Скачати "Основи менеджменту"\nЗавдання 1. Суть та класифікація інформації: основні принципи, цілі. Задачі та функції внутрішньофірмової системи інформації.\nЗавдання 2. Механізм прийняття рішень. Методи прийняття управлінських рішень.\nЗавдання 3. Теорія лідерства, стилі лідерства.\nЗавдання 1. Суть та класифікація інформації: основні принципи, цілі. Задачі та функції внутрішньофірмової системи інформації\nОтримання великих обсягів інформації виливається для спеціалістів з інформатики та менеджерів у серйозну проблему. Для того, щоб ідентифікувати тільки необхідну для вирішення якоїсь проблеми інформацію, необхідно "перебирати" велику кількість даних. Дані - це "сирі" факти та цифри, в яких немає нічого особливого і які самі по собі не можуть бути корисні для менеджерів. Для того, щоб витягти "крупинки потрібного", "сировину" необхідно обробити, отримати законний інформаційний продукт, що має безпосереднє відношення до управлінської задачі. Проблема ефективної ідентифікації корисної інформації та забезпечення доступу до неї менеджерів і співробітників набуває все більшої гостроти. Інформація - це перетворені в певному контексті дані, що є змістовними та корисними для конкретних користувачів.\nПро значення даної проблеми говорить той факт, що в багатьох організаціях впроваджується посада головного спеціаліста з інформації, який несе відповідальність за управління організаційними базами даних і впровадження нових інформаційних технологій. Як правило, спеціалісти з інформації стають перед проблемою вибору одного з безмежної кількості варіантів придбання апаратного та програмного забезпечення, мережного та телекомунікаційного обладнання. Обсяг даних, які здатні давати комбінації цих технологічних засобів, дуже великий. Прийняття рішень, які пов'язані із застосуванням нових технологічних засобів та управління їх ресурсами, часто покладається, передусім, на плечі головного спеціаліста з інформації. Йому потрібно інтегрувати поточні та нові технології підтримки прийняття організаційних рішень, забезпечення операційних процесів і комунікацій так, щоб співробітники організації отримували необхідну інформацію в потрібному місті та в потрібний час.\nУ загальному розумінні інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. При цьому інформація відображає стан та його зміни в певній системі.\nСтрижнем науково обґрунтованого управління є своєчасна і повна інформація про ситуацію, в якій приймається рішення, про шляхи його реалізації, про цілі управління і можливі наслідки.\nВ умовах сучасного складного комплексного виробництва, високих темпів науково-технічного розвитку та інтенсивних потоків інформації керувати по-старому просто неможливо. Ось чому управління стало наукою, а переробка інформації - галуззю індустрії, що базується на сучасній обчислювальній техніці.\nСлід сказати, що на інформаційну роботу витрачається близько третини часу вченого. Більша частина цього часу йде на знаходження необхідних відомостей. Якщо взяти до уваги, що на невиробничі витрати припадає 50 % всього часу, то можливі втрати тільки внаслідок погано поставленої інформації будуть складати багато мільйонів гривень щорічно.\nІнколи роль інформації в процесі управління абсолютизують, а сам процес управління руху інформації представляють як процес її перетворення з вихідної в командну, результативну.\nПроцес управління не можна повністю зводити до перетво-рення інформації. Його зміст значно більший. Дія на людину - це не стільки акт передачі їй інформації, скільки складний соціально-психологічний процес взаємодії людей, який містить такі фактори, як обов'язок, воля, авторитет, мораль та ін.\nРоль інформації неоднакова для різних етапів або стадій процесу управління. На одних стадіях управління важливий обсяг інформації, її види, можливості одержання нової, додаткової інформації, на других - її рух, на третіх - можливості її обробки.\nВ оцінці ситуації найбільше значення мають види інформації, що визначають можливість комплексного і системного підходу до цієї оцінки, а в подальшому - до розробки управлінських рішень. На стадії розробки управлінських рішень і аналітичної діяльності велику роль відіграють можливості обробки відібраної для одержаного рішення інформації, що залежать від форми її подачі.\nЯвища реального світу і процеси, що відбуваються у суспільному виробництві, об'єктивно відображуються за допомогою інформації, потоки якої реально існують поряд з потоками робочої сили, матеріалів і знарядь праці. Подібно до речовини й енергії, інформацію можна зробити, обробляти, зберігати, передавати, використовувати. Інформація означає тлумачення, повідомлення, роз'яснення, викладання. В теорії управління до неї відносять такі сигнали (відомості, повідомлення), які несуть знання, зменшують невизначеність.\nІнформацію у сфері менеджменту часто образно порівнюють з нервовою системою, що забезпечує функціонування живого організму. Завдяки обміну інформацією між цими системами, якою управляють, інформацію про стан заданих параметрів виробляє команда управління і знову передає їх до системи, якою управляють, для виконання (прямий зв'язок). Надходження інформації про результати управління прийнято називати зворотним зв'язком.\nДо інформації належать усі види відомостей, повідомлень (усні, письмові, графічні тощо) і знань, потрібних для реалізації функцій менеджменту.\nБудь-яка за змістом інформація існує у формі різних її матеріальних носіїв (у вигляді електричних імпульсів, усної мови, магнітного запису, показань лічильників, письмових документів, перфокарт та ін.) Для управління найбільше значення має інформація, зафіксована на постійних носіях, насамперед у вигляді різних паперових документів, магнітних стрічок, барабанів, перфокарт і перфострічок.\nІнформацію передають організовано (формально) і стихійно (неформально). Так, періодичні звіти за визначеною формою становлять організований зворотний зв'язок, а стихійне поширення чуток - неформальні канали зв'язку між людьми.\nТеорія інформації, основи якої були сформовані К. Шеноном, застосовується для визначення швидкості, з якою можна передавати інформацію каналами зв'язку. На швидкість передачі інформації впливають джерело сигналу (дискретний або безперервний сигнал), характеристики каналу зв'язку (його пропускна здатність) і шуму.\nПравильне визначення кількості інформації дає змогу уникнути перевантаження керівників і спеціалістів, оскільки існує показник межі інформації, яку може переробити людина за певний період. На практиці здебільшого спостерігається перевантаження інформацією виробничого персоналу приблизно у 3-4 рази порівняно з нормами.\nІнформацію, що використовується в управлінні, класифікують за різними ознаками:\n1) за формою відображення - візуальна (графіки, таблиці, табло та ін.), аудіо інформація (сприймається на слух завдяки звукозапису), аудіовізуальна (поєднує інформацію у формі зображення і звуку);\n2) за формою подання - цифрова, буквена і кодована;\n3) за порядком виникнення - первинна і похідна;\n4) за характером носіїв інформації - документована і недокументована;\n5) за призначенням - директивна (розпорядча), звітна і довідково-нормативна;\n6) за напрямом руху - вхідна і вихідна;\n7) за стабільністю - умовно-перемінна, умовно-постійна;\n8) за способом відображення - текстова (алфавітна, алфавітно-цифрова) і графічна (креслення, діаграми, схеми, графіки);\n9) за способом обробки - що піддається і що не піддається механізованій обробці.\nЗалежно від функції, яку виконує інформація в управлінському циклі, вона буває розпорядчою, зворотного зв'язку, запам'ятовуючою та ін.\nУ процесі управлінської діяльності використовують науково-технічну, адміністративно-правову, метеорологічну, агробіологічну та інші види інформації. Наукову інформацію, у свою чергу, поділяють на економічну, соціально-політичну, ідеологічну та ін. Найбільшу питому вагу у загальній кількості інформації мають - економічні дані.\nІнформацію, яку використовують у народному господарстві, поділяють на відомчу (інформація підприємств, об'єднань, організацій, міністерств і відомств) і народногосподарську (інформація районних, обласних і центральних загальнодержавних органів управління).\nЕкономічну інформацію класифікують за фазами, стадіями і циклами відтворення, сферами економіки, ресурсами, що використовуються, факторами виробництва та ін.\nЗа призначенням інформацію поділяють на планову, обліково-бухгалтерську, звітну, статистичну, виробничо-оперативну, розпорядчу, довідкову, нормативну; за способом передачі - на ту, що передається усно, поштою, телефоном, телетайпом, факсом; за періодичністю - на систематизовану (змінну, добову, декадну, квартальну та ін.) і ймовірну, обумовлену зовнішніми і внутрішніми виробничими подіями (вихід з ладу техніки, затримка з поставкою пального, насіння та ін.); за характером носіїв - на документизовану і недокументизовану щодо процесу обробки - на оброблювану, необроблювану й аналітичну.\nКрім того, інформація може поділятися на достовірну і недостовірну, достатню, недостатню і надлишкову, активну і пасивну, цифрову, алфавітно-цифрову й алфавітну.\nЗа місцем виникнення розрізняють зовнішню інформацію, що надходить від вищих органів, а також підприємств, органі-зацій і установ, які підтримують з об'єктом управління господарські зв'язки, і внутрішню - виникає на підприємстві (в об'єднанні). Так, на основі планового завдання приймаються управлінські рішення, які потім відображають у матеріально-технічній підготовці виробництва, техніко-економічному й оперативному плануванні, оперативному управлінні технологічними та економічними процесами, обліку і контролі за фінансовою діяльністю підприємства, звіті, аналізі результатів виробничо-господарської діяльності тощо.\nІнформація, яка використовується в господарському управлінні, існує у вигляді масивів, потоків, а також у розсіяному, незібраному вигляді.\nМасиви - це інформаційні фонди, матеріали статистичних управлінь, архівів, бібліотек тощо.\nСукупність повідомлень (з однаковими або близькими властивостями), що розподілені у даній системі з метою здійснення управління, утворюють інформаційні потоки на підприємстві.\nПотоки інформації різноманітні: потоки висхідної інформації - основа для розробки рішень; потоки низхідної інформації - це постанови, рішення, вказівки вищих організацій; потоки регулюючої інформації - зазначені вище документи і деякі спеціальні нормативні положення.\nЗалежно від того, яку функцію обслуговує економічна інформація, її поділяють на облікову і звітну, що відображає події, які відбулися; планову, що відображає події, які намічаються; нормативну й аналітико-прогнозовану, що відображає події або явища сучасного і майбутнього; регулюючу, що відображає процес досягнення пропорційності у виробничому й управлінському процесах.\nУ свою чергу, облікову інформацію поділяють на бухгалтерську, статистичну й оперативно-технічну. Характерною особливістю бухгалтерської інформації є її висока точність. Вона відображає детерміновані події, про які точно відомо, що вони відбулися. Водночас бухгалтерська інформація відображає події, що відбулися із запізненням. Тому якість її визначається тим, наскільки вдається зменшити розрив між строками подій і відображенням їх у бухгалтерських документах. Оперативно-технічна інформація становить систему-показників, що відображають діяльність об'єкта на певну (дату. На відміну від бухгалтерської, ця інформація не обов'язково має документований вигляд. Вона може бути одержана із телефонних повідомлень або усних доповідей спеціалістів і керівників середньої ланки.\nУ підприємницькій діяльності використовують планову інформацію у вигляді нормативів матеріальних витрат і затрат праці. Від якості нормативної інформації залежать ефективність управління, дієвість рішень, що приймаються, успішність здійснення контрольних та інших функцій.\nРізні види економічної інформації виконують неоднакову роль у системі управління. Так, планова і нормативна інформації прямо пов'язані з виробництвом, а бухгалтерська, статистична і оперативно-технічна інформація є засобом зворотного зв'язку. В загальному обсязі економічної інформації питома вага інформації, що виконує функції прямого зв'язку, становить близько 24%, і зворотного зв'язку - 76%.\nІнформація має ряд характерних особливостей, таких як корисність, вірогідність, однозначність, періодичність, несуперечливість, надмірність.\nКорисність інформації прийнято оцінювати за тим ефектом, який ця інформація здійснює на результати управління.\nНа практиці інформація може бути зовсім не потрібною (не змінює ймовірності досягнення цілі і розв'язання поставлених завдань) і надзвичайно цінною, дає змогу підвищити імовірність досягнення цілі.\nВ інших випадках одержана інформація може призвести до прийняття рішення, що змінює положення об'єкта управління в гірший бік, тобто зменшує імовірність досягнення цілі, тобто ця інформація називається дезінформацією.\nВажливою якісною характеристикою інформації є її вірогід-ність. Вірогідною вважають інформацію, яка не перевищує припустимий рівень перекручення дійсного явища або процесу і відображає те, що вона повинна відображати. На вірогідність інформації, яка надходить, впливають інформаційні бар'єри, тобто перешкоди, що заважають збереженню кількості та якості інформації та призводять до її неповноти (географічні, відомчі, економічні, технічні, психологічні бар'єри).\nНадмірність інформації (повторюваність, дублювання) може бути корисною, якщо вона підвищує надійність системи даних, і непотрібною - якщо вона містить дані, які повторюються і не використовуються для прийняття рішень. Кожний менеджер за будь-яких обставин повинен забезпечувати надійну цінність інформації, що передається. Критерієм в оцінці цієї вимоги є глибина, змістовність і ступінь відповідності інформації поставленим цілям.\nДля ефективного функціонування системи управління важливе значення має своєчасність надходження інформації. Часткова інформація, одержана своєчасно, значно корисніша для управління, ніж повна інформація за всією формою, яка одержана із запізненням. Досвід показує, що багато простоїв техніки і людей трапляються через недостатнє оперативне забезпечення управлінського апарату потрібною вірогідною інформацією.\n4. Одержувач сприймає, розшифровує і обдумує інформацію.\nВідправник інформації завжди чекає, щоб одержувач якимось чином на неї відреагував і доніс до нього цю реакцію.\n- відсутність інтересу до неї;\n- "технічні негаразди", до яких можна віднести, наприклад, різне розуміння символів, за допомогою яких інформація передається;\n- чисто фізичні або психологічні моменти: втомленість, слабка пам'ять, імпульсивність, розсіяність, надлишкова емоційність.\nВсе це не дає можливості одному з учасників обміну інформацією в повному обсязі донести її до іншого, а другому - відповідним чином її сприйняти, що в кінцевому підсумку відображається на якості управлінських рішень.\nЗавдання 2. Механізм прийняття рішень. Методи прийняття управлінських рішень\nДо методів прийняття рішень відносять неформальні методи, колективні, методи багаторівневого анкетування, кількісні.\nНеформальні (евристичні) методи прийняття рішень ґрунтуються на аналітичних здібностях осіб, що приймають управлінські рішення. Вони базуються на накопиченому досвіді та інтуїції менеджера, їхня перевага полягає в тому, що рішення приймаються оперативно, їхній недолік: вони не гарантують захисту від вибору помилкових рішень, тому що інтуїція може іноді підвести менеджера.\nКолективні методи потребують прийняття рішень визначеним колом осіб, учасників даної процедури. Це тимчасовий колектив, що складається з керівників і виконавців, які можуть вирішувати поставлені завдання. Найбільш поширений метод колективної підготовки управлінських рішень — це «мозковий штурм» (групове генерування нових ідей і наступні прийняття рішень). Основна умова цього методу — створити сприятливу обстановку вільного генерування ідей. При цьому забороняється спростовувати, критикувати ідею, якою б, на перший погляд, фантастичною вона не була. Ідеї записуються, а потім аналізуються фахівцями.\nМетод багаторівневого анкетування (метод Дельфі) полягає в тому, що після кожного туру дані анкетування допрацьовуються, й отримані результати повідомляються експертам із зазначеними оцінками. Перший тур анкетування проводиться без аргументації. У другому турі відмінна від інших відповідь повинна бути аргументована або ж експерт змінює оцінку. Після стабілізації оцінок опитування припиняється. Приймається рішення, запропоноване експертами чи скориговане учасниками анкетування.\nВ основі кількісного методу прийняття рішень лежить науково-практичний підхід, що пропонує вибір оптимальних рішень шляхом оброблення (за допомогою ЕОМ) великої кількості інформації. Розрізняють такі моделі, в основі яких лежать математичні функції: лінійне моделювання (лінійні залежності); динамічне програмування -- дає можливість вводити додаткові змінні в процесі виконання завдань; імовірнісні та статистичні моделі — реалізуються в методах теорії масового обслуговування; теорія ігор — моделювання ситуацій, прийняття рішень, у яких враховуються розбіжності інтересів різних підрозділів підприємств; імітаційні моделі, що дозволяють експериментально перевірити реалізацію рішень, змінити вихідні передумови, уточнити вимоги до них тощо[11, c. 216-218].\nДля прийняття рішень найбільш ефективними вважаються такі методи:\n1. Самовирішення — керівник на підставі наявної інформації вирішує проблему самостійно. Різновидом цього типу є інтуїтивне управлінське рішення і рішення, що ґрунтується на висновках.\n2. Метод «пошук інформації». Керівник, використовуючи цей метод, прагне одержати від підлеглих йому співробітників інформацію з проблеми, що його цікавить, але без пояснення якої мети.\n3. Метод «індивідуальна консультація». Керівник, використовуючи цей метод, пояснює спочатку проблему своїм співробітникам, які висловлюють свої точки зору і дають свої пропозиції, а потім сам приймає рішення.\n4. Метод «консультація групи». Керівник у даній ситуації ставить проблему перед групою співробітників, потім приймає рішення особисто, незалежно від того, чи збігається воно з пропозицією, висловленою групою.\nВідома також японська (кільцева) система прийняття рішень, її суть полягає в тому, що на розгляд виноситься проект нововведення. Його обговорюють особи за списком, складеним керівником. Кожен член групи розглядає запропоноване рішення і дає свої зауваження в письмовому вигляді. Потім проводиться нарада, на яку запрошуються ті фахівці, чиї думки керівникові не зовсім зрозумілі. Експерти пропонують свої рішення відповідно до індивідуальної переваги. Якщо рішення не збігаються, то виникає вектор переваги, який визначається за одним з таких принципів: більшості голосів; диктатора; Курно; Парето; Еджуорта; «Рингі»[10, c. 224-226].\nПринцип Курно — застосовується тоді, коли пропонується кількість рішень, яке дорівнює кількості експертів. Необхідно знайти рішення, яке відповідало б вимозі індивідуальної раціональності без обмеження інтересів кожного.\nПринцип Парето — застосовується при прийнятті рішень, коли всі експерти мають єдину думку щодо розглянутої проблеми. Приймають те рішення, яке є оптимальним у досягненні загальної мети.\nПринцип Еджуорта — застосовується в тому випадку, коли група експертів складається з декількох коаліцій, кожній з яких невигідно змінювати своє рішення. У цьому випадку варто прийняти оптимальне рішення, не завдавши збитку один одному.\nМетод «Рингі» — одержання згоди на рішення проблеми шляхом опитування без скликання засідання. Ця процедура складається з декількох етапів:\nа) керівництво фірми разом із фахівцями висловлює загальний погляд на проблему, з якої необхідно прийняти рішення;\nб) передача проблеми нижчестоящим виконавцям;\nв) детальне узгодження за всіма пунктами проекту. Ліквідація розбіжностей, протилежних точок зору. Опрацювання погодженого підходу до виконання проекту;\nг) проведення цілеспрямованих нарад, присвячених обговоренню конкретного шляху вирішення проблеми;\nд) доопрацювання документа - візування його виконавцями,\nзатвердження керівництвом фірми, вищестоящою організацією.\nДля ухвалення рішення в умовах невизначеності (ситуації, за якої у менеджера немає інформації щодо дії факторів ризику) використовують інші методи[11, c. 169-170].\nУхвалення рішень — це основа діяльності організації. Від якості розробки, прийняття та впровадження управлінських рішень залежить ефективність використання людських, матеріальних, фінансових, енергетичних та інформаційних ресурсів конкретної організації. За результатами рішень відбуваються процеси порівняння, аналізу та оцінки.\nУхвалення та виконання управлінських рішень — найголовніший оціночний критерій керівних здібностей. Адже від оцінки рішень та процесу їх ухвалення, форм впровадження, виконання залежать продуктивність праці, раціональне використання спожитих ресурсів, мотивація персоналу, структура інформаційної системи та багато інших аспектів керівництва.\nУхвалення управлінського рішення — це вибір однієї з кількох можливих альтернатив. Тобто, це модель, у якій фігурує певне число варіантів та можливість обрати кращий з них. Відсутність вибору ускладнює процес ухвалення рішення. Ця ситуація передбачає, що рішення вже ухвалив хтось інший або втрутилися непідвладні сили.\nРезультатом обраного рішення повинна бути якась дія. Можна дійти висновку, що "прийняття рішень означає процес, завдяки якому обирається лінія поведінки, як вирішення певної проблеми". Тут ключовими словами є процес, лінія поведінки, вибір, вирішення і проблема. Звідси, дві умови ухвалення рішення — визначення проблеми і вибір рішення.\nНа рис. 1 подано спрощену схему ухвалення управлінського рішення. Прийняття рішень — це реакція на зміни, які відбуваються у зовнішньому середовищі. Та обставина, що рішення приймається окремою особистістю, свідчить про суб'єктивний характер цього процесу. На формування рішення сильний вплив здійснює упередженість, вибіркове сприйняття, суб'єктивна оцінка, бачення ситуації з точки зору окремої особистості.\nНайповніше визначення процесу прийняття рішень в організаціях звучить так: "Ухвалення рішень в організаціях охоплює створення вибору для зміни певного існуючого стану, вибір однієї лінії поведінки з кількох можливих, мобілізацію певних організаційних та індивідуальних ресурсів на виконання рішення і діяльність, спрямовану на досягнення бажаного результату".\nУхвалення рішень потребує витрат ресурсів. Це — виконавча фаза ухвалення рішення. Процес ухвалення рішень передбачає якусь визначену ціль чи мету діяльності — розв'язання проблеми, створення нового рівня виконання чи запобігання певній ситуації (рис. 2).\nУправлінські рішення можна класифікувати насамперед за такою ознакою: одне й те саме рішення ухвалюється за схожих обставин або ж різка зміна останніх змушує ухвалювати нове рішення. Тобто на цій основі розрізняють програмовані та непрограмовані рішення.\nМургед і Ґріффін розробили зведену таблицю, що характеризує загальні переваги та недоліки програмованих і непрограмованих рішень (табл.1).\nПрограмовані рішення базуються на звичці, заведеному порядку або процедурній політиці і ухвалюються за типових обставин. Програмовані рішення найкраще впроваджуються у бюрократичних організаціях, зважаючи на раціональність та ефективність їхньої діяльності (рис. 1.3).\nПрограмовані рішення — це результат послідовних кроків (заходів чи дій), що сприяють вирішенню проблеми. Як правило, у цих випадках число альтернатив обмежене і вибір повинен бути зроблений в межах напрямів, що визначені динамікою розвитку організації.\nКоли виникають проблеми або ситуації, для яких програмоване рішення непридатне або невідоме, то керівники або особи, від яких залежить ухвалення рішення повинні звернутися до непрограмованого. Характеристики непрограмованих рішень передбачають слабку структуру, що зумовлена браком інформації, незатверджену процедуру та відсутність цілей або завдань. Непрограмовані рішення приймаються у ситуаціях, які внутрішньо не структуровані, відносно нові або ж зустрічаються вперше. Такі ситуації залежать від невизначених обставин, від неконтрольованих сил, від впливу непередбачених чинників.\nІнколи, у складних ситуаціях, практикують компроміси — нейтральне чи тимчасове вирішення проблеми, що умовно задовольняє на даному етапі всі сторони, які беруть участь у конфлікті.\nЗавдання 3. Теорія лідерства, стилі лідерства\nЛідерство — це один з механізмів інтеграції групової діяльності, коли індивід або частина групи об'єднує та спрямовує дії всієї групи на досягнення цілей підприємства.\nЛідерство — це виникнення особливого статусу в менеджера або іншого члена групи. Цей статус характеризується відношеннями, в основі яких лежать довіра, авторитет, високий рівень кваліфікації, готовність підтримувати в усіх починах, особисті симпатії, спроможність вчитися і переймати досвід. Лідерство є об'єктивним явищем, яке характеризує відносини між людьми в групі. Воно породжується потребами і практикою неформального управління. Лідерство може проявлятися по-різному, але завжди в групі є людина, яка користується особливим авторитетом і довірою в більшості її членів. Ця довіра народжується як результат її людських якостей, кваліфікації, відношення до справи і до людей. Людина, яка має такий статус у групі, зветься лідером.\nВідношення лідера можуть збігатися з формальними повноваженнями менеджера. У такому випадку менеджер поєднує в собі і посаду, і лідера. Але відношення лідера і посадових повноважень можуть не збігатися і навіть вступати в протиріччя одне одному. Тоді виникає конфліктна ситуація, яку нерідко доводиться спостерігати в практиці управління колективами. У зв'язку з цим у менеджера з'являються два варіанти уникнути конфлікту: або досягнути у своїй практичній діяльності лідерства, що можливо, якщо дослідити і зрозуміти причини і рушійні сили виникнення такого статусу; або побудувати відносини з неформальним лідером таким чином, щоб вони не вели до конфлікту, а ще краще, щоб вони доповнювали та посилювали формальну діяльність менеджера. Це одна з важливих сторін мистецтва управління.\nПрояви і характер лідерства залежать від багатьох факторів. Серед них головну роль відіграють особисті якості людини — не тільки менеджера, а й кожного з членів групи. В лідерстві важлива роль належить психологічним особливостям людини. Часто причиною виникнення відносин лідерства виступають такі риси характеру, як чесність, впевненість, оптимізм, ентузіазм, порядність, переконливість, настирливість та ін. Але було б неправильним пов'язувати лідерство тільки з індивідуальними особливостями людини. Це явище групової діяльності і прояву відносин, що виникають у процесі цієї діяльності.\nУ менеджменті важливим є те, як повинен поводитися керівник підприємства, котрий є лідером, які засоби впливу і стиль поведінки найбільш ефективні для спрямування зусиль колективу на досягнення цілей організації.\nВідповіді на ці питання дає теорія лідерства, яка розроблена американськими вченими-біхевіористами та доповнена й розвинута науковцями інших країн. Існує три підходи до визначення значущих факторів ефективного лідерства: з позицій особистих якостей, поведінський і ситуаційний.\nПідхід з позицій особистих якостей. Згідно з цією теорією (теорія великих людей) найкращі керівники мають певні особисті якостей, які є загальними для всіх (чесність, високий рівень інтелекту, знання, вражаюча зовнішність, ініціативність, дисциплінованість, високий рівень впевненості у собі, здоровий глузд, мудрість).\nПроте немає певної думки щодо набору якостей, які мають бути притаманні справжньому лідеру. Оскільки не існує такого набору якостей, то й ефективність керівництва буде ситуаційною, хоча особисті якості керівника мають важливе значення в управлінні людьми.\nПідхід з позиції поведінки. Згідно з цією позицією, ефективність керівництва визначається не особистими якостями, а манерою поведінки керівника. В основі підходу лежить поділ стилів керівництва (поведінки) на автократичний, демократичний, ліберальний, орієнтований на роботу та на людину. Розробники підходу (група американських вчених-біхевіористів) шукали найбільш оптимальний стиль керівництва і довго вважали таким стилем демократичний. Але виявилося, що такого оптимального стилю не існує: стиль керівництва змінюється залежно від ситуації. Звідси і назва — ситуаційний підхід до стилю управління.\nФеномен лідерства ґрунтується на авторитеті керівника. Розрізняють формальний, особистий і повний авторитет керівника.\nФормальний авторитет керівника виплітає з його прав як посадової особи розпоряджатися підлеглими, давати їм завдання, вимагати виконання їх, контролювати і стимулювати їхню працю.\nВисоких особистих та загальних результатів організації здатний досягти нині лише той менеджер, який є лідером серед підлеглих[6, c. 449-452].\nУ практиці та теорії управлінської діяльності виділяють різні типи стилів керівництва за ознакою переважання одноосібних чи групових способів впливу на організацію виробничого процесу.\nB. Бюрократичне: домінує деперсоналізація (людина – носій регламентованих функцій), керівники всіх рівнів займають своє місце в структурі інстанцій і мають право на виконання даних їм повноважень. Системі регулювання підпорядковуються і керівництво, і підлеглі (предметна компетентність).\nГ. Харизматичне (харизма - милість Бога): за лідером визнаються видатні, єдині у своєму роді якості, а тому він може побажати будь-якої жертви від підлеглих і не зобов'язаний про них турбуватися.\n3. Ліберальне (пасивне) управління: низький рівень вимог до підлеглих, головні засоби впливу - прохання, інформація.\nУ наш час на Заході в менеджменті практикують комбінування авторитарного і кооперативного стилів керівництва, причому останній переважає. Поряд з цим виділяють ще й індивідуальні стилі керівництва.\nВибір індивідуального стилю керівництва колективом є одним із найважливіших завдань для менеджера. Як правило, виділяють п'ять основних стилів керівництва:\n1. Невтручання: низький рівень турботи про виробництво і людей. Керівник не керує, багато працює сам. Домагається мінімальних результатів, які достатні тільки для того, щоб зберегти свою посаду в даній організації.\n2. Тепла компанія: високий рівень турботи про людей. Прагнення до встановлення дружніх стосунків, приємної атмосфери і зручного темпу праці. При цьому керівника не дуже цікавить, чи будуть досягнуті конкретні й стабільні результати.\n3. Завдання: увага керівника повністю зосереджена на виробництві. Людському фактору або взагалі не приділяється увага, або приділяється її вкрай мало.\n4. Золота середина: керівник у своїх діях прагне достатньою мірою поєднати орієнтацію як на інтереси людини, так і на виконання завдання. Керівник не вимагає занадто багато від працівників, але і не займається потуранням.\n5. Команда: керівник повністю прагне поєднати у своїй діяльності як інтерес до успіху виробництва, так і увагу до потреб людей. Питання тільки в тому, щоб бути і діловим, і людяним. Спільні обов'язки, що їх беруть на себе працівники заради досягнення цілей організації, сприяють взаємовідносинам довіри і поваги.\nКрім типологічного та індивідуального стилів керівництва, на практиці існують принципи і прийоми управління, про які не прийнято говорити вголос. Ці принципи, хоч і є певною мірою породженням нашої колишньої системи з поправкою на менталітет, все ж таки мають під собою психологічне підґрунтя.\n1. Афанасьєв М. Основи менеджменту: Навч.- метод. посіб. / Харківський держ. економічний ун- т. — Х. : ВД "ІНЖЕК", 2003. — 481с.\n2. Баєва О. В. Основи менеджменту: Практикум/ О. В. Баєва, Н. І. Новальська, Л. О. Згалат-Лозинська. - К.: Центр учбової літератури, 2007. - 522 с.\n3. Белінський П. І., Лук'янова Л. М., Маниліч М. І. Основи теорії менеджменту організацій: Навч.-метод. посібник / П.І. Белінський (заг.ред.). — Чернівці, 1999. — 188с.\n4. Вершигора Е. Менеджмент: Учебное пособие/ Евгений Вершигора,. - М.: Инфра-М, 2004. - 256 с.\n5. Виханский О. Менеджмент: [Учебник]/ О. С. Виханский, А. И. Наумов. - [2-е изд.]. - М.: Фирма "Гардарика", 2003. - 415 с.\n6. Галицкий В.П Забезпечення ефективної діяльності організації.К., 2002.\n7. Герчикова И. Менеджмент: Учебник : [Для экон. спец. вузов]/ Ирина Герчикова,. - 2-е изд., перераб. и доп.. - М.: Банки и биржи, 2002. - 478 с.\n8. Гріфін Р. Основи менеджменту: Підручник для студ. екон. спец./ Рикі Гріфін, Володимир Яцура,. - Львів: БаК, 2001. - 605 с.\n9. Єрмошенко М. Менеджмент: Навчальний посібник/ Микола Єрмошенко, Сергій Єрохін, Олег Стороженко,; Національна академія управління. - К.: Національна академія управління, 2006. - 655 с.\n10. Кузьмін О. Основи менеджменту: Підручник/ Олег Кузьмін, Ольга Мельник,. - К.: Академвидав, 2003. - 414 с.\n11. Мартиненко М. Основи менеджменту: Підручник/ Микола Мартиненко,. - К.: Каравела, 2005. - 494 с.\n12. Осовська Г. Основи менеджменту: Підручник/ Галина Осовська, Олег Осовський,. - 3-е вид., перероб. и доп.. - К.: Кондор, 2006. - 661 с.\n13. Робінс С. Основи менеджменту: учбовий посібник/ Стефан П. Робінс, Девід А. ДеЧенцо,; Пер. с англ. А. Олійник, М. Корчинська, Р. Ткачук,. - К.: Вид-во Соломії Павличко "Основи", 2002. - 671 с.\n14. Рудінська О. Менеджмент: Посібник/ Олена Рудінська, Світлана Яроміч, Ірина Молоткова, ; М-во освіти і науки України, Одеський нац. ун-т ім. І.І.Мечникова. Економіко-правовий фак-т, Регіональний ін-т держ. управління. - К.: Ельга Ніка-Центр, 2002. - 334 с.\n15. Скібіцька Л. І. Менеджмент: Навчальний посібник для вищих навч. закладів/ Л. І. Скібіцька, О. М. Скібіцький; Мін-во освіти і науки України. - К.: Центр навчальної літератури, 2007. - 415 с.\n16. Стадник В. Менеджмент: Посібник/ Валентина Стадник, Микола Йохна,. - К.: Академія, 2003. - 463 с.\n17. Стеценко І. Основи менеджменту. Хто такий менеджер: Навч. посібник. — К. : А.С.К., 2004. — 224с.\n18. Хміль Ф. Менеджмент: Підручник для студ. вуз./ Федір Хміль,. - К.: Академвидав, 2005. - 607 с.\n19. Шегда А. Менеджмент: Учебник/ Анатолий Шегда,. - 3-е изд., испр. и доп.. - К.: Знання , 2006. - 645 с.\n20. Шокун В. Основи менеджменту: Навч. посіб. для дистанц. навчання / Відкритий міжнародний ун-т розвитку людини "Україна". — К. : Ун-т "Україна", 2005. — 340с.\nПланування в організації. Теорія менеджменту та історія її розвитку\nЗакони, закономірності та принципи управління.Поняття і місце планування в системі організації.Необхідність і сутність управління...\nВплив принципу енергозбереження на собівартість продукції підприємства\nОрганізація енергозбереження на підприємстві. Проведення та значення енергоаудиту на підприємств...\nПР-компанія кондитерської продукції фірми "Перша приватна кондитерська"\nФірма «Перша приватна кондитерська» спеціалізується на виробленні кондитерських виробів, вироблених за спеціальною технологією, без використання цукру, яких-небудь шкідливих...\nПортрет сучасного менеджера\nВикористання зарубіжного досвіду щодо запобігання помилок в роботі менеджера.Основні помилки менеджера та поради щодо організації його особистої праці.Професійне призначення та...


У Парижі протести переросли у сутички з поліцією. Силовики застосували сльозогінний газ, а згодом і водомет.\nУ Франції в суботу, 31 липня, близько 204 тисяч людей по всій країні втретє вийшли на марш "Свободи" проти "перепустки здоров'я", наявність якої незабаром стане необхідною для відвідування ресторанів та інших громадських місць.\nБільшість демонстрацій мали мирний характер, однак у Парижі протести переросли у сутички з поліцією. Зазначається, що всього вулицями французької столиці марширували близько 14 250 громадян, що на кілька тисяч більше, ніж тиждень тому.\nЗагалом навколо Парижа розгорнули майже три тисячі силовиків. Поліція зайняла пости уздовж Єлисейських полів, щоб не допустити вторгнення на знамениту вулицю.\nНапруженість загострилася перед знаменитим нічним клубом "Мулен Руж", коли правоохоронці застосували сльозогінний газ, а згодом і водомет, у відповідь на агресивні дії демонстрантів.\nВнаслідок заворушень щонайменше один протестувальник отримав травму голову. Також відомо про трьох постраждалих поліціянтів.\nУ зв'язку з різким зростанням захворюваності на коронавірус і збільшенням числа госпіталізацій французькі законодавці ухвалили закон, який від 9 серпня вимагає від жителів країни наявності так званого "health pass" або "перепустки здоров'я", тобто свідоцтва про вакцинацію, негативний тест чи наявність антитіл після одужання від коронавірусу.\nОкрім того, уряд зобов'язав усіх медичних працівників вакцинуватися від COVID-19 до середини вересня.\nОпитування показують, що більшість французів підтримують запровадження пропусків, але дехто висловлюється категорично проти.\n37-річна медсестра Хагер Амер, яка взяла участь у марші, розповіла, що звільнилася з роботи. Жінка звинуватила уряд у використанні форми "шантажу".\n"Я думаю, що не варто вказувати нам, що робити, - висловилася вона, додавши, що французькі медичні працівники під час першої хвилі COVID-19 зазнали жорстокого поводження. - А тепер раптово нам кажуть, що якщо ми не вакцинуємося, це наша вина, що люди заражені. Я думаю, це огидно".\n17 липня у Франціх також відбулися протести проти останніх рішень уряду, пов'язаних із вакцинацією населення від коронавірусу і стримуванням поширення COVID-штаму "Дельта". Тоді на вулиці вийшли понад 100 тисяч людей.


"Пальне скінчилося". NASA припинило роботу "мисливця за екзопланетами" Kepler - Наука та IT - TCH.ua\n"Пальне скінчилося". NASA припинило роботу "мисливця за екзопланетами" Kepler\nНаука та IT 31 жовтня 2018 20:12\nВООЗ відновлює випробування розрекламованих Трампом та завезених до України ліків від коронавірусу\nНаука та IT Вчора 18:25\nНаука та IT Вчора 17:37\nДослідники знайшли місце з найчистішим повітрям на Землі\nНаука та IT Вчора 15:55\nНаука та IT Вчора 03:53\nНаука та IT Вчора 11:02\nЧи прокидається супервулкан: у парку Єллоустоун зафіксували 11 землетрусів за добу\nНаука та IT Вчора 13:23\nУ США вчені успішно "виростили" мініпечінку і пересадили її щурам\nНаука та IT Вчора 14:46\nНа зміну йому прийдуть космічні телескопи TESS і Webb.\nПро це у середу, 31 жовтня, повідомляє NASA.\nТелескоп Kepler призначений для пошуку планет за межами Сонячної системи. Апарат запущений на орбіту у 2009 році і завершив основну частину дослідницької програми в 2012 році.\nУ 2013 році через поломку гіроскопа його робота була припинена, однак інженерам вдалося відновити орієнтацію телескопа, використовуючи сонячне випромінювання,тому у 2014 році почалася нова місія К2.\nФотогалерея Місія Kepler (11 фото)\nЗа 9 років роботи Kepler відкрив більше 2 680 екзопланет, з яких 550 можуть бути кам'янистими (зразок Землі), а 21 - потенційно придатними для життя (з рідкою водою).\n"Kepler перевершив усі наші очікування і відкрив шлях для нових досліджень і пошуку життя в Сонячній системі та поза її межами... Він не тільки показав нам, як багато планет існує, він відкрив нове величезне поле для досліджень. Його відкриття дозволили побачити в новому світлі місце людства у Всесвіті і показали нові загадки й можливості серед зірок", - говорить заступник керівника управління наукових місій NASA Томас Цурбухен.\nНа зміну йому прийдуть космічні телескопи TESS (Transiting Exoplanet Survey Satellite), який вже розпочав свою роботу, і Webb. Останній вчені збираються використовувати для виявлення життя на потенційно придатних для життя небесних тілах (слідів водяної пари, кисню, метану і двоокису вуглецю в атмосфері небесних тіл).\nПоблизу Землі пролетить астероїд розміром як Біг Бен - NASA\nКрім того, на початок 2019 року заплановано запуск у космос нового телескопа Cheops, створеного Європейським космічним агентством.\nНагадаємо, NASA запустило проект під назвою Exoplanet Travel Bureau, що дозволяє подивитись на панорами декількох екзопланет, що перебувають за межами Сонячної системи.\nВідео NASA запустило перший зонд, який впритул наблизиться до Сонця\nПерший дотик до Сонця. Американське космічне агентство NASA відправило перший зонд, який упритул наблизиться до світила. "Паркер" - так назвали космічний апарат розміром із невелике авто. Запустили його сьогодні за допомогою ракети з мису Канаверал. "Паркер" підлетить до зірки на відстань мільйонів кілометрів. Це рекорд, адже підійти ближче до розпеченої кулі досі не міг жоден апарат.


Чи можна їсти макарони, крупи та хліб при схудненні\n7 листопада 2020, 21:37\nЧи можна їсти макарони при схудненні: з'явилося цікаве пояснення / pinterest\nЗавдяки крохмалю, який в них міститься, організм довго перебуває в стані ситості, розповіла фітнес-експертка Світлана Ростиславіна у своєму Instagram.\nЧитайте Неправильне схуднення: навіщо організму потрібні жири\nМакарони, крупи, цільнозерновий хліб? Хіба можна це їсти? Звісно! Все це – складні вуглеводи, базовий компонент раціону. Вони погано розчиняються у воді і повільно засвоюються організмом. Це в першу чергу крохмаль і харчові волокна (пектин, інулін, клітковина і ін.), – зазначила Ростиславіна.\nВона пояснила, що крохмаль є головним джерелом енергії в людському організмі. В процесі перетравлення він повільно розпадається до глюкози, завдяки чому вона не піднімається високо і не переходить у жир. В такому випадку цукор в крові зберігається на одному рівні і у людини залишається відчуття ситості на тривалий час.\nУ той же час харчові волокна не перетравлюються і не дають організму енергію, проте також мають кілька корисних властивостей, а саме:\nвбирають шкідливі речовини, токсини, і виводять їх з організму;\nє їжею для корисних кишкових мікроорганізмів, які синтезують вітаміни, ферменти, амінокислоти, антитіла;\nуповільнюють всмоктування глюкози і холестерину.\nХарчові волокна є в бобових, а також цільнозернових продуктах, сухофруктах, овочах і фруктах. Чим більше клітковини міститься у продукті – тим він корисніший.\nЗа словами Ростиславіної, продукти харчування, в яких містяться складні вуглеводи, необхідно вживати щодня, оскільки вуглеводні запаси швидко виснажуються в організмі.\nДефіцит вуглеводів у раціоні викликатиме втому, сонливість і неуважність. Залишившись без припливу енергії, організм буде використовувати як паливо власні білки і жири, – розповіла фітнес-експертка.\nУ той же час використання білка у вигляді джерела енергії веде до руйнування м'язової тканини і уповільнення метаболізму, а перетворення жиру – до появи "надлишкової кількості кетонових тіл, здатних викликати інтоксикацію організму". Тому вуглеводи є найважливішим компонентом здорового харчування.\nУ крупах містяться складні вуглеводи, необхідні організму / Фото mens-recipes


Головна Підручники Підручник Історія медицини та фармації України скачати онлайн 6.2 Цехова медицина.\nВже під 1377 р. в міських актах Львова знаходимо відомості про заснування в місті шпиталю для хворих і бідних. У податковому списку міста за 1405 р. значиться доктор медицини Бенедикт. У 1407 р. в місто проведено глиняними трубами воду, каналізаційні труби було проведено через 70 років. Головні вулиці міста були бруковані каменем, по околицях вистелені дошками. З 1408 р. в обов’язок міського ката входило вивезення з вулиць сміття. В 1444 р. засновано школу «для науки дітей благородних і простих». Перший запис про аптеку датовано 1445 р. Керував аптекою русин Василь. В 1447р. в міських актах вперше згадується про запрошення для задоволення громадських потреб лікаря з платнею 10 кіп грошів (600 грошів). У 1550 р. міським лікарем працював доктор медицини з Іспанії Егреніус з зарплатою 103 злотих на рік. За тих часів у Львові було три міські шпиталі і два при монастирях. Була в місті також лазня, яку «за звичаєм та правом» було звільнено від усяких податків. Школярі та вчителі мали право раз на два тижні користуватися нею безплатно.\nАрхівні матеріали свідчать, що лікарі складали з хворими угоди на лікування як на звичайну торговельну справу, брали аванси, часом з дуже сміливими зобов’язаннями в певний строк вилікувати ту або іншу хворобу. Плата за лікування була дуже висока, недоступна для трудового народу. Широкі маси населення взагалі обслуговували не дипломовані лікарі—, а лікувальники-ремісники, відомі в нас, як і по інших країнах, під назвою цирульників. Лікували вони, спираючись на віковий досвід народної медицини, і їх слід розглядати як безпосередніх спадкоємців давніх знахарів. У більших містах, виконуючи за приписом докторів медицини різні лікувальні рукодійпі заходи, маючи взагалі близькі ділові стосунки з дипломованими лікарями, цирульники поповнювали свої знання. Таке поєднання досвіду побутової медицини з даними науки сприяло деякою мірою збільшенню обсягу медичних знань цирульників. Окремі з них досягли великої майстерності в лікуванні ран, проведенні ампутацій, операцій витину каменів, виривання зубів і особливо в дуже поширеному засобі лікування — кровопусканні.\nРемісники середньовічних міст з економічних і правових причин об’єднувалися в цехи. Документальні відомості про ремісників-лікувальників, або цирульників, знаходимо в архівах з кінця XIV ст., коли по містах України заведено було самоврядування, відоме в нашій історії під назвою магдебурзького права. В XV ст. Київському магістратові були підпорядковані 16 ремісничих цехів різних спеціальностей, між ними був і цех цирульників. Цехи цирульників протягом багатьох століть були своєрідною і єдиною школою медичних кадрів для широких народних мас.\nСтатути цехів цирульників розрізняли таких членів свого об’єднання: 1) учнів, яких на Україні називали «хлопцями» ; 2) підмайстрів—вони називалися «молодиками», «челядниками» ; 3) майстрів.Учнів приймали віком 12 років, грамотність для них була не обов’язковою. Кожний учень перед вступом вносив до цехової скриньки повний внесок (від 6 грошів до 6 злотих). Навчання учня тривало три роки. Учнів у одного майстра не повинно було бути більше ніж 3-4. Їх вчили ставити банки, сухі та з насічками (криваві), розрізати гнояки, виривати зуби, перев’язувати.рани, накладати лещата при переломах, вправлятн вивихи, виготовляти різні пластирі для лікування ран. Учні вивчали ознаки певних хвороб і, обов’язково, голярську справу.\nЗакінчивши навчання, учень вносив до цехової скриньки певний внесок (близько 12 злотих), і його вписували в цехову книжку вже молодиком. За більшістю статутів, підмайстер, закінчивши науку в основного майстра, повинен був розпочати «мандрування». Діставши від свого цеху довідку про навчання, він переходив до іншого міста, там звертався до цехмайстра і, за його призначенням, починав працювати челядником в одного з майстрів. «Мандрування» мало на меті ознайомлення молодика із засобами лікування по інших містах. У Києві, Львові, Луцьку та деяких інших містах України під обов’язку «мандрування» можна було відкупитися певним внеском до цехової скриньки.\nВ жодному статуті цеху цирульників не говориться про контроль лікарів за їхньою працею. Очевидно, його не було. ,Життя членів цеху нормувалося статутом. Особливо це стосувалося учнів та підмайстрів. У статуті, власне, лише й була мова про їхні обов’язки на користь майстра і ні слова про їхні права.\nПісля закінчення іспитів кандидат у майстри влаштовував гостину для свого цеху. Оскільки це в середньому коштувало до 100 злотих, які не завжди міг дати молодий майстер, то інколи дозволялося справити її через рік після іспитів. Невиконання новим майстром цього обов’язку перед цехом каралося штрафом до 5 фунтів воску (близько 20 злотих).


Квіти для Кіндера та нові заступники: закрили першу сесію міськради - Ковель media\nГоловна / Політика / Квіти для Кіндера та нові заступники: закрили першу сесію міськради\nСьогодні, 10 грудня, відбулося третє пленарне засіданні першої сесії Ковельської міської ради восьмого скликання. Депутати врешті затвердили кандидатури заступників міського голови.\nТакож сьогодні ексмеру Олегу Кіндеру виповнилося 60 років. З ювілеєм його привітав міський голова Ігор Чайка, вручивши букет квітів. Лідерка «Батьківщини» Віра Федосюк подарувала йому смачний набір.\nОлег Кіндер та Віра Федосюк\nНа засіданні було утворено ще дві фракції: «За майбутнє» (голова – Петро Оксентюк) та «Сила і Честь» (голова – Ігор Пініс). До складу першої з них увійшла нинішній секретар міської ради Оксана Багнова. Однак депутат Олег Кіндер зауважив, що це порушення, з чим Багнова погодилася і сказала, що напише заяву про вихід із фракції.\nПосаду першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів обійме Тарас Яковлев (30 голосів), який останнім часом був радником міського голови. З листопада 2018 року до квітня цього року – голова Луцької районної державної адміністрації.\nМені цікавий цей виклик і цікавий новий досвід – заступником мера… Також мене цікавить питання щодо розбудови доріг в Ковелі та планую вирішити проблему стосовно полігону твердих побутових відходів і цвинтарю\nЗаступниками міського голови з питань діяльності виконавчих органів працюватимуть Наталія Маленицька (30 голосів) та Віктор Жигаревич (30 голосів). Ковельчани знають Наталію Маленицьку як помічника-консультанта народного депутата Степана Івахіва. З 2020 року по цей час – менеджер Дирекції закупівель у ТзОВ «Вест Петрол Маркет». Віктор Жигаревич працював заступником начальника експлуатаційного вагонного депо Ковель.\nПідтримали обранці громади і кандидатуру Івана Чуліпи (35 голосів) на посаду керуючого справами виконавчого комітету міської ради. Трудову діяльність він розпочав у 2013 році у Ковельській райдержадміністрації, де працював спеціалістом, начальником відділу містобудування та архітектури, завідувачем сектору містобудування та архітектури. З 2017 по 2020 рік – начальник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області.\nМіський голова запропонував кандидатури 18 осіб до складу виконкому. Депутатський корпус затвердив: Юрія Семенюка (кандидатура від політичної партії «За майбутнє»), Сергія Клюса («Слуга Народу»), Аллу Півень («Європейська Солідарність»), Аллу Вальчук («Аграрна партія»), Валентина Вітра («Батьківщина»), Ігоря Ткачука («Свобода»), Сергія Панасюка («Сила і Честь»), Романа Дідицького.\nДепутати також прийняли проект рішення «Про встановлення надбавок до посадових окладів керівникам міської ради та її виконавчого комітету та їх преміювання» (36 голосів «За»).\nСьогодні перша сесія Ковельської міської ради восьмого скликання, врешті-решт, завершилася.\nАлла ВальчукАлла ПівеньВалентин ВітерВест Петрол МаркетВіктор ЖигаревичВіра ФедосюкІван ЧуліпаІгор ТкачукІгор ЧайкаКовельська міська радаНаталія МаленицькаОксана БагноваОлег КіндерПетро ОксентюкРоман ДідицькийСергій Вікторович ПанасюкСергій КлюсСесіяСтепан ІвахівТарас ЯковлевЮрій Семенюк\n10.12.2020 о 18:07\nНу що, на кінець сформовано усі керівні органи Ковельської ОТГ (крім старост). Цікаво, а хто-небудь з присутніх депутатів запитав міського голову Чайку:” Кандидатури Яковлєва та Маленицької це його, чи як думають багато хто – це вимога пана Івахіва?” Який такими призначеннями готує базу на весняні вибори до ВРУ! А Ковельська громада має вирішальне значення по кількості голосів.\n10.12.2020 о 20:00\nВ Ковелі нема мера і вже не буде.А буде дерибан і воровство.


Інвестиційний клімат Республіки Білорусь\nРозмови в білоруських ділових колах останнім часом все більше нагадують ввічливо-традиційні бесіди англійців про погоду, звично, хто в жалобі на капризи природи. У нас в центрі уваги теж клімат, тільки інвестиційний. А він, не дивлячись на всі зусилля уряду, як і раніше не надто прихильний реальному сектору економіки.\nПро це ще раз нагадали учасники спільного засідання рад Білоруської науково-промислової асоціації та Білоруського союзу наймачів, а також Міжнародного клубу директорів, в ході якого було проведено науково-практичний семінар «Інвестиційний клімат: стан і перспективи оновлення виробничих фондів Республіки Білорусь, створення нових робочих місць ».\nПрезидент БНПА Н.АСтрельцов навів такі дані. На початку поточного року групою по формуванню позитивного інвестиційного іміджу республіки за кордоном, створеної Консультативною радою з іноземних інвестицій, було проведено опитування близько 100 комерційних організацій з іноземними інвестиціями та представництв зарубіжних компаній в Білорусі, що стосується оцінки інвестиційного клімату та умов господарювання. У ньому взяли участь представники 11 країн, в тому числі Бельгії, Великобританії, Німеччини, Китаю, США, Росії. Більшість опитаних (близько 60%) охарактеризували інвестиційну «погоду» як погану.\nМОЗ числі найбільш значущих причин, які перешкоджають притоку іноземного капіталу в країну, вказувалися надмірна регламентація господарської діяльності, велика кількість нормативних актів з одним і тим же питанням, нестабільність законодавства, відсутність гарантій власності і права власності на землю, складна система оподаткування та митних процедур, занадто часті і не завжди обґрунтовані перевірки контролюючих органів. Переважна більшість (82,5%) зазначили, що інвестиційний клімат в Білорусі гірше, ніж в інших країнах, і тільки 11,5% опитаних вважають, що він краще, ніж в Росії і Українець\nПрезидент Білоруської торгово-промислової палати В.Н.Бобров зауважив, що в практичній площині поки мало що змінилося. Як і раніше на головні, причому стандартні питання, які зазвичай задають інвестори, важко знайти позитивну відповідь. Зокрема, коли вони цікавляться, що нового вніс Інвестиційний кодекс, доводиться констатувати, що кардинальних змін не відбулося, а його значення тільки в тому, що він зібрав всі закони під однією обкладинкою. Немає відповіді і на таке питання: чому наші підприємства обов'язково мають при собі дитячий сад, поліклініку, інші соціальні об'єкти, і витрати на них відносять на собівартість продукції? Чи можуть інвестори вивести їх за межі компанії і займатися тільки випуском і продажем виробів? І, нарешті, дуже болюче питання: чи можна скоротити чисельність працюючих? А оскільки відповіді не задовольняють інвесторів, їх інтерес до республіки слабшає.\nА між тим, як поінформувала головний економіст головного управління статистики фінансів Міністерства статистики та аналізу А.В.Черва, стан основних фондів в республіці продовжує погіршуватися. З 1999 р знос їх активної частини збільшився майже на 9% і становить 75,6%. У промисловості цей показник досяг 80,5%, збільшившись за чотири роки більш ніж на 10%. Частка машин і устаткування, на які повністю нараховано амортизацію, становить 52,8%. Можна тільки здогадуватися, який фактичний термін служби цієї техніки: 7, 10 або 20 років? Наведені дані свідчать про назрілу необхідність масової заміни застарілого обладнання.\nПро те, що робиться урядом для вирішення цієї проблеми, розповів директор департаменту у справах інвестицій Міністерства економіки В.АДрозд.\nТемп зростання інвестицій в 2002 р склав 103,2% при директивному показнику 107%. Однак, за його словами, це не поразка, оскільки динаміка була позитивною. В абсолютному значенні в економіку направлено 4,2 трлн. руб., з них у виробництво - 2,6 трлн., або 62% всіх інвестицій. Саме в інвестиціях виробничого призначення стався найбільший ріст - 4,9%.\nІнвестиції в основний капітал в 2002 р забезпечені за рахунок двох факторів: бюджету (приріст «консолідованого бюджету склав 9,2%, в тому числі 15% республіканського бюджету) і зовнішніх джерел в обсязі 190 млрд. Руб., Або 173% ДО 2001 м\nОсновними інвесторами були Росія (75,7 млн. Дол.), Великобританія (105,3), США (78), "Німеччина (74), Кіпр (66,4), Швейцарія (51), Франція (50,7 млн . дол.). Різниця між 101 млн. дол. (190 млрд. руб.) і названими інвестиціями по країнам пояснюється тим, що Мінстат розраховує тільки ті інвестиції в основний капітал, які пішли на введення основних фондів. Але, крім того, є ще й залучені іноземні інвестиції, обсяг яких набагато перевищує враховуються статистикою. Їх сума в минулому році склав 722 млн. дол.\nНайбільші проекти за рахунок іноземних інвестицій були здійснені Білоруським металургійним заводом - 117 млн. Дол., Першим і другим операторами стільникового радіотелефонного зв'язку - відповідно 49 і 44 млн., Білоруським автомобільним заводом - 16 млн., Мозирським нафтопереробним заводом - 28 млн. І «Нафтаном» - 25 млн. дол.\nІноземні інвестиції могли б стати головним чинником розвитку економіки, оскільки внутрішні резерви скорочуються. У 2002 р в порівнянні з попереднім прибуток зменшився -е 5,6%, на 3% зросла частка збиткових підприємств, досягла 36,7%. Тільки 34% амортизаційних відрахувань, за даними Міністерства статистики, було використано на відновлення основного капіталу. Довгострокові банківські кредити в загальному обсязі позик склали лише 10-12%. І хоча середня процентна ставка по рублевих кредитах реальному сектору економіки знизилася з 73% в січні до 45,7 в грудні, все ж при рентабельності реалізованої продукції 9% вони поки недоступні більшості суб'єктів господарювання. Не набули поширення і лізингові операції, частка яких в інвестуванні в основні фонди не перевищує 2%, тоді як в розвинених країнах цей показник досягає 25-30%. Відбувся спад у формуванні коштів галузевих інноваційних фондів, обсяг яких порівняно з 2001 р знизився до 82,6%. Частина їх при цьому відволікалася на потреби, не пов'язані з інноваціями, в тому числі на виплату зарплати та придбання пально-мастильних матеріалів.\nНаслідком несприятливих тенденцій стало зниження важливого показника в інвестиційній сфері - частки інвестицій у валовому внутрішньому продукті. Вона склала 16,6%, в той час як в 2001 році була на рівні 18%. А для того, щоб вести розширене відтворення, частка інвестицій повинна бути не менше 25-30%.\nЯк зазначив В.АДрозд, уряд у 2003 р намір форсувати темпи зростання інвестицій. Необхідно б трлн. руб., або 112-113% до рівня 2002 р Власні кошти підприємств складуть приблизно 64% всього обсягу капітальних вкладень, або 3,8 трлн. руб. Одна з основних завдань - використання такого ресурсу, як амортизаційні відрахування, при цьому великі надії покладаються на нову амортизаційну політику, запроваджену з 1 січня. Однак при триваючому фінансову кризу реального сектора здійснення цих прогнозів вельми проблематично. Так само як і майже нереальні плани залучити іноземні інвестиції в розмірі 1,5 млрд. Дол. Адже інвестиційними програмами галузей, регіонів і підприємств підтверджено поки не більше 600 млн. А по вільних економічних зонах, які, до речі, викликають роздратування країн-партнерів Білорусі , бізнес-плани є тільки на 10% прогнозованих інвестицій. Нагадаємо, що для СЕЗ «доведена» цифра залучення іноземного капіталу в сумі 608 млн. Дол.\nУ слабкому притоці іноземного капіталу, на думку В.А.Дрозда, часто винні самі підприємства. Як приклад він навів дворічний процес переговорів Могильовського підприємства «Хімволокно» з німецькою фірмою «Циммер» про реалізацію проекту виробництва поліефірної кордної нитки вартістю 30 млн. Дол. До вересня минулого року хіміки повинні були представити бізнес-план. Однак підприємство зайняло дивну позицію: кожен раз, коли приїжджають представники іноземної фірми, воно змінює стратегію по технології, складу обладнання. Німецькі бізнесмени, витративши 116 тис. Євро тільки на поїздки і переробку документації, попередили білоруських партнерів, що не можуть нескінченно продовжувати страховку по лінії «Гермес», за яку потрібно платити від 3 до 5 тис. Євро, натякнувши, що проект може бути « заморожений ». Так само довго йде розробка проекту по «Белшина» з фірмою «Херберт». Ще більш недвозначно (висловилася глава представництва «East / West Consulting Steffens» І.Б.Ершова, помітивши, що зарубіжні фахівці бачать труднощі реалізації інвестиційних проектів в так званому суб'єктивний чинник. Зокрема, вона зазначила низький рівень менеджменту на білоруських підприємствах. У Росії , наприклад, не шкодують коштів на навчання персоналу не тільки всередині країни, але і за кордоном. У нас же кваліфікація фахівців не дозволяє готувати якісні бізнес-плани, які на 50% визначають успіх. Керівники не можуть оп ределить слабкі і сильні сторони своїх підприємств, грамотно розставити пріоритети реалізації різних інвестиційних напрямків. А саме це дало б можливість домагатися ефективності використання іноземних інвестицій.\n«Підіграє» їм в цьому і держава. Поведінка міністерств і відомств, які повинні мати єдину позицію вирішення проблеми залучення і подальшого використання інвестицій, не узгоджене. Наприклад, хоча в Мінфіні існує інструкція, згідно з якою збитковим підприємствам кредити під державну гарантію не даються, прийнято рішення про надання збитковою «Белшина», яка в даний час знаходиться під зовнішнім управлінням концерну «Білнафтохім», кредиту під державну гарантію в розмірі понад 30 млн . дол. на оборотні кошти без реалізації інвестиційного проекту. Ясно, що це не дасть поштовху розвитку підприємства, а лише призведе до затоварювання продукції на складі, оскільки не відбулося підвищення якості продукції та технологічного рівня.\nГостра дискусія розгорілася після виступу директора департаменту по зайнятості Міністерства праці та соціального захисту Н.Д.Кохонова, який розповів про проблеми трудової зайнятості населення і завдання зі створення нових робочих місць. Причому думки були діаметрально протилежними: одні вважали, що не можна обмежувати керівників підприємств, змушуючи їх зберігати неефективно що використовується чисельність працюючих, інші вважали, що якщо ми щорічно будемо викидати на ринок праці по 40 тис. Чоловік, то в недалекому майбутньому республіка перетвориться в безлюдну пустелю .\nУ прийнятих учасниками засідання пропозиціях в черговий раз повторюються тези про необхідність реформування податкової системи, реструктуризації великої промисловості, зміни системи землеволодіння та землекористування, стабілізації білоруського рубля. І це зрозуміло: ситуація не змінюється, тому доводиться методично нагадувати про позицію промисловців, які стурбовані становищем реального сектора економіки. У числі пунктів, що представляють інтерес, можна виділити пропозиції про розробку програм державних інвестицій в сфери високих технологій з метою швидкої окупності вкладень, вивільнення зайвої чисельності працівників на підприємствах, їх перекваліфікації та працевлаштування, а також переліку перспективних білоруських підприємств, рекомендованих інвесторам урядом республіки.\nЧлени Міжнародного клубу директорів своєрідно вирішили проблему керівництва цією громадською організацією. Оскільки з відомих причин її президент М.В.Леонов не може брати участь в роботі клубу, цю посаду вирішили скасувати. На чолі МКД тепер стоятиме голова ради, яким обрано генерального директора ВАТ «Мотовело» АС.Язвінскіі.


Німецькі вчені з'ясували, як тепла ванна допомагає побороти депресію - Цікaвинки - TCH.ua\nНімецькі вчені з'ясували, як тепла ванна допомагає побороти депресію\nЦікaвинки 29 жовтня 2018, 14:22\nДослідники радять розслаблятися у ванні щодня увечері.\nВчені з німецького університету у Фрайбургу провели дослідження, в якому знайшли позитивний вплив гарячої ванни на боротьбу з депресією.\nДослідники з Фрайбурга запросили 45 людей з депресією та запропонували їм приймати гарячу ванну по 30 хвилин щодня протягом восьми тижнів. Після цього люди впродовж 20 хвилин розслаблялися, загортаючись в ковдру з пляшкою гарячої води.\nЧитайте також: У Києві з психіатричної клініки зник активіст, який лікувався від депресії\nНаприкінці, в учасників експерименту визначили настрій і перевірили їхній стан згідно з "шкалою депресії". Результати показали, що в середньому психічне самопочуття групи покращилося на шість пунктів.\nХоч зазвичай рекомендують лікувати депресію з допомогою фізичних вправ, це дослідження показало, що ті, хто приймав теплу ванну, набрали на три пункти більше, ніж ті, хто виконував по 45 хвилин аеробні вправи протягом тижня.\nТеорія полягає в тому, що ванна допомагає збільшити температуру тіла, вона може зміцнити і синхронізувати добовий ритм. У депресивних людей цей ритм може бути порушений або відтягнутий на кілька годин.\nОтож, вчені радять знаходити час, щоб відпочити та проводити щодня кілька хвилин у ванні з температурою води від 40°С до 45°С.\nРаніше українські лікарі, психологи та дієтологи розповіли про дієві методи, які допоможуть побороти осінню депресію.\nВідеоОсіння депресія - як її побороти та перейти в новий графік\nТСН. 19:30 25 вересня 2018, 22:03


На Одещині триває кримінальне провадження за фактом самогубства неповнолітнього » Новини України та Світу. Новини сьогодні - 7dniv.info\nЖиття 29-кві-2013, 22:350231\nНа Інтернет-сайтах з’явилася інформація про те, що співробітники Татарбунарського райвідділу міліції нібито залякали 15-річного хлопця великим терміном ув’язнення, після чого він вирішив піти з життя. Прокуратурою району з метою з’ясування можливої причетності працівників Татарбунарського райвідділу міліції до самогубства розпочато кримінальне провадження за ч. 3 ст. 365 КК України (перевищення влади або службових повноважень), про що внесено відомості до ЄРДР, передає УНН з посиланням на прес-службу прокуратури Одещини.\nЗа повідомленням прокуратури у ході проведення першочергових слідчих та розшукових дій щодо крадіжки грошей у сумі 500 грн. 21.04.2013 проведено бесіду з неповнолітнім, при якій була присутня його мати. Хлопець, який був раніше засуджений за вчинення аналогічного злочину, зізнався у скоєному кримінальному правопорушенні.\nУ цей же день до чергової частини міліції надійшло повідомлення про самогубство підлітка. У ході огляду місця події слідчо-оперативною групою та судово-медичним експертом не виявлено ознак спричинення смерті сторонніми особами.\nЗа вказаним фактом 21.04.2013 слідчим відділом міліції внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 120 КК України (доведення до самогубства).\nКрім того, прокуратурою району з метою з’ясування можливої причетності працівників Татарбунарського райвідділу міліції до самогубства розпочато кримінальне провадження за ч. 3 ст. 365 КК України (перевищення влади або службових повноважень), про що внесено відомості до ЄРДР.\nДля забезпечення всебічного і неупередженого дослідження обставин кримінальних правопорушень винесено постанову про об’єднання вищевказаних проваджень в одне.\nДосудове розслідування у провадженні здійснює прокуратура району. На сьогодні з’ясовується питання про причетність до самогубства неповнолітнього родичів та співробітників міліції.


Замовляйте в інтернет-магазині класичні сукні для офісу - справжній шик та стиль - Оголошення - УкрБізнес, UB.UA\nЗамовляйте в інтернет-магазині класичні сукні для офісу - справжній шик та стиль\nОдеська\tДодано: 20 листопада 2013 в 10:14 publishПідняти\nХочете замовити класичну сукню для офісу? Шукаєте сайт, де завжди широкий асортимент жіночого одягу, а також можлива доставка по Україні? Все це пропонує інтернет-магазин «Анюта»!\nМи реалізуємо вишуканий, стильний жіночий одяг, який актуальний у цьому році. Ціни здивують Вас своєю доступністю. А ще Вам не прийдеться чекати довго доставки, адже через один або два дні Ви зможете приміряти на себе офісну сукню.


Ділова українська мова » Blog Archive » Спілкування як обмін інформацією\nРозглянемо характеристики різних сторін спілкування. Обмінюючись інформацією, кожний із партнерів є активним суб’єктом у процесі спіль¬ної діяльності. Важливу роль при цьому відіграє значущість інфор¬мації, завдяки чому партнери намагаються виробити загальний зміст, однакове розуміння ситуації. Це можливо лише за умови, що інформація прийнята, зрозуміла та осмислена. Тому в комуні¬кативному процесі поєднано діяльність, спілкування й пізнання.\nЗагальну модель спілкування взято з теорії інформації, де його розуміють як процес, за допомогою якого закодоване певним джере¬лом (відправником) повідомлення передається через канал зв’язку до призначеного пункту (адресата), де відбувається його декодуван¬ня. При такій моделі комунікативний процес розглядається як обмін інформацією між людьми, а основна його мета — забезпечити розуміння інформації, що є предметом обміну.\nОбмін інформацією передбачає також психологічний вплив одного партнера на поведінку іншого з метою її зміни. А це можливо лише тоді, коли партнери користуються однією або близькими сис¬темами кодифікації й декодифікації, тобто «спілкуються однією мо¬вою». Ефективність комунікації найчастіше визначається тим, чи вдалося вплинути суб’єктам спілкування одне на одного, чи уточню¬валась, змінювалась, розвивалась інформація, думка співрозмовників. Саме в цьому проявляється специфіка людської комунікації на відміну\nвід тієї, що описується теорією інформації. Доведено, що на першому рівні обміну вирівнюються відмінності у вихідній інформації, яка є в індивідів, котрі вступили в контакт. На другому передаються та\nприймаються найважливіші значення (інформування, навчання, інструктаж тощо). І, нарешті, на третьому рівні індивіди прагнуть зрозуміти погляди та установки одне одного (згода, незгода, зістав¬лення поглядів).\nУ соціальній психології виокремлюють комунікацію вербальну (словесну) та невербальну. Засобом першої є мова, другої — оптико-кінетичні системи знаків (жести, міміка, пантоміміка), пара та [екстралінгвістична система (інтонація, паузи тощо), система організації простору та часу комунікації, а також система «контакту очима».\n« Функції спілкування\nСпілкування як взаємодія »


Головна Твори Стислий переказ з творчості Василя Симоненко\nЄ люди, яким судилося бути більшими за самих себе. Такий Василь Симоненко. На двадцять восьмому літі (власне – зимі) урвався його життєвий шлях, а поетичний, духовний – триває. Василь Симоненко іде до людських сердець, іде до нових поколінь, ітиме – сподіваємося-до наших нащадків. Чи до всіх? І що несе він? Що говорить нам сьогодні, що скаже людям завтрашнього дня? Що взагалі може поет сказати цьому розвированому, трагічному, до краю напруженому, перенасиченому словами, вірами, розчаруваннями, закликами, загрозами, спокусами її оманами світові? Вдивімося в його портрети. Ось він юначо-радісний і чистий. Ось весело-замріяний і романтичний. Ось напружений і зіркий. Ось ще інакший: трохи усміху, трохи лукавинки. Ось буденний і розвільнений. Ось поривно звернений до друзів. Ось стражденний і зболений, як оголена совість. Але найповніший і найточніший портрет, образ потаємних глибин його людського «я» та найсокровенніших дум дають його поезії. У них розпізнаються риси духовного обличчя митця. Тремкі графічні лінії сходяться і розходяться, мертві знаки друковаиого тексту починають пульсувати життям, відкривається стереоскопічний простір доби.\n? Він став Поетом не тоді, коли написав свої перші чи й не перші вірші,\n? І а тоді, коли на повен голос заговорив про найбільші болі свого народу.\nТак він опинився в центрі важливих процесів, що охопили нашу молоду літературу, твердо став серед тієї групи літературної молоді, що відроджувала Шевченкове начало, його велике звертання до «мертвих, і живих, і ненарожденних земляків своїх»; продовжене Франковим; «Народе мій, замучений, розбитий…»; продовжене Лесею Українкою: «І ти колись боролась, мов Ізраїль…»; так гостро і по-новому проголошене в двадцяті роки (Павло Тичина: «Воздвигне Вкраїна свойого Мойсея, – не може ж і так буть!») – і так трагічно обірване в роки тридцяті.\nСвоїм побратимам по перу Василь Симонешсо заповів вірність отій великій Шевченковій традиції нашої літератури. Говорив чесно, сміливо, одверто. Просто, хоч і не без пафосу. Спраглою душею повертався до і гнівної музи Шевченка, хотів «неложними устами» «явити істину».\nдоповнити текст міркуванням: «Що може сказати Василь Симоненко нашому сьогоденню?»;\nввести в текст міркування: «Риси духовного обличчя нашого сучасника».


Майстерня музейних проектів Олександра Антонця – це колектив архітекторів та дизайнерів, професійна діяльність яких спрямована на створення сучасних музейних об’єктів в Україні.\nУкраїнська музейна галузь, нажаль, залишилась законсервованою ще з радянських часів. Нормативна база музейного будівництва безнадійно застаріла. Тому наша діяльність зорієнтована на поєднання сучасного європейського музейного досвіду з унікальними особливостями кожного українського музейного об’єкту. Ми не погоджуємось створювати псевдо-музеї. Ми орієнтуємось на певний рівень результату, і як що є ознаки неможливості досягнення такого результату – відмовляємось від співпраці.\nТак склалося, що здебільшого до нас звертаються ті хто вже бачив наші реалізовані музейні об’єкти. Далі ми відпрацьовуємо умови співпраці. І слово співпраця – є не тільки ключовим словом, а і однією із умов. Ми працюємо переважно з державними музеями, саме тому, що колективи цих закладів готові до співпраці і розуміються на музейній справі.\nНедержавні корпоративні музеї теж є в нашому арсеналі реалізованих об’єктів. Це також результат співпраці, але зовсім інша технологія відношень.\nГоловне, що поєднує всіх наших замовників – людський фактор. Має бути хоча б одна людина, яка поділяючи нашу ідеологію, готова по-справжньому займатись створенням музею, йти до кінця долаючи всі перепони. Саме такі люди і гроші знаходять.\nБільшість наших українських музейних об’єктів починались в умовах безгрошів’я. І, як показує наш досвід, важливим, навіть вирішальним є етап розробки дизайн-концепції та ескізного дизайн-проекту експозиції музею. Саме цей проектний матеріал демонструє яким має бути музей, які ресурси потрібні для його реалізації, і що треба робити з будівлею. Саме така послідовність: спочатку дизайн-проект експозиції, а потім комплекс робіт з пристосування будівлі. І не навпаки, як іноді трапляється. Коли нам повідомляють, що будівля музею вже відремонтована і запрошують створити експозицію, то ми попереджаємо, що є велика ймовірність марно витрачених грошей.\nМузейна галузь у порівнянні з будівництвом не має оптимізованого алгоритму визначення вартості. У кожному випадку все дуже індивідуально. Наша робота завжди починається з визначення попередньої вартості робіт і погодження з замовником. Але для цього необхідний Перший крок.\nВсе починається з вивчення об’єкту. Спочатку ми працюємо дистанційно. Вивчаємо всі матеріали, які нам надсилають поштою: плани будівлі, наукові концепції, тематичні структури, фотофіксація предметних експонатів та інші матеріали, що пов’язані з темою музею та експозиційним матеріалом. Потім ми виїжджаємо на об’єкт, вивчаємо ситуацію на місці, знайомимось з усіма, хто причетний до справи створення музею. Інколи влаштовуємо співбесіди з музейними фахівцями та потенційними учасниками.\nНа основі зібраного та опрацьованого матеріалу ми складаємо звіт, який містить:\n- попереднє бачення музейного об’єкту;\n- етапи впровадження;\n- вартість проектних робіт;\n- модель нашої участі;\nІнколи після ознайомлення ми розробляємо передконцепцію.\nПерший крок ми робимо безкоштовно, за винятком прямих витрат на проїзд та проживання.\nКерівник майстерні музейних проектів


Автор: Іваничук Наталя Романівна - 10 книг.Главная страница.\nЛитВек - электронная библиотека >> Популярные авторы >> Наталя Романівна Іваничук\nІваничук Наталя Романівна - 10 книг. Главная страница.\nСиноним: Наталя Іваничук\nВсесвітньо відомий роман австрійського письменника-експресіоніста Ґустава Майрінка «Ґолем» (1914), перекладений чи не на всі європейські мови, є одним із яскравих зразків містичної прози XX сторіччя. Ще за життя автора твір здобув широку... ... Полная аннотация\nАвтор: Віґдіс Йорт\nАнна непосидюща, весела десятилітня дівчинка, яка понад усе любить таємниці, лазити по деревах і гасати на велосипеді. Та ось у її класі з’являється новачок, Йорґен, і звичний світ Анни перевертається догори дриґом, бо вона вперше в житті... ... Полная аннотация\nМумі-троль та його вірні друзі не можуть всидіти на місці без пригод. Але такої неймовірної пригоди годі було сподіватися! Здавалося б, звичайний капелюх творить справжні дива, змінює предмети, може змінити навіть Мумі-троля — так, що ніхто його не... ... Полная аннотация\nЗнаменита фінська казкарка Туве Янсон подарувала нам чарівний світ, який полонив і дітей, і дорослих. У ньому зворушлива дружба і любов допомагають маленьким героям долати найскладніші випробування та небезпеки — навіть такі невідворотні, як комета,... ... Полная аннотация\nДванадцятирічна дівчинка Кіра знаходить пораненого пса. Виявляється, пес уміє говорити! Він відгукується на кличку Мані і знає все про гроші. Дуже скоро й Кіра, прислухаючись до порад Мані, і сама стає справжнім фінансовим експертом і допомагає... ... Полная аннотация\n14-річний Роберт із мамою вирушають до Рима, щоб дослідити нещодавно віднайдені катакомби. І, звісно ж, Роберт потайки прокрадається туди, щоб самому все розвідати. Але темні тунелі катакомб ховають більше таємниць і небезпек, аніж здається на... ... Полная аннотация\nКнига фінської письменниці і журналістки телеканалу YLE Анни-Лєни Лаурен «У них щось негаразд з головою, в тих росіян» — захоплива розповідь про сучасне життя росіян. З її живих, написаних з м'яким гумором і великою симпатією замальовок витворюється... ... Полная аннотация\nАвтор: А Аудгільд Сульберг\nДванадцятилітня Анне Беа вважає себе потворою, та й у школі на неї поглядають співчутливо. А дехто, особливо трійко крутелиць із їхнього класу, взагалі відверто з неї глумляться. Тому дівчинка мало з ким спілкується, і якби не найкращий друг Нільс,... ... Полная аннотация


"Божевільний" Саакашвілі носить голубий годинник з кроликами - Світ - TCH.ua\nБот чи справжня людина: як розпізнати фейковий акаунт у Twitter. Інфографіка\nСвіт Сьогодні, 16:08\nУ Білорусі вперше засудили бойовика терористичної "ДНР"\nСвіт Сьогодні, 15:53\nУ Єгипті влада заарештувала сімох людей за прапор ЛГБТ\nСкандальну партію "Альтернатива для Німеччини" залишила співголова політсили\nМЗС попереджає українців про небезпеку перебування на Балі\nСвіт Сьогодні, 13:37\n"Божевільний" Саакашвілі носить голубий годинник з кроликами\nМихайло Саакашвілі © The Telegraph\nСвіт 6 липня 2009, 14:57\nКількість переглядів 1623\nЗахідних журналістів більше цікавить особистість президента Грузії, ніж його заяви. На думку ЗМІ, Саакашвілі дуже схожий на Тоні Блера.\nВ черговий раз президент Грузії Михайло Саакашвілі заявив, що військовий конфлікт в Абхазії та Підвенній Осетії був частиною довгострокового плану Володимира Путіна з окупації грузинських територій.\nВ інтерв'ю The Independent Саакашвілі розповів про відносини з Москвою, утім, як зазначає видання, нічого принципово нового він не сказав. Західних журналістів більше зацікавив наручний годинник грузинського президента: "громіздкий годинний з блакитного пластика, із зображенням грайливих кроликів на циферблаті".\nСам Саакашвілі зізнався, що носить такий годинник у відповідь на гасло опозиції "Саакашвілі - кролик", яке натякає, що президент - боягуз.\n"Не знаю, чому погано бути кроликом. Вони дуже милі, якщо тільки не тримати їх в квартирі", - зауважив Саакашвілі.\nThe Independent пише, що після серпневої війни російське керівництво розвернуло пропагандистську кампанію, покликану показати, що Саакашвілі психічно ненормальний.\n"Дійсно, під час війни він іноді втрачав контроль над собою", - пише автор, одночасно заявляючи: "Поза сумнівом, Саакашвілі - найбільш інтелектуальний розвинений і харизматичний політик в регіоні".\nНа погляд видання, президент Грузії дуже схожий на Тоні Блера: обидва прийшли до влади під час загального розчарування в політиці, обидва розумні і красномовні, обидва здійснили реальні зміни, але плани обох у результаті постраждали від проектів неоконсерваторів та участі в безнадійній війні.\n"Коли Саакашвілі був улюбленцем Заходу, якого вихваляли як зразкового демократа і пострадянського рятівника країни, важко було не дивуватися його помітним недолікам, а зараз, коли його регулярно називають запальним божевільним, вражає, коли згадуєш, що попри всі ці недоліки і цілком вірогідну часткову провину за торішню війну, він досі висуває енергійну концепцію розвитку своєї країни, рідкісну для регіону", - резюмує газета.\nНагадаємо, після війни на Кавказі в серпні 2008 року Грузія розірвала дипломатичні відносини з Росією у відповідь на визнання Москвою незалежності Абхазії і Південної Осетії.\nЗ того та іншого боку неодноразово лунали заяви про приготування до нових бойових дій. За словами Саакашвілі, Москва хоче позбавитися Грузії. "Путін відкрито заявив про це: НАТО має забути про нас", - казав грузинський президент.\nГрузинський офіцер-втікач: Саакашвілі готує нову війну\nКремль порадив Саакашвілі звернутися до лікаря\nТбілісі: Росія готувала в Грузії військовий переворот\nСаакашвілі: Росія хоче нової війни\n© За матеріалами Inopressa / Н.Д.\nКількість переглядів 420\nКількість переглядів 2307\nКількість переглядів 1275\nКількість переглядів 2007\nКількість переглядів 432\nКількість переглядів 1658


Мінфін презентував Концепцію запровадження особливих умов оподаткування податком на прибуток підприємств | Кабінет Міністрів України\nМіністерство фінансів України, опубліковано 26 червня 2020 року о 11:35\n«Нам важливо напрацьовувати всі законодавчі зміни по податковому і митному напрямках спільно з представниками бізнес-середовища, адже ми зацікавлені в тому, щоб сумлінному бізнесу було комфортно працювати в нашій країні. Наше завдання - створити максимально комфортні умови для розвитку підприємництва, при цьому забезпечивши баланс між економічними інтересами бізнесу та держави» - зазначив Сергій Марченко.\nЗа попередніми оцінками, запровадження цієї моделі з 2021 року може призвести до прямих втрат бюджету щонайменше у короткостроковій перспективі з розрахунку у сумі близько 53 млрд грн.\nВодночас важливою є умова щодо дотримання фіскальної нейтральності зміни моделі оподаткування. «Приймати модель податку на виведений капітал в чистому вигляді в умовах, в яких держава існує сьогодні, неможливо, - зауважила Світлана Воробей. - Тому ми пропонуємо запровадити спеціальний податок на прибуток підприємств для платників в межах окремих регіонів, в яких є незначні надходження цього податку».\nЗа експертною оцінкою, сума втрат надходжень податку на прибуток підприємств від запровадження такої моделі оподаткування може скласти близько 1,0 млрд гривень в перший рік запровадження, але з іншого боку це дасть додаткові стимули для розвитку бізнесу і не так сильно вплине на бюджет.\nЗаконопроєкт «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування податком на прибуток підприємств» вже оприлюднено на сайті Мінфіну.\nОзнайомитись з Концепцією.\nБагато питань піднімалось і щодо ефективної роботи митниці та посилення заходів по запобіганню корупції. Зокрема, була озвучена думка про необхідність достойної оплати праці митників. Заступник Міністра Юрій Драганчук зазначив, що реформування митниці залишається одним із пріоритетів роботи Мінфіну, і на сьогодні вже здійснено цілу низку важливих кроків у цьому напрямі.\n«Планом заходів з підвищення ефективності роботи митниці, у тому числі, передбачено поступовий перехід митників на контрактну службу. Важлива не тільки професійна підготовка, але і доброчесність працівників. На сьогодні вже здійснено низку першочергових кроків для інституціонального відродження Держмитслужби. Зараз ми хочемо побачити результати роботи оновленої митниці, восени буде проведена атестація, а також ми отримаємо відгуки бізнесу, і тоді будемо говорити про підвищення базової зарплати та запровадження бонусної системи», – наголосив Юрій Драганчук\nНа завершення Міністр фінансів Сергій Марченко зазначив, що Мінфін і надалі дотримуватиметься підходу щодо проведення зустрічей з бізнес-спільнотою, обговорюючи пріоритетні питання та ініціативи. Формування чіткого порядку денного та залучення усіх зацікавлених сторін допомагає Міністерству отримувати актуальну інформацію про проблеми і пропозиції по їх вирішенню.\nМіністерство фінансів подбало про дотримання карантинних заходів безпеки та дистанції під час заходу.\nХерсонські експерти від початку року прийняли до опрацювання понад 5,6 тис. проектів землеустрою


Жанр: Мультфільми онлайн » Мультфільми Тривалість: 93 хв. Країна: США Переклад: Український (Дубльований) Режисер: Марк Ендрюс Актори: Емма Томпсон, Келлі Макдоналд, Кевін МакКідд, Роббі Колтрейн, Джулі Волтерс, Крейг Фергюсон, Біллі Конноллі, Джон Ратценбергер 90\n9/10 (голосів: 284)\nAndroid Дивитись безкоштовно мультфільм «Відважна» (2012) онлайн\nБарбі: Принцеса і поп-зіркаПринцеса сонцяКрижане серце\nВи знаходитесь на сторінці, де можете подивитися мультфільм «Відважна» (2012). Переглянути мультфільм «Відважна» онлайн Ви можете абсолютно безкоштовно на нашому сайті moviestape.com. Жанр мультфільму «Відважна» - Мультфільми онлайн » Мультфільми. Хочемо звернути увагу, що всі мультфільми онлайн у нас робочі, якщо раптом щось не працює - залиште коментар і ми обов'язково виправимо. Приємного перегляду!\nНа цій сторінці ви можете переглянути мультфільм Відважна онлайн. Ви хочете подивитись мультфільм Відважна онлайн - натисніть на плеєрі кнопку старт. Щоб не відчувати незручності під час перегляду мультфільму Відважна онлайн бажано наявність інтернет-каналу зі швидкістю близько 1 Мбіт/с. Даний мультфільм Відважна представлений на сайті лише з метою ознайомлення і з подальшим придбанням ліцензійного диску. Таким чином дивитися мультфільм Відважна на нашому кінопорталі є вибором людей, які не хочуть витрачати свій час на пошуки мультфільмів в інтернеті. Якщо ж мультфільм Відважна не відповідає його опису або виникли технічні проблеми при перегляді мультфільму - залиште свій коментар. Ще однією перевагою перегляду мультфільму Відважна онлайн на moviestape.com є наша абсолютна безкоштовність: дивіться мультфільми досхочу і у будь-який час. .


Кожен новий президент призначав свого керівника Служби безпеки України. Ця традиція не лише не давала позитивного стимулу до реформування структури, але й свідчила, що це відомство є вкрай заполітизованим і обслуговувало бізнес-інтереси окремих людей.\n"Війна з Росією показала, що в Україні нині продається усе, державні та військові інтереси в тому числі", - каже в інтерв’ю DW генерал-лейтенант, екс-заступник голови СБУ (2007 року) Олександр Скіпальський. Тож перетворення спецслужби треба починати з "очистки" керівного складу і персоналу, запевняє генерал-лейтенант.\nВідкрити архіви КДБ\nЕкс-службовець не сумнівається, що реформувати відомство треба негайно, причому доречним був би польський досвід. Про те, що саме польська модель реформування правоохоронних структур є найоптимальнішою для України, днями заявив і перший віце-прем’єр-міністр Віталій Ярема, якого Петро Порошенко планує призначити генеральним прокурором.\n"Ми починаємо глобальну реформу всієї системи правоохоронних органів. До роботи над законодавчими актами залучимо експертів Європейської Комісії та Польщі", - зазначив віце-прем’єр України.\nПоляки мають великі успіхи у боротьбі з корупцією в держорганах, пояснює генерал-лейтенант Скіпальський, і саме цей досвід треба запозичувати передусім.\nНе слід думати, що у випадку з Україною можна адаптувати всі приклади Польщі, передає слова експерта Центру дослідження тероризму варшавського вишу Collegium Civitas Анджея Мрочека українська служба Рolskie Radio. Мовляв, проблема у тому, що кожне суспільство має свою ментальність, і цей досвід треба селекціонувати.\n"Ці кроки, як показав час, були правильними, і ця модель, зрештою, як чеська чи литовська, сприяла очищенню від філософії радянської каральної системи.\nТому польській підхід для реформ спецслужб є дійсно оптимальний", - погоджується В'ятрович.\nОднак ламати стару систему і проводити "декадебізацію" українцям буде значно складніше, бо прихильники колишніх режимів досі перебувають при владі, зокрема і у парламенті, що стримуватиме прийняття "люстрацій них" законів, додав історик.\nБез зміни парламенту про реформи можна забути, запевнив директор Інститут національної пам’яті.\nУ реформуванні спецслужби Україні доведеться йти своїм шляхом, вважає правозахисник Євген Захаров.\nЛише дещо українці можуть запозичити у поляків, приміром, специфіку роботи Інституту національної пам'яті чи передачу архівів, але це лише одна функція служби безпеки.\n"Зрозумійте, ми завжди були у різних умовах. Поляки це робили за цілковитої суспільної підтримки, сильного руху опору. Вони у 80-их вже вчилися за кордоном. У нас же була закрита країна, всі викладачі були партійцями. Відголос комунізму досі присутній", - пояснює Захаров.\nНестача фахових службовців - сьогодні найбільша проблема для спецслужби, запевняє правозахисник.\nДля початку, службу безпеки треба позбавити правоохоронних функцій:\n"Нині це кентавр, що одночасно є правоохоронним органом і спецслужбою, вдається до порівняння Захаров. - СБУ дублює функції міліції, має своє слідство, дізнання й ізолятор. Цього дуалізму, цієї кадебістської філософії треба позбутися".\nДоопрацювання потребує закон про держтаємницю, де слід чітко виписати, що гриф "секретно" ставиться лише на 30 років, як це є у європейській практиці, а у нас приховувати інформацію можуть довіку, каже правозахисник.\nУрешті-решт, вважає Євген Захаров, СБУ має стати підконтрольна парламенту і щороку подавати звіти до профільного комітету, причому, відкрита частина звіту мусить бути у вільному доступі.


Раніше глава уряду Росії Дмитро Медведєв підписав постанову, що встановлює обмеження на купівлю іноземної ПЗ для держструктур. Також повідомлялося, що уряд прийнято цю ухвалу.\nПри цьому іноземні компанії вже почали шукати способи обходу законодавчої норми. Компанія Eset зі Словаччини має намір продавати «спільне IT-рішення» – SecretNet Studio з вбудованим антивірусом Eset NOD32 для захисту комп’ютерів і серверів, яке призначається для b2b-клієнтів. З російського боку буде працювати компанія «Код безпеки», яка буде купувати ліцензії у словаків.\nОскільки у «Коду безпеки» відрахування на користь Eset складуть менше 30% виручки, а сама компанія повністю російська – за законом це дозволено.\nВажливо відзначити, що спосіб обходу придуманий за півтора місяці до початку дії законодавчої норми. Чи то ще буде.\nТеги: EsetNOD32антивирусзаконкод безпекипрограмаРосія


Що потрібно знати про тонировочной плівці\nТонувальна плівка бореться зі спекою\nТонировочная плівка (тонуюча плівка) -це високотехнологічний продукт має спеціальну структуру, яка перетворює вікно в щит теплозахисту.\nПісля установки тонировочной плівки на вікна, весь внутрішній простір вашого приміщення набуває додатковий комфорт. Ви можете використовувати простір близько віконних прорізів, яке зазвичай піддається впливу занадто яскравого світла або надлишкового тепла, що виходить від сонячних променів.\nЗахист від проникнення в приміщення надлишкового тепла тонировочной плівкою істотно знижує витрати на охолодження повітря і продовжує термін експлуатації вашого кондиціонера. Тонувальні плівки є найкращим рішенням у плані витрат і переваг.\nТонувальна плівка зменшуються вигоряння\nТонировочная плівка зберігає красу вашого інтер’єру. Багатофакторне вплив сонячної енергії, проникаючої через звичайне віконне скло, призводить до вигоряння фарб і пошкодження матеріалів інтер’єру. Меблі, килими, драпірування, дерев’яне оздоблення та твори мистецтва піддаються шкідливому впливу.\nТонуюча плівка надає ефективний захист, відсікаючи на 99% руйнують УФ-промені, стримує потік тепла, змінюючи спектр видимого світла, що призводить до істотного зниження вигоряння барвистих деталей інтер’єру. Ви отримаєте кращі умови утримання дорогих елементів декору. Люди також мають потребу в захисті від ультрафіолетового ізлученія- здоров’я варто турботи про нього.\nТонувальна плівка відсікає яскраве світло\nЗробіть життя очей легше. На вулиці ви захищаєте очі сонячними окулярами. У приміщенні вам необхідний захист тонуючої плівки. Яскраве світло не тільки створює дискомфорт, він також може бути стомлюючим і небезпечним для очей, завдаючи незручність і знижуючи працездатність. Світловідбиваюча плівка знижує яскравість прямого і відбитого світла на величину від 20% до 80%, в той же час, зберігаючи чіткість і ясність всіх деталей виду з вікна. Все це полегшує роботу з екраном комп’ютера, перегляд телепрограм, читання або просто спілкування людей один з одним.\nТонувальна плівка сприяє комфорту і економії\nРозширте зони вашого комфорту і знизьте витрати на охолодження приміщення. Позбавтеся від проблем перепадів температур в вашому домі чи робочому приміщенні. Ці некомфортні зони холоду і спеки, викликані або надмірним кількістю сонячного тепла, або надмірної затемнених, можуть піти в минуле.\nІнфрачервоні плівки згладжують температурні флуктуації і роблять ваші приміщення приємним місцем проведення часу. Ви також знайдете, що тонують плівки будуть платити самі за себе, значно знижуючи ваші рахунки за комунальні платежі за електроенергію.\nТонувальні ПЛІВКА ПІДВИЩУЄ БЕЗПЕКА\nЗахисні плівки-це безпека сприяє спокійного життя. Скло може перетворитися на небезпечний предмет в непередбачених ситуаціях. Наша природа багата небезпечними явищами, такими як погана погода, вітер, землетрус.\nВандалізм і ворожі акти також є, на жаль, реальністю. Розбите скло і його осколки – головна небезпека в таких випадках. У той час як всі тонувальні плівки, так чи інакше, збільшують безпеку при розбитті стела, захисні тонувальні плівки спеціально створені для надійного захисту у всіх вищезазначених випадках. Захисні плівки мають спеціальну структуру і міцний, що клеїть. Зміцнюючи скло, віконна плівка створює захисну перешкоду між ним і вами, утримуючи осколки на місці, якщо скло розбивається.\nТонувальні ПЛІВКА ПОЛІПШУЄ Зовнішній вигляд\nВибирайте спосіб поліпшення зовнішнього вигляду будівлі. Правильний вибір тонировочной плівки надає стиль вашому володінню. Різні елементи декору або оздоблення інтер’єру, видимі зовні, можуть створювати нестильна враження про вашому будинку або офісі.\nЗастосування віконних плівок може згладжувати ці відмінності і надати будівлі красивий вид. Виберіть тонировочную плівку такого відтінку, який відповідає елементам конструкції будівлі – таким чином, ви одночасно поліпшите естетику і отримаєте всі переваги від використання віконних плівок.\nТонувальні ПЛІВКА ШВИДКО І ЛЕГКО ВСТАНОВЛЮЄТЬСЯ\nПокладайтеся на професійну установку тонировочной плівки. На відміну від робіт по ремонту або переобладнання приміщень, установка тонуючих плівок не порушить протягом вашого життя або робочого графіка.\nРобота, яка виконується професійним монтажником, проводиться швидко і ефективно. Ви будете здивовані як скоро і безболісно ви отримаєте можливість насолоджуватися найкращою з доступних технологій по контролю сонячної енергії.


Батьки і діти: Ford Focus RS виступив проти ралійного дідка Subaru Impreza - Форд Клуб\nдодому Новини Батьки і діти: Ford Focus RS виступив проти ралійного дідка Subaru Impreza\nБатьки і діти: Ford Focus RS виступив проти ралійного дідка Subaru Impreza\nВони належать різним епохам. «Цифровий» Ford Focus RS — це новий заряджений хетчбек розмірного класу C з досить цікавими технічними рішеннями. Дітище «блакитного овалу» оснащений 2,3-літровою «турбочетверкой» потужністю 350 к.с. і повнопривідною трансмісією з пакетом зчеплень на кожне заднє колесо. Відмінності машини, що брали участь в тесті, від стандартної мінімальні: деактивовано ABS, встановлені 15-дюймові колеса, інші амортизатори і захист агрегатів під днищем.\nАле протиставляють йому аж ніяк не хлопчики для биття, а підготовлений для ралі «аналогову» Subaru Impreza. Бувалого «японця» в одному із заїздів пілотував колишній ралліст і засновник навчального центру Тіма о’ніла.\nУ ході заїзду по імпровізованому спецділянки Focus RS тримався практично на рівних з ралі-каром: напханий електронікою сучасний хетчбек з досить досконалою повнопривідною трансмісією дозволяє їхати майже на рівні з бойовою машиною минулого.\nКомпанія Ford Sollers почала випуск оновленого кросовера Kuga, що має систему ЕРА-ГЛОНАСС, по повному виробничому циклу.\nНещодавно Ford представив хетчбек Fiesta нового покоління. Автомобіль став більший і отримав широкий перелік допоміжних асистуючих систем.\nпопередня статтяMazda6 2.5 AT: піддай спеку\nнаступна статтяFord Transit: колеса для бізнесу


Любіть своїх дітей | Газета "Уют"\nДіти – це найдорожче, що може бути у нашому житті, це найкращий дарунок. Шкода, що багато матерів, батьків не розуміють свого щастя.\nЯ півтора року працюю у садку вихователем, ось такий молодий спеціаліст. Мене розподілили в ясельну групу. Відверто кажучи, було важко на початках, адже це мої перші вихованці. Проте вони підростали і ми поступово знаходили спільну мову.\nПрацюючи з дітьми, з їхніми батьками, зрозуміла, наскільки діти відображають у своїй поведінці поведінку батьків. Дуже часто дітей називають «губками», бо вони вбирають у себе всю інформацію, яка їх оточує. А постачальниками інформації для них, як правило, і є їхні батьки.\nПригадую, як одного разу стала свідком ситуації, коли мама за непослух накинулася на дитину з нецензурною лайкою, ще й стусанів надавала, після чого відійшла вбік і залишила дитину у сльозах.\nЯк дати зрозуміти дитині, що ми її любимо? Тут дуже важливий контакт очей. На жаль, багато батьків дивляться прямо в очі своїм дітям, коли їх лають, а з любов’ю і схваленням – набагато рідше. Але ж дитина особливо уважно слухає маму чи тата саме тоді, коли вони дивляться їй в очі. Тому люблячий погляд – один із головних джерел позитивного емоційного сприйняття для дітей. Причому те, як ми проявляємо свою любов до дитини, не повинно залежати від нашого схвалення чи несхвалення її поведінки.\nДуже важливий при передачі дитині позитивних емоцій фізичний контакт. Здавалося б, що може бути простішим ніж ласкавий дотик. Але на практиці виявляється, що більшість батьків доторкаються до своїх дітей тільки з необхідності, наприклад, допомагаючи їм одягтися, поїсти і т. д. І дуже рідко користуються можливістю просто так, без жодного приводу ласкаво доторкнутися до своєї дитини. При цьому зовсім не обов’язково обіймати, цілувати тощо. Досить просто доторкнутися до руки, обійняти за плечі, погладити по спині.\nВажливо також знати, що з віком потреба дитини у ласкавому фізичному контакті зовсім не зменшується, як багато хто думає. Просто цей контакт набирає інших форм. І це однаково важливо як для дівчаток, так і для хлопчиків.\nТреба періодично приділяти дитині увагу. Пильна увага – коли мама чи тато повністю зосереджуються на дитині, не відволікаючись на інші справи. Це дозволяє дитині відчути, що в очах батьків вона – найважливіша людина у світі. Це важко, вимагає часу, але вкрай важливо для її правильного розвитку.