Президент, який самоусунувся\nПозаминулого тижня видання «Дзеркало тижня» опублікувало новину із заголовком «Віце-президент Єрмак привітав нового президента США». За іронічну подачу замітки багато хто розкритикував часопис. А за кілька днів по тому В. Зеленський і А. Єрмак захворіли на коронавірус. Соціальні мережі відреагували бурхливо.\nПОТІК гумору про те, чому Глава держави заразився від керівника свого офісу, а не від дружини, яка перехворіла набагато раніше, виявився настільки рясним, що Президент випустив спеціальне послання, присвячене кривдникам. Кампанія інтернет-гумору, на думку Глави держави, інспірована якимись «реєстровими експертами опонентів», котрі п’ять років не готували країну до протистояння епідемії, а тільки принижували її. А жартувати над Президентом-коміком можуть лише «люди з ампутованою совістю». І взагалі, я стільки роблю, мовляв, а ви не цінуєте.\nБагато можна було б написати про те, з кого (зокрема і з держави та армії) і як сміявся Володимир Зеленський, коли був сценічним артистом. Проте інтерес викликає не тільки те, про що він говорить, а й те, про що мовчить. Миттєві гострі напади красномовства та діяльності трапляються з Президентом тільки тоді, коли йдеться про нього самого або його сім’ю. Центром світу Володимира Зеленського є сам Володимир Зеленський.\nТа що казати, гірко плакати треба! Кілька тижнів країну лихоманить через глибоку політичну кризу. Співпраця зі США та Європою, безвіз і кредити — під загрозою. Зазначимо, що це сталося раніше внаслідок дій самого В. Зеленського. Президент здійснює кавалерійський наскок — намагається розпустити Конституційний Суд антиконституційним законом. Але коли стрімка атака легкої бригади розгромлена гарматами рідної «монобільшості» — Президента вже нема на полі бою. Він відповідає критикам в Інтернеті.\nЗеленському часто ніколи робити щось нагальне. Ніколи зайнятися порятунком Ярослава Журавля — пораненого бійця, який чотири доби вмирав на «нічиїй» землі між нашою і «тією» сторонами. Ніколи вникати в переговори з МВФ. Ніколи займатися реформами. І навіть комунікацією з власними депутатами — ніколи. Але варто тільки комусь сказати щось про особу Президента, як час одразу знаходиться. І ось уже проти Софії Федини та Сергія Пояркова, які посміли необережно висловитися щодо гаранта в ефірі, миттєво порушують карні провадження. Знаходиться час для записування відео для далекобійників із погрозами кволого «відмінника» в бік кремезних чоловіків. А вже для відповіді Саріку Андреасяну — посередньому російському режисеру з акторського минулого — взагалі є весь час цього світу.\nІ от усе це бачить перед собою суспільство. Далеко не лише «ворожі» 25%, а вже всі 62%, якщо подивитися на останні рейтинги. Бачить, робить висновки і висловлює їх, як уміє, — у сатиричній формі. І як тут не назвати Андрія Єрмака — єдину людину на Банковій, щиро захоплену владою ― Главою держави? Все, чим він зайнятий, — це прийняття рішень і звільнення Зеленського від будь-якої відповідальності. Поки формальний Глава держави живе у мильній бульбашці, центром якої є він сам, а ніяк не держава, комусь же треба правити.\nВіктор Ющенко, з яким незаслужено все більше порівнюють Володимира Зеленського, хоча б любив у цьому житті щось, крім самого себе. У його голові жила цілісна картина українського світу. Можна скільки завгодно критикувати третього президента за непрактичний підхід до реального держуправління, та після себе він принаймні залишив масштабну історичну спадщину у вигляді відродженої національної пам’яті. Що залишить після себе Володимир Зеленський?\nПетра Порошенка багато хто звинувачував у мікроменеджменті, маючи на увазі його маніакальну здатність по 14 годин на добу вникати в усі деталі процесу управління державою. Можна довго сперечатися про те, чи страждала стратегічна спрямованість держави від цього. Але на прикладі Володимира Зеленського — людини, що самоусунулася від будь-якої практичної роботи з управління державою, — ми бачимо зворотний бік медалі — повний бардак! І не те щоб стратегічна спрямованість у цьому бардаку полум’яно ясніла.\nГумор «за межею» і розкутий сміх над сильними світу цього — ознака вільного суспільства. І якщо ми рівняємося на цивілізовані країни, то варто звернути увагу хоча б на США. Чи не найяскравіший номер про Д. Трампа американський телеведучий-комік Білл Мар назвав «Narcissist in chief», який можна перекласти як «Головнокомандувач-нарцис», і ставив йому діагноз за підручником психіатрії… І нічого, 200-річна республіка від такого гумору не занепала. Хоча президентство Трампа це й підкосило.\nПережив би Володимир Зеленський такий «удар»? Скільки б часу знадобилося на те, щоб СБУ і ДБР порушили провадження про загрозу державному устрою? І якщо Зеленський — нарцис, то точно не такий діяльний, як уже практично експрезидент США. Тому що нарцисизм живе в ньому поруч із гострою прокрастинацією (схильність людини відкладати важливі завдання на потім). Президенту-за-збігом-обставин не подобається бути справжнім Главою держави. Тільки Президентом на камеру. А отже, можна зняти із себе всю відповідальність і зайнятися нагальнішою справою — грати, поки горить Рим, виголошуючи: «Який артист помирає». І байдуже дивитися на те, як місто грабують твої ж друзі.


У Польщі готують акцію солідарності з кримськими політв’язнями\n20 Квітень 2019, Київ 05:28\n02 Червень 2016, 08:56\nОлег Сенцов (л) та Олександр Кольченко\nАктивісти в польському Кракові готують на 4 червня акцію на підтримку ув’язнених у Росії кримчан Олега Сенцова, Олександра Кольченка, Геннадія Афанасьєва та Олексія Чирнія. Про це повідомляють організатори – польське співтовариство «Солідарність з кримськими ув'язненими».\nЗранку на центральній площі міста учасники дня солідарності підписуватимуть листівки для в’язнів і спільно створювати альбом.\nРаніше цього тижня Верховний суд Російської Федерації відмовив адвокатам засуджених кримчан Олега Сенцова і Олександра Кольченка в розгляді касаційної скарги на винесений вирок.\nНаступним кроком у межах російського судочинства може бути оскарження рішення судді Верховного суду, який відхилив касацію, далі – звернення до Європейського суду з прав людини, зазначають адвокати.\nНа початку травня з’явилася інформація, що Сенцов і Кольченко підписали документи для екстрадиції в Україну.\nУ травні 2016 року виповнилося два роки з моменту арешту кінорежисера Олега Сенцова, Олександра Кольченка та учасника протестів проти анексії Криму Геннадія Афанасьєва. Вони стали першими кримчанами, засудженими Росією за політичними мотивами. У серпні 2015 Північно-Кавказький військовий окружний суд засудив Сенцова і Кольченка до 20 і 10 років позбавлення волі відповідно.\nВсі троє кримчан були визнані учасниками терористичного угруповання, яке нібито готувало теракти на півострові. Самі засуджені і правозахисні організації вважають звинувачення на їхню адресу необгрунтованими і політично мотивованими.


Гаврилів Василь - Металічний форум\nГаврилів Василь last won the day on February 15\nГаврилів Василь had the most liked content!\nAbout Гаврилів Василь\nмідна водяна рубашка в котлі\nГаврилів Василь replied to nand1024's topic in Прочее\nНа вашому місці перед такими ідеями я б оцінив необхідну потужність, по ній прикинув площу теплообміну десь 10-12квт/м.кв., а потім порахував чи не вийде той теплообмінник найціннішим предметом в хаті. Потім протверезів і зварив з безшовних труб і листової сталі нормальний теплообмінник.\nВизначення дистанції. До 1км. Постійне. Як?\nГаврилів Василь replied to softm's topic in Бытовуха\nТа, напевне це найкраща комбінація.\nТак точно, моя помилка. Треба щось аналогове, як ресівер RDA5807M та трансмітери SI4713 чи SI4703.\nЯ не знаю чи є готова бібліотека для такого. Напевне треба напряму задавати модуляцію через millis() і читати дані в порівнювати з тим же ж часом системи. Тобто починати слухати одразу після запуску сигналу. Яка ширина прийшла - така і відстань. Коду не покажу, я такого ще не писав, але суть має бути якась така.\nРахується не час між сигналами, а зміщення по фазі між сигналами різної довжини. Така сама система у лінійних і кругових енкодерах і ваших лазерних дальномірах з епіцентра. Припустімо, посилається сигнал на 100гц, зі зміщенням йому по фазі 100Кгц йде сигнал 500Цг, зі зміщенням по фазі 100Кгц йде третій. Усі вони приходять до ресіверів у певній позиції: один триватиме 115мс, другий 54мс, а третій тільки прийде через 5мс. Така ситуація можлива виключно на якісь відстані у 995м. Ардуїнка то бачить і декарує. Такі ж речі реалізують і на одній частоті з модуляцією, як у лазерному дальномірі, по ШИМ-модуляції:\nНе пораджу ніякий, треба гуглити і ще й дивитись що зараз реально можна купити, але якщо потрібна автономність, то технологічно це вірний шлях. Віфі на низьких бітрейтах кидають на кілометри і на ютубах, а є ще модулі VHF типу APC220 чи NRF24L01. Хоча взагалі VHF працює і до 20-30км*, тому на морі на кожному судні. Всі вони дешеві і дають можливість напрототипувати пристрій заявлених вимог. Я б одразу дивився на ардуїно нано чи її аналог стм32, кристали до них дешеві, відосів в інтернетах вагон, все чудово документовано, а пінів на такі задачі вам стане з головою. *рахується по прямій відстані між точками піднесення над рівнем моря та з врахуванням кривизни земні, так шо прибережіть тапки.\nТрьохсмуговий віфі трансмітер і ретранслятор зі зміщеним сигналом на стм32 чи ардуїні. Дешево, сердито, автономно. Частоту самі задаєте. Кажуть з антеною до 1км тримає, але я особисто не перевіряв. Можна і радіомодуль, але теж на кілька смуг для зміщення періоду і фази.\nРізні корисні речі із Китаю\nГаврилів Василь replied to Viktor_KVS's topic in Полезные ссылки\nЄ факт отримання? Мені укрпошта по трекеру пише з 3.04.2022 товар на соруванні у Львові. Більше змін немає. При спробі з'єднання до операторів гудки не йдуть.\nБронепластини з рессор ?\nГаврилів Василь replied to Reiter's topic in Общий\nМи нарізали броніки з хардоксу 500го. Відходи завоювали до купи і з них теж вирізали пластини. Так от, з цільного хардоксу чудово тримають ББ, а з кусків варених з того самого хардоксу прошивається наскрізь.\nПомогите определить направляющую\nГаврилів Василь replied to AbalMaster's topic in Define (non anonimous)\nНа Аліку таких купа. Стоять на роутерах по дереву і портативних плазмах чпу. Ролики та прутки вимінні, теж є на Алі.\nШипи для колес ворога\nГаврилів Василь replied to Bogdan's topic in Оружейные технологии и оптика\nЯкраз це дуже актуальне питання. Купа заліза в майстернях переводиться на металобрухт, який від народження ідей в головах майстрів є приречений не зупиняти нічого. Половина протитанкових загороджень з тонкостінних труб, дрібних кутників і швелерків, купа малих їжачків, які зроблені на Заході і на Схід ніколи не доберуться через габарит. Це як з блок-постами на Західній Україні: зводяться за день, ніяких ДРГ не знаходять, а паралізують рух в країні на мільярди євро.\nТа витягують трубку чи арматуру і їдуть далі. Основна перевага трубок - швидке спускання колеса, практично моментальне. Недолік - дууууже повільне виробництво, ну і треба трубок, і треба дофіга, і швидко багато їх не перенесеш. Хороший їжачок той, який ту шину рве, і там, де ви того москаля побачили. Перевага нашого виробу - економічність, компактність (складаються одна в одну), швидкість виробництва, перекидуваність, рвуть шину. Недоліків багато: невідомо, який найкращий розмір для швидкості виробництва, перенесення боївками, проникнення і розрив для різного типу шин в реальних польових умовах, швидкість дії. Як і з ЧПУ, для кожного чіпмейкера діє акція: місцевій теробороні чіпмейкера комплект (50шт.-100шт. залежить від меридіану) безкоштовно, далі по запиту до вичерпання запасів заліза. Пріоритет по меридіану, Схід отримує все в пріоритеті і за забаганками. Надсилаємо НП чи через мережу тероборони. Запит виключно через адміністрацію. Побажання по розмірах і товщинах туди ж, критику можна тут. Піду розробляти розбірні протитанкові. Фланці потім роздаватиму. Слава ЗСУ!\nСказали 60-70мм на проникнення.\nМи виготовляємо такі. Робимо дофіга. Звернень дохолери. Відправляємо по Україні. Слава ЗСУ!\nКаретки для ЧПУ з GRABCAD\nГаврилів Василь replied to Гаврилів Василь's topic in Отдам даром\nUPD: товариство, є досить багато звернень саме про плазмових столах. Я мав натхнення закинути на ГрабКАД варіант ЧПУ ПОРТАЛ ПЛАЗМОВОЇ РІЗКИ, який з мого досвіду, закриває більшість питань першого стола. Проект розрахований на трубу 50х50, двигуни NEMA23, THC, рейки-зубчатки М1, з передбачений лотком для кабелевкладача. Прошу розглядати, курити, питати, радити. З часом додам каркас і водяний стіл. Енжой!


Про подвійний хронотоп на зламі епох розповідає нова книжка від письменниці з Чернігівщини | Український репортер\nПро подвійний хронотоп на зламі епох розповідає нова книжка від письменниці з Чернігівщини\n08.07.2019 08.07.2019 Редакція 0 коментарів письменники Чернігівщини, Сергій Дзюба, сучасна українська література, Тетяна Сидоренко\n«Подвійний хронотоп». Таку назву має книжка письменниці з Ніжина Тетяни Сидоренко. Ця мікроповість (авторське визначення жанру) вийшла в житомирському видавництві «Бук-Друк», перед цим здобувши перемогу в Чернігівському обласному літературному конкурсі рукописів. Це – добротний постмодерний текст, читаючи який, відчуваєш естетичне задоволення від точного й водночас високохудожнього зображення картини світу на зламі епох.\nЕстетика постмодерної творчості передбачає використання ремінісценцій та ознак раніше домінуючих у літературному процесі стилів і напрямків, а також (і це обов’язково!) художнього прийому театральності в зображенні картини світу. В якості «театру», де відбуваються основні сюжетні події, авторка обрала… Київську вищу партійну школу, – найпрестижніший колись навчальний заклад у вітчизняній системі освіти (нинішній Інститут Міжнародних відносин).\nТо був життєвий досвід. Болючий, жорстокий, але все-таки досвід. І в Ольги після пережитих труднощів та переживань ніби очі відкрилися на те, що твориться навколо неї. Наснився їй віщий сон, розгадка якого невдовзі підтвердилася реальними подіями, – розпад Радянського Союзу: «І покликав Боян помахом правиці трьох богатирів до себе: Бориса, Леоніда й Станіслава. І примчали вони щодуху… Та не на конях своїх вороних. А… на зубрі! Всі втрьох – на одному зубрі!.. Великому такому, рогатому й грізному! І помчав він їх аж у Біловіжську пущу… І співав їм услід Боян голосом Великого дитячого хору: «Мне понятна твоя вековая печаль, / Беловежская пуща, Беловежская пуща…»\n← Як у Львові котів рахували\nДональд Туск вкотре закликав Росію звільнити незаконно ув’язнених українців →\nВірші Сергія та Тетяни Дзюби зазвучали в’єтнамською\n12.11.2018 Редакція 0\nУ Києві журналістів “Українського репортера” нагородили медаллю “Івана Мазепи”\nСкільки коштує операція на серці. Що говорить директор інституту Амосова Василь Лазоришинець 16 102 перегляди


Україна похвалила Росію за дотримання прав людини? | Human Rights Watch\nСічень 19, 2016 3:59AM EST\nУкраїна похвалила Росію за дотримання прав людини?\nВиявляється, міграційна служба України, вважає Росію безпечною та демократичною країною. З огляду на те, як зараз розвиваються відносини між Києвом і Москвою, це твердження виглядає щонайменше дивно - особливо для тих, хто уважно стежить за подіями в Росії.\nОлексій Вєтров під час протестної акції в Нижньому Новгороді, листопад 2012 року.\n© A. Tzverov\nУкраїнська міграційна служба дала таку напрочуд позитивну оцінку Росії, коли торік відмовила у наданні притулку російському опозиційному активісту Олексію Вєтрову. Він поки що лишається в Україні, очікуючи на рішення за касаційною скаргою, але вагомих приводів для оптимізму у нього немає.\nЗа словами свідків, які були з Вєтровим в суді, журналістів, які пишуть про цю історію, і самого Вєтрова, обгрунтовуючи відмову у наданні притулку, яку апеляційна інстанція лишила в силі, міграційна служба посилалася на те, що Росія є демократичною країною, де за критику влади люди не зазнають переслідувань. Ця оцінка не врахуовує широкомасштабний тиск на громадянське суспільство, який здійснюється в Росії протягом останніх років.\nВєтров виїхав з Росії навесні 2014 року, побоюючись переслідувань за участь у протестних акціях, що відбулися у великих російських містах у грудні 2011 та на початку 2012 року. Він брав активну участь у мітингах в Нижньому Новгороді, звідки він родом, протестуючи проти корупції та несправедливих виборів. Дізнавшись про те, що місцева влада оголосила його розшук, Вєтров перебрався до України і попросив там притулку.\nУ грудні 2014 року, після того як міграційна служба відмовила Вєтрову у наданні притулку, суд зобов'язав його залишити країну. Він оскаржив відмову в суді, який лишив рішення міграційної служби в силі. Тепер він чекає рішення за останньою, касаційною скаргою.\nПротягом останніх трьох років притулку в Україні просило чимало російських громадян, серед яких є і активісти опозиції. За словами експертів, більшості шукачів притулку, міграційна служба відмовляє.\nЗокрема, рік тому міграційна служба відмовила у наданні притулку російському опозиціонеру Петру Любченкову. За його словами, відмову чиновники мотивували тим, що у нього немає підстав боятися переслідувань в Росії, і що російське законодавство забороняє тортури. У листопаді 2015 року учасник протестних акцій у Росії Павло Шехтман на своїй сторінці в Facebook послався на документ, підписаний чиновником міграційної служби, у якому, серед іншого, зазначалося, що йому відмовлено у наданні притулку в Україні через те, що свобода зібрань гарантована російською конституцією.\nПісля повернення президента Володимира Путіна до Кремля у 2012 році російська влада вдавалася до різноманітних заходів та способів тиску на незгодних. Відбувалися жорстокі розгони мітингів поліцією, масові довільні затримання, утиски і залякування активістів, нерідко, через їхніх родичів, та наклепницькі кампанії в ЗМІ. Потім швидкими темпами були запроваджені нові, жорсткі обмеження свободи зібрань, асоціації та вираження думок.\nПрикладів того, як саме можна поплатитися за участь у мітингу або просто публічну критику влади - більш ніж достатньо. Можна згадати і про кричуще невідповідні за тяжкістю звинувачення учасників подій на Болотній площі, і про справу геолога Євгена Вітішко, який провів два роки життя в колонії через критичний напис на паркані на адресу місцевого губернатора. Зовсім недавно до двох років колонії-поселення за опозиційні висловлювання в інтернеті була засуджена Дар'я Полюдова.\nВ Україні, як і в інших країнах, процедура отримання статусу біженця повинна у повному обсязі забезпечувати повагу до прав людей, які шукають притулку і включати справедливу оцінку заяв про ризик переслідувань у разі повернення. Міжнародне право забороняє повертати біженців туди, де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека.\nЯкщо подивитися на події останніх трьох років в Росії, то навряд чи знайдеться уряд, який зможе серйозно стверджувати, що люди, котрі критикують владу в цій країні, можуть не боятися переслідувань.\nУкраїна: проблеми з пенсіями; умови перетину лінії розмежування\nЛютий 10, 2016 Photograph\nСерпень 25, 2016 Photograph\nЛютий 2, 2017 Photograph


Чорногірське святилище | SPADOK.ORG.UA\n15.01.2014 14012 Микола Кугутяк\nЗбірка статей і публікацій про Чорногірське святилище. Карпатська експедиція Миколи Кугутяка виявила близько 230 невідомих скельних святилищ на високогірному масиві Чорногора. Подається цікавий аналітичний і археологічний польовий матеріал.\n1. Микола Кугутяк і карпатська експедиція\n2. «Чорна гора» аль-Масуді й українська Чорногора\n3. Карпатський язичницький храм за описами аль Масуді\n4. Дивовижі Чорногори\n5. Космогонія Карпатської Чорногори\n6. Прафеномен Чорногірського святилища\nМикола Кугутяк і карпатська експедиція\n«У слов’янських краях були будівлі, шановані ними. Між іншими була в них одна будівля на горі, про яку писали філософи, що вона одна з найвищих гір у світі. Про цю будівлю існує розповідь про якість її побудови, про розташування різнорідних її каменів і різноманітність їх кольорів, про отвори, зроблені у верхній її частині, про те, що побудовано в цих отворах для спостереження над сходом сонця.., про вставлені туди дорогоцінні камені і знаки, помічені в ній, які вказували на майбутні події і застерігали від подій перед їх здійсненням, про звуки, що лунають у верхній її частині… Друга будівля була споруджена одним з їх царів на Чорній горі; її оточують чудесні води, різнокольорові і різні за смаком, відомі своєю користю. В ній вони мали великого ідола в образі людини, зображеного у вигляді старця з палицею в руці, якою він рухає кості мерців з могил. Під правою його ногою є зображення різнорідних мурашок, а під лівою — зображення пречорних воронів чорних крил… Ще іншу будівлю мали вони на горі, оточеній морським рукавом…».\nЧорногора на карті фон Полена 1796р. Відкрити у повному розмірі.\nЧорногора на карті Трансильванії.\nДля нас особливий інтерес становить «другий храм», який арабський мандрівник розмістив на Чорній горі. Якщо ототожнити «Чорну гору» аль-Масуді з Чорногорою Українських Карпат, то стає зрозумілим опис місця, де вона височить. В Українських Карпатах Чорногора — найцікавіший в геологічному, ландшафтному, флористичному і фауністичному аспектах гірський масив. Тут беруть початок найбільші водні артерії Карпат: на південних схилах — Тиса, на північних — Прут. До того ж Чорногора оточена водами Чорного і Білого Черемошів та Чорної і Білої Тис, що й пояснює різницю кольорів води в описі аль-Масуді. Саме використання кольорів у географічних назвах було дуже розповсюджене із загальноприйнятою давньоіранською системою географічних координат: північ — чорний колір, південь — червоний, захід — білий і схід — зелений або голубий. Цей гірський район Українських Карпат є ще й одним із найбагатших регіонів Європи на мінеральні та соляні джерела. Усього в зоні Карпат сьогодні відомо близько 650 мінеральних джерел. Крім мінеральних, у регіоні Карпат є майже 800 соляних джерел, з яких здавна добували сіль способом виварювання розсолу. Поряд з багатими покладами кам’яної солі у Верхньотисянській западині (Солотвино), які є найбільшими в Європі, вони були відомі всьому давньому світові. Другий район соляних джерел — Покутські Карпати, що з північного сходу прилягають до Чорногори. Це район літописної «коломийської солі», яка вперше згадується 1242 р. як особиста власність галицьких князів. Соляні джерела тут відомі у 40 пунктах. З численними мінералізованими, соляними джерелами Українських Карпат пов’язані і багато приток басейнів рік Тиси, Пруту й Черемошу з такими специфічними назвами, як «солоний» (3 рази), «солонець» (8), «саратина» (3), «слатина» (2), «квасний» (7), «буркут» (9), «галаш» (2), «ропінний» (2), «банський» (6) та інші. Всі ці факти загалом пояснюють згадані у творі аль-Масуді різні «смакові» властивості води, що відомі і як «лікувальні».\nджерело: Галичина, 27 травня 2010 року\nКарпатський язичницький храм за описами аль Масуді\nДля теми дослідження особливе значення мають легенди, пов’язані з так званою малою Чорногорою, зокрема горою Смотричем. Станіслав Вінценз у книзі «На високій полонині» подає легенду про чарівні зміїні замки-фортеці, побудовані на Смотричі. інша легенда про битву святого Юрія з гігантським змієм-смоком, що жив у печері на Смотричі і поїдав худобу та людей, передає у християнізованій формі ведичний міф про перемогу індри, Перуна, Геракла над змієм Врітрою, Велесом. За легендою, святий Юрій на білому коні в блискучій одежі із золотим мечем перемагає страшного змія. Він відмикає весняну рражду, грає на Смотричі в золоту трембіту, від чого зеленіють гори і доли. У давніх колядках гуцули його величають навіть Сином Божим, наголошуючи, що «перше свято — святе Юр’є».\nВізуальне обстеження перших п’яти гірських масивів, крім гори, не дали результатів. Особливі сподівання були на Чорну Гору, оскільки за суперечливими переказами округлий пагорб за обсерваторією міг бути місцем язичницького святилища. Я. Головацький, мандруючи на Закарпаття через Чорногору, зазначає у своєму щоденнику про дивної форми камені на Смотричі, а також про джерело питної води на вершині Чорної Гори. Учасники будівництва обсерваторії на горі Піп-Івані теж згадували про «незвичну форму і знаки на каменях, що лежали на цій вершині і були використані як будівельний матеріал».\nОднак обстеження вершини гори не дало очікуваних результатів, лише у східній частині вершини Чорної Гори виявлено скельно-плитові утворення пісковиків з глибокими печероподібними пустотами. Якщо скельні петрогліфи і були на горі Піп-Івані, то їх знищено під час будівництва обсерваторії. Малопродуктивним виявилось обстеження і вершини гори Смотрича.\nОднак в останній день експедиції, 27 липня 2007 року, обстеження гори Вухатого Каменя і виявлення на ній скельних петрогліфічних комплексів, об’ємно-просторових скульптур не залишало сумніву в тому, що храм, який описав аль-Масуді, на Чорній Горі знайдено. Проте головною перепоною для вивчення пам’ятки виявилася та обставина, що застаємо її в стані майже повного знищення, оскільки святилище — просто неба в складних умовах високогір’я, в зоні підвищеної сейсмоактивності й атмосферних контрастів, до того ж тут проходили бої в роки Першої світової війни. Обстеження пам’ятки протягом чотирьох останніх років дало змогу тільки загалом визначити її конструктивні особливості, міфологічний зміст скельних знаків і образів.\nСамий вигляд Смотрича і Вухатого Каменя свідчить про те, що ці гори стали священними не випадково. В Карпатах більше немає такого місця, де б по всій підковоподібній дузі двох гір були розкидані скельні останці дивовижних форм. Природні особливості цих гір ідеально підходять під визначення поняття так званої бугади, яке ввів академік А. Окладніков на основі вивчення релігійно-космогонічних уявлень тюркських та інших народів. «Під бугадами, — пише В. Даниленко, — розуміють гори, скали і навіть лежачі на місцевості великі камені, як правило, з рогатими виступами (Вухатий Камінь, Смотрич — М. К., Б. Т.), що й було основою сприймати їх як зооморфні, бикоподібні божества чи тотеми». Гігантський скельний комплекс Смотрича і Вухатого Каменя, що нагадує підкову, трон, голову рогатого бика, вражає людей ХХI століття масштабом, величчю священного місця, містерією народження нового дня.\nВ цьому контексті важливо відзначити етимологію назви села Дземброні. Відомий український етнолінгвіст К. Тищенко вказує на доіндоєвропейське, балкано-кавказьке походження назви села Дземброні від зубра, тура, бика. Зубр за словником української мови — це великий дикий ссавець родини бичачих. Зубр старослов’янською — зжбрь, польською — zubr, російською, білоруською — зубр, болгарською — зубър, сербохорватською — зубар. Крім того, з давньослов’янської запозичена румунська назва zimbru. За кавказьке походження балто-слов’янської назви зубра висловлюється В. Іванов. Зубр грузинською — domba, еванською — dombaj, карачаєво-балкарською — dommaj, осетинською — dombaj — зубр, лев, сильна велика тварина, тур, буйволиця. Таким чином, сама назва села вказує на належність до зубра, бика, тура, які є головними образами Чорногірського святилища і виступають праобразом поняття бугади.\nЗі скельного комплексу, який називають «Голова», починається центральна частина святилища, розміщена на середній терасі Вухатого Каменя. Довжина святилища 320 м, ширина 20-25 м. Висота скельного комплексу сягає семи метрів, ширина — понад 10. Він справді нагадує велетенську голову, направлену на північний схід — напрям сходу сонця в день літнього сонцестояння. З цього ж боку вирубано в скелі дві невеликі площинки — нижню (2 м х 0,6 м) і верхню (1,3 м х 0,7 м) із задніми вертикальними стінками. На верхній площинці видовбано чашоподібну лунку діаметром 50 см, глибиною 45 см. Нижче на скелі викуто схематичне антропоморфне зображення, ймовірно, жінки з косораменним хрестом на грудях. Праворуч від нього — метрове еліпсовидне (яйцеподібне) зображення. Марія Гімбутас дійшла висновку, що косораменний хрест (знак у вигляді двох перехрещених діагоналей) був емблемою Великої Богині. А. Міллер наводить приклади жіночих статуеток з косораменним хрестом на грудях. А. Голан зазначає, що в епоху неоліту такий хрест був емблемою Великої Богині і вважався жіночим знаком, а в період бронзи він трактувався як символ сонця і був чоловічим символом.\nКоли зважати на просторові орієнтації елементів петрогліфічних композицій каменя-голови, то стає зрозуміло, що вони пов’язані з літнім сонцестоянням та весняним рівноденням і мають космогонічний характер. Видається, що пірамідоподібна скеля (betel) з великою чашоподібною заглибиною представляє комплекси землі й неба. Зображення землі у вигляді космічної гори (трикутника, піраміди) — поширене явище в пам’ятках лінійно-стрічкової кераміки, буго-дністровської, трипілля, тиської та інших археологічних культур. ідея землі-гори дійшла до нашого часу й відома нам за етнографічними матеріалами Прикарпаття. Наскельне зображення землі у вигляді космічної священної гори, первісного пагорба із сонцем, що сходить із-за неї, а також ступня виявлені на татарівському брамоподібному святилищі, що на Сокільському хребті. Все це разом із зображенням космічного яйця і жінки моделює міфологічну картину організованого космосу, пов’язаного зі створенням світу і людини, весняними і літніми космічними циклами, небом і землею — двома світотворчими чинниками.\nОдним із найбільш інформативних є скельний комплекс, що має назву «Жаба». Камені-жаби — поширене явище на скельних святилищах Карпат (с. Розтоки, с. Мариничі). В. Даниленко на основі широкого кола археологічних джерел Південно-Східної Європи зробив висновок про існування у прадавні часи особливого, наділеного ознаками жаби, символу матері-землі. Цей виключно архаїчний, переважно південно-європейський образ Великої Матері, Землі, помираючої і воскресаючої природи, зберігся до наших днів у народному мистецтві у вигляді площинних «жаб’ячих» мотивів гуцульської вишивки.\nНа одному з виступів витесано в скелі й прошліфовано об’ємно-просторове лівопрофільне зображення голови бика висотою 2 м, направленої на північний схід, у напрямку сходу сонця в день літнього сонцестояння. Діаметр його круглого ока з повікою у вигляді місяця сягає більше 50 см, глибина 15 см. На його лобі зроблено округлу плоскодонну заглибину, виділено морду і роги, а біля ока проведено лінійно-кутову стрічку.\nЛіворуч від голови бика на похило-горизонтальній поверхні скелі викуто в грубій узагальненій манері більш ніж двометрове зображення жінки (можливо, андрогіна), що лежить. Однак зображення дійшло до нас фактично знищеним, воно простежується лише при боковому, північно-східному, освітленні. Порівняно краще збереглася зігнута в лікті права рука, що тримає серповидний місяць у вигляді добре прошліфованої дуги біля чітко окресленої вульви.\nОбраз Великої Матері, богині землі, первісної Артеміди сформувався вже в епоху неоліту і був пов’язаний з мисливцями, скотарями і ранніми хліборобами. Широке поширення антропоморфних жіночих образів, яких супроводжують рогаті фігури, зокрема бики, в тому числі у вигляді рогатих тронів, на яких ставили жіночі фігурки, спостерігається в Трипіллі А і Прекукутені (VI —V тис. до н. е.). Прикарпаття входило до ареалу цієї археологічної культури.\nОтже, антропоморфний жіночий образ скельної композиції ми схильні розглядати як символ землі, оплодотворений сонцем у день літнього сонцестояння, що прийняв вигляд бика. Таким чином, перед нами — символіко-космогонічна сцена поєднання неба, сонця, бика із землею, жінкою, Великою Матір’ю.\nХотілось би звернути увагу на ще одну важливу обставину в порядку постановки проблеми. На цей час відомо близько трьох тисяч зразків антропоморфної пластики Трипілля, є кілька тисяч зразків зооморфної скульптури. Переважна більшість із них невеликого розміру, до 10 см, дуже рідко висота скульптури сягає 20-30 см. Зрозуміло, що мова йде про сакральну мікропластику, яка використовувалась у магічних цілях в домашніх умовах. Цілком природно припустити, що, крім культової керамічної мікропластики, існувала й сакральна макропластика у вигляді великих кам’яних об’ємно-просторових скульптур, петрогліфічних комплексів, які могли виступати первісними архетипами, прафеноменами, культовими стандартами, що зберігались в трипільській цивілізації протягом тисячоліть. Відомий дослідник індоєвропейської міфології голландський вчений Ф. Кьойпер обррунтував концепцію архетипної основи образотворчих виявів культури. Швейцарський психоаналітик К. Юнр розвинув вчення про колективне несвідоме, виражене в архетипах, міфологічних символах. У цьому контексті закономірною є постановка питання про технологію формування архетипу трипільської сакральної мікропластики. Можливо, типологія формувалась з допомогою сакральної макропластики у вигляді гігантських скульптур на племінних чи міжплемінних ритуальних центрах, які, спираючись на світову практику, розташовувались на священних вершинах.\nОсоблива цінність гірських скельних петрогліфічних комплексів у тому, що вони, зафіксовані в камені, зберігають первісну типологію і структуру культу, виступають в ролі зображувальної міфології. Виявлені в Карпатах антропо-зооморфні образи, трони, підково- і брамоподібні святилища, знаки і символи є близькими за змістом до неолітичних-енеолітичних культур цього регіону. Як відомо, перші зразки культової скульптури Чатал-Гуюка (неоліт) були виготовлені ще з каменю, в той час як серію статуеток із Хаджилару в епоху енеоліту майже цілком виготовлено з глини. Ясно, що на зразки сакральної макропластики не могли не впливати як матеріал, так і техніка обробки каменю.\nНа вертикальній з невеликим нахилом поверхні східної сторони каменя «Жаба» є композиція чашоподібних заглиблень різної величини діаметром від 35 см до 85 см і глибиною 30—45 см. Їх розташування може символізувати затемнення сонця чи місяця в час весняного чи осіннього рівнодень.\nНа найвищій поверхні каменя, біля умовної голови жаби, видовбано і прошліфовано гігантську праву ступню довжиною 2,2 м (внутрішній простір), шириною 60-80 см, глибиною 50-60 см. Вона спрямована на схід у напрямку сходу сонця в день весняного і осіннього рівнодень. Якщо від ступні в цьому напрямку умовно провести лінію далі, то вона пройде між двома найбільшими чашоподібними заглибленнями, а також між двома скелями, що розташовані нижче. Ліворуч від ступні є невеликий випуклий круг, біля нього — серповидне зображення місяця.\nДжерело: Галичина, 17 липня, 2010 року\nКосмогонія Карпатської Чорногори\nВесь петрогліфічний комплекс каменя «Жаба» вказує на його сакрально-космогонічний характер. У в’язку з цим особливої уваги заслуговують просторові орієнтації зображувальних образів і символів, які розміщені в послідовно коловоротному вигляді, що нагадує стародавній зодіак. Напрям стопи і великих чаш на схід (азимут 90?) свідчить про те, що для будівничих святилища точкою весни, початком року було місце сонця в день весняного рівнодення. За таким принципом визначався новий рік у більшості індоєвропейських народів, у тому числі й у слов’ян. В останніх новий рік відзначався у день появи нового місяця, найближчого до весняного рівнодення.\nПісля весняного рівнодення схід сонця піднімався до північного сходу, де є зображення голови бика і жінки, направлених на схід сонця в день літнього сонцестояння. У більшості стародавніх календарів зодіак очолював Телець, а тому значна частина зображень зодіаку втілена у символах Тельця, зокрема голови бика (Гіад). Напрями стопи і голови бика є межовими знаками сходу сонця в день весняного і осіннього рівнодень та літнього сонцестояння. Поєднання голови бика і стопи в зодіаку не є одиничним випадком. На стелі з Христофорівки, що належить до ямної культури (рання бронза), зображено голову бика на тлі стопи. Між стопою і биком-Тельцем є тісний символічний зв’язок. У вигляді бика зображалось небесне божество — Індра, Зевс чи Перун. Не вдаючись у деталі, слід зазначити, що як би ми не оцінювали знаки й образи на камені «Жаба», об’єктивно вони розміщені в астрономічно-просторових орієнтаціях весняно-літнього циклу, що засвідчує їх зодіакально-календарний характер.\nКлючове значення стопи на Чорногірському святилищі спонукає детальніше зупинитись на цій проблемі, відомій у науковій літературі під назвою «ступні ніг», «камені-слідовики», а в народі—як «Божі стопи».\nПерше письмове повідомлення про стопу подав ще Геродот у V ст. до н. е. Розповідаючи про ріку Тірас (Дністер) і грецьку колонію в її пониззі, землю скіфів, неврів і агафірсів, яких розділяла ця ріка, «батько історії» повідомляє про стопу Геракла довжиною у два лікті на одній з дністровських скель. Розповідь Геродота про стопу Геракла має важливе значення в тому розумінні, що вказує на доісторичну традицію зображення ступнів ніг у Прикарпатському ареалі. Польські дослідники кінця XIX ст. вважали, що стопа Геракла є десь на Покутті, до якого включали й Чорногору як його південно-східну окраїну.\nПроблему зображення стоп у Європі почали вивчати у XIX ст. Зокрема німецький дослідник К. Ріттер у 1820 р. перший звернув увагу на сліди стоп на каменях і описав стопу Будди на Адамовій горі на Цейлоні, Геракла—над Дністром, Ісуса Христа — на Оливній горі. Англійський історик культури Леслей висловив думку про доісторичне походження стоп, вважаючи їх першою скульптурою людей епохи палеоліту. В Україні першим порушив проблему походження людських стоп на каменях А. Новосельський у праці «Люд український» (Вільно, 1857). Польський дослідник М. Барух у праці «Boze Stopki» (Warszawa, 1907) подає інформацію про зображення стоп на каменях у Галичині і на Волині, в тому числі стопу Матері Божої в Почаєві, в с. Підкамені Бродів-ського повіту і стопу Геракла в Подністров’ї. На початку XX ст. серед європейських науковців утвердилась думка про стопи на каменях (quondam Iapidem) як культові знаки епохи бронзи.\nВ радянські часи до інтерпретації проблеми стоп звертались 0. Формозов, В. Даниленко, О. Титова, М. Ричков, 3. Абрамова та інші. Зокрема В. Даниленко, аналізуючи зображення ступнів ніг у Кам’яній Могилі, на пам’ятках Приазов’я, Північного Причорномор’я, надавав їм релігійно-космогонічного значення і відносив їх до епохи енеоліту (IV—III тис. до н. е.). Такої ж думки дотримується і 0. Титова, відносячи появу стопи як культового знаку, до IV—III тис. до н. е. Дослідник М. Ричков датує появу знаків стопи епохою міді і трактує їх як канонізований атрибут антропоморфного божества, його втілення (аватара).\nВ кінці XX — на початку XXI ст. проблема каменів-слідовиків знайшла своє відображення в працях Ю. Шилова, Б. Михайлова, М. Чмихова. Археолог Ю. Шилов знаки стопи з Кам’яної Могили пов’язує з ведичною міфологією про бога Вішну, що трьома кроками щорічно створює-поновлює світобудову, при цьому автор відзначає слов’яно-індійські відповідності і датує їх V—III тис. до н. е. Дослідник петрогліфів Кам’яної Могили Б. Михайлов одиничну людську стопу теж пов’язує зі стопою ведичних божеств Індри-Вішну, Геракла і датує її кінцем III — початком II тис. до н. е. Отже, сучасна наукова точка зору на походження знаку стопи на камені пов’язує її з ведичним божеством Вішну і датує її епохою міді-бронзи.\nПро прямий зв’язок знаку стопи з епохою міді, зокрема трипільською культурою, свідчать результати археологічних досліджень в урочищі «Скола», що біля села Сокола Галицького району, де виявлено трипільське поселення на лівому березі річки Лімниці. На його території в скелі викуто ліву стопу довжиною 1,1 м і шириною 53-65 см, глибиною 50 см, яка спрямована на північний схід.\nХарактеристики ключового персонажа ведичної міфології Вішну і його кроків у «Ріґведі», священній книзі аріїв, яка була створена в середині II тис. до н. е., а формувалась протягом III тис. до н. е., ідеально відповідають семантиці й формі великої заглибленої стопи на вершині каменя «Жаба», сама назва якого виступає символом хтонічної істоти, змія-смока, Врітри. Чорногора в міфологічному аспекті була його царством. Вбивство змія-смока на горі Смотричі перетворило Чорногору на священну космічну вершину, центр світотворення, місце поклоніння богам. Тут розгорнуто велетенський сакральний комплекс. Кожного року під час березневого рівнодення кро-ком-стопою Вішну повторюється містерія битви і перемоги над мороком, пітьмою, холодом, злими демонами, земною ентропією. Цю перемогу забезпечувала вогняна зброя громовержця — Перуна. Ліворуч від голови бика Індри-Вішну є метровий продовгувато-загострений камінь, що нагадує Перуна. Польські дослідники на основі усної народної традиції описують його як видовжений загострений на кінці камінь. Відомі дослідники індоєвропейської міфології Т. Гамкрелідзе та В. Іванов зазначають, що «в індоєвропейській мові саме слово «камінь» означає також і «небо». Вогненний камінь-перун, що падає з неба на землю, виступає як знаряддя богів, Бога проти злих сил. Знайти перуна вважається в народі за велике щастя.\nСтійка легендарна традиція на Гуцульщині стосовно знищення святими, героями злих сил на Чорногорі має в основі давній ведичний релігійно-міфологічний архетип. Убивство святим Юрієм злого змія-смока на г. Смотричі, знищення Довбушем нечистої сили на полонині «Ґаджина», а Головатим — на Гутині-Томнатику, як і перемога на горі Петросі над злим велетенським звіром, що пожирав людей, є повторенням першоподвигу Індри-Вішну над Врітрою. Крім Чорногори, на Прикарпатті більше немає місць, де б у фольклорі святі чи герої знищували змія-смока або ж нечисту силу. Героїчно-легендарна традиція тут не загубилась в мороці тисячоліть, вона перенесена народом на християнських святих і народних героїв.\nНа жертовній плиті та її продовженні, відділеному рівчаком, спостерігається той же феномен, який виявлено на ряді інших святилищ, тобто розміщення чашоподібних заглиблень за принципом 2+1. Дві з них на основній жертовній плиті, а третя на додатковій, відділеній від основної. Ймовірно, мова йде про троїсту систему поділу світу — землю, небо і підземний світ.\nЗа 50 м на південь від скелі «Жаба» розташований камінь, який називають «Качка». Його висота близько шести метрів. На східному боці каменя виявлено сім круглих заглиблень діаметром 10—34 см, глибиною 11 —20 см. Багато знаків пошкоджено. Південний бік має правопрофільний вигляд птаха, ймовірно, качки, з округлою, головою, повернутою на схід і трохи відкритим дзьобом. Моделювання дзьоба, яке спостерігається в мікропластиці трипільської культури, підтверджує скульптурне зображення саме качки.\nКачка виступає одним із найархаїчніших образів релігійно-міфологічного світогляду епохи неоліту-енеоліту стародавнього населення Азії й Європи. У міфологічних системах багатьох народів світу качка та її яйця причетні до створення світу. В українському фольклорі є казки і легенди про космічне яйце, що знесла качка, в якому поміщалися золоте, срібне, мідне і залізне царства, символи світів-епох. В одному з варіантів казки мова йде про яйце-райце, з якого вийшли всі живі істоти на землі. У стародавньому фінському міфі Калевала світ походить із семи розбитих яєць, що їх знесла качка. Б. Рибаков вважав, що качка в міфології виступає творцем світу і символом зв’язку з потойбіччям. Поширеним є образ качки у керамічній зооморфній мікропластиці раннього Трипілля, що, на думку М. Гімбутас, є сакральним символом богині-птаха. Нагадаємо також, що водоплавна птиця Гаруда була атрибутом бога Вішну.\nНеподалік від каменя «Качка» розсташований скельний комплекс, що в народі має назву «Дід і Баба». Перед двома скелями, які уособлюють діда і бабу, є скеля висотою близько семи метрів у вигляді зооморфа. На її східному і північному боках на висоті двох-чотирьох метрів викуто 12 заглиблень, радше випуклих кругів, діаметром 15-40 см. На західній частині скелі є сім заглиблень, або ж оконтурених, сильно пошкоджених, кругів діаметром 35-80 см. Скеля, яка уособлює діда, сягає майже восьми метрів, а скеля «Баба» —п’яти метрів. Обоє вони зорієнтовані на північний схід, в напрямку каменя «Жаба». Скеля «Баба» зі східного боку розділена навпіл гігантським знаком, що нагадує букву Т, висота якого близько чотирьох метрів. У науковій літературі такий знак трактують як схематичне зображення голови бика, небесного божества. На цьому ж боці видовбано понад ЗО заглиблень та випуклих кругів, зображено стопи різних розмірів. На її північно-східному боці є чотири округлі заглибини, а на південно-західному боці діаметр круглої заглибини сягає більш ніж 80 см. Багато з них знищені часом. Заглиблені і випуклі круги спостерігаються і на святилищі біля села Багна Вижницького району Чернівецької області.\nСтопа, як і інші ознаки скелі «Діда», можуть виступати маркерами образу Індри, Вішну, Перуна чи Геракла, стовпа, що, за словами Ріґведи, підтримує небо. Виявлені на Прикарпатті в Х1Х-ХХ ст. кам’яні ідоли мають вигляд чотирикутного монументального стовпа з невиразними ознаками антропоморфа. Скелі «Дід і Баба» можуть символізувати космогонічну пару (як і на камені «Жаба»), громовержця (солярне божество) і його дружину (хтонічне божество). Весь скельний комплекс відзначається численними солярними і лунарними символами. Знищений стан пам’ятки унеможливлює більш детальну інтерпретацію. Всі скельні комплекси розташовані на відстані приблизно 50-100 метрів одні від одних.\nВухатий Камінь висотою більше 10 м, що на однойменній вершині, має з трьох боків схематично-узагальнюючий вигляд зооморфа. Він нагадує велетенську бикоподібну рогату голову, зорієнтовану на північний схід. Назва «Вухатий Камінь» і реальні його обриси підкреслюють цю особливість, підтверджуючи бугадоподібний вигляд скелі. На ритуальний характер Вухатого Каменя вказує також та обставина, що на горизонтальній його вершині викуто глибоку круглу заглибину діаметром ЗО см.\nЗа 300 м від Вухатого Каменя є своєрідна друга вершина гори з нагромадженням скель. На одній з площадок виділяється п’ятиметровий вертикальний стовп у вигляді міксаморфного зображення, направленого на північний схід. Його можна було б сприйняти як гру природи, однак у нижній частині скелі прорізано великий Х-подібний хрест, поруч викуто продовгуватий хрест. Неподалік на круглій горизонтальній плиті видовбано чашну заглибину діаметром 20 см. Антропозооморфна скеля розташована в тому місці, де, за словами аль-Масуді, і міг стояти ідол Сатурна (Кроноса) — бога швидкоплинного часу, землеробства і посівів, який зображався у вигляді старого діда або ж дракона.\nПрафеномен Чорногірського святилища\nУ результаті вивчення Чорногірського святилища стало очевидним, що храм на Чорній горі, який описав аль-Масуді, за всіма ознаками локалізується в районі карпатських вершин Смотрича, Вухатого каменя і Піп-Івана. Історична значимість виявленого святилища посилюється тією обставиною, що в Україні більше немає пам’яток, відомих у Південно-Східній Європі, які дійшли до нас і про які би повідомляли іноземні джерела першої половини Х століття. У зв’язку з цим Чорногірське святилище постає унікальним джерелом для вивчення сакральної культури стародавнього населення краю. Пам’ятка є найбільшим високогірним святилищем Карпат з усіх досі відомих. Найбільший храм даків у Карпатах, зокрема Сермісегетуза, стояв на висоті 1 200 м. Розміщення центральних святилищ на гірських висотах підтверджує світова практика.\nЧорногірський храм розташовувався в ареалі стародавніх археологічних культур епохи неоліту, енеоліту, бронзи, заліза, на перетині сухопутних і річкових шляхів, біля цілої системи гірських перевалів, а також знаменитих родовищ кременю, солі, металів, на стику гір і степу. Стародавні шляхи зв’язували Пруто-Дністровське межиріччя, Покуття з Трансільванією, Семигороддям, Подунав’ям, західним Причорномор’ям, територіями, де виникла трипільська цивілізація. Ці землі також пов’язують з прабатьківщиною індоєвропейців і слов’ян. Виявлене святилище перебуває в генетичному зв’язку з десятками інших скельних пам’яток у Покутсько-Буковинських Карпатах, які разом з Чорногорою становлять цілісну гірську систему.\nНауково-методологічне значення Чорногірського святилища посилюється тією обставиною, що саме цій пам’ятці притаманний своєрідний культовий архетип, прафеномен, сакральний код, характерний для десятків інших святилищ.\nСтруктура Чорногірського святилища як своєрідного культового стандарту включає в себе набір таких складових, як жертовну плиту з трьома чашоподібними заглибинами з числовою домінантою 2+1, стопу, зооморфну й антропоморфну макропластику, зв’язану з комплексами неба і землі, сакральні трони, численні солярно-лунарні образи, знаки і символи, що свідчать про космічний рівень мислення стародавнього населення краю. Коловоротне розміщення петрогліфів вказує на календарно-зодіакальну систему, зорієнтовану на весняно-літній цикл і пов’язану з весняним рівноденням і літнім сонцестоянням. Всі ці та інші характерні особливості пам’ятки дають змогу охопити цілісний зміст і структуру стародавнього культу у вигляді зображувальної міфології.\nЗрозуміло, що формування і розвиток такого релігійно-міфологічного архетипу як єдиної цілісної типології через консервативність цієї сфери мусило зайняти не одне тисячоліття. У зв’язку з цим творцями таких сакральних пам’яток могли виступати великі цивілізації епохи міді-бронзи, подібної до трипільської, що існувала в цьому регіоні протягом двох з половиною тисяч років, під час якої змінилося понад 100 поколінь стародавніх скотарів і землеробів. Саме носії трипільської культури мали найбільшу потенційну можливість створити чорногірський, ймовірно, міжплемінний ритуальний центр, що консолідував населення величезних територій. Створений творцями Чорногірського святилища культовий стандарт відображав суть міфологічного світогляду і як такий поширювався і втілювався в життя на інших святилищах, у домашній сакральній мікропластиці. Найважливіші структурні елементи Чорногірського храму, як і інших пам’яток, співзвучні з базовими зразками трипільської культури. Карпатське язичництво виступає спадкоємцем ведичної релігійно-міфологічної традиції.\nПри вивченні пам’яток застосовувався міждисциплінарний підхід, оскільки використання археологічних методів тут обмежується наявністю скельних масивів, браком культурного шару. Тому основним об’єктом дослідження виступали петрогліфічні комплекси, до вивчення яких застосовувався семіотично-знаковий підхід. Потребують подальшого системного наукового аналізу фольклорний, етнографічний, топонімічний та інші аспекти теми. Ясно, що в ході подальшого вивчення Чорногірського святилища ті чи інші твердження можуть бути уточнені або ж доповнені новими фактами. Однак безперечно, що ця пам’ятка є знаковою, має особливе значення і є цінним джерелом до вивчення сакральної культури стародавнього населення Карпат.\nджерело: Галичина, 17 серпня, 2010 року.\nМико́ла Васи́льович Кугутя́к —\nукраїнський історик, директор Інституту історії і політології\nПрикарпатського національного університету імені Василя Стефаника,\nдоктор історичних наук, професор, 63 роки.


«Перша гільдія моделей» – окраса кожного ділового свята | У Львові\nСторінка додана 22:30, 24 листопадаа, 2015\n«Перша гільдія моделей» – окраса кожного ділового свята\nА що найбільше запам’ятовується Вам з вечірки, виставки, чи іншого заходу, на якому приходилось побувати? Супровід музики? Бенкетний стіл? Фуршет? Чи може місце проведення? Всі люди різні, кожен має свої вподобання. Психологи стверджують, що враження від того чи іншого дійства повною мірою залежать саме від людей, які були присутні там також. Відповідно, якщо захід Вам справді сподобався, то річ іде про яскравих людей!\nЦя інформація є дуже корисною, якщо Ви самі плануєте організацію деякого заходу. Модельне агентство «Перша гільдія моделей» - це команда спеціалістів, котрі своєю присутністю якнайкраще прикрасять Ваше свято. Детальніше ознайомитись із портфоліо представників агентства, координатами та відгуками наших клієнтів можна на сайті 1models.com.ua.\nМодельні покази, виставки, презентації, рекламні промо-заходи, хостес та різного роду фотозйомки – це наша спеціалізація. Висококваліфіковані моделі з легкістю представлять замовника в найкращому образі. Гості заходу, чи люди, для перегляду яких розрахований плід нашої з Вами співпраці, оцінять в першу чергу Ваш гарний смак, адже моделі агентства «Перша гільдія моделей» - вибір організаторів, які справді тямлять в стилі.


Дивись на зарплати: які спеціалісти у Львові є найзатребуванішими – Варта❶ Львів\nСтатистики розповіли, на скільки виросли зарплати у Львівській області у лютому 2021 року. А також – про те, хто на Львівщині заробляє найбільше і найменше.\n“Найбільш оплачуваними у лютому 2021 року були працівники підприємств та організацій з виробництва хімічних речовин і хімічної продукції (19228 гривень), фінансової та страхової діяльності (18714 гривень), інформації та телекомунікації (17984 гривень). Найменший розмір заробітної плати зафіксовано у працівників тимчасового розміщування й організації харчування (5536 гривень), надання інших видів послуг (8083 гривень)”, – розповіли у Головному управлінні статистики у Львівській області.\nНаступна публікація Померла відома художниця Вікторія Ковальчук\nПопередня публікація 19 громад на Львівщині мають дірки у бюджеті


Дорожня ікона Святої праведної Анна\nЗгідно з церковним переказом, який грунтується на апокрифічному Протоєвангелії Якова, Пресвята Діва Марія народилася в Назареті. Батьками Її були праведні Ганна та її чоловік Йоаким, які прожили разом понад 50 років, але не мали дітей. У розпачі Йоаким подався у пустелю і там 40 днів постився, плакав і молився, щоб Бог подарував йому на щастя дитину. Молилася й Ганна. І незабаром явився їй Архангел Гавриїл і сказав, що зачне вона преблагословенну дочку Марію, через Котру буде дароване спасіння усьому світу.\nДорожня ікона Святої праведної Анна, написана на підготовленій дошці (липа), просякнута антисептиком, покрита паволокою та левкасом (іконописним грунтом). Живопис виконаний в техніці яєчна темпера. Всі фарби мають природнє походження (мінерали, напівдорогоцінне каміння) та виготовляються нашими майстрами власноруч.\nДорожня ікона Святої праведної Анна, освячено в іконописній майстерні “Небо на землі”\nБудь першим, хто розгляне “Дорожня ікона Святої праведної Анна” Скасувати відповідь


Буковина потрапила у трійку найбільш дотаційних регіонів: скільки грошей передбачили » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nЧернівецька область потрапила до трійки найбільш дотаційних регіонів України.\nПро це йдеться у відповідній публікації видання "Слово і Діло", пише molbuk.ua\nАвтори матеріалу зазначають, що державний бюджет на 2019 рік передбачає виділення коштів на медицину та освіту, а також дотації регіонів та фінансування державних програм.\nПовідомляється, що найбільшу суму дотацій у цьому році буде спрямовано до Закарпатської області – 933 мільйони гривень. Майже 887 мільйонів отримає Івано-Франківська область. А Чернівецька область опинилась на третій позиції рейтингу дотаційних регіонів: передбачено 734 млн грн.\nТрохи менше виділять Львівській області (721 млн грн) і майже однаково отримають Донецька (671 млн грн) та Тернопільська (643 млн грн). Дотаційними є Рівненська (629 млн грн) та Луганська (610 млн грн) області.\nТеги - дотації, регіони, Буковина, бюджет


На Запоріжжі запрацювали шкільні правові клуби – СТЕП\nПерший етап проєкту – формування шкільних правових клубів. На сьогодні за ініціативи шкільної молоді та вчителів створено вісім правових клубів – у кожному закладі освіти Широківської громади. До них долучились старшокласники і лідер/ки учнівського самоврядування шкіл – загалом 80 дівчат і хлопців з різних населених пунктів громади. Це чотири навчальні групи, по двадцятеро осіб у кожній.\nДля ефективної роботи учасники/ці навчання отримали спеціально розроблені правові кейси, у тому числі примірники Конституції України.\nПерелік закладів освіти, які беруть участь у проєкті:\nАвгустинівський заклад загальної середньої освіти (с. Августинівка);\nВідраднівський ЗЗСО (сел. Відрадне);\nВолодимирівський ЗЗСО «Успіх» (с. Володимирівське);\nЛукашівський НВК (с. Лукашеве);\nПетропільський опорний ЗЗСО (с. Петропіль) ;\nШироківський ЗЗСО (с. Широке);\nМиколай-Пільський ЗЗСО (с. Миколай-Поле);\nНовопетрівська гімназія (с. Новопетрівка).\nНавчальну програму нам допомагають реалізувати юрист/ки Мережі правового розвитку. Зокрема, під час вступного вебінару модератори Віталій Охріменко, Катерина Середенко та Ірина Чайка розказали молоді про важливість і можливості захисту прав для досягнення справедливості, а також поділились надихаючими прикладами роботи правозахисників/ць в Україні.\nУчасники/ці вебінару поділились своїми думками про збалансування прав і обов’язків та розказали про ситуації правового характеру, з якими їм доводиться зустрічатись у щоденному житті.\nЩе два вебінари навчальної програми, заплановані на найближчий час, присвячені праву на працю та правам споживачів.\nЇх модерують експертки Мережі правового розвитку Катерина Єрошенко, Ольга Настіна, Олена Сінчук.\nПроєкт «Підвищення рівня правової культури серед молоді Широківської громади» реалізується громадською організацією «СТЕП» за підтримки Міжнародного фонду «Відродження».\n← Змінюємо і змінюємось: набір навчальних і дидактичних матеріалів для лідерів/ок НУО\nНові партнерства, громадські ради та платформи громадянської освіти – досягнення учасників/ць проєкту →


Основи правової культури - Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 32 "Перлинка" Білоцерківської міської ради Київської області\nНавчання прав дитини – це довготривалий процес і здійснюється він на всіх етапах навчання і виховання дітей. Дошкільний навчальний заклад – це перша сходинка у ланцюжку безперервної правової освіти та найбільш сприятливий період для формування моральних якостей особистості як основи правової компетентності громадян.\nУже багато років у закладі длшкільної освіти (яслах-садку) комбінованого типу №32 «Перлинка» триває робота з формування в дітей початкової правової освіти яка, у першу чергу, спрямована на розвиток у дітей правової культури. Навчання правам людини – це довготривалий процес і здійснюється він на всіх етапах навчання і виховання дитини.\nМетою роботи по правовому вихованню дошкільників\nЗміст освітньоїї роботи з правової освіченості дошкільників полягає у розв’язанні пізнавальних, розвивальних та виховних завдань, спрямованих на набуття дітьми початкових знань про норми поведінки, формування навичок їх дотримання, відповідного ставлення до правомірних дій, вчинків, а також до правопорушень, шкідливих звичок, виховання поваги до батьків, вихователів, ровесників, людей похилого віку, ознайомлення з правилами бережливого ставлення до природи, своїх речей, предметів побуту тощо.\nРезультатом цілеспрямованої правовиховної роботи з дітьми дошкільного віку є сформовані знання, уміння і навички.\nМалята у свої 5-6 років, які відвідують дошкільний навчальний заклад, знають свої права, обов’язки, можуть означити словами ці категорії, пояснити їх відмінність; перелічують свої елементарні права (на відпочинок, на захист, на розуміння дорослого, на підтримку, на повагу до себе та ін.), намагаються їх виконання; називають і виконують свої основні обов’язки (самостійно виконують те, що під силу; не робити шкоди іншому; дотримуватись режиму дня тощо); розуміють зв’язок слів «право», «правило», «честь»; знають етичні еталони поведінки.\nГоловними шляхами реалізації завдання підвищення рівня правової культури дошкільників є ігрові заняття зі знайомими казковими героями у формі подорожей, традиційні свята, концерти, бесіди, екскурсії, читання художньої літератури, пізнавальні і розвиваючі ігри, а також спільна і самостійна діяльність, конкурси, розваги. Вся запланована робота повідомляє дітям знання, викликає оцінне ставлення до соціальних явищ, фактів, подій, сприяє розвитку соціальних емоцій, почуттів.\nУ закладі дошкільної освіти діти набувають елементарних правових знань, які є складовою необхідного дітям комплексу знань про життя. Вони є доповненням до знань про навколишній світ, соціальну дійсність, сприяють формуванню в маленьких громадян загальнолюдських цінностей, що, в свою чергу, є основою для їх соціалізації.\nЮридична норма - це загальнообов'язкове правило поведінки, установлене і забезпечене державою.\nПраво - це система загальнообов'язкових правил поведінки (юридичних норм), установлених забезпечених державою з метою урегулювання суспільних відношень.\nФункції права - це основні напрямки . його впливу на суспільні відношення.\nСистема законодавства - це комплекс діючих нормативно - правових актів даної держави, пов'язаних між собою одночасно розділених на частини.\nЛюдина - жива істота, яка володіє мисленням, мовою, здібностями створювати предмети виробництва і користуватися ними.\nГромадянин - людина, яка належить до населення даної держави і користується всіма правами, виконує всі обов'язки цієї держави.\nДекларація- об'ява, проголошення основних принципів, не маючи обов'язкової сили, рекомендація.


Купити БIОДЕРМА Сансибіо AR Крем 40мл в Києві недорого від Viridis\nКрем нежирної текстури. Виготовляється в тубі.\nРапсова олія зменшує недоліки, заспокоює.\nГліциризинова кислота виконує імуномодулюючу і антиалергічу функції, знімає свербіж і запалення.\nГліцин сої зволожує, заспокоює, зміцнює мембрани клітин, запобігає стоншенню і в'яненню, знімає набряклість, лікує легкі дерматологічні проблеми.\nАлантоїн бореться з мікробами, відлущує омертвілий шар епідермісу, очищає пори, загоює зміни, прискорює регенерацію.\nФеноксіетанол дезінфікує, нейтралізує діяльність бактерій, що викликають запалення.\nКрем Sensibio AR Anti-Redness забезпечує бездоганність шкіри: освітлюються червоні плями, зникає помітність судин, зникає подразнення.\nНаносити 1-2 р. / Дн. на чисту шкіру.


Як містити перепелів у домашніх умовах? | vidpo.net\nЯк містити перепелів у домашніх умовах?\nУ домашніх умовах японських перепелів містять в клітинах, які займають небагато місця, і птахи дають більше продукції з одиниці площі, ніж домашні кури. Приміщення, в якому ви будете утримувати перепелів, може бути як з вікнами, так і без них, головне, що б воно задовольняло деяким основним вимогам:\nПриміщення повинне добре провітрюватися – свіже повітря просто необхідний! І ще врахуйте, що перепелиці не люблять протягів і яскравого світла. З цієї причини не слід розташовувати клітку біля вікна. Яскраве світло і пролітають птахи викликають у перепелиць стрес, що в свою чергу є однією з причин, по якій вони можуть перестати нестися або стануть клювати один одного.\nВажливо, щоб температура в приміщенні була не нижче +16 ° С – оптимальна близько 18-20 ° С.\nОсвітлення має бути помірне протягом 16-17 годин на добу. Тривалість світлового дня менше 12 годин призводить до припинення яйцекладки.\nЩе потрібно виключити доступ інших тварин: птахів, кішок, собак та інших тварин. Зайве занепокоєння перепілки зовсім не до чого. Це знижує несучість і ще може стати причиною розкльову.\nРозмір клітки залежить від кількості містяться в ній птахів. З метою розведення, японських перепелів варто тримати родиною (самець і 4 самок) в клітці 30х40х20 см. Підлога в клітці для перепелів зробіть похилим, з металевої сітки. З фасадної сторони клітки підлогу необхідно загнути, щоб в цей край збиралися перепелині яйця. Перегородки в клітці найкраще зробити знімними, щоб при бажанні індивідуальний вольєр можна було перетворити в клітку групового утримання. Під сітчастою підлогою необхідно поставити дека, на які буде збиратися перепелячий послід.\nМолодняк рекомендується тримати групою в клітинах великих розмірів. Наприклад, для 30 молодих птахів розмір клітки повинен бути не менше 90х40х20 см. При необхідності клітини розташовують у кілька ярусів, ставлячи їх один на одного. Нижній ряд повинен бути не менше 1 м від підлоги, щоб зручніше було проводити прибирання та збір яєць. Щільність посадки перепелів значно впливає і на їх збереження. Рекомендована щільність посадки для маточного поголів'я перепелів – 80 голів на 1 м2 площі підлоги клітки (125 см2 на 1 голову), а поголів'я самок з метою одержання харчових яєць – 115-125 голів (80-85 см2 на 1 голову).\nДогляд за перепелами необхідно організувати так, щоб птахи були завжди ситі й утримувалися в чистоті. При утриманні перепелів слід мати на увазі, що птах дуже збудлива. При утриманні перепелів з великою щільністю посадки, при надмірно яскравому світлі або під час підсадки перепелів у сформовані родини у них може виникнути канібалізм. В результаті перепела расклевивают один одному голову, викльовують очі.\nТепловий режим. Для дорослого перепела кращою вважається температура в межах 18-25 С.\nСвітловий режим. Тривалість світлового дня – 17 годин.\nВологість у приміщеннях, де містять дорослих перепелів, не повинна бути нижче 55%.\nperepel.com – сайт присвячений питанням розведення перепелів;\nЯкі бувають породи перепелів;\nVidpo.net – чим корисні перепелині яйця, перепелині дієти, страви з перепелиного м'яса і яєць.\nЯкі заходи боротьби з бур'янами існують?\nКоли садити томати?\nЯкі рибки очищають акваріум від водоростей?\nЯкі є породи перепелів?\nЯк виростити банан в домашніх умовах?\nЯк приготувати кефір в домашніх умовах?\n« В які країни громадяни РФ можуть поїхати без візи?\nЯк перевірити золото на справжність? »


Як дізнатися номер гаманця Вебмані? Детальна інструкція! | Техніка\nЯк дізнатися номер гаманця Вебмані? Детальна інструкція!\nГоловна › Техніка › Як дізнатися номер гаманця Вебмані? Детальна інструкція!\nВсім здрастуйте! У цій статті я розповім докладно про те, як дізнатися номер гаманця Вебмані. Незважаючи на те, що платіжна система Вебмані є самою популярною у використанні вона далека від ідеалу. Так, в даному сервісі не так просто зареєструватися і керувати своїми фінансами. У той час як в інших подібних сервісах реєстрація забере не більше 3 хвилин, а на вивід коштів потрібна одна хвилина, тут все набагато складніше і довше. Однак більшість користувачів все ж більше довіряють сервісу Вебмані, так як він якісніше і надійніше.\nУ багатьох початківців користувачів даної системи нерідко виникає питання «Як дізнатися номер гаманця Вебмані?». Так, це не такий уже і складний, але дуже важливе питання. Справа в тому, якщо користувач не знатиме свого номера, то ніякі маніпуляції з грошима він не зможе здійснювати.\n1 Як дізнатися номер гаманця Вебмані? — Що таке WMID і номер гаманця\n2 Як дізнатися номер гаманця Вебмані\n3 Дізнаємося нормі гаманця через webmoney Keeper\nЯк дізнатися номер гаманця Вебмані? — Що таке WMID і номер гаманця\nЯкщо ви потрапили в акаунт системи вперше, то вам багато чого тут буде незрозуміло. В основному, у новачків тут часто виникає плутанина з абревіатурами. Найголовнішою з них є WMID. Саме ці букви говорять про те, що у вас є власний аккаунт.\nПросто, WMID – це індивідуальний номер кожного користувача, який присвоюється людині відразу ж після пройденої реєстрації. Проте не варто плутати цей номер з номером гаманця, що роблять багато.\nЦе, іншими словами, ваш адресу, а гаманець – інструмент, який створюється всередині профілю користувача, і з допомогою якого можна здійснювати операції з грошима. Крім того, номер гаманця можна легко відрізнити від вашого WMID з що стоїть перед ним букві. Ця літера символізує про найменування валюти.\nТепер давайте з’ясуємо, як же можна визначити номер свого гаманця. Тут немає ніяких складних дій. Все що потрібно, це увійти в свій аккаунт. Розберемо процедуру на версії Keeper Standard. І так, покрокова інструкція:\nЩоб увійти у свій обліковий запис, необхідно ввести логін і пароль в спеціальні поля. Якщо ви вже знаходитесь на сайті, то процедуру повторювати немає необхідності.\nУ сервісі вам потрібно знайти розділ «Фінанси». Проходимо по ньому і знаходимо «Гаманці».\nСаме тут і знаходяться всі створені вами гаманці. Тут можна бачити номер, суму на балансі та операції. Пам’ятайте, що номер гаманця завжди починається з букви.\nДізнаємося нормі гаманця через webmoney Keeper\nВідкриваємо програму і авторизируемся. Після чого ми зможемо побачити всі номери наших гаманців.\nОтже, в цій статті ви дізналися, як дізнатися номер гаманця Вебмані? Як і говорилося вище, складного тут нічого немає. Сподіваюся, ви розібралися з цим питанням, і зрозуміли, що таке WMID, а що таке сам номер гаманця.\nЯкщо вам щось не зрозуміло, то ви завжди можете написати мені про це в коментарях і ми разом вирішимо будь-яку проблему. Так само натисніть на кнопки соц.мереж в знак подяки. Усім читачам бажаю миру і міцного здоров’я!


Учені розповіли, чи жили коли-небудь люди під землею (фото)\nЮлія Чайка 16 серпня 2021 в 17:10\nПідземні споруди існували протягом всієї історії, проте вони були непридатні для тривалого проживання. Сучасні технології дозволяють змінити ситуацію.\nВід стародавніх катакомб до сучасних метрополітенів, люди завжди переміщалися під землею. Але чи жили коли-небудь під землею цілі суспільства? Так, але тільки в надзвичайних ситуаціях і коли в них не було іншого виходу, пише Live Science.\n"Найголовніше, що важливо знати про підземне життя, це те, що нам там не місце. Але все ж в історії були моменти, коли людям довелося там оселитися на деякий час", — говорять учені.\nПротягом всієї історії людства люди з різних причин тимчасово жили під поверхнею. Якщо не було матеріалів для будівництва будинків, вони викопували підземні. У місцях з екстремальним кліматом вони спускалися під землю влітку, щоб відпочити від спеки, а взимку, щоб зігрітися. Підземелля також було безпечним місцем, щоб сховатися від ворогів.\nНаприклад, стародавні люди побудували знамениті підземні міста в Каппадокії на території сучасної Туреччини для захисту від негоди та війни. Жителі відступали під землю під час надзвичайних ситуацій, але вони не залишалися там надовго, всього на кілька тижнів.\nОдним із найбільших підземних міст Каппадокії є Дерінкую, яке датується приблизно 7 або 8 століттями і могло вмістити приблизно 20 000 осіб. Геофізики з'ясували, що площа іншого нещодавно знайденого міста в цьому регіоні становить 13 мільйонів км², а глибина може бути 113 м.\nДерінкую — древнє багатоярусне підземне місто в провінції Стамбул, у Центральній Анатолії, Туреччина.\nПідземні міста Каппадокії — справжнє архітектурне диво. Колодязі йшли глибоко в ґрунтові води, а отвори, що ведуть на поверхню, слугували вентиляційними шахтами. Шари захисту — враховуючи великі круглі камені, які стародавні люди викладали перед входом у місто, відокремлювали тих, хто знаходився всередині, від загарбників на поверхні.\nОднак не всі підземні житла були такими складними, як у Каппадокії. Люди також жили в природних і створених людиною печерах. Побудовані печери можна знайти всюди, де є відповідна геологія.\n"Знайти людей, які будують печерні житла дуже легко. Навіть у сучасній Австралії, в місті під назвою Кубер-Педі, приблизно половина населення живе в "землянках", або ямах, вирізаних у схилах пагорбів", — зазначають дослідники.\nНа покинутих об'єктах сучасних міст багато маргіналів знайшли притулок під землею. Більшість безпритульних також живуть у тунелях під Лас-Вегасом, Нью-Йорком і під вулицями Бухареста. У міру того, як все більше людей переїжджають в міста, все більше міських жителів можуть перебратися під землю. Такі країни, як Сінгапур, вивчають варіанти будівництва під землею.\n"Необхідні для цього технології, вже існують і вони будуть тільки поліпшуватися. Завдання полягає в тому, щоб переконати людей переїхати під землю", — підкреслила Юн Хі Лі з Ноттінгемського університету в Малайзії.\nЗа словами Лі, насправді, перебування під землею не викликає негативних психологічних ефектів, якщо освітлення, розмір кімнати, висота стелі та інші фізичні характеристики приміщення відповідають наземним.\nНаприклад, такі технології, як світлові шахти дозволяють природному сонячному світлу висвітлювати підземні приміщення за допомогою таких матеріалів, як світловідбивальна фарба, можуть допомогти з поганим настроєм і депресією, які виникають через нестачу сонячного світла.\nЯк зазначає Лі, на перший погляд люди можуть почуватися ізольованими від своїх колег і відчувати відсутність контролю, але ці відчуття цілком переборні.\nХоч людям все ще не подобається ідея жити під землею, Лі вважає, що найближчим часом люди по всьому світу почнуть серйозно цікавитися цією ідеєю, натхненні такими місцями як RÉSO, підземне місто в Монреалі, Канада, протяжністю понад 32 км, що враховує торгові центри, офіси, готелі та школи.\n"Я вважаю, що незабаром багато людей житимуть під землею. Принаймні, протягом 30 років з'явиться більше підземних робочих місць і підземних розваг. І це не вигадка фантастів, а реальність", — підсумувала Лі.\n19 квітня 18:45\nТактика виживання. Як поводити себе, якщо ви опинилися у зоні бойових дій


У цілому по області прийнято в експлуатацію 610 квартир. Середній розмір квартири становив 105,4 м2загальної площі, при цьому в сільській місцевості – 155,4 м2, у міських поселеннях – 94,6 м2 загальної площі.\nОснову структури імпорту становили транспортні послуги (36,0% від загального обсягу імпорту), послуги, пов′язані з подорожами (29,5%) та ділові послуги (15,1%).\nАвтомобільним транспортом (з урахуванням перевезень, виконаних фізичними особами-підприємцями) перевезено 19,9 млн. пасажирів, що на 12,5% менше, ніж у січні–квітні 2018р.\nМіським електротранспортом перевезено 13,1 млн. пасажирів (на 4,5% менше обсягу січня–квітня 2018р.).


В кінці грудня до нас приходить неймовірно-казкове свято – Новий рік! На нього чекають не тільки діти, а й дорослі. Для малечі – це радість, довгоочікувані подарунки та красуня-ялинка. Тож дочекавшись свята, разом з Дідом Морозом, Снігуркою і казковими героями, вони полинули у детективну пригоду. …Як би не хотілося Сніговій Королеві з Бабою Ягою зіпсувати свято – та не вийшло. Добро завжди перемагає зло...


Андрухович Юрій Ігорович Московіада — C. 11 - ЗНО Екзаменаційні твори\nАндрухович Юрій Ігорович Московіада — C. 11\nРозміщено Шкільні твори в 12 декабря 2014\nІноді в житті хочеться чогось солодкого. Якоїсь карамельки, наприклад.\nАле я вчасно зійшов. Станція метро «Менделєєвська». Названа так на честь Блокового тестя. Чи на честь мого тестя буде названа яка-небудь станція метро? Навряд. І тестя в мене, зрештою, вже немає. Хоч, здається, колись я грав з ним у шахи.\n— Ти приїхала?\n— До мене? — якомога більше байдужості в голосі.\n— Я хочу тебе бачити! — якомога більше нетерплячості й палкості.\n— Але ти цього, здається, не хочеш?…\n— Заходь уже, — зітхання, байдужості відчутно поменшало.\n— Ні, якщо тобі неприємно, я не буду…\n— Заходь, чекаю! — з байдужістю в голосі переможно покінчено. Але й з розмовою теж.\nКороткі гудки. Тутешні телефонні автомати вміють познущатися досить витончено. І монет більше немає. І це в мить коли твоє серце сходить кров’ю.\nБіда моя полягає в тому, що я вчасно не одружився. Або в тому, що я невчасно разлучився. Але це сталося ще в іншому житті, за тих глабословепних, яккаже один мій знайомий поет, часів, коли я 6і) в хронічним алкоголіком. Бо це зараз я тримаю себе в руках і майже не хляю, а років так із три тому мій фас і профіль знали в усіх витверезниках України. Потім одна з таких жінок, що совгаються попідвіконню витверезників і підбирають собі до смаку викинутих звідти на асфальт бідолах, зупинила свій примхливий вибір на мені. Привела додому, помила й нагодувала гарячою юшкою. Уночі вона краще роздивилась мене. «О, — зраділа, — та ти ще цілком молодий!» (А я тоді справді був навіть не тридцятилітній…)\nОтож вона вирішила закріпити мене за своїм ліжком. Мріяла про те, щоб я взагалі ніколи з нього не вставав. Натомість купувала мені одяг, їдло і всяке таке, навіть сигарети «Кент», бо радянських я не хотів. Цілими днями я з кутка в куток крокував по її квартирі і думав тільки про неї. Вона справді дивним чином украла в мене серце. Найменше мене пригнічувало те, що була вона на десять років страшою. Уночі, коли ми доглибно пізнавали й вимацували одне одного, ніякої вікової різниці не відчувалося. До того ж приблизно у той самий час я водив до майстерні свого приятеля художника одну десятикласницю, Віку, котра, в свою чергу, була на десять років молодша від мене, себто природа сама встановила в усьому рівновагу і мудрий баланс. Особисто я дуже тішився з того приводу, що віковий діапазон моїх коханих дорівнює цілому поколінню.\nЦю десятикласницю я кохав за те, що вона вміла слухати. Віршів моїх не любила й не розуміла, але вдавала, ніби шаліє від ніх. Сама ж тільки мріяла, аби швидше впасти на тапчан і повертітися. Тоді я почав вибирати навмисно довгі й ускладнені речі, щоб вона довше показилася Коли забракло моїх власних, бо я ж не фабрика метафор, почав непомітно (вона все одно не розумілася) підсовувати їй вірші своїх друзів. Вона аж здригалася, коли я, екстатично закотивши очі й фіксуючи інтонаційно всі без винятку розділові знаки, починав їй читати яку-небудь верліброву поему рядків так на вісімсот. Одної о разу в неї почалась істєрика під “Осінні пси Карпат “. Іншого разу вона кінчила під “Футбол на монастирському подвір’і”. Я був страшенно задоволений.\nЯкось вона влаштувала мені сценку, по-дитячому наївну і потворну, заявила, що через мене зненавиділа поезію на все життя. Але солодкою оргастичною ненавистью. Виявляється, вона страшенно мріяла по закінченні десятою класу вийти за мене заміж Я на це сказав своє “зась” хоч дуже любив й, й остаточно зосередився на жінці, назвімо її пані М, котра підібрала мене під витверезником\nАле природа не терпить дисбалансу. Пані М. усе частіше й палкіше згадувала своїх попередніх чоловіків та коханців. Чомусь раптово з’явилася в неї така дивовижна риса. І це в хвилини найбільшої інтимності. Мало того — почала випадково називати мене іменами моїх попередників. Невеликою втіхою для мене було те, що, як вона пояснювала, їй подобається виключно певний тип мужчин, і я був дуже схожий зовні на кожною з й колишніх партнерів. А я, щиро кажучи, справді маю зовнішність, як у багатьох. Чомусь мої батьки не сотворили мене монстром з ґулею на потилиці чи рої ом поміж бровами. Так уже якось вийшло. І все ж маю таке переконання, що внутрішньо я не схожий ні на кого. Тому мене дратували ці її повсякденні мимовільні помилки, коли зненацька я повинен був відгукуватися на якою-небудь Валеріяна, Освальда чи взагалі Михайля\nСкінчилося тим, що я не витримав і пішов 3 десятикласницею ми на той час саме дочитали «Магабгарату», яку вона, неповнолітня дурепа, щиро сприймала за мою оригінальну поему Перейти до “Одіссеї “ мені не вдалося — виявилося, що вона щось таки вивчала про неї у школі Таким чином мене було викрито, і мені залишилося з гідністю розірвати навіки наші стосунки.\nМосква підсунула мені ще кілька кохань. Спочатку одну критикесу, яка з’являлася двічі на рік і з якою ми передивилися майже всього Фелліні. То був досить цікавий випадок — словесний секс. Наші статеві зносини полягали в розмовах. Ми до деталей обсмоктували якого-небудь Казанову чи, скажімо, маркіза де Сада, сипали цитатами з Розанова, Фройда і Соловйова, наші язики, зволожені в’язкою, солодкавою слиною, замінили нам увесь комплекс чуітєво-тілесних задоволень. Ці розмови тривали десь до другої ночі, аж поки, вкінець знеможеш і щасливі, ми не розходилися спати по різних кімнатах. І жодного разу не спали разом. Настільки вичерпували нас оті розмови. Настільки вони виявлялися самодостатніми. У мене було кілька досягнень щодо неї. Наприклад, я навчив її розрізняти поняття «фалос» і «пеніс». Бо вона раніше думала, що то синоніми.\nЗ Олександрою зближення відбулося на грунті католицизму. Вона з усією ревністю неофітки заглибилася в церковне життя римського обряду, мало не щодня відвідуючи, здасться, єдиний поки що у Москві костел Св. Людовика. Там приємні молоді священики провадили з нею всілякі спасенні бесіди, прищеплюючи їй сма’к і потяг до аскези. Тож вона, вочевидь, через притлумлене захоплення симпатичними панотцями, понад усе загорілась Ідеєю аскетичного самовдосконалення, що не йшло на користь її українознавчим студіям. Чим далі, тим більше нагадувала вона початкуючу черницю, заглиблену виключно у споглядання Великих Містерій. Я намагався виграти двобій з панотцями через прилучення її до всіляких еротичних виловиш і непристойних текстів. Але це був не той випадок. Як правило, вона не з’являлася на побачення, вигадуючи потім досить очевидні побрехеньки, що, на її думку, певно, не було гріхом.\nАле якось пізно увечері, коли наша розмова про значення харизми і набутої досвідом праведності, здається, вже не могла мати ніякого продовження, вона сама вимкнула в моїй кімнаті світло і запалила вогник над недогарком свічки. «Розумієш, сама по собі наявність на тілі стигми може справді свідчити про Благодать, але й може знаменувати якийсь початок випробувань», — шепотів я, задихаючись, і насилу стягаючи дитячий ліфчик з її майже неіснуючих грудей. «Дурний», — відповіла вона, і мені було вже не до того, аби з’ясовувати, чому саме я дурний: чи така дурна висловлена мною думка, чи думка, хоч і правильна, але висловлена невчасно…\nВона виявилась досить винахідливою і стрімкою в коханні. Це була Жанна д’Арк! Або свята Тереса! Чогось подібного я не міг навіть уявити собі, тож над ранок навіть засумнівався, чи справді так уже мені вдалося виграти той двобій з молоденькими польськими священиками, її проводирями й наставниками.\nЯк з’ясувалося потім, вона вже навіть устигла колись побувати одруженою. Переконавшися в наївності своїх попередніх намірів потроху розтлити її, я з часом несподівано для себе самого охолов і з цілковитою байдужістю стороннього фіксував у собі почуттєвий занепад.\nАндрухович Юрій Ігорович Московіада — C. 11:\nВінграновський Микола Степанович «Даленіє вечір в бабиному літі…» »


АІМ розширює сфери компетенції ‐ AIM\nАІМ розширює сфери компетенції\nГірничо-металургійна галузь традиційно є основою національної економіки. В умовах нестабільної світової кон'юнктури, обвалу внутрішнього ринку та зниження рентабельності галузі, українські підприємства зіткнулися з новими викликами, пов'язаними з необхідністю перегляду маркетингової та збутової політикиАІМ, розуміючи вектор розвитку цієї галузі, посилив свої компетенції новим напрямком - «МЕТАЛУРГІЯ».\nЗазначений напрямок передбачає висвітлення широкого спектру актуальних питань гірничо-металургійного комплексу. Наші дослідження за напрямом «МЕТАЛУРГІЯ» розроблені з урахуванням сучасних вимог і тенденцій інформаційного ринку, містять максимально точну та актуальну інформацію по галузі, яка представлена в зручному форматі. Дослідження, що виконуються в рамках зазначеного центру компетенції висвітлюють наступний спектр питань:\nРинок сировини, матеріалів і енергоносіїв для металургійної промисловості (індикатори, ціни, тенденції і прогнози ринку);\nРинок напівфабрикатів, сталевого прокату і металовиробів (індикатори, ціни, тенденції і прогнози ринку);\nВнутрішній ринок металопродукції: аналіз споживання і ємності ринку, імпорт і можливість заміщення імпорту, стан основних галузей-споживачів металопродукції;\nЕкспортний потенціал металургійної галузі: моніторинг ситуації на основних ринках збуту, визначення та рекомендації щодо виходу на нові ринки, аналіз конкурентних переваг і експортних можливостей;\nСобівартість виробництва сталі і металовиробів, її структури і рекомендації щодо оптимізації;\nРекомендації по тарифного і нетарифного регулювання існуючих і потенційних ринків збуту металопродукції: технічні регламенти, стандарти та вимоги до продукції, антидемпінгового і протекціоністського законодавства;\nТранспорт і логістика в металургійній галузі;\nЕнерго- та ресурсозбереження в металургійній галузі. Заміщення природного газу та енергетичний аудит металургійних підприємств.\nОрганізація і проведення актуальних ділових заходів, участь в тематичних ділових заходах.\nАналітичні і маркетингові дослідження АІМ дають можливість приймати точні рентабельні рішення, оптимізуючи Ваші витрати на пошук і обробку необхідної інформації.


Коли потрібно запустити новий ринок е/е: опитування гравців — EXPRO Consulting\n15:29 / 27 травня, 2019\nКоли потрібно запустити новий ринок е/е: опитування гравців\nНайбільш актуальним питанням на сьогодні для електроенергетичної галузі є: «Чи необхідне відтермінування впровадження нової моделі ринку електроенергії?». Видання ExPro вирішило провести опитування всіх гравців ринку, щоб побачити загальну картину. Свою думку висловили представники генеруючих, розподільчих компаній, а також постачальники, експерти та представники державних органів. Одностайної думки серед гравців ринку немає, проте майже дві третини (64%) виступають за перенесення дати запуску ринку. Для зручності ExPro зобразило результати опитування в наступній інфорграфіці.\nВиробники електроенергії в Україні переважно за впровадження ринку з 1 липня. На інфографіці зображено, хто за чи проти, відповідно до показників виробництва електроенергії за 2018р. Таким чином, компанії, що генерують 77% всієї електроенергії виступають за запуск нового ринку саме 1 липня 2019р, як це встановлено законодавством. Перш за все, енергохолдинг ДТЕК та «Донбасенерго», а також оператор діючих АЕС - НАЕК "Енергоатом", який виступає проти технічного переносу дати запуску ринку.\n«Компанія з розумінням ставиться до тих об’єктивних причин, за яких своєчасне впровадження повномасштабного нового ринку електричної енергії може стати неможливим. Разом з тим, вважаємо просте технічне перенесення терміну відкриття ринку недоцільним, оскільки це сприятиме подальшому безвідповідальному невиконанню окремими учасниками ринку та органами державної влади обов’язків, покладених на них законом України «Про ринок електричної енергії» та наполягає на початку дії нового ринку з 1 липня 2019 року» - висловив свою думку президент «Енергоатому» Юрій Недашковський.\nГрупа ДТЕК аргументує свою позицію високим ступенем готовності нормативної бази та інфраструктури. Але з іншої сторони, вважає, що необхідно встановити цінові обмеження на ринку «на добу наперед» та балансуючому ринку, щоб уникнути цінових шоків.\n«Я категоричний противник будь-якого перенесення. Я вважаю, що як заявлено в законі 1 липня 2019р, цей термін повинен бути витриманий. Я вважаю, що навіть з тими затримками, які викликані недопрацьованою законодавчою базою є всі підстави для переходу до нового ринку, може, в не повному обсязі, але треба починати рухатися з 1 липня», - сказав генеральний директор ДТЕК Максим Тімченко.\nСкоріш за все, «Центренерго» також підтримує дату 1 липня, однак публічної позиції компанія не висловлювала.\nВ свою чергу, противниками запуска ринку з 1 липня, серед генерації, виступають теплоелектроцентралі (ТЕЦ), ПрАТ «Укргідроенерго» та більшість компаній альтернативної енергетики. Дані компанії, акцентують свою увагу на необхідності комплексного тестування та внесення ясності щодо ряду важливих рішень, зокрема, порядок проведення електронних аукціонів з продажу е/е за двосторонніми договорами для державної генерації та ПСО для компенсації «зеленого» тарифу та низької ціни на електроенергії для населення.\n«Треба переносити на короткий термін для того, щоб хоча б досягти 100% успіху в комплексному тестуванні системи, коли ми будемо певні, що все нормально працює. Не можна такими речами ризикувати. Тому перенесення на короткий термін до 1 жовтня», - заявив директор департаменту з комерції «Укргідроенерго» Олексій Нікітін.\nМіністерство енергетики та вугільної промисловості та Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) публічно заявляють, що не має ніяких причин переносити запуск нового ринку електроенергії. «Комісія не вбачає ніяких перешкод щодо запровадження з 1 липня повномасштабного ринку. Для цього було прийнято все основне вторинне законодавство. Це і правила ринку, і кодекси… Комісія зі свого боку здійснила всі можливі заходи», - заявив заступник начальника управління енергоринку НКРЕКП Володимир Бутовський.\nМіністр енергетики та вугільної промисловості Ігор Насалик заявив, що новий ринок необхідно запускати саме 1 липня.\n«В жодній країні ЄС одразу стовідсотково ринок запущений не був… Очевидно, що на 80% він запуститься, а 20% буде регульоване НКРЕКП, але його запускати потрібно, чим далі будуть відтягувати дату, тим складніше буде запустити ринок», - сказав міністр.\nОднак, не публічно нашому виданню, деякі фахівці держорганів висловили сумніви щодо впровадження 1 липня та допустили перенесення на 3 місяці.\nТаким чином, маємо результат 80% за вчасний запуск ринку, а 20% - проти.\nОператор магістральних мереж, на плечах якого лежить розробка необхідного софта та багато інших елементів, заявляє про свою технічну готовність до запуску 1 липня. Але з іншої сторони, компанія, через ряд невирішених проблем, підтримує перенесення цієї дати на декілька місяців, за умови, що цей час буде використано правильно, і в законодавчу базу будуть внесені зміни, які нівелюють ризики впровадження ринкової моделі.\nКерівник НЕК «Укренерго» Всеволод Ковальчук в інтерв’ю ExPro заявив, що «Укренерго» представило три можливі сценарії розвитку подій залежно від дати запуску: за законом з 1 липня 2019р, з 1 жовтня 2019р і з 1 квітня 2020р.\n«Всі вони обґрунтовані і передбачають виконання величезного обсягу завдань, в першу чергу для регулятора та уряду, Міненерговугілля та учасників ринку. І все це реально», - уточнив він.\nОднак, за словами Ковальчука, створилась ситуація, коли виконавча влада, самоусунувшись від контролю впровадження ринку, продовжує ігнорувати його.\nЗа словами керівника «Укренерго», невирішеними залишаються ряд проблем, які можуть нести ризик для споживачів: відсутність достатньої конкуренції, механізму компенсації для населення частини високої ціни електроенергії, порядку продажу електроенергії державною генерацією на ринку двосторонніх договорів, недостатність передачі даних комерційного обліку з боку операторів системи розподілу та інші.\n«Тому аргументи за запуск нового ринку є дуже вагомими, але за умови вирішення вказаних проблем. Крім цього, є значні аргументи проти перенесення запуску ринку на тривалий термін, адже тоді ми тільки погіршимо поточний стан енергосистеми», - уточнив Ковальчук.\nКомпанія в публічному просторі, в особі директора Юрія Гнатюка, звертає увагу на невирішені проблеми, наявність яких не дозволяє зробити висновок про готовність до нових правил гри, зокрема, значної заборгованості між учасниками ринку.\n«Нелогічно в умовах проговорення проблем і не отримання на них відповідей, сказати, що ми готові… Я був би готовий відкритися і все для цього зробив, але, оцінивши ризики, які можуть виникнути, принаймні я б задумався… Я за ринок, але можна зробити новий ринок і в майбутньому ділитися позитивним досвідом, а можна скомпрометувати ідею ринкових відносин на першому її етапі», - вважає Гнатюк.\nТакож він зазначив, що за той короткий період, який залишився, компанія прикладе максимум зусиль для запуску ринку в цілому та налагодження роботи програмного забезпечення.\n«Що буде залежати від «Енергоринку» ми все зробимо», - наголосив Гнатюк.\nУ новій моделі ринку оператори систем розподілу (ОСР) мають забезпечити дуже важливу функцію – погодинний облік електроенергії у своєму периметрі. Ці дані мають кожну годину правильно визначатися, збиратися та передаватися до адміністратора комерційного обліку («Укренерго»). За цими даними будуть формуватися платежі постачальникам та визначатися обсяги небалансів, їх точність має ключове значення. Саме тому проблема організації комерційного обліку найбільше турбує ОСР.\n«Розподільчі компанії не готові до відкриття ринку саме 1 липня. Це пов’язано з тим, що фактично за два роки був провалений розвиток послуг комерційного обліку», - заявила директор Департаменту з політики продажів електроенергії компанії «Укренергоконсалтинг» Наталія Костишена, яка представляє інтереси «Львівобленерго», «Тернопільобленерго» та «Прикарпаттяобленерго».\nГолова наглядової ради «Прикарпаттяобленерго» Олександр Сагура нагадав про проблему дотаційних сертифікатів, невідомий механізм компенсації низьких цін для населення та борги. Також Сагура вказав на першу жертву ринкових перетворень – державне підприємство «Укрінтеренерго», на якого була покладена функція постачальника «останньої надії» (ПОН).\n«Я ще не бачив за своє життя, щоб так швидко збанкрутувало підприємство. За три місяці вони втратили всі свої зовнішні економічні контракти... Зараз вони банкрути, їх не існує», - прокоментував Сагура наслідки для «Укрінтеренерго» виконання обов’язків ПОНа.\nВ той же час, в компанії «ДТЕК Мережі», яка управляє активами групи ДТЕК в сегменті дистрибуції електроенергії, завили про підтримку вчасного запуску нового ринку.\nДумки постачальників щодо необхідності запуску ринку з 1 липня розділилися. Відома позиція групи ДТЕК, включаючи трейдинговий підрозділ «Д.Трейдінг», яка однозначно підтримує запуск нової моделі ринку з 1 липня, знайшла свою підтримку і серед ряду інших постачальників. Зокрема, про необзідність вчасного запуску ринку заявили «Торгова електрична компанія» та «Енергетична компанія «Мета».\nГенеральний директор «ЕК «Мета» Павло Симоненко вважає, що для нових компаній, незалежних постачальників найкращий час для запуску ринку є саме зараз, адже перенесення ринку може дати переваги для компаній, які претендують зайняти монопольне становище в сегменті постачання електроенергії.\nРазом з тим, набагато більше незалежних постачальників (не афілійованих з операторами систем розподілу або групами енергетичних компаній) виступили проти запуску ринку з 1 липня. Асоціація незалежних постачальників електроенергії адресувала на ім’я президента, парламентського комітету з питань ПЕК та ряду інших органів листа з пропозицією перенести запуск ринку на 1 липня 2020р. Така пропозиція обумовлена наступними проблемами: Координаційний центр, який мав координувати дії учасників ринку, самоусунувся від виконання своїх функцій; результати тестування програмного забезпечення не можна визначити такими, що можуть бути використані у аналізі та прогнозуванні результатів, оскільки тестові операції проводяться не в повному обсязі; проблема з поставкою «останньої надії» і боргами проблемних споживачів досі не знайшла свого вирішення; фактичний стан впровадження погодинного комерційного обліку нівелює можливість функціонування нового ринку. Також в асоціації звернули увагу на те, що реальні темпи впровадження нового ринку дуже відрізняються від запланованих у 2017р.\nБільшість західних партнерів України та провідних банківських установ, які кредитують масштабні енергетичні проекти висловились проти переходу до ринкових умов з 1 липня. Зокрема, Представництво Європейського Союзу в Україні та Європейський інвестиційний банк опублікували спільну заяву, в якій рекомендували Україні відкласти запуск нової моделі ринку електроенергії. Свою позицію вони аргументували неготовністю нормативно-правової бази та ІТ-інфраструктури.\n«Запуск нового ринку з 1 липня ймовірно стане причиною збою в роботі ринку і тому може мати зворотній (у порівнянні з метою, яка закладалася раніше – ред.) результат для реалізації інтересів український споживачів та учасників ринку», - йдеться у спільному повідомленні.\nТаку ж думку поділяють і в Світовому банку. За словами директора банку у справах України, Білорусі та Молдови Сату Кахконен, варто виділити більше часу на підготовку до роботи нового ринку.\nСумніви щодо ефективності роботи нового ринку озвучила старший банкір Департаменту електроенергії Представництва ЄБРР в Україні Ольга Єрьоміна. За її словами, галузь залишається олігопольною, безпосередніх умов для виникнення конкуренції в новому ринку поки що немає.\nЯк і серед учасників ринку, думки експертів відрізняються. Однозначну підтримку запуску ринку у встановлений законом термін висловив президент Першої енергетичної асоціації Василь Котко. Більш того, він вважає оптимальним (проте тимчасовим) рішення про покладання спецобов’язків в умовах нового ринку на державні генеруючі компанії (ДП «НАЕК «Енергоатом» та ПрАТ «Укргідроенерго»).\nПротилежну думку висловила директор з комунікацій асоціації «Український ядерний форум» Ольга Кошарна. На її думку, державні органи не виконали значний пласт роботи, що не дозволяє вчасно запустити ринок. Наприклад, Кабмін вже більше року не збирав Координаційний центр, НКРЕКП мала усунути перехресне субсидіювання.\n«Не можна входити в новий ринок з такими обсягами перехресного субсидіювання та боргами», - переконана експерт.\nНа кількості невирішених проблем і стану неготовності також наголосив директор спеціальних проектів центру «Психея» Геннадій Рябцев. За його словами, є суттєві проблеми з обладнанням, яке може не запрацювати в тому режимі, в якому воно має працювати.\nСкептично до дати 1 липня також поставилася екс-член НКРЕКП та нинішній голова офісу Національної інвестиційної ради Юлія Ковалів. Вона вважає, що вчасному запуску ринку заважає фактична неготовність значної частини гравців до запровадження нової моделі, а саме споживачів комунального сектору, постачальників електроенергії та універсальних послуг.\n«На мою думку як колишнього члена НКРЕКП, повноцінний запуск ринку електроенергії варто відтермінувати до 1 січня 2020 року», - сказала Ковалів.\nОстаннє слово в даному питанні залишається за парламентом. Ряд депутатів вже висловили свою думку і зареєстрували два законопроекти про перенесення дати запуску ринку. В. о. голови парламентського комітету з питань ПЕК Олександр Домбровський та голова підкомітету з питань електроенергетики Лев Підлісецький пропонують відтермінувати запуск на 3 місяці. В той же час, народні депутати Олексій Рябчин та Юрій Чижмарь в своєму законопроекті запропонували надати більше часу на підготовку і запустити ринок з 1 квітня 2020р.\nНа нашу думку, прийняти остаточне рішення щодо дати запуску необхідно протягом цього або наступного тижня, адже багато гравців ринку хочуть мати впевненість та чітке розуміння щодо відповіді на дане питання.\nЯрослав Самолюк, Дмитро Сидоров


Що зробить батарейка з дитячим шлунком: лікар провів моторошний експеримент на сосисці - Новини Українці\nЩо зробить батарейка з дитячим шлунком: лікар провів моторошний експеримент на сосисці\nДоктор навів наочний приклад, що може зробити батарейка з дитячим здоров'ям\nмоторошний експеримент на сосисці\nМаленькі діти просто обожнюють тягнути в рот все, що попадається їм на очі. Дитина може задихнутися, але є небезпеки і серйозніші, пише Mirror. Наприклад, маленька батарейка.\nМама-фельдшер, а за сумісництвом блогер з Австралії tinyheartseducation днями провела видовищний експеримент, який показує, наскільки небезпечно залишати батарейки без нагляду, якщо в будинку є маленька дитина.\nПотрапивши в стравохід, навіть крихітна кнопкова батарейка може стати причиною серйозних травм. Це потрібно бачити своїми очима.\nДля експерименту Ніккі зробила в ковбасках маленькі розрізи, поклала всередину батарейки, які так легко прийняти за цукерки. Одну з них австралійка залила медом і оновлювала "захисний шар" кожні десять хвилин. Інша сосиска зустрілася з батарейкою один на один. Через дві години результати експерименту були готові.\nButton batteries + honey 🍯 #fyp #babyfirstaid #parenting\n♬ original sound - Tiny Hearts\nРозріз ковбаски без меду шипів, пінився, а до кінця виглядав обвугленим.\nІнша ж сосиска виглядала підозріло добре. У процесі вона ледь пінилася, а пошкодження були мінімальними. Ніккі переконує: якщо у неї буде хоч найменша підозра, що її дитина проковтнула батарейку, вона тут же потягнеться за медом. На доказ ефективності заходу дівчина розповіла, що в багатьох країнах лікарі в таких випадках радять спочатку дати дитині мед і тільки потім викликати швидку — без професіоналів тут все одно не обійтися.


Поговоримо про “Символ віри” – Євген Заплетнюк 1Кор. 15:3-7). Серед чималої кількості відомих, так і невідомих уже в нас час «Символів віри», слід назвати римський «Апостольський Символ віри», написаний латиною. Він є одним із найголовніших віросповідних документів, шанованих Католицькою Церквою. Натомість, у Східній Церкві особливою пошаною та славою користується т.зв.Нікео-Царгородський Символ віри.\nNext: На неділю Жінок-мироносиць\nPrevious: Бережіть душу від «Оберегів»!