував настільки радикальні заходи, побоюючись появи рецидиву при різкій зміні атмосфери. Проте наполегливо налаштовану матусю переконати не вдалося, тому колишня пацієнтка вирушила в старий особняк, куди очікувалося прибуття рідні. Незабаром стало очевидним, що привозити сюди дівчину було необачним вчинком. Деякі люди не змогли адекватно реагувати на присутність душевнохворий, вважаючи подібні хвороби невиліковні. Коли вона у відведену кімнату увійшла, то явно побачила наявність потойбічних створінь, розуміючи, що опинилася в поганому місці. Бажаємо Вам приємного перегляду фільму Особняк Андерс онлайн в хорошій якості hd 720p, 1080p повністю безкоштовно та без реїстраціїї на всіх мобільних девайсах.\nОсобняк Андерс смотреть онлайн\nШановні користувачі нашого онлайн кінотеатру. На сайті uakino як і на популярних сайтах кіного, зеркс, бобфільм, бігсінема, кінокрад, фільмікс, зібрані кращі фільми такі як Особняк Андерс онлайн перегляду, які Ви можете безкоштовно, дивитися на своїх смартфонах айфон, андроїд або айпад (iPad, iPhone, Android) і найголовніше в хорошій якості hd 720p. Дивіться фільм онлайн українською в хорошій якості hd 720 безкоштовно.\nКруги диявола (2018)\nВтеча Амелі (2017)


У Тернополі на “Єлісях” пропунють збудувати сучасний молодіжно-розважальний центр (фото) - 0352.ua\nУ Тернополі на “Єлісях” пропунють збудувати сучасний молодіжно-розважальний центр (фото)\n18:30, 29 серпня 2014 р.\nСучасний молодіжно-розважальний центр можна збудувати у Тернополі на “Єлісях”. Проект придумав тернополянин Андрій Магега. Вчора його працю представили на виставці дипломних робіт молодих архітекторів та дизайнерів Тернополя.\nВідомо, що хлопець навчався в коледжі університету “Україна”, а зараз там викладає на спеціальності “дизайн”.\nЗа ідеєю тернополянина, в приміщенні можна розмістити кафе, тренажерний зал, масажний кабінет, дитячу кімнату та ще кілька офісів, пише Доба. Окрім цього в своїй роботі Андрій розробив і дизайн кафе на 100 місць.\nРоботу молодого дизайнера та інших студентів можна переглянути в Українському домі “Перемога” до 31 серпня. Вхід вільний.\nТернопіль сучасний молодіжно-розважальний центр проект


Технологiї зрошення - Unifer\nПеретворення сільськогосподарського виробництва в високорозвинений сектор економіки неможливо без ослаблення його залежності від несприятливих природно-кліматичних умов. Проблема поліпшення умов вологозабезпечення сільськогосподарських культур може бути успішно вирішена шляхом зрошення сільськогосподарських угідь в зоні недостатнього і нестійкого зволоження.\nСучасні системи поливу повністю механізовані і дозволяють працювати з широкою межою регулювання поливу навіть на ділянках з різними схилами і складним мікрорельєфом. Завдяки штучному зрошенню збільшується вологість не тільки ґрунту, але й приземного шару повітря, знижується їх температура, знижується втрата вологи при випаровуванні з поверхні ґрунту.\nШтучне зрошення можна використовувати практично на усіх видах культур не залежно від фази вегетації: овочевих, технічних, просапних, зернових, кормових, декоративних, у садах та виноградниках, а також на зелених насажденнях та спортивних площадках.\nДля досягнення найкращих результатів - використовуйте перевірені та надійні зрошувальні системи!\nНаші системи зрошення, як дощувальні так і крапельне - найкращі, що є на ринку сьогодні!


У Дніпрі відбудеться зустріч із всесвітньо відомим психологом – Газета "ЗОРЯ"\nУ Дніпрі відбудеться зустріч із всесвітньо відомим психологом\n10 месяцев ago Зоря2 Комментарии к записи У Дніпрі відбудеться зустріч із всесвітньо відомим психологом отключены\nУ ДніпроОДА відбудеться зустріч із всесвітньо відомим американським психологом Френком П’юселіком. Він розповість про соціальну адаптацію ветеранів – як внутрішню силу, отриману на війні, перетворити на особистий успіх. Про це повідомила начальник управління допомоги учасникам АТО ДніпроОДА Наталія Шуліка.\n– Під час тренінгу йтиметься про психологію бою, про те, як змінюється людина після війни – її сприйняття світу, пріоритети, відносини з іншими. Учасники зможуть краще зрозуміти себе і своїх близьких, – розповіла Наталія Шуліка.\nЗа її словами, учасники дізнаються не лише як допомогти собі, а й як підтримати друзів. Тих, хто переживає кризу, замикається і відсторонюється від родини.\nНа зустріч із психологам запрошують учасників АТО, ветеранів, членів їхніх родин. Цікаво буде й волонтерам, психологам, соцпрацівникам. Організатори обіцяють атмосферу поваги та глибокої вдячності.\nЗустріч буде проходити 10 і 11 листопада з 10:00 до 18:00 за адресою: м. Дніпро, пр. Поля, 1. Участь безкоштовна, потрібно лише зареєструватися: https://docs.google.com/forms/d/e/1FAIpQLSeDfxP53OKXKR225sowPraHDHj12Hzl0LR9m45qFZ5dxzdIfg/viewform?c=0&w=1&fbclid=IwAR1BGdLNFSCFJBIwozOaAtDPPjOFB20ZXF-m1mDq538pbNRroPLT_CwPAe0. Контактні телефони: (098) 456 40 09, (050) 585 06 62.\nФренк П’юселік – ветеран в’єтнамської війни, знаменитий американським психолог. Автор цілого напрямку в сучасній психології. Створив методи та програми реабілітації учасників воєн, які нині використовуються в різних країнах світу.\nЗа період нересту на Дніпропетровщині упіймали найбільше «чорних рибалок»\nДніпропетровська область посідає перше місце в Україні за ефективністю боротьби з браконьєрами Read More\nУже у 18 ЦНАПах області можна оформити біометричний паспорт\nЩе в одному ЦНАПі Дніпропетровщини можна оформити паспорт для виїзду за кордон та ID-картку – у місті Марганці. Наразі «біометрія» доступна у 18-ти Центрах надання адмінпослуг. За цим показником... Read More\nОголошено конкурс на логотип і гімн Петриківської громади\nПетриківська об’єднана громада вирішила підвищити свою туристичну привабливість і оголосила конкурс на кращі логотип та текст гімну. Призовий фонд – 10 тисяч гривень, – про це повідомляє прес-служба ДніпроОДА. Read More


Бар'єр для бігу SECO® 15-33 см неонового кольору SECO\nГоловна › Бар'єри для бігу ›\n08.06 - офіційний вихідний день.\nБар'єр для бігу SECO® 15-33 см неонового кольору\nКур'єром:бесплатно*Безкоштовна доставка доступна тільки\nдля зареєстрованих покупців.\nДля незареєстрованих - 50 грн.\nПри доставці замовлення за межі 15 км\nвід Оболонського району, умови\nдоставки обговорюються окремо.\nНова пошта: безкоштовно*до відділення "Нова Пошта" у\nВашому населеному пункті.\nБезкоштовна доставка доступна\nтільки для зареєстрованих\nДля незареєстрованих -\nза тарифами Нова пошта.\nКур'єром:100 грн.Прямо додому або в офіс.\n*мінімальне замовлення: 300грн.\nФутболістам досить часто доводиться стикатись з перешкодами під час гри. Щоб краще їх підготувати до різноманітних випадків на полі, необхідно правильно побудувати тренування та опрацювати схожі ситуації.\nПредставляємо вам багатофункціональний розкладний бар'єр SECO® нового покоління. Використовується для вправ, що розвивають відштовхування та приземлення, виконання стрибків, контроль сили та швидкості. Сприяє розвитку контролю процесу руху, координації, а також сили ніг та швидкості переміщення.\nЖовтий бар'єр SECO® виготовлений з високоякісного пластику, забарвлений в яскравий помітний колір. Завдяки інноваційній конструкції, виріб можна регулювати у трьох положеннях, створюючи не лише необхідну висоту, але і кут.\nЦей універсальний спортивний інвентар стане у нагоді в багатьох командних видах спорту. Він не займає багато місця завдяки зручній системі складання та компактним габаритам. Буде корисним для тренування на відкритому повітрі та в залі.\nВисота, см: 15/33\nТренувальний конус з отворами SECO® 32 см синього кольору\nПалка для гімнастики SECO® 1 м жовтого кольору\nДіаметр, см: 2.5\nТренувальна драбина координаційна для бігу SECO® 8 ступенів 4 м жовтого кольору\nНабір конусів для тренування SECO® 8 см 4 кольори (40 штук)\nMade in Etechs. © 2015—2020 SECO®. Використання матеріалів цього сайту можливе тільки з посиланням на джерело.


У період з 14 по 20 грудня 2019-го року 19 країн повідомили до Всесвітньої організації охорони здоров'я тварин (МЕБ) про 796 осередків особливо небезпечних хвороб.\nНа території Індонезії, раніше благополучної щодо африканської чуми свиней, на острові Суматра зареєстрували 392 вогнища захворювання. Раніше, за інформацією Міжнародного епізоотичного бюро, захворювання на території країни не відзначали.\nВетеринарні служби Домініканської Республіки повідомили про виникнення хвороби Ньюкасла (4) і низькопатогенного грипу птахів (12), країна вважалася благополучною щодо низькопатогенного грипу з травня 2018-го року, а щодо хвороби Ньюкасла — з 2008-го.\nНа території Великобританії, раніше благополучної щодо артриту/енцефаліту кіз, відзначили одне вогнище захворювання.\nВетеринарні служби М'янми (5) і Намібії (2) повідомили про нові осередки ящура.\nПродовжують реєструвати нові вогнища африканської чуми свиней в Бельгії (1 осередок), Болгарії (55), Угорщині (33), Румунії (27), Польщі (244), Китаї (1) та Південній Кореї (4 вогнища). Високопатогенний грип птахів відзначили на території Тайваню (3) і ПАР (1).\nКрім перерахованих вище захворювань, за минулий період в МЕБ повідомили про вогнища лихоманки Західного Нілу в Німеччині (2), сказу в Малайзії (1), хвороби Ауєскі в Мексиці (6) і контагіозного метрита коней в Данії (1).


РОЗДІЛ 2. ДОСЛІДЖЕННЯ АСОТРИМЕНТУ ТА ЯКОСТІ КИСЛОМОЛОЧНОЇ ПРОДУКЦІЇ, ЩО РЕАЛІЗУЄТЬСЯ У МАГАЗИНІ\n«АТБ - маркет»\n2.2. Товарознавчі аспекти формування асортименту кисломолочної\n2.3. Дослідження якості кисломолочної продукції, що реалізуються у супермаркеті «АТБ - маркет»\nРОЗДІЛ 3. МАРКЕТИНГОВІ АСПЕКТИ ДОСЛІДЖЕННЯ РИНКУ КИСЛОМОЛОЧНОЇ ПРОДУКЦІЇ\nТому, на наш погляд, актуальність теми щодо якості кисломолочної продукції та ефективності технологічних процесів на підприємствах роздрібної торгівлі є дуже важливою на сьогоднішній день.\nМетою дипломної роботи є порівняння асортименту та якості кисломолочної продукції і дослідження ефективності технологічних процесів на підприємствах роздрібної торгівлі.\nПоставлена мета зумовила необхідність вирішення наступних завдань :\nОб’єктом дослідження є процеси формування асортименту кисломолочної продукції, а предметом дослідження – методиефективності технологічних процесів на підприємстві\nСтруктура роботи. Дипломна робота складається із вступу, трьох розділів, висновків і пропозицій, викладених на ___ сторінках машинописного тексту.\n1.1. А наліз ринку кисломолочної продукції\nВиробництво кисломолочних продуктів в Україні характеризується його великою концентрацією. Україна самостійно забезпечує внутрішні потреби ринку, хоча і імпортує деякі види кисломолочних продуктів. В період з 2005 року по 2009 рік імпорт кисломолочної продукції стабільно зростав та збільшився у 2,8 рази (на 180%) у натуральному вимірі та у 2,83 рази (на 183%) - у грошовому. У 2009 році імпорт складав 1,2% загального обсягу реалізації кисломолочних продуктів.\nНайголовнішою проблемою виробництва кисломолочної продукції є низька якість сировини, а відповідно, і виробленої продукції. Саме якість сировини є бар’єром для подальшого розвитку виробництва сектору та здійснення повноцінного експорту на західні ринки.\nОсновні виробники кисломолочної продукції – «Лакталіс-Україна», Донецький ГМЗ, «Рейнфорд», Харківський МК та «Галактон».\nВиробництво кисломолочної продукції сконцентровано головним чином в Дніпропетровській, Харківській, Донецькій, Полтавській областях та у м. Києві.\nОсновні регіони виробництва кефіру: Донецька, Дніпропетровська, Харківська та Полтавська області.\nЗа останні роки на ринку кисломолочних продуктів починають відокремлюватися основні лідери виробництва. Ці підприємства нарощують ресурси, збільшують кількість підпорядкованих заводів та все більше закріплюються у обраних сегментах.\nСтаном на 2009 рік на ринку України працює близько 300 виробників кисломолочної продукції. 63,3 % ринку займають дрібні виробники, а інша частина розподілена між декількома основними гравцями даного ринку. Так, "Галактон" займає 10% ринку, "Вімм-Білль-Данн" 6%, ЗАТ "Лакталіс-Україна" 5 %, ТОВ "Павлоградський молочний комбінат" - 4 %, ТОВ "Кременчуцький міський молочний завод" - 5 %, "Білосвіт-Умань" - 4 %, "Придніпровський молочний комбінат" - 3 %. (рис. 1.4).\n1.2. К ласи фікація та характеристика асортименту кисломолочної продукції\nАсортимент товарів - набір товарів різних груп, підгруп, видів і різновидів, що їх об’єднують за певного споживчого, торгового або виробничою ознакою для характеристики складу товарної маси в різних умовах.\nКисломолочними називають продукти, які одержують з молока шляхом молочнокислого бродіння, інколи за участю спиртового. Відрізняють продукти, одержуємі у результаті тільки молочнокислого бродіння (1-група) – ряжанка, простокваша різних видів, ацидофільне молоко, сметана, йогурт – та продукти отримані при змішаному молочнокислому та спиртовому бродінні (2-група) – кефір, кумис та інше. Продукти молочнокислого бродіння мають досить щільний, однорідний згусток і кисломолочний смак, обумовлений накопиченням молочної кислоти. Продукти змішаного бродіння, крім молочної кислоти, накопичується певна кількість етилового спирту та вуглекислоти, і ніжним згустком, пронизаним найдрібнішими бульбашками вуглекислого газу. Згусток цих продуктів легко розбивається при струшуванні, завдяки чому продукти набувають однорідної рідкої консистенції.\nПри виготовленні кисломолочних продуктів застосовують чисті культури молочнокислих бактерій. В залежності від виробляємих продуктів до складу чистих культур входять молочнокислий стрептокок, болгарська паличка, ацидофільна паличка, ароматообразующі бактерії і молочні дріжджі. Кожен продукт виготовляється за допомогою певних культур мікроорганізмів.\nПростокваша – це кисломолочні напої виготовляють з пастеризованого, пряженого і стерилізованого молока шляхом його сквашування чистими культурами молочнокислих бактерій. Кисле молоко виготовляють термостатним або резервуарним способом, із веденням або без ведення до складу закваски інших видів молочнокислих бактерій, з додаванням смакових або ароматичних речовин.\nАсортимент простокваші: звичайна «Мечниківська» ацидофільна, південна, шарована, цитрусова, варенець, ряжанка.\nЗвичайну просто квашу виготовляють із повно жирного або знежиреного пастеризованого молока, сквашеного сквашеними чистими культурами молочнокислого стрептокока.\n«Мечниківська» простокваша відрізняється від звичайної тим що до складу закваски, поряд з молочнокислим стрептококом, входить болгарська паличка. Вона має щільний згусток; кислотність від 80 до 130°Т.\nАцидофільна простокваша відрізняється від «Мечниковської» тим що замість болгарської палички до складу входить ацидофільна паличка, яка краще адаптована до проживання в кишечнику. Співвідношення стрептококів і паличок у заквасці становить 4:1. Якщо дане співвідношення змінюється на користь ацидофільної палчки, смак продукту стає кислим.\nПівденна простокваша виробляється з пастеризованого молока шляхом його заквашування при температурі близько 50 ° С закваскою, що складається з молочнокислого стрептокока, болгарської палички і дріжджів. За вмістом жиру звичайний кисляк буває 1; 2,5 і 3,2%.\nЙогурт – кисломолочний продукт яким, із підвищеним вмістом сухих знежирених речовин молока, притаманний вміст різних фруктових наповнювачів та цукру. Масова частка цукру в плодово-ягідних йогуртах не менш 8,5%, кислотність - 80 – 140°Т. йогурти головні кисломолочні продукти, які виготовляються в західної Європи. Їх можна виготовляти як з знежиреного молока так і з молока різної жирності. Асортимент йогуртів дуже широкий – понад 200 назв. Останнім часом йогурти широко виготовляються і на молочних підприємствах України. Їх популярність серед споживачів зростає.\nВиробляється йогурт 1,5%, 3,2% і 6%-ої жирності. Залежно від застосовуваних смаків і ароматичних речовин випускають йогурт несолодкий, солодкий, з ваніліном і плодово-ягідний, колір якого залежить від кольору введеного сиропу.\nСметана - виділяється підвищеною калорійністю. У сметані в 7-10 разів більше вітаміну А, ніж у молоці. В інших країнах її випускають в обмеженій кількості, називаючи російськими вершками. Отримують її з пастеризованих вершків шляхом заквашування їх чистими культурами молочнокислих бактерій, після чого витримують для дозрівання. Заквашують вершки при температурі 18-20 °С протягом декількох годин, при цьому кислотність підвищується до 65 °Т. Дозрівання сметани проходить при температурі 3-5 °С за добу. При цьому жирові кульки тверднуть, білки набухають, продукт набуває приємний смак і аромат. За останні роки значно розширився асортимент сметани зі зниженим вмістом жиру та підвищеним – білком (вносять у вигляді казеїнатів натрію).\nЗалежно від масової частки жиру сметану поділяють на: нежирну (10%, 12%, 14%); маложирних (15%,17%,19%); класичну (20%, 22%, 25%, 28%, 30%, 32%, 34%); жирну (35%, 37%, 40%, 42%, 45%, 48%); високо жирних (50%, 52%, 55%, 58%).\nДо кисломолочних напоїв змішаного бродіння належать кефір, кумис та інші. Для їх виготовлення використовують симбіотичні закваски, у складі яких домінують молочнокислі бактерії та дріжджі. Тому після внесення закваски починається не лише молочнокисле бродіння а й спиртове бродіння.\nКефір кисломолочний напій який займає близько 80% виробництва всіх кисломолочних напоїв у нашій країні. Кефірна закваска, яку часто називають “кефірним грибком”, або кефірними зернами, складається із багатьох (майже 20) видів молочнокислих бактерій і дріжджів між якими зберігається постійним і забезпечує типові смакові властивості кефіру. Класифікують кефір наступним чином (рис. 1.6.)\nРис. 1.6. Класифікація кефіру\nВ залежності від застосовуваного молока і масової частки жиру кефір виробляють:\n- жирний - з вмістом жиру 1%, 2, 5% і 3, 2%;\n- нежирний - зі знежиреного молока;\n- кефір жирний з додаванням вітаміну С;\n- кефір нежирний з додаванням вітаміну С;\n- Таллінський - з масовою часткою жиру 1%;\n- Таллінський - нежирний;\n- Фруктовий жирний - з масовою часткою жиру 1% і 2, 5%, виготовляють з нормалізованого молока з введенням плодових і ягідних сиропів;\n- Фруктовий - нежирний;\n- особливий - із суміші молока цільного і знежиреного з додаванням сухого казеїната натрію;\n- кефір 6% жирності - з гомогенизованної суміші молока і вершків;\n- звичайний жирний – 1%; 2,5% і 3,2%;\nЯкість готового кефіру залежить від якості молока, з якого його виготовляли, а смак - від кислотності. Чим вища кислотність кефіру за шкалою Т° (від 85 до 120 пунктів), тим смачніше напій.\nДо дієтичних продуктів для дитячого харчування відносяться кефір дитячий і біолакт.\nКефір дитячий призначений для дітей раннього віку (з 6 міс. ) При штучному і змішаному вигодовуванні. Від звичайного кефіру він відрізняється тим, що виробляється з високоякісної сировини-молока, підданого високотемпературної тепловій обробці (90-95 ° С протягом 20 хв), і має більш низьку кислотність (80-100 ° Т) і високі санітарно - гігієнічні показники. Зміст жиру не менш 3, 2%. Термін зберігання при температурі 0-6 ° С 24 ч.\nБіолакт - біологічно активний кисломолочний продукт для дітей раннього віку. Для заквашування молода використовують різновиди ацидофільних паличок, які мають бути вираженими антибіотичними і протеолітичними властивостями і невисокою кислото утворюючою здатністю.\nАсортиментна номенклатура кисломолочних напоїв наведено в (таблиці 1.1). Також наведено дані масової частки сухих речовин для напоїв жирністю 3,2% або найбільш високого значення жирності. Показники кислотності для напоїв в залежності від жирності не змінюються.\nжир сухі речовини\nКефір 3,2 11,7 85-120 ОСТ 4929-84\nКефір Таліннський 1,0 12,7 85-130 ОСТ 4929-84\nКефір «Фруктовий» 2,5 17,0 85-110 ТУ 49700-80\nКефір «Особий» 1,0 9,5 90-130 ОСТ 10-02-02-86\nПростокваша 3,2 11,6 80-130 ОСТ 10-02-02-86\n4,0 12,7 80-110 ОСТ 10-02-02-86\nПростокваша з вітаміном С 3,2 11,7 80-130 ОСТ 10-02-02-86\nРяжанка 4,0 12,7 70-110 ОСТ 10-02-02-86\nАцидофільне молоко 3,2 11,6 80-130 ОСТ 4939-72\nАцидофільне-дріжджове молоко 3,2 11,6 80-130 ОСТ 4939-72\nКумис 1,5 9,5 95-130 ОСТ 10055-95\nЙогурт 1,5 12,5 85-140 ОСТ 10-02-02-1-86\nКумис представляє собою піняву рідиною білого кольору, приємно освіжаючого кислуватого смаку з дрібними пластівцями білка. Як і кефір він є продуктом змішаного бродіння. Готують кумис з молока кобили, а також з коров’ячего молока.Молоко кобили відрізняється по хімічному складу. При виготовленні кумиса застосовують закваску, що складається з культур болгарської палички та молочних дріжджів, що зброджують лактозу. В залежності від тривалості дозрівання відрізняють кумис слабкий (однодобовий), середній (дводобовий), та міцний (тридобовий).\nКумис являється продуктом великої біологічної цінності. Лікувально-дієтичні властивості кумиса обумовлені дією антибіотика низина, що виробляється молочнокислими стрептококами і дріжджами, і вмістом великої кількості вітаміну С.\n1.3. Чинники що формують якість кисломолочних продуктів\nРезервуарний спосіб виробництва відрізняється від термостата тим, що квашення молока виробляється у великій ємкості і на розлив прямує продукт з перемішаним згустком. Технологічний процес складається з наступних операцій: приймання і підготовки сировини, нормалізації, гомогенізації, пастеризації і охолоджування, закваски, квашення в спеціальних ємкостях, охолоджування згустка, дозрівання згустка, фасування.\n- симбіотичну кефірну закваску на кефірних грипках або концентрат грипкової кефірної закваски вітчизняного виробництва згідно з чинними нормативними документами або аналогічну закваску закордонного виробництва за наявності висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи Центрального органу виконавчої влади у сфері охорони здоров’я.\nКефір резервуарним способом виробляють з цілісного натурального нормалізованого молока не нижче другого сорту, кислотністю не більше 19 0Т, щільністю не менше 1,0278 кг/м3, з різною масовою долею жиру, тому вихідне молоко нормалізують до необхідної масової долі жиру. При нормалізації цілісного молока по жиру можуть бути два варіанти: жиру в цілісному молоці більше, ніж потрібний у виробництві, і жиру в цілісному молоці менше, ніж потрібний. У першому варіанті жир частково відбирають путемсепарації або до вихідного молока додають знежирене. У другому варіанті для підвищення жирності вихідного молока додають до нього зливання. Один з простих способів нормалізації по жиру - нормалізація шляхом змішування в ємкості розрахованих кількостей молока, що нормалізується, і нормалізуючого компонента (вершків або знежиреного молока) при ретельному перемішуванні суміші. Теплова обробка і гомогенізація. Пастеризація молока виробляється з метою знищення вегетативних форм мікрофлори, у тому числі патогенних. Найбільш поширений спосіб у виробництві кисломолочних продуктів - короткочасна пастеризація при температурі 85-87 0С з витримкою протягом 5-10 хвилин або при 90-92 °С з витримкою 2-3 хвилини з подальшим охолоджуванням до температури закваски. Режим пастеризації повинен забезпечити набуття заданих властивостей готового продукту, зокрема органолептичних показників (смак, потрібна в'язкість і щільність згустку). Високі температури пастеризації викликають денатурацію сироваткових білків, при цьому підвищуються гідратаціонні властивості казеїну. Це сприяє утворенню щільнішого згустку, який добре утримує вологу, що перешкоджає відділенню сироватки при зберіганні.\nКефір найчастіше фасують в напівжорстку тару з комбінованих матеріалів, а саме:\n- тетра-пак (упаковка з багатошарового ламінованого картону з можливим включенням шару алюмінієвої фольги, що безперервно формується з рулонного матеріалу);\n- тетра-брік (упаковка з коробочного картону з поліетиленовим покриттям в формі брикету, що утворюється з безкінечного багатошарового рукава з продольним зварним швом і поперечною зваркою в процесі заповнення і формування прямокутного дна і верху);\nЗакваска і квашення молока. При виробництві кефіру зазвичай застосовують закваску, приготовану на грибках кефірів. Основними представниками їх є молочнокислі палички, молочнокислі стрептококи, у тому числі ароматоутворюючі і молочні дріжджі типа Torula. Випадкова мікрофлора зерен складається із спорових паличок, оцтовокислих бактерій, молочної цвілі, плівчастих дріжджів, бактерій групи Coli і ін. Для приготування закваски кефіру сухі зерна кефірів витримують в теплій воді (25-30 0С) протягом доби, міняючи її за цей час 2-3 рази. Після цього воду зливають, і набряклі зерна витримують в теплій воді (25-30 °С) протягом доби, міняючи її за цей час 2-3 рази. Після цього воду зливають, і набряклі зерна заливають теплим молоком, узятим в десятиразовій кількості по відношенню до об'єму грибків. Для вироблення кефіру з характерним смаком і міцною консистенцією необхідно використовувати виробничу закваску, витриману після квашення при температурі 10-12 °С протягом 12-24 години закваску, маса якої зазвичай складає 5 % маси заквашуваної суміші, вносять до температури закваски. Суміш квасять при температурі 23-25 °С до утворення молочно-білкового згустку кислотністю 80-100 °Т (рН 4,5-4,65). Під час квашення відбувається розмноження мікрофлори закваски, наростає кислотність, коагулює казеїн і утворюється згусток. Після закінчення квашення продукт негайно охолоджують.\nПеремішування і охолоджування згустку. Після квашення кефір перемішують і охолоджують до температури дозрівання. Перемішування продукту починають через 60-90 хвилин після початку часу його охолоджування і проводять протягом 10-30 хвилин. Перемішаний і охолоджений до температури 20 °С згусток залишають в спокої.\nДозрівання кефіру. Тривалість дозрівання кефіру складає 6-10 годин. Під час дозрівання активізуються дріжджі, відбувається спиртне бродіння, внаслідок чого в продукті утворюються спирт, діоксид вуглецю і інші речовини, що додають цьому продукту специфічні властивості.\nПеремішування і розлив. Після закінчення часу дозрівання, перед початком розлива кефір в резервуарі перемішують 2-10 хвилини. Упаковку і маркіровку виробляють відповідно до вимог стандарту на цей продукт. З метою поліпшення консистенції готового продукту, упакований кефір рекомендується витримувати в холодильній камері перед реалізацією. При досягненні кефіром необхідного показника умовної в'язкості і температури 6 °С технологічний процес вважається закінченим і продукт готовий до реалізації.\nВимоги до готового продукту. Відповідно до вимогами ТУ кефір повинен задовольняти наступним вимогам (табл.1.2).\nКефір Кислотність °T Зміст спирту в %, не більше\nдля масового споживання 80-120 0,6\nЛікувальний 80-90 0,2\nСлабкий - -\nСередній 80-105 0,4\nМіцний 90-120 0,6\nДо молока, з якого виробляються кисломолочні продукти, пред'являються\nпевні вимоги за органолептичними властивостями і фізико-хімічними показниками. Кислотність незбираного або відновленого молока має бути не вище 19°Т, щільність - не менше 1,028 г/см3.\nПродукт Склад закваски\nЙогурт, простокваша «Южная», «Мечниковська» Болгарськапаличка, термофільний стрептокок (3-5%)\nАцидофільне молоко, ацидофільна паста Ацидофільна паличка (3-5%)\nАцидофильная простокваша Ацидофильна паличка, термофильный стрептокок\nКефір Багатокомпонентна грибкова або виробнича закваска кефіру (5-10%)\nПростокваша повинна мати непорушений або порушений, в міру щільний згусток і незначне відділення сироватки на поверхні, у ацидофільної та південої простокваші згусток злегка тягучий, для ряжанки і варенця допускається порушений згусток сметаноподібної консистенції, в листковій простокваші шар варення або джему повинен бути на дні баночки. Смак і запах кислого повинні бути чистими, кисломолочними, без сторонніх присмаків і запахів, у ряжанки та варенця - з ясно вираженим присмаком пастеризації. Колір – молочно-білий або злегка кремуватий.\nНе допускається у продаж простокваша з сторонніми смаком і запахом, з спученої і рідкої консистенцією, із забрудненням, в порушеній упаковці.\nЗберігають простоквашу при температурі не вище 8 °С не більше 36 годин.\nВимоги до якості простокваші, окрім органалептичних показників, обумовлених особливостями окремих видів, якості кислого молока визначають по фізико – хімічним показникам (таблиця 1.4)\nВ жирній простокваші 3,2\nВ «Українській» простокваші 6,0\nВ йогурті. 1,5 и 6\nМечниківська, ацидофільна, варенець 80-110\nПростокваша южний та йогурт 90-140\nКолір Молочно – білий, рівномірний за всією масою\nМасова частка білка, %, не менш ніж 2,7 Згідно ГОСТ 23327\nТемпература під час випуску з підприємства, °С 4±2 Згідно з ГОСТ 3622\nКонсистенція кефіру повинна бути однорідною, з порушеним або непорушеним згустком, для фруктового нежирного і 1% жирності - рідка, для фруктового 2,5% жирності - напіврідка, допускається газоутворення у вигляді окремих вічок. Смак і запах кефіру повинні бути чистими, кисломолочними, освіжаючими, злегка гострі, без сторонніх присмаків і запахів, для кефіру фруктового - з присмаком фруктового сиропу. Колір молочно-білий або злегка кремовий, для кефіру фруктового - колір фруктового сиропу, рівномірно розподіленого по всій масі. Кислотність кефіру складає 85-130 ° Т, вміст спирту - 0,6%.\nНе допускається до приймання кефір з гірким, аміачним, кормовим й іншими присмаками і запахами.\nКефір зберігають в холодильниках або холодильних камерах за відносної вологості не більше ніж 80%.\nДоброякісна сметана повинна мати чистий кисломолочний смак і запах з вираженим присмаком і ароматом, властивими пастеризованому продукту. Для всіх видів сметани допускається наявність слабкої гіркоти, незначний присмак пряженого масла. Консистенція однорідна, в міру густа, глянсуватий вигляд. Сметана 20 - і 25% - ної жирності може бути недостатньо густа, злегка в'язка, для сметани 20% - ної жирності допустимо наявність поодиноких бульбашок повітря. Консистенція сметани 40% - ної жирності щільна, не розпливається. Для сметани 1-го сорту допускається консистенція недостатньо густа, злегка комковатая, крупчастою, з наявністю легкої тягучості.\nНе дозволяється продаж сметани з прогірклим, затхлим, пліснявим смаком і запахом, з сильно вираженим кормовим присмаком, з кислим смаком, тягучою, неоднорідною консистенцією.\nУпаковка та зберігання сметани. Упаковують сметану в дерев'яні бочки - не більше 50 кг, металеві - по 30-35 кг або алюмінієві бідони - не більше 10 кг. Фляги і бідони щільно закупорюють кришками з гумовою або пергаментним прокладкою і пломбують. Розфасовують сметану і в дрібну тару - скляні банки, парафіновані та полімерні стакани з кришками, полімерні пакети масою від 50 до 500 г. Аматорську сметану 40%-ної жирності випускають у вигляді брикетів в пергаментним папері, кашованої фольгою. Дієтичну сметану розфасовують у стаканчики, банки по 100, 200, 300 г.\nЗберігати сметану слід при температурі не вище 8 ° С не більше 72 годин з моменту випуску.\nКумис повинен мати газовану (пінливу) консистенцію, без відстою сироватки та згорнутого білка. Колір - молочно-білий з легким сіруватим відтінком. Смак і запах - чисті, кисломолочні, освіжаючі, гострі. Зміст жиру має бути не менше 0,8%.\nНе допускається у продаж кумис зі смаком і запахом оцтової кислоти, з сирнистий консистенцією, в порушеній упаковці, з механічним забрудненням. Розфасовують кумис в скляні пляшки ємністю 0,5 л. Кумис можна зберігати до 48 годин.\n„АТБ” – одна з найбільших мереж України, що динамічно розвиваються.\nКомпанія „АТБ-Маркет” заснована в 1993 році є лідером серед українських роздрібних мереж і вважається за саму відвідувану торгову мережу країни. На сьогоднішній день продуктова мережа „АТБ” налічує більше 380 магазинів в 117 містах України.\nЗагальна площа магазина складає 320м², з них 240м² – це площа торгового залу. Магазин достатньо оснащений холодильним, торгово-виставковим, вагозмірювальним, контрольно-касовим устаткуванням, а також приміщеннями для приймання, зберігання і підготовки товару до продажу, тобто устаткування, внутрішнє планування і пристрій багато в чому визначають роботу магазинів, підвищення якості торгового обслуговування населення, роботу торгово-технологічного процесу.\nЗ квітня 2009 року в компанії працює спеціальний Сектор контролю якості, основне завдання якої - організація перевірок якості продукції, що реалізовується в магазинах "АТБ".\nДіяльність нового підрозділу не просто забезпечує жорстку перевірку якості продукції, а виводить її на якісно новий рівень.\nКожного тижня «АТБ-маркет» перевіряє продукти за основними параметрами, щоб покупці були упевнені в якості товарів.\nЗавдяки цьому покупцям "АТБ" гарантована можливість придбавати якісні, свіжі товари по мінімальним цінам.\n● Оптимізація асортиментної політики