У давнину глина була найпростішим і найдоступнішим природним матеріалом, з якого почав свій розвиток рукотворний світ людини. В усіх народів Землі горн-чарі належали до певної касти жерців, які вважалися повелителями чотирьох стихій: землі, води, повітря, вогню, і виготовляли предмети культу. В українській обрядовості збереглося чимало звичаїв, де використовується гончарний посуд. Наші предки вважали, що за допомогою глиняних свистунців можна відганяти різну нечисть від свого дому, адже вона боїться голосного свисту. Дитячі глиняні іграшки, до яких ми так звикли, на зорі цивілізації виконували дещо іншу функцію. Це своєрідні обереги, магічні символи, використовуючи які можна було створити певну проекцію майбутнього. Скажімо, скульптура барана вважалася символом достатку, чоловічого першопочатку, творчої енергії, родючості, оновлення, достойності. Зображенням овна також прикрашали ножі, поясні бляхи, глиняний посуд. Кінь у народних віруваннях – атрибут Святого Юрія, уособлення вірності, витривалості, прудкості й сили. Олень згадується у міфах як небесна істота, що дарує натхнення. Його зображення іноді можна побачити на вишитих рушниках. Глиняних рибок теж необхідно мати у своєму будинку, квартирі чи офісі, адже це запорука успіху. Давні індійці вважали, що там, де побачиш риб, які пливуть одна одній назустріч, завжди пощастить. Риба вважалась і символом християнства. В апокрифічних легендах про Сина Божого розповідається, що Ісус Христос володів мистецтвом гончарювання, і в тих містах, де він зупинявся під час подорожей, донині зберігаються «Чаші Мудрості», подаровані людям як символ знань і благословення.\nУ музейній крамничці, крім веселих свистунців у вигляді коника, баранця, оленя чи рибки, можна побачити й глиняні дзвіночки, і мініатюрний дитячий глиняний посуд, так звану монетку, та ще безліч інших цікавих речей, які мають свою історію і свої таємниці.\nСправжній майстер вкладає Душу у своє творіння\nКажуть, що справжній майстер Душу вкладає у своє творіння. Яка Душа, думки й почуття – таким вийде і його Дар людям. Про що думає сивий гончар-мудрець Микола Гаврилович Пошивайло, коли працює в майстерні? Про все прожите, мабуть… Ось коник прудконогий – то дитинство веселе, безтурботне, замріяне. Ось бариня й козак стоять, одне на одного позирають сором’язливо, що тут гадати – закохані. А поряд музики веселі, ще трохи й посиплються з їхніх вуст жарти, всі троє ніби чекають слушної миті, щоб заграти. А ось родина зібралася на ярмарок: діти з господинею вже на возі і хазяїн збирається вирушати. Отак у руках патріарха гончарної справи народжуються Спогади й Мрії.\n«Кераміка тепла. Вона заряджає позитивом. Коли я була малою й приходила до мами на завод «Художній керамік», мене завжди захоплювало те, як у руках майстра народжується глиняний виріб. Дуже хотілося і самій спробувати,– розповідає майстриня дитячої іграшки Валентина Лобойченко. – Потім навчалась ліпити в шкільному гуртку «Сонячний круг», який організувала вчитель образотворчого мистецтва Галина Василівна Редчук. На заняття до нас приходила й славетна майстриня Олександра Федорівна Селюченко, знайомила з тонкощами виготовлення дитячої глиняної іграшки, показувала зразки неперевершеної опішненської мальовки. Все це, звичайно ж, вплинуло на мій життєвий вибір. Навчаючись у Миргородському керамічному технікумі імені Миколи Гоголя, я вже точно знала, що повернусь в Опішне і піду працювати на завод «Художній керамік». Там я влаштувалась на роботу у творчу майстерню. У середині 1990-х років гончарювала вдома. Деякий час працювала вчителем гончарства у ДСХШІ «Колегіум мистецтв в Опішні», і нарешті доля привела мене до музею». З 2009 року Валентина Лобойченко проводить майстер-класи в Національному музеї-заповіднику українського гончарства. Вона авторка багатьох сувенірів, що продаються в музейній крамниці. Глиняні іграшки майстрині хочеться обов’язково потримати в руках. На дитячих обличчях відразу з’являється посмішка від одного погляду на них, адже вони дуже милі й симпатичні. Кожна тваринка має свій характер і навіть свій голос. Свистунці обов’язково повинні свистіти! Тож кожна іграшка вміє відганяти зло від нашого подвір’я, варто тільки прикласти її до вуст.\nЩоб глиняні речі мали ошатний вигляд, над ними чаклує малювальниця Ірина Мирко. До Опішного вона приїхала з далекої Буковини, прочитавши в газеті оголошення про набір студентів до Опішнянського філіалу Решетилівського СПТУ-28. «Дуже хотілося випробувати свої сили у новій, ще досі невідомій справі – гончарстві, – пригадує Ірина, яка вже мала на той час професійну освіту, не пов’язану з мистецтвом, але ж їй так хотілось малювати! Про те, що таке ангоби і як їх застосовувати, дівчина вперше дізналась від своєї наставниці Галини Іванівни Басенко. По закінченню навчання вона так і лишилася в Опішному. Працювала в заводі «Художній керамік», потім – у приватному підприємстві «Гончарний круг», згодом – у творчій майстерні ДСХШІ «Колегіум мистецтв в Опішні». Нині Ірина Мирко – одна з найкращих малювальниць гончарної столиці. Її творчість дуже високо цінував доктор філософських наук, колекціонер опішненської кераміки Леонід Сморж: «Ірина дуже красиво розмальовує глиняні речі. Однаково гарно у неї виходить і посуд, і дитяча іграшка. У неї свій почерк, і надзвичайно високий мистецький смак. Я знаю тільки одну майстриню, яка так ретельно вимальовувала кожен елемент орнаменту – це Зінаїда Линник, художниця зі світовим ім’ям». Він був переконаний, що молода малювальниця досягне найвищих вершин у царині мистецтва.\nЛеонід Опанасович умів побачити справжній талант ще задовго до того, як він встигне розквітнути. Роботи Михайла Китриша, Василя Омеляненка, Миколи Пошивайла з’явилися в його колекції на 10-15 років раніше ніж їхню творчість поцінував увесь світ. Тож хочеться розповісти ще про одну майстриню, чий твір (таріль) знаходиться в колекції Леоніда Сморжа, – Олену Мороховець. Зовсім юною вона приїхала з Черкащини до Опішного, щоб навчитися гончарювати. Опішнянський філіал Решетилівського СПТУ-28 став першою сходинкою до втілення мрії. «Я дуже вдячна нашим педагогам Анатолію Івановичу Кошеленку, Миколі Володимировичу Коєці, Галині Василівні Басенко, які навчали нас. В кераміку я відразу закохалася. Мені хотілося освоїти і ліплення, і мальовку, і гончарювання на крузі. Не відразу це вдавалося, але з часом, вже працюючи на заводі «Художній керамік», я потроху всього навчилася. Нині, коли у Національному музеї-заповіднику українського гончарства в Опішному до мене на майстер-клас приходять туристи і хочуть в одну мить витворити шедевр на гончарному крузі, доводиться пояснювати, що навчання – це складний і тривалий процес. Хоча з усіх правил бувають виключення. Кілька разів доводилось спостерігати диво. З першого разу змогли згончарювати нескладну посудину лікар-травматолог, токар і ювелір. З людьми цікаво спілкуватися, але мені більше подобається працювати в майстерні. Віднаходити нові форми, вигадувати оригінальні орнаменти. Роботу намагаюсь починати завжди з хорошим настроєм, тільки тоді твій твір подарує людям радість. Всю роботу над ним – гончарювання, мальовка і все інше – я люблю виконувати сама». Жінка-гончар – це скоріше виключення ніж правило. Працювати за кругом нелегко, але Олена Мороховець має справжній талант. Її творчість була високо оцінена поважним журі під час національних художніх виставок «КерамПІК у Опішному!» (2009–2013). Роботи майстрині зберігаються в Національному музеї-заповіднику українського гончарства, а також у приватних колекціях України та за кордоном.\nОтже, гончарні традиції в Опішному продовжують розвиватись, тож для того, аби придбати глиняні сувеніри, треба їхати, звичайно ж, до гончарної столиці!


Meri-art - твори... мрій...втілюй в життя!: Фабрика C&S'a - підсумки.\nФабрика C&S'a - підсумки.\nПідводити підсумок в кожній справі - то дуже добра штука... Головне, не по гарячих слідах... а коли пройде день - два. Тоді можна адекватно зважити всі "за і проти", "варто чи ні"... і прийняти рішення: Йти далі, або забути назавжди.\nСьогодні третій день Великодніх свят... і пост про підсумки проекту, який мене ДУЖЕ багато навчив!\nДякую Фабриці декору, дизайн команді і тим, кому в голову прийшла ідея проекту!\nЯ сумнівалась...штопорила, але пройшла всі етапи.\nОсь проба першого, де обов"язковими елементами були штампінг або розфарбовування ( з захватом роздивлялась роботи інших учасниць, а от самої вистачило тільки на одне).\nПісля того, як я зіпсувала 3 або чотири заготовки, вирішила що буде таки Чисто і просто))))))))))))))\nУ другому етапі були палітра і шейкер... на шейкер мене не вистачило.... чому? - читайте в пості...\nАле листівка по палітрі таки народилась...\nВ третьому етапі ОЕ були скетч і перо... і тут знову заминка.. - пера немає... і ілюстрацій пернатих теж не знайшлось під рукою... - тому Скетч однозначно переміг!\nА от підсумки четвертого етапу мене таки порадували - навіть дуже!!! Я вперше в житті виграла приз.... Дуже рідко подаю заявки на цукерки... бо невезуча... а тут - ВУАЛЯ!!! Містер Рендом вирішив по-іншому...\nВ четвертому етапі в мене з"явилась пасхальна листівка.. по завданню Кейсінг... бо з резист-ефектом не склалось(((((((( Але він буде! Я ж пообіцяла зробити все, що пропустила за час проекту!!! В даній листівці надзвичайно підкреслили вввесь смак Дотси від Фабрики декору!\nІ фінальні листівки - їх дві! Обидві мотивуючі... А одна з них зі словами Уолта Діснея - улюблена!\nОбов"язковими Елементами були вирубка і/або дотси - в моєму варіанті прекрасно поєднались і те і і нше))))))))))\nОтож... БУДУ Творити далі в стилі Чисто і просто - бо таки є в цьому сенс! Є ще чого вчитись!\nІ чекатиму наступного СП! А тим часом йду творити альбом для подружки - покрасуюсь з ним вже у травненвій галереї... але то згодом!\nо травня 03, 2016\nМітки: Спільний проект, Фабрика Декору\nКсения Phedra Ли 8 травня 2016 р. о 11:26\nВаши работы сочные и свежие! Спасибо от команды Фабрики Декору за активное участие в Фабрике CAS'а\nМарія Петраш 8 травня 2016 р. о 11:30\nІ вам дякую))) Буду чекати наступного СП))) Адже завжди є чому повчитись, чого досягти і в чому вдосконалитись))\nDaria Pneva 12 травня 2016 р. о 11:20\nЧудесные работы! Спасибо, что творили с нами в этом СП!\nМарія Петраш 12 травня 2016 р. о 12:05\nІ вам дякую за натхнення)\nЯ люблю.. ( не про романтику)\nЩе трохи мімішності....\nНазад в дитинство! ( про наймиліше)\nТрохи романтики та мрій...


Новини » На геофаку обрали своїх найкрасивішу та найкрасивішого\nГоловна » Новини » На геофаку обрали своїх найкрасивішу та найкрасивішого\nДобігає кінця третій місяць навчання. Студенти активно вчаться, але не забувають і про відпочинок. Одним із своєрідних його втілень є святкування Дня першокурсника у форматі конкурсу «Міс та Містер факультету». 20 листопада у залі філармонії географічний факультет обирав достойних титулу найкрасивішої та найкрасивішого із 6 пар.\nРозпочали свято із напутніх слів декана факультету Івана Калинича: «Я хочу побажати наступне: щоб сьогоднішній вечір вдався, аби ви продемонстрували свої таланти, обрали найкращих Містера та Міс факультету. Хай щастить! Бажаю вам зеленого світла на всьому життєвому шляху!»\nТакож декан нагородив грамотами студентів-активістів. Відтак оголосив, що наступного дня першої пари не буде, а в п’ятницю – вихідний.\nПобажати перемоги учасникам та привітати студентів прийшов і заступник міського голови Олександр Білак.\n«Вітаю вас із Днем першокурсника. Хочу подякувати всім викладачам, а особливо декану, за постійну співпрацю та підготовку хороших фахівців. Студентам хочу побажати так само вчитися, як вони вміють відпочивати. Але тільки із однією відмінністю: відпочинок можете не пам’ятати, а вивчене на парах – мусите. Бажаю вам успіхів у навчанні та гарно провести цей вечір», – підсумував Олександр Павлович.\nПісля вітальних слів перейшли безпосередньо до першого виходу учасників – конкурсу «Представлення». Під час дефіле конкурсантів звучали найцікавіші факти з їхнього життя. Одяг кожної із пар зачаровував своєю колоритністю, адже всі вони були одягнуті у стилях різних країн: України, Франції, Японії, Англії, Румунії, Туреччини.\nНесподівано для всіх присутніх одразу перейшли до інтелектуального конкурсу. Кожен учасник та учасниця повинні були відповісти на 3 питання: два підготовлені та одне спільне для пари із залу. Незважаючи на хвилювання, усім вдалося достойно відповісти або ж «викрутитися» :).\nДопоки учасники готувалися до наступних виходів, гостей розважали команди КВН «Ліхіє» (юридичний факультет), «Ва-банк» (економічний) та «Десь там» (географічний). Окрім гумористичних виступів були й інші. Зокрема, Анастасія Петрішка продекламувала авторського вірша, Вероніка Попович, Андрій Чекета, Лілія Чидук потішили присутніх вокальними талантами. У свою чергу студентки фізичного факультету продемонстрували танець.\nЧерговим виходом конкурсанток став «Чирлідинг», де вони мали змогу показати свою пластичність. На противагу ніжним дівчатам, хлопці обрали брутальний вихід під рок-музику.\nОстанній вихід – «Вечірній» – став найочікуванішим цього вечора, адже після нього відбулося оголошення результатів конкурсу.\nОтож, «Міс фото» – Тамара Ястринська; «Містер фото» – Георгій Шиман; «Міс посмішка» – Іветта Мігалко; «Містер інтелект» – Олександр Сікора; «Міс ніжність» – Анна Ігнатюк; «Містер загадковість» – Владислав Магдюк; «Міс елегантність» – Рената Лемак; «Містер мужність – Данило Попов; «Міс чарівність» – Олександра Скалінчан; «Містер харизматичність» – Даниїл Ревай; «Міс глядацьких симпатій» – Вікторія Голянич; «Містер глядацьких симпатій» – Олександр Черепаня.\nВіцеміс та Віцемістером стали Олександра Скалінчак та Георгій Шиман. Головну ж корону здобула Тамара Ястринська, а розділив із нею перемогу Данило Попов.\nМістер геофаку - 2019\nМіс геофаку - 2019


Складаний смартфон Motorola RAZR 2019 почнуть продавати в 2020 році / НВ\nНе чекали ажіотажу. Motorola відклала вихід складаного смартфона RAZR\nПопереднє замовлення на незвичайний складаний смартфон Motorola RAZR планували почати 26 грудня, але гаджет стане доступний тільки в 2020 році.\nУ заяві компанії йдеться про несподівано високий інтерес до RAZR 2019 року, до якого не був готовий виробник.\n«З моменту анонса в листопаді нова Motorola RAZR отримала безпрецедентний інтерес з боку споживачів. Попит був високим, і в результаті він швидко переріс прогнози поставок. Motorola вирішила скоригувати передпродажну підготовку і терміни запуску RAZR, щоб краще задовольнити споживчий попит», — заявили в компанії.\nНеясно, які саме показники продажів Motorola очікувала від нового смартфона. Згідно компанії, вона зайнята переробкою цифр, щоб розрахувати «підходящі кількість і графік», щоб більше людей змогли купити його в перший день.\nПри цьому наголошується, що Samsung і Huawei не зіткнулися з нестачею запчастин при поставках своїх складаних OLED-гаджетів на полиці магазинів. Є ймовірність, що проблеми Motorola не пов’язані з попитом.\nПерезавантажений RAZR буде коштувати $ 1499 — дешевше, ніж Samsung Galaxy Fold за $ 2000, але також значно дорожче, ніж інші смартфони з аналогічним процесором і технологією камери. Багато хто вважає, що телефон буде розглядатися як трохи цинічна спроба зіграти на ностальгії.\nПроте, перша складна модель Motorola має ряд переваг. Замість телефону, який відкривається в маленький планшет, як Galaxy Fold і Huawei Mate X, новий RAZR є 6,2-дюймовим смартфоном у відкритому стані, але він набагато менше і зручніше в кишені в закритому стані. Це стратегія, яка, схоже, також завойовує популярність.\nMotorola не називає нову дату попереднього замовлення для RAZR, але каже, що смартфон надійде в продаж скоріш раніше, ніж пізніше. «Ми не очікуємо істотного зрушення від нашого початкового графіка», — стверджує компанія.


Магдалинівський район / Новини / Цьогоріч сім’ї медиків, вчителів і вихователів заселяться у 12-квартирний будинок у Вербуватівці – Валенти\nУ 2017-му ще 12 сімей вчителів, лікарів та вихователів отримають омріяні квартири.\nПід соціальне житло реконструюють будинок у селі Вербуватівка Юр’ївського району.\n«Сільська рада лише виготовила проект, усе інше – коштом обласного бюджету, – розказала Надія Офіцерова. – Безкоштовним житлом мотивуватимемо молодих спеціалістів. Прагнемо їх закріпити на селі».\nУ цьому будику житиме родина Васько.\nМаленький Микитка радіє.\nРоботи стартували навесні цього року.\nПідрядники відновили дах, замінили вікна, утеплили та пофарбували фасад.\nНаразі завершуються внутрішні роботи.\n«Сподіваємося, отримаємо квартиру й ми . Хочеться, аби вона буда світлою, гарною, своєю», – мріє Ірина Романенко.\nЦьогоріч команда ДніпроОДА реконструює старі будівлі під соціальне житло в Петропавлівському, Васильківському, Царичанському та Юр'ївському районах, у Слобожанській громаді будує дев’ятиповерхівку «з нуля».


≡ У столиці вирішили відремонтувати парк «Радунка»\nУ столиці вирішили відремонтувати парк «Радунка»\nBy Shkate\t Оновлено Лип 9, 2020 217\nМіська влада, незважаючи на карантин, продовжує робити парки та сквери столиці затишними і комфортними для відпочинку киян. Практично кожного місяця у Києві відкривається після капремонту нова зелена зона.\nЦього разу у КМДА дійшла черга і до Дніпровського району. Тут у парку «Радунка» розпочалися роботи з капітального ремонту.\nПро це повідомили представники Київзеленбуду. Зокрема, планується оновити частину парку вздовж вулиці Веселка. Зараз проводяться демонтажні роботи, після яких розпочнеться ремонт сходів, облаштування пандусу, доріжок та гумового покриття на дитячих майданчиках.\nУ парку також буде шаховий корт та фотозона. Нові дерева та кущі будуть посаджені на території парку. «Радунка» – дуже популярна зона відпочинку для жителів сусіднього масиву. Витягнуте в напрямку південь-північ озеро має протяжність 1,4 км, на березі позначені три пляжі, станція прокату човнів, спортивний майданчи.\nНещодавно в Деснянському районі відкрили новий пляж, який має відзнаку Блакитний правор.Розташований на Троєщині.


Уоллес Сміт Брокер, «батько теорії глобального потепління» залишив останнє попередження для Землі\nГоловна/Земля/Уоллес Сміт Брокер, «батько теорії глобального потепління» залишив останнє попередження для Землі\nЗа кілька днів до своєї смерті Уоллес Брокер закликав учених розглянути можливість розгортання «сонячного щита», щоб зупинити глобальне потепління. У цієї технології геоінженерії є й інша назва — хімтрейли або хіміотраси.\nПісля боротьби з хворобою серця протягом десятиліть відомий вчений-кліматолог Уоллес Сміт Брекер ясно дав зрозуміти, що він гостро усвідомлює свою власну смертність. Тому, коли він сів перед відеокамерою, щоб записати останнє повідомлення для своїх колег-вчених у середині лютого, 87-річний дослідник знав, що його дні полічені.\nЛюдина, яка популяризувала термін «глобальне потепління» і вперше описав вирішальну роль океанів в кліматі, записав термінове послання для 40 провідних вчених в області клімату у світі. Людство не діє досить швидко, щоб уповільнити виробництво вуглекислого газу, який нагріває Землю, сказав Брекер.\nУоллес Брокер отримав Національну медаль науки від президента Білла Клінтона 1996 року\nНастав час для того, щоб людство і світове наукове співтовариство почали серйозно вивчати більш екстремальні рішення кліматичної кризи, сказав Брекер. Це охоплює створення масивного сонячного щита в атмосфері Землі, технологію відому як «геоінжинеринг», «Чорний розчин», “управління сонячною радіацією» і «стратегія Пінатубо».\n«Якщо ми збираємося не допустити, щоб планета розігрівалася ще на пару градусів, нам доведеться йти на геоінжинеринг», — сказав він. Ціна тривалої бездіяльності, додав він дещо зловісно, може бути «ще багато сюрпризів в теплиці», відомої як Земля.\nВін жалкував, що він не зміг бути на Першому планетарному симпозіумі штату Арізона по кліматичній техніці, але сказав, що він радий, що він міг звернутися до своїх давніх колег віддалено. Хоча він використовував інвалідну коляску і дихав через кисневу трубку, він запевнив своїх колег, що «мій розум працює досить чітко».\nЧерез тиждень після його драматичного звернення, Брекер помер від застійної серцевої недостатності, надихаючи похвалу за його роботу як «Діда» сучасної кліматичної науки.\nЙого смерть і його заключне послання до вчених знову активізували дебати переосмислення способів регулювання кліматичних систем Землі про які вперше заговорили ще в 70-х роках.\nТеорія полягає в тому, що планета може бути охолоджена штучно, для цього треба випустити величезну кількість діоксиду сірки в атмосферу на висоті близько 70 000 футів над поверхнею Землі. Треба викинути так багато SO2, що він буде імітувати масивне виверження вулкана, як реальне виверження вулкана Пінатубо на Філіппінах в 1991 році, коли попільний шлейф оповив велику частину планети сірчаною хмарою, охолоджуючи землю на 1 градус за Фаренгейтом протягом цілого року.\nБагато вчених не наважувалися піти на таку крайню міру, посилаючись на наукові, етичні, правові та політичні дилеми. Порушення атмосфери Землі не було кращою альтернативою, визнав Брекер, але він наполягав на тому, що його колеги академіки повинні бути готові до такої міри «останнього шансу» необхідної для запобігання кліматичній катастрофі.\nБрекер розповів на симпозіумі, що він працював з іншим відомим кліматологом над механічними одиницями, які можуть видалити вуглекислий газ з атмосфери. Але 100 мільйонів пристроїв знадобляться, щоб виконати цю роботу, сказав він, і немає ніяких ознак того, що у світових лідерів є політична воля, щоб виконати цю роботу.\nУ наступні дні останнє попередження брокера до його колегам по клімату вчені розпочали інтенсивну дискусію про те, чи досягло людство переломного моменту, який вимагає більш радикальних рішень.\nДебати були проведені цивілізовано і в основному електронною поштою серед дослідників клімату у всьому світі. У даного методу вирішили вони — немає передбачуваного результату. Більшість вчених-кліматологів світу виступають проти радикального геоінжинеринга, але більшість з тих, хто чув слова Брекера, погодилися з тим, що дослідження з розпорошення сірки повинні продовжуватися.\nВодночас, учені з обох сторін дебатів заявили, що їх найбільший винос з останньої публічної заяви Брекера-це глибока повага до колеги, відомому як «абсолютний гігант» кліматичної науки, який провів понад півстоліття досліджень в обсерваторії Ламонт-Догерті Землі Колумбійського університету.\n«Бачити, як цей великий учений говорить в цей останній момент свого життя, коли він був таким явно хворим і слабким, було дійсно дуже важко», — сказав британський кліматолог Джон Шепард.\nДжеффрі Северінгхаус, який вивчає крижані керни, щоб зрозуміти історію глобального потепління в Інституті океанографії Скріппса в Університеті Каліфорнії, Сан-Дієго, також описав напутнє послання Брекера як таке, що важко забути.\n«Це було дуже зворушливо. Це було дуже глибоко», — сказав Северінгхаус, який навчався у Бруку. «Він помирав, і кожне маленьке зусилля було для нього важким. Але для нього було важливо поговорити з нами.»\n«Це було останнє повідомлення від когось, хто сформував наше наукове бачення на півстоліття, — сказав Пітер Шлоссер, провідний організатор симпозіуму і віце-президент глобальної програми майбутнього штату Арізона. «Я не думаю, що його зусилля і його рішучість будуть втрачені».\nВтім дуже багато вчених вважають, що у таких радикальних технологій є безліч критичних для людства побічних ефектів.


Супрун пояснила, де Зеленський та Порошенко мають здавати аналізи | Голос Карпат\n04.04.2019 22:57 Влада\nПоки Володимир Зеленський із Петром Порошенком сперечаються, де краще здавати аналізи, Уляна Супрун наголосила, що існує не так багато лабораторій, котрі можуть дати правдиву оцінку результатів.\nУкраїні найбільш сучасне обладнання для цього є лише в антидопінговому центрі олімпійського комітету, повідомив Опініон.\nУ суперечку про найбільш надійну лабораторію, де кандидати могли б перевіритися на вживання алкоголю та наркотиків, вступила в. о. міністра охорони здоров’я Уляна Супрун. За її словами, сьогодні є не так багато лабораторій, котрі мають можливість дати максимально правдиву оцінку результатів.\n«Парадоксально, але якими б руйнівними для нашого організму не були наркотичні речовини, їх не так легко виявити, як здається на перший погляд. Ось чому спортсмени або ж особи, що скоїли злочин, проходять ретельні обстеження та здають біологічні рідини до спеціальних лабораторій.\nДля ґрунтовного аналізу необхідне специфічне обладнання, яке діє за зовсім іншим методом. Це має бути тривалий процес дослідження (2-3 дні) на основі аналітичної хімії. А саме: хромато-масс-спектометрія. Все інше, наприклад, тест-смужки, що обіцяють результат за 15 хвилин, не є достовірним показником.\nВ Україні є не так багато лабораторій, що можуть зробити таке дослідження. Ще менше – гарантувати, що воно буде проведене якісно. Найбільш сучасне обладнання для цього є лише в антидопінговому центрі олімпійського комітету. Саме вони регулярно працюють зі спортсменами задля визначення, чи вживають вони заборонені речовини», – запевнила Супрун.


Купити сучасні дитячі матраци ортопедичні найкращі для найменших\nГоловна / Каталог / ДИТЯЧІ / Дитячі матраци\nДитячі матраци – перші і найкращі.\nДитячі матраци – це так само важливо, як і мамине грудне молоко, сильні татові руки. Бо це такий самий елемент турботи про дитину. Від того на скільки якісний та зручний матрац, залежи тими здоровий та комфортний сон малюка.\nОртопедичні матраци для найменших.\nОсобливість дитячих матраців для малюків заклечається у тому, щоб виріб був достатньо пружнім, жорстким, підтримував хребет у правильному положенні під час сну, а разом із тим, давав можливість розслабити м’язи для кращого відпочинку дитини під час сну.\nА ще такі матраци мають бути з чохлами із натуральних тканин, бажано бавовняних, які би легко знімалися та пралися. Та і сам матрац має бути таким, що має добру циркуляцію повітря.\nВід трьох і доросліше.\nМатраци для дитини віком від трьох років і до підлітків, найкраще всього вибирати із двошаровим покриттям, де кожна сторона має свою ступінь жорсткості.\nТа все одно, матрац не повинен бути дуже м’яким. Бо занадто м’які матраци не можуть утримувати хребет дитини у потрібному положенні під час сну. А за цим тягнеться ціла низка різних проблем та негараздів, від просто поганого самопочуття до серйозних проблем зі здоров’ям.\nСучасні дитячі матраци – прислухатися до порад фахівців.\nЛікарі-ортопеди рекомендують вибирати дитячі матраци із пружинними блоками, двосторонні, де одна сторона має більшу жорсткість, а друга середню, що дозволить використовувати матрац для дітей від дошкільного до підліткового віку.\nКокосове волокно, що найчастіше використовується при виробництві дитячих матраців, не тільки добре тримає жорсткість, а ще і «дихає».\nОбов’язкова варто приділити увагу на скільки легко знімається чохол з матрацу, та з якого матеріалу він виготовлений.\nЗадля того, аби Ваша дитина виросла здоровою, найкраще привчити її до правильного вибору не тільки їжі, одягу, а й предметів умеблювання.\nне стандарт 120 6 125 5 140 6 190 2 200 2\n60 6 63 5 70 6 80 2 90 2 120 2 140 0 150 0 160 0 180 0 200 0\n3 4 5 6 7 3 8 9 10 11 1 12 1 13 0 14 0 15 0 16 0 17 0 18 0 19 1 20 0 21 0 22 0 23 0 24 25 0 26 27 28 29 30\nAero чохол з волокнами бамбука 0 Bio cocos Bio latex 0 Carbon Foam 0 Eco felt 0 Pocket Spring 0 Termo Balance 0 Єврокоркас по периметру матраца 0 Інноваційна піна Naturfoam 3 Анатомічна система Effect 5D 0 Анатомічна система Memory Effect 5D 0 Бавовна 0 Блок Carbon Foam 3D Design 0 Блок пружин Bonnel 0 Високоеластична піна 0 Високоеластична піна з масажным ефектом 0 Вовна 0 еластичний пінополіуретан 0 Ергофлекс 0 Кокос 3 Кокос PoliTex 0 Комірчастий пінополіуретан Ламелі 0 Латекс Льон 3 меблевий пас Меморі 0 Натуральний латекс Clima Cell 0 Ортопедична основа Carbon 0 Піна Memory Foam 0 Пінополіуретан 0 Перфорований латекс 2 ППУ 0 Прогумована тканина 0 пружинна змійка 0 Сінтепон 0 система вентиляції Smart Air System control 0 Спанбонд 0 Термовойлок 0 Чохол bio cotton 0 Чохол, що знімається, із непромокальної тканини “Sleep Fresh” 1 Чохол-тканина жаккард з мікрофіброю 0 Ячейковий пінополіуретан 0\nDuplex Spring System 0 IQ SPRING 0 Pocket Spring 1 Smart Spring (Multizone) 0 Безпружинний 0 Бонель 1 Мульті Боннель 0 система пружин Anatomic Multi Zone 7 0 система пружин Anatomic Multy Zone 5 0


«Уроки» для кредиторів - AgroTimes\nЕлеватор 20 березня 2019\n«Уроки» для кредиторів\nПерші випадки примусового виконання аграрних розписок не застали ринок зненацька.\nСпецифічні ризики сільгоспвиробництва, такі як погода, питання якості чи ціни продукції, логістичні обмеження тощо — добре відомі кожному, хто працює на землі. Вони даються взнаки на загальному результаті господарювання аграрія, разом із тим сигналізуючи про ситуацію кредиторові. І перший, і другий прагнуть почуватися впевнено й захистити свої права. Саме таку можливість їм дає закон про аграрні розписки та передбачена в ньому процедура примусового виконання.\nНаприкінці 2018-го та на початку 2019-го за п’ятьма аграрними розписками кредитори ініціювали процедуру, звернувшись до нотаріуса для виконавчого напису. Для ринку, як кажуть експерти, це дуже важливий момент, бо теоретичні розробки вперше реалізовано на практиці. Перевірена ефективність і справедливість процедури може залучити нових кредиторів і зробити умови фінансування за розписками вигіднішими для всіх фермерів.\n«Новий інструмент кредитування працює дуже успішно. Значна більшість фермерів відповідально підходить до виконання своїх зобов’язань, оскільки дбає про власну репутацію й бізнес-перспективу. Проте разом із тим часом трапляється, коли фермери не до кінця прораховують свої можливості розрахуватися за кредитами, особливо якщо сезон важкий. Таке буває в усіх країнах», — пояснює випадки примусового виконання керівник Проекту IFC «Аграрні розписки в Україні» Хелен Фейрлемб.\n«Оскільки донедавна механізм примусового виконання був незадіяним, сторони не мали уявлення про його швидкість, чіткість і ефективність», — зауважує приватний нотаріус із Харкова Лариса Манерко, котра вже тривалий час працює з аграрними розписками. До слова, саме їй довелося здійснити перший виконавчий напис на невиконаній аграрній розписці. Улітку 2018 року цю розписку видало фермерське господарство з Чернігівщини. Передбачалося, що за взяті ним у борг матеріально-технічні ресурси восени кредитор мав отримати 3 тис. тонн кукурудзи. От тільки свої зобов’язання сільгоспвиробник не виконав. Після кількох безрезультатних спроб порозумітися з боржником кредитор був вимушений звернутися до нотаріуса за виконавчим написом, як це передбачено чинним законодавством. Після цього справу було передано приватному виконавцю, і той почав пошук заставного врожаю. Частину його вже знайдено й передано кредитору. Паралельно тривають переговори з фермером, зокрема і про штрафні санкції.\nЧим загрожує ситуація, що склалася, чернігівському фермеру, який не виконав зобов’язань за аграрною розпискою? Відповідний запис внесено до Реєстру аграрних розписок. Також формується запис у Реєстрі рухомого майна, накладається заборона на відчуження майбутнього врожаю за цією розпискою. І вона не зніматиметься, доки розписку не буде виконано. Виправити «виділену червоним» кредитну історію дуже складно, ще важче — залучати ззовні ресурси з такою репутацією.\nПрактика з життя\nАналіз ризиків з виконання аграрних розписок в Україні потребує уваги з боку кредиторів. Приміром, коли виникли проблеми з виконанням розписки на суму, що була еквівалентна 60 тис. доларів, кредитор із Запорізької області оперативно звернувся до нотаріуса по виконавчий напис. Оскільки було відомо, де находиться зерно, виконавець арештував це зерно як предмет застави.\nА ось на Львівщині дистрибутор, надаючи за аграрною розпискою місцевому господарству позику під заставу 500 т пшениці, не врахував, що в той час це господарство перебувало у стані судового процесу з іншим кредитором. Тож згодом довелося перейматися примусовим виконанням аграрної розписки. Ще один кредитор надав позику під дві фінансових розписки на Чернігівщині на загальну суму, що еквівалентна 129,5 тис. доларів. Клієнт завчасно повідомив його, що в нього будуть проблеми з погашенням боргу, і тому попросив відтермінування платежу. Втім, лояльність кредитора не допомогла фермерові виконати свої зобов’язання. Замість цього він спробував реалізувати заставний урожай за готівку, однак у результаті повідомив, що з ним так і не розрахувалися. Кредитору нічого не залишалося, як подати на боржника до суду.\nЩе одну аграрну розписку було передано до суду через завершення строку, впродовж якого кредитор може використати процедуру примусового виконання (1 рік із наступного дня після завершення строку виконання розписки). Господарський суд Вінницької області вже пристав на захист кредитора. Він виніс рішення про задоволення його вимог. У результаті розписку було виконано частково, а решту боргу — пролонговано.\nЗначну роль в оперативному розв’язанні конфліктних питань за аграрними розписками відведено державним і приватним виконавцям. Їх діяльність визначається законами «Про аграрні розписки», «Про виконавче провадження», «Про органи і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів».\n«У цих нормативно-правових актах чітко прописано права й обов’язки виконавців, які орієнтовані тільки на виконання вимог закону та захист прав як кредиторів, так і аграріїв. З 2017 року в Україні крім державних виконавців упроваджено інститут приватних. Це спрямовано на підвищення ефективності виконання рішень у країні, в тому числі й за аграрними розписками», — прокоментував ситуацію заступник голови правління Всеукраїнського об’єднання приватних виконавців «ФАКТ», приватний виконавець округу міста Києва Анатолій Телявський. Як каже голова Ради приватних виконавців Київської області Михайло Трофименко, примусове виконання аграрних розписок — це вимушений захід, до якого вдається кредитор у разі невиконання боржником своїх зобов’язань. Дії виконавців спрямовано на розв’язання проблемних питань, пошук заставного врожаю, його повернення кредитору або реалізацію.\n«Важливо розуміти, що ні приватний, ні державний виконавець не стягуватиме з боржника більше, ніж це передбачено відповідним договором за аграрною розпискою, — наголосив він. — Єдине завдання виконавця — повернути кредитору його грошові кошти тільки законним шляхом. У свою чергу, тільки дотримання боргових зобов’язань дозволить кредиторам і далі кредитувати виробників продукції сільського господарства. Це дуже важливо для України сьогодні».\n«Найголовніше в цьому процесі — оперативність», — наголошує він. — «Чинник часу у виконавчому провадженні відіграє вирішальну роль, адже недобросовісні боржники можуть встигнути реалізувати врожай або інше майно до початку виконавчого провадження. Механізм примусового виконання рішень в Україні справді працює, і ми доводимо це кожною фактично виконаною вимогою виконавчого документа». Нехай там як, поодинокі випадки примусового виконання аграрних розписок не застали ринок зненацька. Багато в чому це стало можливим завдяки Проекту IFC, який торік провів серію семінарів для кредиторів, нотаріусів і виконавців із тим, щоб вони знали, як діяти у разі дефолту. Тепер ці знання стали в пригоді їм на практиці.\nСеред основних «уроків» для кредиторів із першого практичного досвіду примусового виконання експерти Проекту IFC зазначають такі:\n1. Кредиторам варто планувати свою роботу, зокрема, бути готовими діяти на випадок невиконання розписки.\n2. Знати свого клієнта й моніторити предмет застави.\n3. Якщо фермер повідом ляє про труднощі й неспроможність виконати зобов’язання, найліпший варіант — це поїхати і особисто зустрітися для переговорів.\nПозасудова процедура примусового виконання є однією з особливостей, що вирізняє аграрні розписки як інструмент фінансування й дозволяє кредиторам бути впевненими в поверненні своїх ресурсів у разі, якщо фермер не виконує зобов’язання. Цей механізм захищає права кредитора, та водночас його дія обмежується тільки стягненням у межах предмета застави за конкретною розпискою, захищаючи цим самим і права фермера.\nПроцедура передбачає, що якщо фермер не виконав своїх зобов’язань за розпискою, вже з наступного дня по завершенні строку виконання кредитор може отримати виконавчий напис нотаріуса й звернутися до виконавців для відкриття виконавчого провадження. Протягом 7 днів виконавець повинен передати предмет застави (врожай) кредитору. Серед фінансових інструментів процедура примусового виконання аграрних розписок дозволяє кредиторам у найкоротші строки отримати свої ресурси без звернення до суду.\nТривалий час в Україні не було практичних випадків застосування процедури на практиці, але навіть після багаторазового збільшення кількості розписок і важкого сезону 2018 року статистика залишається на користь надійності українських фермерів: примусове виконання було застосовано для менше ніж 1% загальної кількості випущених розписок.


Будівельний комплекс, його структура і особливості розміщення в Україні.\nБудівельний комплекс, його структура і особливості розміщення в Україні.\nБудівельний комплексохоплює систему підприємств і галузей, продукція яких призначається для капітального будівництва у сферах промисловості, сільського господарства, транспорту, а також для потреб житлово-комунального господарства та всіх інших сфер людської діяльності.\n1.Видобуток і обробка мінерально-будівельної сировини (пісок, гравій, щебінь, бутовий камінь та ін.)\n2. Виробництво в'яжучих матеріалів (цемент, вапно, гіпс);\n3. Виробництво стінових матеріалів, виробів і конструкцій (бетонні, залізобетонні та інші конструкції і блоки).\nОсобливості розміщення. Тяжіє до сировини і споживача – є всюди. Найпотужніші центри - Київ, Харків, Одеса, Дніпропетровськ, Кривий Ріг, Запоріжжя, Донецьк, Маріуполь. Цементна промисловість – матеріаломістка: Амвросіївка, Краматорськ (Д), Кривий Ріг, Дніпродзержинськ (Дн), Балаклея (Хар), Миколаїв (Льв), Бахчисарай (АРК). Виробництво збірного залізобетону і залізобетонних конструкцій - тяжіють до великих промислових центрів і вузлів, великонаселених пунктів: Харків, Львів, Кривий Ріг, Луганськ, Суми. Домобудівні комбінати розміщені в усіх областях країни. Виробництво будівельної цегли - орієнтується на споживача: Київ, Харків, Дніпропетровськ, Запоріжжя, Львів, Чернігів, Івано-Франківськ, Слав’янськ, Бахмут. Підприємства скляної промисловостітяжіють до запасівпісків скляних: Луганська, Донецька та Львівська обл. Промисловість стінових матеріалів розміщена в усіх областях України. В Україні поширене і гончарство, особливо на Волині і Поділлі, де є сировинна база для цього промислу (глина, каолін, пісок, польовий шпат).\nТранспортний комплекс та його вплив на розвиток регіонів України\nТранспортний комплекс — це поєднання різних видів транспорту, обслуговуючих, допоміжних підприємств і організацій на певній території. Транспорт— одна з галузей матеріального виробництва України. Він є необхідною умовою виникнення і розвитку територіального поділу праці.\nТранспортний чинник певною мірою визначає галузеву і територіальну структуру народногосподарського комплексу. Це пов'язано з тим, що на будь-яке перевезення сировини, матеріалів чи готової продукції витрачається певна кількість праці. Внаслідок цього зростає, а іноді досить істотно, вартість продукції, що перевозиться. Тому, особливо за сучасної ситуації, найдоцільніше розміщувати господарські об'єкти там, де найменші транспортні витрати.\nГеографічне розташування території України дає змогу на відміну від багатьох країн Європи розвивати транспортні зв'язки в усіх напрямах, використовуючи практично всі види транспорту. Транспортні системи з використанням залізничного, автомобільного, водного, авіаційного транспорту мають розвинуту мережу магістральних сполучень, здатні забезпечити внутрішні та транзитні перевезення вантажів та пасажирів у внутрішньо регіональних та міжрегіональних напрямах, зовнішньоекономічні транспортні зв'язки України з іншими державами.\nВ регіоні сконцентрована велика кількість надпотужних промислових підприємств, їх майже 5 тисяч. Вони викидають в атмосферу понад 70% загального обсягу викидів. Дуже гостро стоїть проблема утилізації відходів, яка протягом тривалого часу не вирішується. Застаріле обладнання призводить до аварій, що завдають шкоди довкіллю. Крім того це район інтенсивного сільського господарства. Ґрунти надмірно забруднені не тільки пестицидами та мінеральними добривами, а й важкими металами. Майже три четверті ґрунтів деградує. Стан природного середовища в регіоні є кризовим.\nЕкологічна ситуація в Поліссі.\nСьогодні Полісся – регіон з найзагрозливішою екологічною ситуацією в Україні та Європі. До причин такого стану належать інтенсивне вирубування лісів, величезні обсяги осушення боліт і видобутку нафти, надмірне забруднення довкілля, негативні наслідки розробки гранітних кар’єрів, радіоактивне забруднення після аварії на ЧАЕС.\nВугільна промисловість України, розміщення і регіональна структура.


Чим обробити теплицю від павутинного кліща восени: народні засоби | Догляд за тваринами\nЩоб зберегти врожай необхідно здійснювати ретельний і постійний догляд за рослинами. Після збору врожаю, з приходом осені необхідно обробити теплицю від павутинного кліща хімічними і натуральними засобами. При цьому, важливо не лише провести обробку теплиці, але й провести ряд агротехнічних заходів. Як правильно це зробити, і розповідається в цій статті.\n3 Профілактика появи павутинного кліща\nВиявити павутинного кліща не так просто, оскільки дорослі особини виростають максимум до 2-х мм. Відрізняється комаха червоно-бурим, зеленуватим або жовтуватим відтінком. Серед зеленої маси тим більше його важко виявити. Як правило, його ідентифікують вже тоді, коли на листках з’являються сліди життєдіяльності. Ці паразити розмножуються великими темпами, тому боротьбу з ними потрібно розпочати негайно або приймати профілактичні заходи, щоб попередити їх появу. Виявити паразита можна по тонкій павутині, якої він обволікає рослини.\nШкоду, яку можуть нанести колонії цих паразитів, досить істотний:\nВтрачаючи поживні речовини, листя починають жовтіти, підсихати, скручуватися і опадати.\nУ результаті скорочується період розвитку рослин, що призводить до суттєвих втрат врожаю.\nЯкщо не почати боротьбу з шкідниками, то уражені культури гинуть.\nПавутинний кліщ найчастіше вражає культури, що вирощуються у закритому грунті. При цьому, він завдає шкоди різним культурам, а не якогось окремого виду.\nЯкщо власники теплиць практикують осінню обробку, то шкідники залишають теплицю і переміщуються на розташовані поруч бур’яни. З настанням весни вони знову забираються в теплицю і починають активне розмноження.\nЧи можна позбутися від павутинного кліща? Звичайно ж можна, якщо своєчасно почати з ним боротьбу. Боротьба з цим шкідником включає цілий комплекс заходів, що включає застосування сильнодіючих препаратів, народних коштів і агротехнічних заходів. Шкідники в більшості випадків заводяться в умовах не доглянутості, високої щільності рослин і наявності бур’янів. Тому, регулярний полив і прополка, а також підтримання в теплиці оптимальних температурних умов мінімізують ймовірність появи подібних паразитів.\nАктеллік в ампулах, як найефективніший засіб.\nПлин-Плант і Этиссо, у вигляді паличок для закопування в грунт.\nЯк правило, коли шкідників розвелося ще трохи, то досить обробити рослини через кожні два тижні, а якщо їх досить багато, то частоту обробки збільшують у два рази.\nДля боротьби з павутинним кліщем, а також відлякування його підходять і натуральні природні компоненти. Подібні препарати більше підходять для застосування в період цвітіння, появи зав’язі, формування врожаю та збору врожаю. В цей період застосовувати хімічні препарати не має сенсу, оскільки вони можуть нашкодити рослині, а урожай зроблять небезпечним для вживання.\nВідвар з бадилля помідорів. Для цього потрібно нарізати зеленого бадилля томатів, де-то грамів 100 і залити водою, об’ємом 10 літрів. Після цього, ємність ставлять на вогонь і кип’ятити півгодини, після чого відвар проціджують. Перед використанням у відро наливається 2 л відвару і до нього додається 30 грамів господарського мила. Розчин ретельно перемішується. Цей розчин ефективний не тільки проти кліщів, але і проти попелиці і слимаків.\nВідвар з картопляної гички. Для приготування робочого розчину знадобиться до 1,5 кг картоплиння і відро води, ємністю 10 літрів. Засіб настоюється близько 3-х годин, після чого проціджують. Рослини в теплиці обприскують з нижньої сторони. Як правило, після такої обробки личинки і дорослі особини гинуть, але яйця можуть вижити. У зв’язку з цим, городники рекомендують обробляти рослини цим засобом один раз в тиждень.\nВідвар з цибулиння. Застосовується в боротьбі проти багатьох шкідників. Відвар готується наступним чином: береться піввідра лушпиння і заливається 10-ю літрами гарячої води. Розчин повинен настоятися 24 години, після чого його проціджують і використовують для обробки тепличних культур. Перед використанням настій слід розвести водою у концентрації 1:2.\nПісля збору врожаю слід провести ряд агротехнічних заходів, з видаленням бур’янів і перекопуванням грунту в теплиці. Щоб мінімізувати можливість появи подібних шкідників в теплиці, кожні 2-3 роки слід міняти весь грунт. Якщо немає можливості замінити весь грунт, то хоча б видалити верхній шар землі, товщиною порядку 10 див. Саме на такій глибині більше всього і зимують паразити.\nДезінфекція грунту в теплиці відноситься до ефективного методу профілактики. Для цього доведеться скористатися токсичним засобом «Карбатион». Оптимальна температура грунту для подібних заходів – це +10 градусів, при температурі повітря в межах +18 градусів і не нижче.\nВ першу чергу необхідно продезінфікувати тепличні рами, що складаються з різних стелажів. Їх обробляють струменем води з-під крана, а потім мильним розчином. Особливу увагу слід приділити різних щілинах, де можуть зачаїтися паразити.\nПісля збору врожаю дерев’яну теплицю краще освіжити, для чого доведеться скористатися сумішшю побілки та мідного купоросу. Обробляти теплицю потрібно при температурі не нижче +15 градусів. Металеві елементи теплиці краще обробити гасом.\nЯкщо в теплиці не помічені паразити або гризуни, то все начиння достатньо промити міцним розчином марганцівки.\nУ разі появи поодиноких особин не слід відкладати обробку рослин, застосовуючи натуральні засоби.\nПісля збору врожаю практикувати обробіток грунту та елементів конструкції.\nЯк правило, комплексний підхід у боротьбі з шкідниками дає бажаний результат. Не слід ігнорувати поради досвідчених городників, які стверджують, що своєчасна обробка теплиці восени обов’язково відгукнеться на наступний рік рясним урожаєм. Боротьба з павутинним кліщем – це важкий процес, який забирає багато сил і енергії. Тому, краще попередити появу паразитів на основі агротехніки, хімічних і народних засобів.\nВідповідна собака для охорони приватного будинку: поради знавців.\nWordPress: 31.78MB | MySQL:71 | 0,693sec


Власники камер відеоспостереження зобов’язані їх зареєструвати | Реформи у Молдові\n← NOI.md і Deutsche Welle активізують співпрацю\nСтолична мерія скоротила число шкіл з буфетами за типом шведського столу →\nВласники камер відеоспостереження зобов’язані їх зареєструвати в Національному центрі по захисту персональних даних. Відповідний законопроект був розглянутий сьогодні в постійних парламентських комісіях. Проект регламентує умови експлуатації засобів для відеоспостереження і вказує місця для їх розміщення, а також вводить правила і обмеження на використання отриманих відеозаписів.\nВ даний час ніхто не несе відповідальності за те, що хтось знімає відео і викладає його в Інтернеті або в якомусь іншому джерелі інформації. Ніде не прописано, кому можна пропонувати ці відео, а кому ні. Відеокамери всюди, їх розміщують скрізь, де заманеться, однак тепер правоохоронні органи отримають ці відеозаписи в своє розпорядження , – заявив NOI.md один з авторів проекту, ліберал-демократ Петро Штірбате.\nЗа його словами, у фізичних осіб, як і раніше буде можливість розміщувати камери відеоспостереження в квартирах, а в навчальних закладах – тільки з дозволу батьків. Якщо хтось захоче встановити камеру в квартирі, щоб проконтролювати няню для дитини, то це не проблема. Однак використання камер в громадських місцях буде регулюватися цим законом , – уточнив депутат ЛДПМ.\nКрім того, в місцях, де будуть розміщені відеокамери, слід обов’язково розвісити таблички з відповідною вказівкою.\nЦі положення також будуть стосуватися тих осіб, які знімають на вулицях певні події – нещасні випадки, порушення громадського порядку і т.д. У нас є любителі познімати з автомобіля, а потім ці відеозйомки стають надбанням громадськості , – зазначив Петро Штірбате.\nФото: radiochisinau.md Д...


На другий Свят-вечір на Буковині ворожили | Телерадіокомпанія "ВЕЖА"\nОбряди проводили, аби дізнатися, яким буде врожай та чи збереться родина через рік у повному складі\nДругий Свят-вечір на Буковині святкували більш скромно, аніж перед Різдвом. Проте цей день супроводжувався ворожбою та спробами дізнатися, чого ж чекати від нового року: яким буде врожай, чи всі проживуть майбутній рік, якою буде погода. Наступного ж дня наставав час розваги та маланкування.\n– Другому Святому вечору приділяли значну увагу. До нього готувалися заздалегідь. Цієї традиції дотримувалася найбільше православна частина населення. В основному, це українці та східні романці, тобто румуни і молдовани, – розповідає Іван Воротняк. – Відрізнялося це свято від Різдва та першого Свят-вечора тим, що страви були скоромними. Кутю готували на молоці з додаванням відповідних інгредієнтів, а також готували пироги або вареники з різною начинкою. Інші страви залежали від достатку господарів. На пирогах, як і на Андрія, дівчата ворожили на свою долю. Дівчата збиралися, ставили пироги і впускали голодного кота, чий перший з’їсть, тій і судилося вийти заміж. Цей звичай і досі пам’ятають жителі гуцульської частини Буковини.\nВорожили на добробут\nВизначальним для цього свята є його аграрна чи господарська спрямованість. Оскільки селяни в цей час не працювали фізично, все одно їхня увага була спрямована на забезпечення матеріального добробуту та гарного врожаю. Це намагалися забезпечити за допомогою виконання певних обрядів. Наприклад, гуцули намагалися визначити, які місяці будуть більш вологими, а які більш засушливими. Для цього нарізали дванадцять шматків цибулі за кількістю місяців. Потім спостерігали, де залишиться найменше вологи, той місяць буде найбільш сухим, і навпаки, де вологи було найбільше, ті місяці мали бути найбільш дощовими.\nКазали, що у цей особливий вечір худоба може говорити. Після вечері господар брав за стола трохи страв і йшов до худоби. Вважалося, що її треба задобрити, адже в цей вечір сам Господь спускається на землю, аби подивитися як господар стежить за господарством та обійстям. Цей звичай продиктований практичними обставинами. Оскільки у селян тоді статок був – це їхня худоба.\nХлопчики цього вечора ходили колядувати і носили з собою так звані бички, тобто дерев’яні фігурки, за допомогою яких так само вгадували долю на наступний рік.\nШукали гроші, що горять\nТакож вважали, що на Свят-вечір горять закопані гроші. Шукачі скарбів вірили, що над закопаним скарбом буде сяйво і таким чином можна їх побачити.\nТріски віщували, хто скільки проживе\nАби дізнатися, чи доживе сім’я в повному складі до наступного року робили спеціальний обряд. Цей ритуал описують буковинські етнографи кінця ХІХ-початку ХХ століття. В миску набирали попіл і посередині проводили глибоку борозну. В попіл ставили кількість трісок по кількості членів родини і запалювали. Потім дивилися, куди тріска впаде. Чия тріска впаде у борозну, котра асоціювалася з могилою, та людина не доживе до наступного року. Людей це завжди цікавило і хвилювало, й досі нічого не змінилося. Адже і сьогодні чимало людей звертається до різних екстрасенсів та провидців.\nНаступного дня всіх розважала маланка\nБагато цікавого відбувалося наступного дня. Адже того дня маланкували. Є не менше шести трактувань, що ж таке маланка. Його трактували і як, власне, маску, і як сам персонаж, і ще давали цілу низку визначень. Достеменно невідомо, й звідки походить цей обряд і з якого часу. Власне, один із провідних українських етнографів Олександр Курочкін робив спроби з’ясувати походження цього обряду ще від язичницького культу богині Мокоші. Але сказати достеменно звідки виник цей обряд, важко. Та з впевнено можна сказати, що цей обряд, побутував на Буковині у ХІХ – на початку ХХ століття і зберігся донині.\nЦікавим історичним фактом є те, що наприклад, до розвитку Вашковецької Маланки була причетна реальна історична особа – пан-власник того села – Роман Фрайтак, котрий любив такі карнавальні дійства і з його ініціативи напевно там почали маланкувати. Він організовував своєрідний конкурс маланкарів і краща ватага отримувала нагороду.\nПерсонажів Маланки ділили на чистих і нечистих\nВиділяють так званих чистих і нечистих персонажів Маланки. До чистих належали ті, котрі маланкують без масок і їх вирізняє охайний вигляд і так би мовити пристойна поведінка. До них, як водиться, причисляли Козака, Улана, Турка, Генерала, а іноді й саму Маланку. Хоча цей персонаж був надзвичайно колоритним, а його образ діаметрально-протилежним. Її асоціювали як із господинею, так і навпаки, наділяли негативними ознаками. Нечисті персонажі були втіленням нечистої сили і мали зв’язок з дохристиянським періодом. До таких персонажів належить Коза, яка за деякими віруваннями була втіленням чорта, Ведмідь, Кінь, Чорт. У селі Купка, наприклад, поділяли персонажів на білих і чорних.\nВважали, що день маланкування був часом активізації нечистої сили, а тому всяко намагалися захистити себе і худобу від неї. Часником змазували замки і натирали шкуру худоби.\nМаланкували лише чоловіки\nМаланкували виключно чоловіки. Пояснити, чому це так, можна, проводячи паралель з античним театром, в якому так само всі ролі виконували чоловіки. Також грала роль так звана магія першого новорічного ранку та традиція полазника. Адже вірили, що якщо першим в дім зайде хлопець, то в хаті буде добробут. Готувалися до Маланки з кінця грудня. Головним був калфа, він стежив за підготовкою.\nПідбирали персонажів та тих, хто їх гратиме, за зовнішністю та характером. Наприклад, на роль Маланки обирали парубка тендітної статури, який би був схожий на дівчину. Зрозуміло, що на роль ведмедя міг претендувати кремезний хлопець. На роль Чорта – парубок невисокого зросту, говіркий та меткий. Журавлем міг стати парубок худий та високий.\nГотуватися до Маланки збиралися у калфи, чи на роздоріжжі. Хоча була й традиція, коли готувалися у хаті, де є дівчина.\nМаланка не минала й без сутичок\nМаршрут, яким рухалися маланкарі визначав калфа і він стежив за ладом. Інколи сутички ватаг маланок завершувалися бійками, а то й смертями. Проте, навіть якщо й визначали вбивцю, його не переслідували, вважали що так мало статися.\nПопри все, маланкарі дотримувалися певної культури. Вони завжди запитували дозволу колядувати. А вже господар визначав, чи впускати маланку в хату, чи хай маланкують надворі. Себто у всьому був порядок і такт.\nЯк ворожили дівчата на другий Свят-вечір\nДівчина увечері або вночі виходить з будинку і у першого ж стрічного чоловіка питає: «Як ваше ім’я?» і уважно роздивляється незнайомця. Вважається, що майбутній жених матиме те ж ім’я і ту ж красу, що і опитаний.\nТой, що ворожить, йде під чужі вікна і підслуховує будь-яку розмову. Залежно від того, хто говорив: молодий або старий; тверезий або п’яний, і чи була розмова веселою або неприємною, той, що ворожить передрікає собі чоловіка молодого або старого; непитущого або п’яницю, і життя веселе і безтурботне, або важке і неприємне.\n3. Ворожіння з яйцем\nБеруть стакан, наповнений чистою водою. Розбивають яйце, і білок обережно виливають у воду. Дають небагато постояти, а потім по розташуванню білка у воді судять про майбутнє. Хтось побачить чудовий замок, хтось — людину, а хтось і труна.\n4. Ворожіння під вікном\nДівчина, що опівночі ворожить, сідає біля вікна і примовляє: «Суджений, ряджений! Проїжджай мимо вікна!» Якщо дівчина почує, що мимо хтось проїхав шумно, з криком і свистом, то її чекає веселе і щасливе життя.\n5. Ворожіння на священній книзі\nТой, що ворожить, ставить питання. Бере Біблію і, не розкриваючи її, загадує навмання номери сторінки і строчок. Потім відкриває цю сторінку, знаходить потрібну строчку і читає відповідь на своє питання.\n6. Ворожіння з дзеркалами\nЦе ворожіння можуть випробувати тільки дуже сміливі дівчата. Ставиться два дзеркала: одне перед собою, а інше за собою і свічки справа і зліва від себе. Дзеркала повинні бути паралелі один одному, тоді утворюється як би нескінченний «коридор». Там-то і повинен з’явитися суджений, який дивитиметься через плече дівчини. Якщо видіння появиться, треба його уважно розглянути, а потім сказати «цур, мене», але у жодному випадку не озиратися.\nДівчина накриває стіл для судженого, ставить два прилади, хліб, сіль і ложки (вилки і ножі класти не можна). Біля півночі дівчина сідає за стіл і говорить: «Суджений, ряджений, приходь до мене вечеряти». І як тільки проб’є північ, появляється жених в тому самому наряді, в якому він повинен бути при одруженні. Після того, як дівчина розгляне судженого, вона обов’язково повинна сказати «цур, мене» і бачення зникне.\n8. Ворожіння на снах\nВважається, що сни на Святках віщі, особливо на Новий рік. Сни прагнуть запам’ятати, а потім розгадують їх за допомогою «Сонника». Так, ведмідь сниться до заміжжя, змія провіщає таємного ворога, а собака сниться до зустрічі з другом.\n9. Ворожіння з гребенем\nПеред сном дівчина кладе під голову гребінь і говорить: «Суджений, ряджений, причеши мені голову». Хто присниться дівчині, і хто її причеше, той і жених.\nворожіння маланка обряди свят-вечір 2016-01-18\nTagged with: ворожіння маланка обряди свят-вечір\nПопередня: день Богоявлення Господнього. 5 фактів про свято\nНаступна: Велике свято коляди просто неба завітало на БАМ


-" Сучасне п'ятиборство : Анастасія Колосова – зимова чемпіонка України серед дівчат-триборок "- УФК - Львівське училище фізичної культури\nСучасне п'ятиборство : Анастасія Колосова – зимова чемпіонка України серед дівчат-триборок\nУ м.Києві 29-30 січня 2016р. у програмі зимового чемпіонату України з сучасного п'ятиборства звання найсильніших пентатлоністів розіграли і спортсмени юнацьких вікових категорій.\nСеред дівчат-триборок зимовою чемпіонкою України стала учениця 10 класу Львівського училища фізичної культури Анастасія Колосова (на фото). Настя на 19 очок випередила срібну призерку Катерину Селеменову з Донецька та на 30 – бронзову лауреатку Катерину Борчукову з Житомира. Дев'ятикласниця училища Руслана Война посіла 4 місце.\nСеред хлопців цієї вікової категорії срібну медаль виборов однокласник Войни Валентин Ільків. Денис Паневник (10кл.) набрав восьму суму, Андрій Зубач (9кл.) – на 12 місці. Командою хлопці стали срібними призерами.\nЮнаки-чотириборці Дмитро Кондратюк, Віталій Зайцев (обидва 10кл.) і Вадим Книшевич (11кл.) у командній першості на ІІІ місці.


Covid-19: Чехія оголосила локдаун | Новини на Gazeta.ua\nЩе одна країна оголосила локдаун: закриваються магазини і обмежується пересування\nСереда, 21 жовтня 2020 16:56\nУряд Чехії оголосив про введення жорстких карантинних обмежень, прагнучи зупинити зростання числа нових випадків зараження коронавірусом в Європі. Про це повідомляє видання Novinky.\nМіністр охорони здоров'я Роман Примула оголосив, що магазини роздрібної торгівлі та сфери послуг будуть закриті з 6:00 четверга, 22 жовтня.\nТакож буде обмежено вільне пересування людей, за винятком поїздок на роботу, по магазинах, до лікаря або для допомоги близьким. Всі обмеження діятимуть до 3 листопада.\n"Заходи дійсно необхідні. Третина всіх проведених нами тестів - позитивні", - пояснив Примула.\nРаніше уряд Чехії повернув зобов'язання носити маски у громадських місцях, надворі для протидії епідемії коронавірусу.\nУ ніч на 21 жовтня Ірландія першою в ЄС впровадила повторний локдаун через епідемію Covid-19.\nЗараз ви читаєте новину «Covid-19: ще одна країна оголосила локдаун». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Хворостів, Володимир-Волинський район - дерев'яна церква\nПерша церква в цьому селі мала б існувати в XVI ст. На місці давньої церкви у 1876 (інші дані - 1884) році збудували нову дерев'яну церкву в єпархіяльному стилі, посвячену під титулом Воздвиження Чесного Хреста (помилково вказують Різдва Пр. Богородиці, церкви в однойменному селі, але в Любомльському районі). Церква в користуванні православної громади московського патріархату.\nЦерква стоїть на пологому схилі північної околиці села. Невеличка тризрубна одноверха церква, в якій з півночі до вівтаря прибудували маленьку ризницю, а двоярусну дерев'яну дзвіницю виставили над бабинцем.\nВікна в стінах церкви замінили пластиковими, зовнішні стіни (станом на 2014 рік) давно не фарбовані. На стінах восьмерика і другого ярусу дзвіниці є накладні дерев'яні хрести. Запам'ятовують ажурні ліхтарі з маківками на восьмибічних верхах нави і дзвіниці.\nФото 2014 року, Вячеслав Галєвський з www.commons.wikimedia.org\nЦерква Воздвиження Чесного Хреста 1876\nВол.-Волинський р-н. > Волинська обл. > Області\nЗ іншої сторони. Фото 2014 року, Вячеслав Галєвський з www.commons.wikimedia.org


«Львівгаз» дасть 60 тисяч споживачам на енергозбереження – Прес-клуб\nГазовики не погоджуються з тими тарифами, які зараз запроваджені. Вони вважають, що ці тарифи не є економічно обґрунтованими. Але підкоряються законові і змушені їх застосовувати.\nПро це сьогодні, 20 травня, у Львівському прес-клубі під час прес-конференції на тему: «Оголошення першого в Україні конкурсу соціальних проектів з ефективного споживання газу та енергозбереження» заявив голова конкурсної комісії з відбору проектів ПАТ «Львівгаз» Юрій Войсович.\n– Це не дає підстав нам їх не застосовувати. Є закон, на який ПАТ «Львівгаз» вплинути не може і який передбачає зростання тарифів до того рівня, який зараз є, – каже він.\nЄдиний вихід для громадян – ставати ініціативними і разом з енергетиками шукати виходи з цих ситуацій. Так, ПАТ «Львівгаз» вирішив започаткувати конкурс соціальних ініціатив.\n– Такі конкурси не є новими у світі. Там вони є звичайним явищем. Вони дають можливість державними інституціям, бізнесу, підприємцям залучати громадськість до обговорення проблемних питань суспільства і отримати бачення громадськості у вирішенні цих проблем, – каже Юрій Войсович.\nЗа його словами, споживачі не можуть вплинути на ціну на газ, але можуть вплинути на кількість спожитих енергоресурсів. Такий конкурс соціальний проектів проводиться вперше в Україні. І має на меті спонукання населення до економного споживання енергоресурсів.\nПереможець конкурсу проектів для втілення свого проекту отримає 60 тисяч гривень. Як стверджує Юрій Войсович, незважаючи на те, що ПАТ «Львівгаз» має збитки – 40 млн гривень, але ці кошти будуть знайдені.\nЗа словами голови асоціації ОСББ «Оберіг» Стефанії Климко, минулої зими в одному з будинків, які входять до ОСББ, була загрозлива ситуація: 117 квартир мали залишаться без опалення. Тому їм довелося взяти кредит у одному з львівських банків.\n– На роботи потрібно було 50 тисяч грн. Половину ми мали, половину взяли в кредит. Зараз на такі ж роботи потрібно вже 300 тисяч грн. Тепер потрібно утеплити будинок, де є 80 квартир. Ми порахували – треба близько мільйона. Брати цей кредит у банку під 25-30 відсотків? Всюди в Європі, якщо дають кредит на програму енергоощадності, то це під півтора відсотка. А в нас тільки два банки дають 25 відсотків. Всі інші – набагато вищі. – каже вона.\nВодночас, за її словами, велика кількість мешканців абсолютно не зацікавлена ані в економії, ані в енергоощадності. Причина – їм однаково нарахують субсидію.\n– Люди не дивляться наперед, вони знають, що на півроку-рік вони матимуть субсидію. І мені дуже важко переконати людей. Я також говорила з депутатами, що поки у нас не буде запровадженоо адресну допомогу, то про ніяке енергозбереження не може й бути мови, – вважає Стефанія Климко.\nЯк повідомила координатор з проведення конкурсу Оксана Горак, заявку на конкурс можна заповнити на сайті http://lv.104.ua. Заявки починають приймати та розглядати від завтра. А втілювати почнуть з 1 червня і до грудня цього року.


Культура : Торгівля тілом во ім'я богині\nТоргівля тілом во ім'я богині Автор: lesya · Опубліковано: 22.09.2010 10:44 · Розділ: Культура\nНе зважаючи на те, що в 1988 році індійську традицію девадасі - храмової проституції - визнали незаконною, вона, як і раніше, поширена на півдні Індії. Про це в інтерв'ю The Independent розповіла колишня журналістка видання Сара Херріс, що зняла 4-серійний документальний фільм "Повії бога". У фільмі йдеться про дівчат, ще з дитинства присвячених індуїстській богині Девадасі, які протягом життя змушені торгувати власним тілом. За словами Херріс, єдине, що змінилося після виходу в 1988 році заборони культу девадасі,- це те, що церемонії посвячення стали проводитися таємно.\nпосвячення в девадасі - древня традиція\nЗвичай девадасі сягає корінням глибокої давнини. Спочатку, коли традиція лише зароджувалася, жінки, яких присвячували богині, належали сім’ям вищої касти, зчаста траплялись навіть представниці королівської сім’ї. Вони займали особливе місце в індійській культурі: були видатними танцівницями, поетесами та рукодільницями, поряд з цим відігравали особливу роль в храмі під час здійснення різних священних ритуалів. Жінки вели майже чернечий спосіб життя й тому аж ніяк не асоціювалися з плотськими втіхами, а скоріше, втілювали образ жриць. Однак з часом традиція змінювалася. На сьогоднішній день культ девадасі є атрибутом культури нижчих каст. Приміром, у дівчаток з касти мадіга перспективи дуже обмежені. Вони можуть стати сільгоспробітницями, чистити каналізацію або торгувати собою. Оскільки проституція найбільш прибуткова з перерахованих професій, багато жінок касти мадіга стають повіями.\nДеяких дівчаток присвячують богині у віці 2-3 років, однак до виконання своїх обов’язків вони приступають в період статевого дозрівання, приблизно в 12 років. Ймовірно, дівчата до кінця не усвідомлюють того, що їх посвята несе характер секс-роботи, поки не настає їх "перша ніч ", коли дівочу невинність продають котромусь із місцевих мешканців, зазвичай тому, хто запропонував найбільшу плату. Це може бути місцевий фермер, землевласник або бізнесмен. І хоча в індуїзмі сексуальність та божественність тісно переплетені (через це посвята могла б вважатися честю), на сьогоднішній день ніяких релігійних мотивів традиція не містить.\nЗа словами Херріс, серед жінок девадасі поширений СНІД, однак оцінити ступінь розповсюдження захворювання вкрай складно, оскільки більшість повій не розуміють, чим хворіють. Покинути цей шлях дівчатам дуже складно. Існують організації колишніх девадасі, які стали соціальними активістками та виступають за заборону традиції. Інший шлях повернення до нормального життя - стати вчителем чи соціальним працівником. Однак повністю реабілітуватися в Індії після досвіду проституції девадасі практично неможливо. В Індії шлюб - це все. То ж якщо з'являються припущення, що дівчина займалася сексом до шлюбу, вона стає вигнанцем у суспільстві. В деяких селищах за такі вчинки до сьогодні закидують камінням. Тому жінкам девадасі складно почати власне життя заново.


Плюси і мінуси пластикових кредитних карт - Universal\nдодому КАРТИ Плюси і мінуси пластикових кредитних карт\nКредитка в кишені у сучасного середньостатистичного людини багатьма сприймається вже не просто як буденність, але життєва необхідність. А чи це так? Щоб це з’ясувати, треба чітко бачити всі мінуси і плюси карткової системи кредитування. Плюси і мінуси кредитних карток Ощадбанку, Газпромбанку, ВТБ 24 і інших банків у цілому мало чим відрізняються один від одного. Причому мова зараз йде про Росію, в якій кредитування так досі і не стало двигуном ні макроекономіки, ні мікроекономіки. Важливо розуміти, що російський кредит по своїй суті споживчий, а не інвестиційний (як історично склалося в країнах Західної Європи і США). Він насправді економічно нічого не робить, а просто на якийсь час дещо полегшує життя позичальникам. Кредитні карти мають плюси і мінуси, але не мають капіталомісткістю. Це не перевага чи недолік – це властивість.\nКлієнти, які до цього моменту не мали справи з банківською сферою, намагаються отримати достовірну інформацію про картковий кредит з вуст інших користувачів. Відгуки власників таких карткових продуктів варіюються в діаметрально протилежних полюсах. Помилкою клієнтів є те, що вони намагаються зрозуміти, чи варто оформляти кредитку чи ні, спираючись на ці відгуки. На думки інших клієнтів у цьому випадку варто дивитися, коли здобуваєш картковий продукт в конкретному закладі. І то з оглядкою. А от вирішити, чи потрібен взагалі «пластик» з кредитним грошовим лімітом на ньому, можна виключно зрозумівши економічну суть кредитної банківської картки. А суть ця проста – той же споживчий кредит, тільки у вигляді платного запасного гаманця, який завжди можна тримати при собі і вдаватися до нього в міру необхідності.\nПлюси кредитного «пластику»\nПочати варто з хорошого:\nПостійна наявність деяких «аварійних» фінансів. Свого роду «джокер у рукаві» проти форс-мажорних обставин непередбаченої російської Екшн сності. Власне, для цього розумні люди і оформляють кредитку. Щоб купувати ті речі і послуги, які виявляються дуже потрібні, причому терміново, без можливості почекати півроку і накопичити достатньо власних зароблених коштів.\nБагато фірм, мережеві організації і компанії підтримують різні системи знижок, акції та бонуси. Це торгові центри, ресторани, готелі, інтернет-маркети, туристичні агентства, авіакомпанії. А кредитна картка Ощадбанку, та практично будь-якого банку, дозволяє цими пільгами скористатися. Тобто запускаються спеціальні акції, участь в яких доступна тільки власникам кредиток. Наприклад, при зЕкшн сненні покупок в інтернеті при розрахунку кредитною карткою у власника йде накопичення бонусних балів. Цими балами потім можна буде повністю або частково оплатити будь-яку покупку. Або ж відкривається акція, при якій, якщо оплата проводиться тим чи іншим кредитним «пластиком», має місце якась знижка (часом вельми солідна – до 50%). Все залежить від того, наскільки банк, де була оформлена картка, великий. І багато у цього банку партнерських угод з іншими організаціями. Але так чи інакше, а знижки, доступні власникам кредиток, в якійсь мірі компенсують переплати за позикою.\nЯкщо «пластик» з кредитним грошовим лімітом обслуговується системою VISA або MasterCard і має статус Classic (наприклад, VISA Classic), а в секторі виробництва кредиток зазвичай так і буває, то в руках у клієнта виявляється універсальний платіжний інструмент. Така картка має транснаціональний рівень, тобто в більшості випадків нею можна розрахуватися і за кордоном.\nПриватні моменти на прикладі одного банку\nЦе були загальні плюси. Але для утримання клієнтури будь-який банк буде прагнути вводити додаткові плюси. Або принаймні переконувати клієнтів, що дані характеристики продукту є для позичальника безумовним плюсом. Ось парочка додаткових плюсів кредитної карти на прикладі Ощадбанку:\nНайширший спектр кредитних карт всіх класів і рівнів: від скромного економ-варіанта для неперевірених новачків до карток типу Gold або Platinum з великим грошовим лімітом, низькою процентною ставкою, купою бонусних програм і іншими спеціальними пропозиціями. Сенс такої фінансової політики простий – чим ширше пропозицію, тим вище потенційний попит, оскільки збільшується охоплення різношерстої клієнтури (від молоді до пенсіонерів). Хоча це далеко не єдиний фактор, що впливає на кредитний попит.\nБудь-яка кредитна карта Ощадбанку має пільговий період у 50 днів. Тобто коли позичальник зЕкшн снює першу витрату грошових коштів з картки або коли карта вважається активованої (ці функціональні подробиці прописуються в договорі), то наступні 50 днів відсотки не нараховуються. Позичальникові треба буде повернути рівно стільки, скільки він витратив, і ні на рубль більше.\nКартковий продукт Ощадбанку плюси має і щодо кредитних переплат. Так стверджують фахівці цього закладу, коли говорять клієнтам про фіксованих процентних ставках. В Ощадбанку річні відсотки на кредитках варіюються від 25,9% до 33,9%. Є і особливі VIP-пропозиції для обраної клієнтури зі ставкою 18%. Однак клієнтам-новачкам навряд чи варто розраховувати менше, ніж на 30% річних.\nНайбільш прості варіанти кредиток можна оформити швидко і з мінімальним набором документів: паспорт, довідка 2-ПДФО, трудова книжка. А якщо є зарплатна картка Ощадбанку – взагалі тільки паспорт. Але це плюс, який на зворотній стороні мінус. Бо чимало недосвідчених клієнтів, не думаючи, замовляють собі кредитний «пластик», а потім перетворюються в банківських боржників.\nОборотна сторона карткового кредиту\nСтаття не дарма починалася як деяке застереження. Надто вже багато росіян розчарувалися в картковій кредитній системі, щоб ігнорувати проблему. Частково в цьому винна сама банківська система та урядова політика, почасти самі позичальники, які не потурбувалися придбати мінімальні знання економіки і фінансів. Або взагалі полінувалися думати. Отже, недоліки, які приховує в собі настільки бажана для багатьох кредитна карта:\nСамий головний і очевидний мінус – це, зрозуміло, величезна переплата. Як не крути, а в Росії проценти за кредитами незрівнянно вище, ніж в західних країнах. Наприклад, при ліміті на карті в 100 тис. рублів і 30% річних вийде, що за рік одних тільки відсотків набіжить 30 тис. рублів. А в місяць – 2 500 рублів. Це не рахуючи щорічної плати за обслуговування продукту. Середня вартість такого обслуговування дорівнює 1 000 рублів, але може доходити і до кількох тисяч. І майже завжди цю суму треба вносити одноразово. Додати сюди солідні штрафи і пені при найменшій простроченні платежу. І виходить, що кредитка – це досить дороге задоволення. Отже, удаватися до нього треба тільки в самих крайніх випадках. Наприклад, для дорогого невідкладного лікування. Або коли ну конче терміново потрібна якась цифрова/побутова техніка. Але хіба це стосується сотень тисяч тих росіян, які щодня ходять з кредиткою по торговим центрам, а потім не знають, як після такого шопінгу розраховуватися з банком.\nЗгаданий вище пільговий період у 50 днів має один «підводний камінчик» – він фіксований по місяцях. Наприклад, якщо клієнт отримав «пластик» на руки першого числа, то тоді у нього Екшн сно буде 50 пільгових днів до 20-го числа наступного місяця. А ось якщо активація продукту відбулася в кінці місяця, тоді пільга становитиме всього десь тижні три, тобто також до 20-го числа наступного місяця. Тому порада: якщо брати кредитку, то тільки на початку місяця.\nЗараз банки дотримуються політики витіснення готівки електронними грошима. Причин цьому безліч, і тут їх перераховувати не варто. Зате важливо те, що за зняття грошей з картки у банкоматі (переведення в готівку купюри) майже завжди стягується пристойна комісія, що доходить часом до 5%. Тому ще одна порада: треба намагатися виробляти розрахунок карткою, і тільки карткою. В ім’я збереження власних грошей.\nСтаття в тему: як зняти гроші без картки в банкоматі\nМатеріал наданий для того, щоб ознайомити людей з усіма «плюшками і пастками», які несе в собі кредитна картка. Хтось вважає це незамінною підмогою. Хто-то, якщо одержує поштою подібна пропозиція від банку, відразу акуратно ріже його канцелярськими ножицями в сміттєвий пакет. А хто-то робить з красивою, блискучі штучки брелок для ключів. Дана стаття повинна допомогти зробити правильний вибір.\nпопередня статтяЯк перевірити скільки грошей на карті Ощадбанку\nнаступна статтяОгляд кредитних програм і умов кредитування в Совкомбанке


Назва 1. Дайте визначення предмету "Історія України", вкажіть на основні методологічні принципи, джерела та значення його вивчення у вищій школі\nЩо ж вивчає історія України.\nПід історією України ми розуміємо історію українського народу на основних землях його поселення, а також історію його предків, від найдавніших часів до сьогодення. Це історія українських земель, історія території, на якій перебував чи перебуває український народ, інколи разом з іншими племенами чи народами, історія державної влади чи інституцій, що правили визначною територією.\nВ курсі "Історії України" ми будемо вивчати політичний, соціально-економічний, культурний, релігійно-церковний аспект людської діяльності, будемо розглядати соціальні верстви, стани, класи.\nГлибоке вивчення минулого дає можливість краще пізнавати сучасне і визначати правильні шляхи руху вперед.\nВелика трудність у викладі історії України полягає у тому, що протягом віків змінювалася територія українського поселення, на ній у той самий час існували різні політично-державні формації, часто співіснували різні державні структури. Ці труднощі стосуються більшою мірою західних українських земель, які тривалий час жили відрубно /відокремлено/ від Центральної України.\nОсобливі труднощі при вивченні історії України створює та обставина, що у нас протягом віків не було власної держави, самостійних українських політичних формацій. Україна чи її частина належали до Польщі, Туреччини, Австрії та Росії.\nЯкі ж принципи вивчення історії України?\n1. Принцип історизму - як явище виникло, які етапи розвитку пройшло, коли припинило своє існування або дало поштовх для виникнення нового явища.\nВін вимагає, щоб кожне положення розглядалося тільки у зв'язку з іншим, з конкретним досвідом історії.\n2. Принцип об'єктивності вимагає, щоб людина вивчала всю суму фактів, давала правдиву інформацію, а не підганяла їх під схему.\n3. Хронологічний принцип вимагає обов'язкового закріплення у пам'яті хронологічних дат. Дати - це вирішальна умова вивчення історії /Юліанський календар діє з 1 січня 45 року до н.е. за наказом Юлія Цезаря. Григоріанський /1582 рік папа Григорій ХІІІ + 13 днів до Юліанського календаря/.\nОснови періодизації історії України. На основі цих принципів провадиться періодизація історії України:\n1. Первіснообщинний лад або праісторія /200.000 р. до н.е. - ІХ ст. н.е./\n2. Феодальний лад /приблизно з ІХ ст. до середини ХІХ ст./. В рамках цього періоду ми будемо розглядати княжу добу або Київську Русь та Галицько-Волинське князівство, польсько-литовську добу; козацьку, козацько-гетманську добу.\n3. Капіталізм - з середини ХІХ ст. /реформа 1848 р. на західних землях та реформа 1861 р. в Росії / до жовтня 1917 р.\n4. Культурно-національне та державне відродження України в 1917-1920 р. Українська Народна Республіка.\n5. Радянський період до 24 серпня 1991 р.\n6. Побудова незалежної держави Україна.\nНа основі цієї періодизації курс історії України буде поділяться на ряд тем, у яких розглядатимуться окремі етапи розвитку суспільства.\nIII питання. Основні джерела вивчення історії України.\nВивчення історії України ґрунтується на історичних джерелах. У науці зараз розрізняють 5 основних типів історичних джерел:\n1. Речові джерела - це пам'ятки матеріальної культури - археологічні знахідки /знаряддя виробництва, предмети побуту, монети/, а також архітектурні пам'ятники. Це головні джерела для вивчення праісторії та ранньої історії /первіснообщинний лад та рання феодальна Держава/.\n2. Етнографічні джерела - це пам'ятки, в яких знаходимо дані про характер і особливості побуту, культури, звичаїв народу.\nЦе джерело використовують при вивченні всіх періодів історії України.\n4. Усні джерела - народні пісні, історичні думи, перекази, легенди, прислів'я, приказки та ін.\n/3 та 4 групи джерел використовують перш за все при вивченні культури народу/.\n5. Писемні джерела - є основою історичних знань. Писемні джерела в свою чергу поділяються на 2 основні групи:\nI. Це актові матеріали, які є результатом діяльності різних установ, організацій та офіційних осіб: грамоти, договори, протоколи, циркуляри, накази, статистичні дані та ін.\nII. Оповідні пам'ятки - літописи, спогади, щоденники, листи, публіцистична, економічна література та інші твори.\n2) Радянська концепція (1917…1991 рр.). ця концепція стверджувала спільне походження трьох слов'янських народів - українського, російського та білоруського, що розвивалися в часи Київської Русі на її території.\nІсторія українського народу ділилася на 2 етапи: початок ХІІІ ст. - перша половина XVII ст. - становлення та формування української мови та народу; кінець XVII ст. - XIX ст. - закінчення становлення.\n3) Автохтонно-автономістична концепція. Представники: Костомаров, Грушевський. Український народ е автохтоном на своїй території, тобто такий, що з самого початку виник, проживає на цій території, що і зараз. Корені його треба починати шукати з трипільської культури. Маркевич наприкінці XVIII ст. написав працю "Історія Малоросів", в якій показав відрив українського народу від інших великоруських народів і довів, що українці старші за роком виникнення ніж російський народ. Також працю по історії України написав Грушевський. Він вважає, що Київська Русь - лише частина Української держава та, що руської історії ніколи не існувало, не існує і зараз. Він вперше в історіографії бачив цілковито сформований український народ. За Грушевським предками українців були анти.\nЯ схиляюсь до третьої концепції. Грушевський та інші історики виводили походження українського народу від слов'ян. Анти - східні слов'яни - Київська Русь, нащадками якої я вважаю український народ.\n3. Розкрийте зміст поняття "історико-етнографічний регіон". Назвіть причини та етапи формування історико-етнографічних регіонів на території України.\nІсторично склалося так, що на території України формувалася складна система різноманітних історично-етнографічних регіональних одиниць: одні з них повторювали кордони літописних східнослов’янських племен, інші – союзів племен, треті – земель, четверті – кордони колонізованих сусідніми країнами районів, п’яті – межі новоосвоєних українським населенням земель.\nПроцес формування регіональної етнічності України поділяється на три основних етапи. Перший охоплює VІ–Х ст. і пов’язаний із етноплемінними утвореннями. Якщо зіставити територію розселення східнослов’янських племен з історико-етнографічними регіонами, то можна побачити, що деякі з них певним чином співпадають. Так, територія Середньої Наддніпрянщини приблизно співпадає з територією розселення полян, Волинь – волинян, Полісся – деревлян і т. ін. Другий етап відбувався у ХІ–ХІV ст. і пов’язаний з процесом дроблення держави на окремі етнотериторіальні частини, головною одиницею серед яких була земля. Тривалість такої самостійності відбивалася на етнокультурних особливостях населення землі, сприяла поступовій трансформації землі як політично-територіального утворення в етнічну землю. Регіональна своєрідність етнічності населення України різко окреслюється на третьому етапі – ХV–ХІХ ст. – у зв’язку з колонізацією її окремих земель сусідніми державами, а також колонізацією українцями «вільних» земель Півдня і Сходу.\n4. Які ви знаєте гіпотези щодо походження назв "Русь" та "Україна"? Як в українській історіографії висвітлюються проблеми етнічного походження Київської Русі?\nВ будь-якому випадку більшість етимологів (мовознавців) признає, що назва "Русь" не має слов'янського походження. Вона прижилась у Київській державі.\nПерша згадка в літопису назви “Україна” пов`язана зі смертю переяславського князя Володимира Глібовича, який виявив себе завзятим оборонцем не тільки Переяславщини, а й Київщини, Чернігівщини та українських земель взагалі від нападів половців.\n“В не менш важливому джерелі – Галицько-Волинському літописі (під 1213 р.) зазначається, що тоді галицько-волинський князь Данило Романович зі своїм військом звільнив і приєднав до своєї держави “Берестій, Угровеськ, Верещин, Столпе, Комів і всю Україну”. Україною тут літописець назвав північно-західні землі Галичини й Волині” [6,79]. Під 1279 р. Галицько-Волинський літопис повідомляє, що галицький князь Лев Данилович, здійснивши похід на Західний Буг, відвоював у Польщі українські землі: “Посем же Лев восхоже себе части в земле людской города на Вкраїні”. Інший випадок застосування назви Україна” належить до 1285 р.: польські війська вдерлися на Волинь і захопили тоді “село на Україні на ім”я Воінь”. Отже, назва “Україна” застосовується і щодо Волинської землі. Вважаючи всі три назви (Країна, Вкраїна та Україна) синонімами, що мають одне слов`янське і українське походження, С.Шелухін виділяє їх спільний корінь “кра”. З огляду на те, що київський літописець вніс у початок своєї хроніки відомості з грецької хроніки Георгія Амартола в перекладі на стару слов`яно-українську мову, С.Шелухин вважає старослов`янське «кра» перекладом грецького слова tmhma, що означає “відрізок”, “шматок”, “відрізаний шматок землі”.\n“Одна з гіпотез твердить, що первісне сонячне значення слова Україна в нашій мовній старовині прочитується як земля предка журавля. Це пов`язано з сонячним світоглядом наших пращурів-хліборобів, буття яких підпорядковувалось Сонцю – джерелу земному. Від прадавньої назви Сонця – Ар, Ра – походить самоназва наших предків: арії, оріЇ – орачів, які орали – ОСОНЮВАЛИ землю, і назва сонячного птаха-тотема круна-журавля , якого також обожнювали, як свого предка-покровителя, бо цей птах єднав їхню землю, їхнє буття з життєдайною силою Сонця” [2,88-89].\n5. Визначте етнополітичний аспект литовської експансії на українські землі. Чи можна вважати Велике князівство Литовсько-Руською державою?\nРезультатом успішних походів Ольгерда було включення до складу Великого князівства Литовського більшості українських земель - Київщини з Переяславщиною, Волині, Поділля і Чернігово-Сіверщини. Литовський князь почав титулуватися "королем литовським і руським". Більшість синів великого князя литовського прийняли провославя. Литовські князі залишали фактично недоторканим соціально-політичний лад зайнятих українських і білоруських земель, які зміцнили Литву своїм військовим формуванням, високою культурою, розвинутою економікою, вмінням будувати і захищати фортеці тощо. Місцеві князі і бояри повинні були лише служити великому князеві литовському і надавати йому дружину на земські ополчення. Вислів в одному з тодішніх документів - "ми старовини не рухаємо і новими не вводимо",- став ніби підтвердженням намірів литовської правлячої верхівки залишити без змін суспільний устрій захоплених земель. Держава, в якій етнічні литовські землі становили лише приблизно десяту частину, тривалий час забезпечувала вільний політичний розвиток народів, що увійшли до її складу.\nПанівною верствою на Україні, як і в усій тодішній Європі, були феодали, тобто князі, бояри, магнати. У Галичині, особливо на Прикарпатті, жили целими селами дрібні власники, так звана ходачкова шляхта. Вони податків не платили, панщини не відробляли, а відбували на користь короля щорічну кільканадцяти-денну військову службу. До привілейованих станів належало також вище духовенство та купці.\nСільське господарство було провідною галуззю народного господарства і мало натуральний характер. Існувало трипілля, використовували як залізні, так і дерев'яні сохи, плуги, сіяли озимі і ярі культури. Тягловою силою були воли. Розвивалося тваринництво, бджільництво, рибальство, лісові промисли виробництво поташу, деревного вугілля, рубання і розпилювання лісу. Поширеним було водяне млинарство.\nГоловними виробниками у феодальному суспільстві були селяни. У ХІУ - першій половині ХУІ ст. їх було кілька груп. Найбагатші, так звані служилі селяни, виконували на користь князя військову або цивільну службу. Велику групу становили данники, що сплачували державі натуральний /хутро, віск, мед та ін./ або грошовий податок. Обидві групи мали статус вільних селян. Чимало було так званих тяглових селян. За певний наділ землі вони виконували відробіткову повинність на користь держави та окремих феодалів, будували замки, мости, греблі, тощо. Поступово, втрачаючи волю, вони ставали кріпаками. Найбідніші селяни - халупники, підсусідки, городники, комірники, не маючи своєї землі, працювали на багатих селян, феодалів чи князів. У Галичині заборона переходу селян від одного поміщика до іншого почалася у 1435 р., а у Великому князівстві Литовському у 1529 р. за І Литовським статутом.\nЗародження капіталістичних відносин у Великому князівстві Литовському проявилося у створенні фільварків - великих поміщицьких господарств товарного типу, розраховані на експорт сільськогосподарської продукції.\nЗ ХІУ ст. спостерігається піднесення міст. Цей процес був тісно пов'язаний з розвитком зовнішньої та внутрішньої торгівлі. На багатьох ярмарках і міських ринках можна було придбати різноманітні товари, що виготовлялися в Україні, Литві, Польщі. Ремісники були об'єднані в цехи. Для захисту соціальних, культурних і національних прав українське населення міст Львова, Києва, Дрогобича, Луцька, Кременця та ін. утворили братства.\nІІІ питання. Прагнення Литви об'єднати під своєю владою "всю Русь" наштовхнулося на рішучий опір Московського князівства, яке також проводило політику "збирання" руських земель. Після смерті Ольгерда /1377 р./ постало питання про цілісність Великого князівства Литовського. Ядро своїх володінь Ольгерд передав своєму синові від другої дружини - Ягайлові. Проте старші брати - сини першої дружини Ольгерда - не змирилися з цим. За цих умов Ягайло вирішив укласти союз з Польщею. Польські пани, зі свого боку, були зацікавлені в об'єднанні Польщі і Литви, сподіваючись з допомогою литовсько-руських збройних сил відбити наступ німецьких рицарів.\n15 серпня 1385 р. у Креві був підписаний договір між польськими послами і Ягайлом. Ягайло зобов'язався прийняти католицтво й хрестити все литовське населення, приєднати до Польщі всі литовські, українські й білоруські землі. Це була спроба об'єднати два мало схожі між собою державних організми.\nКревська унія стала реальною загрозою державній самостійності Великого князівства Литовського й збурила гостру протидію литовсько-українсько-білоруської знаті, яку очолив Вітовит /1392-1430/. Усобиця закінчилася договором у м. Городль /1413 р./. Унія чітко визнала литовську державність на чолі з великим князем. Запроваджувався інститут польсько-литовських сеймів.\nВивчення історії у вищій школі сприяє формуванню історичної свідомості народу, в якій органічно поєднується знання, погляди, уявлення...\nПоложення з написання студентських наукових робіт у вищій школі


Лондонський Lloyd's веде консультації з юристами щодо лізингових літаків у росії | УкрСтрахування\nЛондонський Lloyd’s веде консультації з юристами щодо лізингових літаків у росії\n03.05.2022 УкрСтрахование 10 просмотров\nЮристи Clyde&Co проводять консультації для страхового ринку Lloyd’s щодо вирішення ситуації із затриманими в росії сотнями лізингових літаків.\nНагадаємо, понад 500 літаків, які перебувають у лізингу у російських авіаперевізників, на даний час не можуть залишити аеропорти, оскільки влада росії їх утримує у відповідь на економічні санкції у зв’язку з повномасштабною військовою агресією проти України.\nРаніше інтернет ресурс УкрСтрахування повідомляв, що утримання владою росії на своїй території сотень лізингових авіалайнерів вже викликало стрімке зростання вартості страхових договорів продовження. За словами топ-менеджера великої лізингової компанії BOC Aviation, майбутні страхові претензії будуть «жахливими».\nСеред страхових аналітиків існує думка, що сукупні збитки страховиків можуть досягти $10 млрд, однак сам глава Лондонського Lloyd’s оцінює ситуацію досить оптимістично, посилаючись на частку ринку (не більше 1%), що припадає на росію.


Кожен наступний місяць карантину збільшить падіння ВВП України на 2,5 п. п. – аналітик - UA-IN\nКожен наступний місяць карантину збільшить падіння ВВП України на 2,5 п. п. – аналітик\nКожен місяць продовження карантину збільшить падіння валового внутрішнього продукту (ВВП) України на 2,5 процентних пункти (п.п), проте реальний ВВП України у 2020 році впаде на 4,5%, якщо після травневих свят буде повне послаблення карантинних заходів і відновлення активності. Про це заявив керівник аналітичного відділу інвесткомпанії Concorde Capital Олександр Паращій під час онлайн-семінару Cbonds Congress, передає Інтерфакс-Україна.\n«Поки що складно оцінювати, як довго триватиме карантин, але я пропоную таку формулу: базовий сценарій – мінус 4,5%, плюс кожен місяць мінус 2,5 п. п. Тобто якщо карантин триватиме до середини червня, то ми отримаємо мінус 7%», – йдеться в повідомленні з посиланням на слова Паращія.\nЗгідно з його прогнозом, середній річний курс становитиме 27,5 грн/$1 за рахунок поліпшення зовнішньоторговельного балансу країни і грошових трансфертів заробітчан, які щорічно перераховують в Україну майже $12 млрд.\nЧтайте також: Тарифи на комуналку терміново переглянуть. В Кабміні заявили про зміни: чого чекати в платіжках\nПаращій зазначив, що цього року трансферти заробітчан будуть меншими, оскільки багато з них втратили роботу і повернувся в Україну.\nКрім того, вплинути на курс можуть «включення друкарського верстата НБУ» та інші статті фінансового рахунку України.\nНа думку аналітика, про те, що «верстат включиться», свідчить урядовий прогноз інфляції на рівні 11%.\nПаращій пояснив, що джерело фінансування близько 150 млрд грн дефіциту держбюджету наразі залишається невизначеним.\nНа його думку, держава спробує уникнути емісійного фінансування, можливо, вийде на ринок євробондів восени в разі поліпшення кон’юнктури. Якщо ні, то доведеться домовлятися з держбанками і Нацбанком, щоб вирішили брати участь у фінансуванні близько 100 млрд грн прямо або побічно.\nПаращій додав, що зовнішнє фінансування з боку МВФ та інших фінансових організацій цього року може становити близько $7 млрд за виплат за зовнішнім боргом у $4,3 млрд.\nЧтайте також: Такого ще не було: синоптики розповіли про погоду на зиму 2021\n«Розмови про дефолт за міжнародними боргами безпідставні, дефолт лише посилить проблему – діра у фінансуванні буде ще більшою», – наголосив аналітик.\nНагадаємо: МВФ у своєму останньому прогнозі стверджує, що 2020 рік для світової економіки стане найгіршим з часів Великої депресії 1930-х років.\nДані прогнозу показують, що ВВП України цього року впаде на 7,7%, а в 2021 році – відновиться на 3,6%. Дефіцит поточного рахунку може вирости з 0,7% ВВП в 2019 до 2% ВВП в цьому році з подальшим розширенням його до 2,4% ВВП у 2021-му році.


Запчастини для побутової техніки – друге життя холодильників та пральних машин » Новини Житомира | Новости Житомира\nЗапчастини для побутової техніки – друге життя холодильників та пральних машин\nАвтор: news_maker от 27-02-2020, 12:42, Переглядів: 928\nОбслуговування побутової техніки виконувати просто, якщо у вільному доступі є потрібні деталі та комплектуючі. Поламаний компресор, порваний ущільнювач чи несправний підшипник не стануть на заваді до відновлення роботи холодильника, пральної машини чи кухонного комбайну. Вийти з ладу техніка може через зміни напруги у мережі, порушення правил експлуатації або просто закінчився амортизаційний термін деталей. Це не критично. Всі функції можна відновити. Неможливо це зробити тільки в одному випадку, коли техніка згоріла і ремонту не підлягає.\nЩо найчастіше купують із запчастин\nБільшість людей скажуть, що найпопулярнішою технікою є холодильник, пральна машина та пилосос. Але до цього варто додати ще кухонну плиту, фен, микрохвильову піч. Найчастіше до сервісів звертаються саме з ними. Якщо у холодильника втрачена здатність до герметичного закривання дверей, в камері не будет підтримуватись оптимальна температура для зберігання продуктів. Морозилка в такому випадку теж стане причиною створення навантаження на компресор, який намагатиметься поновити показники. Заміна ущільнювача може вирішити ці проблеми. Різноманітни фільтри, вимикачі, сенсори, трансформатори, модулі керування – для холодильників це завжди потрібні деталі. На сайті https://ua.spparts.com.ua/ в режимі 24/7 є в наявності запчастини до побутової техніки будь-якого різновиду. Найчастіше звертаються також за такими деталями:\n- до пральних машин (манжети люків, нагрівальні ТЕНи, двигуни, помпи, реміні, термостати);\n- мікрохвильовок (запобіжники, клавіатурні мембрани, захисні екрани, магнетрони);\n- кондиціонерів (фільтри, вентилятори, двигуни, компресори, датчики, конденсатори);\n- бойлерів (аноди, ТЕНи, терморегулятори, фланці, термостати).\nЧи варто ремонтувати дрібну побутову техніку\nВикинути поламаний чайник або фен і придбати новий екземпляр не складає труднощів, але питання раціональності такого рішення викликає сумніви. Не завжди технічні проблеми є настільки фатальними. Улюблену вафельницю, міксер, кухонний комбайн, кавоварку або хлібопіч можна відремонтувати. Це зазвичай дешевше, ніж іти за новою технікою. Тільки у складних випадках із платами електронного управління це може бути недоречно. Розбились банки від йогуртниці, тріснув контейнер для води у чайника, зламався паровий клапан до праски або перестала працювати муфта в блендері – це дрібниці, які легко можна вирішити разом з майстром.\nДрібна чи велика побутова техніка – кожен випадок треба розглядати індивідуально. Придбати запчастини не є складним завданням. Головне – знайти сервісний центр, який зможе впоратись як з елітним холодильником, так і з невеликою кавомолкою. Обирайте надійних постачальників запчастин та комплектуючих, тоді все у вас буде працювати і допомогати робити повсякденне життя легшим.\nДе придбати якісний стоматологічний компресор?\nУ Житомирі для ліквідації наслідків негоди працює снігоприбиральна техніка