Главная База знаний "Allbest" Государство и право Речові докази в кримінальному процесі\n« Речові докази в кримінальному процесі »\nВиконала студентка: 3 курсу 2 потоку\n4 групи Філіппова І.О.\nНауковий керівник: Глов'юк І.В.\nРозділ 1. Речові докази у системі джерел доказів\n1.1 Поняття доказів та їх джерел у кримінальному процесі\n1.2 Поняття та природа речових доказів\n1.3 Види речових доказів\n1.4 Розмежування речових доказів та документів\nРозділ 2. Процесуальний порядок залучення речових доказів до матеріалів справи\n2.1 Особливості збирання, перевірки та оцінки речових доказів\n2.2 Зберігання речових доказів\n2.3 Вирішення питання про речові докази\nУ ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено, зокрема, такі, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення обвинуваченому права на захист.\nЗазначені конституційні положення враховані та розвинені в кримінально-процесуальному законодавстві України. Так, згідно з ч. 2 ст. 22 Кримінально-процесуального кодексу України (далі -- КПК) суд, прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, не вправі перекладати обов'язок доказування на обвинуваченого. А відповідно до ст. 323 цього Кодексу суд може обґрунтовувати свій вирок лише тими доказами, які були розглянуті ним у судовому засіданні.\nКримінально-процесуальне законодавство приділяє належну увагу використанню речових доказів у процесі досудового розслідування й судового розгляду кримінальних справ.\nАктуальність дослідження теми даної курсової роботи зумовлена тим, що роль і значення речових доказів при розслідуванні та розкритті злочинів - дуже велика. Цілий ряд кримінальних процесів, особливо у справах, заснованих на побічних доказах, показують, що по таких справах відсутні, як правило, свідки-очевидці, мовчить жертва злочину, і тільки повне детальне вивчення речових доказів дає можливість з'ясувати подію злочину та його обставини. Від повноти і своєчасності збирання речових доказів, вміння їх виявляти, фіксувати,вилучати та передавати для дослідження залежить успіх розслідування справи. Способам і методам виявлення, вилучення і дослідження речових доказів присвячені роботи відомих криміналістів ( Бокаріуса, Ігнатовського, Косоротова, Колмакова та ін.), численні роботи криміналістів бувшого СССР ( Б.Н. Комаринця, В.С. Митричева, Б.І. Шевченка, С.Д Кустановича, Г.Л. Грановського, Е.І.Зуєва, А.І. Миронова, В.С.Сорокіна, М.О.Селіванова та ін.)\n1.1 Поняття доказів та їх джерел\nПоняття доказів у науці кримінально-процесуального права є одним з провідних, найважливіших.\nТаке поняття в даний час є легальним, воно закріплено в ч. 1 ст. 65 КПК, де докази визначено як всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи. яка вчинила це діяння та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.\nНе дивлячись на те що законодавець, вимагаючи єдиного розуміння змісту доказів, визначив це поняття шляхом легальної дефініції, однак дискусії з цього приводу не зменшуються.\nПитання про сутність доказів, їх властивостей протягом досить довгого часу привертало пильну увагу науковців, які пропонували різні тлумачення цього поняття. Деякі автори вважали що доказами в кримінальній справі є факти реальної дійсності Кримінально0процесуальне право України Підручник За загальною редакцією Ю.П.Аленіна - Х., ТОВ «Одіссей»,2009. - С.242\nСаме так свого часу визначав докази відомий юрист ХVІІІ-ХІХ ст. Ієремія Бентам, як загальну назву, яка дається кожному факту, коли він подається на розгляд судді з метою сформувати в останнього переконання в існуванні факту, який повинен стати підставою для судового вироку Владимиров Л.Е. Учение об уголовных доказательствах. - Тула, 2000. - С.133-134. Його позиції дотримувались окремі дореволюційні юристи.\nПро докази як факти реальної дійсності писали і інші автори - М.А.Чельцов, М.Л.Якуб та інші.\nУ 1930-х роках минулого століття виникла концепція подвійного розуміння доказів. Згідно з цією концепцією, поняття доказів включало два значення:\nа) факти, на підставі яких встановлювались обставини, що входять до предмета доказування;\nб) джерела доказів, які містять дані про факти.\nДо такої позиції підштовхував сам законодавець, оскільки ст. 58 КПК УРСР 1927 року передбачала, що доказами є показання свідків і потерпілих, висновки експертів, речові докази, протоколи оглядів та інші письмові документи, а також особисті пояснення обвинуваченого.\nПрибічники цієї концепції розглядали як докази окремо і факти (фактичні дані), і процесуальні джерела цих доказів. Останні, крім того, вони ще називали засобами доказування.\nПодвійне розуміння поняття доказів суттєво ускладнювало дослідження проблем теорії доказування, пов'язаних з доказами, породжувало помилки використання доказів при обґрунтуванні процесуальних рішень у кримінальній справі. В літературі тих часів неодноразово відзначалося, що в багатьох випадках доводилося здогадуватись, що мав на увазі автор тієї чи іншої наукової праці - факти (фактичні дані) чи процесуальні джерела доказів при висловленні своїх думок.\nЧимало прихильників здобула позиція тих процесуалістів, які вважають, що фактичні дані та їхні процесуальні джерела становлять нерозривну єдність. На їхню думку, ці фактичні дані та їхні джерела з'єднані в одному понятті, як два його необхідних елементи, які у відриві один від одного не утворюють доказу.\nЗ цього приводу В.Д. Арсеньєв писав, що в тому випадку, коли під доказами розуміти тільки фактичні дані, а їхні джерела залишати за межами цього поняття, то стає незрозумілим, звідки беруться самі фактичні дані і яким чином встановлюються факти у справі?\nТакий підхід, на думку більшості вчених, лише дезорієнтує практичних працівників, націлюючи їх на ототожнювання доказів та їхніх джерел. А це призводить до того, що при обґрунтуванні рішень слідчі та судді нерідко оперують не фактичними даними, що містяться в процесуальних джерелах, а лише перераховують ці джерела. Це саме підтверджують результати вивчення та аналізу кримінальних справ .\nПри прийнятті в 1958 році Основ кримінального судочинства СРСР, а на їхній базі КПК союзних республік, докази стали визначатись як фактичні дані. Таким чином була сформована логічна модель доказів, яка усувала подвійне значення розуміння доказів. У зв'язку зі зміною законодавства багато вчених ще раз переглянули свої позиції.\nДійсно, важко погодитись з тим, що в кримінальному судочинстві дізнавач, слідчий, прокурор, суд оперують фактами реальної дійсності, фактами яких вони зазвичай не спостерігають,які залишилися в минулому і які необхідно встановити. Тобто тут має місце опосередковане пізнання і інформаційна сутність доказів у цьому випадку більш-менш очевидна.\nАле в деяких випадках можливе і безпосереднє спостереження дізнавачем, слідчим, судом певних обставин, пов'язаних із розслідуваним злочином. Так, слідчий під час проведення огляду, обшуку, інших слідчих дій безпосередньо спостерігає певну обстановку. Чи можна вважати, що в цьому випадку доказами будуть самі факти об'єктивної реальності, які мають відношення до злочину? Звісно ж ні. Доказами і в таких випадках є відомості, які зафіксовані в протоколах слідчих дій. Мотивуючи рішення, які слідчий приймає в справі, він посилається не на власні враження, не на ті факти, які він спостерігав, а на відомості, інформацію, яка міститься в протоколах слідчих дій. Ці протоколи буде досліджувати суд, на них будуть посилатися сторони в обґрунтування своєї позиції.\nНа даний час розуміння доказів як відомостей про факти є досить розповсюдженим у науковій літературі України Кримінально-процесуальний кодекс України Науково-практичний коментар За загальною редакцією В.Т. Маляренка, Ю.П. Аленіна. - Х., ТОВ «Одіссей», 2008. - С 221, Грошевий Ю.М., Стахівський С.М. Докази і доказування у кримінальному процесі. - К..2007 - С.90.\nВизначення в чинному законодавстві доказів як фактичних даних, тобто даних про факти, на наш погляд, підкреслює дуже важливу обставину: доказами є тільки відомості про факти, обставини, не можна розглядати як докази припущення, міркування.\nДля того, щоб відомості про факти могли використовуватися як докази, вони повинні мати таку форму, яка дозволить їх сприймати, тобто вони повинні бути зафіксовані певним чином - записані в протоколах, а можливо закріплені за допомогою технічних засобів.\nІнші автори під доказами розуміють тільки відомості про факти, а матеріальний носій на якому зафіксовано такі відомості, іменують джерелом доказів. Вони не заперечують того, що практично не можна розділити відомості та їх матеріального носія, але виходить з того, що теоретично таке розмежування можливе і доцільне.\nВважаємо, що суперечки в цьому питанні не мають принципового характеру, а з практичної точки зору роздільний розгляд доказів, як відомостей про факти,а джерел доказів як матеріальних носіїв таких відомостей, є цілком виправданим. Таким чином, докази є відомості про факти. Такі відомості містяться на певному носії матеріальному носії, який іменують джерелом доказів\nУ процесуальній літературі існують різні погляди щодо класифікації процесуальних джерел доказів. На думку Арсеньєва, який обстоює двояке розуміння кримінально-процесуальних доказів, джерелом останніх є свідки,потерпілі, підозрювані, обвинувачені, експерти, документи, місце знаходження та вилучення речових доказів. Однак поки доказову інформацію, якою володіють певні особи, не отримано і не закріплено в передбаченій законом формі, доказів, а, відповідно, і їх джерел, не існує. Коваленко Є.Г. Кримінальний процес України Навч. Посібник. - К..Юрінком Інтер,2004. - С.121\nФ.Н. Факулін розумів під джерелом судових доказів процесуальну форму, за допомогою якої фактичні дані вводяться в сферу процесуального доказування.\nТому, підсумовуючи, можна сказати, що класифікація доказів і їх джерел у працях вчених розуміється по-різному.\nЗгідно з чинним кримінально-процесуальним законодавства джерелами доказів є:\nПоказання свідків, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого\nВисновок експерта, речові докази\nПротоколи слідчих та судових дій\nПротоколи відповідних додатків, що складені уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів\nЦей перелік міститься у ч. 2 ст. 65 КПК і є вичерпним.\nРоль і значення речових доказів при розслідуванні та розкритті злочинів взагалі, а особливо злочинів проти життя особи, - дуже велика. Цілий ряд кримінальних процесів, особливо у справах, заснованих на побічних доказах, показують, що по таких справах відсутні, як правило, свідки-очевидці, мовчить жертва злочину, і тільки повне детальне вивчення речових доказів дає можливість з'ясувати подію злочину та його обставини (винність особи, мотиви злочину тощо). « Німі свідки » (речові докази) можуть зберігати таємницю злочину навіть протягом десятки років,якщо на них не було своєчасно звернено уваги. Н.І. Клименко д-р юрид. Наук, проф. КНУ ім.. Шевченка, Роль і значення дрібних речових доказів при розслідуванні злочинів проти життя особи в працях В.П.Колмакова // Актуальні проблеми держави і права. Збірник наукових праць. - Одеса: Юрид. Література, 2003. - Вип. 20 . - С.14\nРечові докази займають самостійне місце в системі інших процесуальних джерел доказів, а їхнє використання в кримінально-процесуальній діяльності зростає. Це пов'язане з постійним розвитком науки та техніки, що дозволяє дослідити властивості та значення різних об'єктів, а також криміналістики, яка розробляє на базі наукових досягнень різні прийоми і методи щодо збирання та дослідження речових доказів. Як відзначає С.С.Степичев, обсяг інформації, що одержується від речових доказів, зростає мірою вдосконалення способів їхнього дослідження. Досягнення криміналістики та інших наук, які використовуються з цією ж метою, дозволяють сьогодні виявити, зафіксувати та використати як речові докази те, що ще вчора неможливо було ні виявити, ні зафіксувати. Тому значення речових доказів та їхня роль у доказуванні постійно зростають. При цьому цілком зрозуміло, що мова йде не про заміну речовими доказами інших процесуальних джерел, а про розширення можливостей збирання речових доказів за рахунок застосування засобів і способів, якими раніше не володіли органи розслідування та суду .\nІнші процесуалісти вважають, що речові докази - це будь-які предмети матеріального світу, які були знаряддям злочину чи зберегли на собі сліди злочину, на які були спрямовані злочинні дії, а також інші предмети і документи, які можуть служити засобом для виявлення злочину та встановлення обставин кримінальної справи . Автори цього визначення більше конкретизують об'єкти матеріального світу, що можуть виступати в якості процесуального джерела - речові докази.\nДіючий КПК України ще повніше називає предмети як носії доказової інформації. Так, у ст. 78 Кримінально-процесуального кодексу зазначено: "Речовими доказами є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об'єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винуватих або для спростування обвинувачення чи пом'якшення відповідальності". Це визначення найбільш орієнтує практичних працівників органів досудового слідства та дізнання на виявлення і використання об'єктів матеріального світу як речових доказів.\nВ той же час з тексту закону чітко простежується, що законодавець не прагне дати вичерпний перелік предметів, які можуть бути речовими доказами, а лише називає ознаки, за наявності хоча б однієї з яких предмет стає речовим доказом.\nТакий підхід видається дуже слушним, оскільки неможливо передбачити всі об'єкти матеріального світу, які можуть виступати як речові докази у конкретних кримінальних справах.\nУ проекті нового КПК України завершальна частина визначення поняття речових доказів виглядає ще більш лаконічною і логічно викладеною. Зокрема, в ч. 1 ст. 160 проекту (станом на 13 грудня 2007 року) вказано, що: "Речовими доказами є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об'єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, здобуті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які придатні для з'ясування обставин, що підлягають доказуванню". Zakon.Rada.Gov.Ua - офіційний сайт верховної ради України\nУ частині другій цієї статті підкреслено: "Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, вказані в частині першій цієї статті".\nДля визнання предмета речовим доказом необхідно встановити його зв'язок зі злочином. Відсутність у кримінальній справі відомостей про походження предмета, який визнаний речовим доказом, розриває ланцюг причинно-наслідкового зв'язку, котрий дозволяє зробити висновок про належність певного предмета до розслідуваної події. А іноді породжує сумніви щодо зв'язку цього матеріального об'єкта і вчиненого суспільно небезпечного діяння.\nПідставами для віднесення матеріального об'єкта до числа речових доказів можуть служити:\n1. відображення на ньому ознак, що характеризують особистість учасників події (які вказують на конкретну особу), на знаряддя (зброя), що застосовувались ними;\n2. відображення на ньому умов, в яких проходила подія (обстановка місця події);\n3. наявність на ньому (в ньому) змін, пов'язаних з подією;\n4. належність певній особі, якщо цей факт має значення для справи;\n5. використання учасниками події;\n6. виявлення в певному місці чи в певний час, якщо цей факт має значення для справи. Галдецька Судово-медичне дослідження речових доказів // Підприємство господарство і право 2009 № 3.С.142\nДіючий кримінально - процесуальний закон України ( ст.78 КПК ) передбачає декілька видів речових доказів: Кримінально-процесуальний кодекс України.// Відомості Верховної ради України 2001 №3435.-С 45\nпредмети, які були знаряддям вчинення злочину;\nпредмети, які зберегли на собі сліди злочину;\nпредмети, що були об'єктом злочинних дій;\nгроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом;\nінші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винуватих або для спростування обвинувачення чи пом'якшення відповідальності.\nВ той же час необхідно відзначити, що зазначений поділ речових доказів на види має дещо умовний характер, оскільки нерідко одні й ті самі предмети можуть мати відразу декілька ознак. Потрібно пам'ятати, що, здійснюючи таку класифікацію ознак об'єктів матеріального світу, законодавець ставив за мету зорієнтувати працівників органів досудового слідства і дізнання на можливі напрямки пошуку і виявлення предметів - носіїв доказової інформації.\nРозглянемо кожен з цих видів речових доказів. Так, перший з них - це предмети, які були знаряддям вчинення злочину. В українській мові термін "знаряддя" означає: а) пристосування, прилад, за допомогою якого виконується певна дія; б) те, що служить засобом у якійсь дії. Новий тлумачний словник української мови Т.2. К: - 2001 С.162\nТобто як бачимо, під знаряддям вчинення злочину потрібно розуміти будь-які предмети чи інші об'єкти матеріального світу, спеціально виготовлені, пристосовані для вчинення злочину чи за допомогою яких були скоєні суспільно небезпечні діяння.\nНеобхідно підкреслити, що використання знарядь вчинення злочину суттєво підвищує ступінь суспільної небезпеки діяння. Саме цим пояснюється включення законодавцем вказаних ознак в об'єктивну сторону окремих складів злочину чи віднесення їх до обставин, що посилюють кримінальну відповідальність.\nНаприклад, вчинення хуліганських дій із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, визнає це хуліганством особливо злісним. Відповідно воно підлягає кваліфікації по ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України.\nПро це прямо говориться в Постанові пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про хуліганство" від 28 червня 1991 р. № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 4 червня 1993 р. № 3 та від 3 грудня 1997 р. № 12). В ній зокрема вказується, що, вирішуючи питання про розмежування особливо злісного хуліганства від злісного, судам треба мати на увазі, що застосування чи спроба застосування при вчиненні хуліганських дій вогнепальної зброї, будь-яких ножів, кастетів чи іншої холодної зброї, а так само інших предметів, спеціально пристосованих для заподіяння тілесних ушкоджень, є підставою для кваліфікації злочину за частиною 4 ст. 296 КК України не лише в тих випадках, коли винуватий за їхньою допомогою заподіяв або намагався заподіяти тілесні ушкодження, а й тоді, коли використання зазначених предметів у процесі хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя або здоров'я громадян Постанова Пленуму Верховного суду України “Про судову практику в справах про хуліганство” № 3 від 28.06.91 зі змінами внесеними постановами № 3 від 04.06.93 і № 12 від 03.12.97 // Постанова пленуму Верховного суду України у кримінальних справах - К., 2004. - С.177\nЦією самою Постановою пленум роз'яснює, що слід розуміти під спеціально пристосованими предметами для заподіяння тілесних ушкоджень. Ними слід визнавати такі предмети, які були пристосовані винуватим для згаданої цілі заздалегідь або під час вчинення хуліганських дій. А так само предмети, які хоч і не піддавались будь-якому попередньому обробленню, але були спеціально підготовлені винуватим для тієї самої цілі. За наявності вказаних обставин предмети господарсько-побутового призначення, спеціальні засоби, як-то: гумовий кийок, газовий пістолет з балончиком, ручна газова граната, а також інші подібні засоби, якими можливе заподіяння тілесних ушкоджень, відповідно до частини 4 ст. 296 КК України можуть бути визнані предметами, спеціально заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень. Там само. - С.178\nОскільки як знаряддя злочину можуть бути використані надто різні предмети, С.М.Сирков пропонує поділити їх ще на декілька груп: Грошевський Ю.М., Стахівський С.М. Докази і доказування у кримінальному процесі. // Науково - практичний посібник. - К.: КНТ, Видавець Фурса С.Я.,2006. - С.220\n1. 3а предметом посягання (видом злочину) знаряддя розрізняються на:\nа) знаряддя злому; б) знаряддя вбивства; в) знаряддя підпалу тощо.\n2. За характером впливу знаряддя діляться на:\nа) знаряддя механічної дії; б) вогнепальна зброя, вибухові пристрої; вибухові речовини; в) знаряддя термічної дії; г) знаряддя, дія яких ґрунтується на використанні енергії електричного розряду, властивостей радіоактивного розладу, світлових і рентгенівських променів; д) знаряддя хімічного впливу; е) знаряддя, дія яких ґрунтується на використанні декількох процесів одночасно.\n3.3а ступенем складності знаряддя поділяються на:\nа) прості; б) складові; в) складні; г) машини; д) автоматичні пристрої.\n4.3а призначенням (функціями) предмети класифікуються на:\nа) предмети чи речовини, спеціально приготовлені для використання під час вчинення злочину; б) зброя; в) предмети, інструменти, пристосування і речовини,які використовуються у виробничій,науковій чи іншій діяльності.\nЦя класифікація є досить повною і розширює знання про об'єкти матеріального світу як знаряддя злочину.\nДругу групу речових доказів складають предмети, які зберегли на собі сліди злочину. Термін "сліди" може використовуватись як в широкому значенні, так і в вузькому. В українській мові термін"слід" вживається в декількох значеннях:\nа) відбиток ноги на якій-небудь поверхні;\nб) подряпина, рубець, пляма і ін., залишені чим-небудь; знак від чогось;\nв) те, що уціліло, збереглося від руйнування, нищення, загибелі тощо Новий тлумачний словник української мови Т. 4.К., 2001. С. 258-259.\nНа предметах можуть залишитися відбитки слідів злочину - це сліди рук, ніг, зубів, взуття, крові та інших виділень людини. Сюди потрібно віднести також сліди різних речовин (фарби, мастильних речовин), мікрочасток.\nТаким чином, вказані предмети пов'язані зі злочином не безпосередньо, а через зазначені сліди. Як справедливо відзначають А.І.Вінберг та Р.С.Бєлкін, процесуальним джерелом доказів в цьому випадку буде сам об'єкт матеріального світу (предмет), а сліди (властивості) - доказами. Якщо ці "властивості - докази" складають суть предмета, а його якості невіддільні від нього, тоді сам предмет виступає як носій доказової інформації.\nНеобхідно відзначити, що нерідко матеріальні сліди неможливо відділити від поверхні предмета. В такому разі сліди виступають разом з предметами, на яких вони містяться, або з частинами цих предметів. Якщо ж це не вдається, тоді виготовляються копії цих слідів. Цілком зрозуміло, що насамперед це стосується: слідів транспортних засобів, слідів злому, слідів ніг, пальців рук тощо. Для цього застосовуються різноманітні криміналістичні засоби - р дактилоплівка, гіпсовий матеріал, спеціальні пасти тощо.\nКопії цих слідів необхідно вважати похідними доказами, а їх носіїв - похідними речовими доказами, оскільки первинними доказами будуть сліди ( властивості ) на перше виявленому предметі, а сам предмет відповідно - первинним процесуальним джерелом доказів.\nФормою речового доказу є процесуальні засоби закріплення відомостей про факти, одержаних від певного предмета чи документа. Тільки при дотриманні цієї форми об'єкт матеріального світу набуває значення процесуального джерела доказів.\nСучасний законодавець виділяє речові докази й документи як самостійні джерела доказів (ч. 2 ст. 65 Кримінально-процесуального кодексу України). Стаття 83 Кримінально-процесуального кодексу України визначає документ самостійним джерелом доказів у випадку, якщо він не має ознаки речового доказу. Кримінально- процесуальний кодекс України Відомості Верховної ради України 2001 №3435 Це дає можливість у процесуальному аспекті ділити документи на письмові (самостійне джерело доказів) і речові докази.\nАктуальність даного розмежування зумовлена потребами практики, оскільки кожен доказ повинен використовуватись лише у йому властивій процесуальній формі. А речові докази і документи суттєво відрізняються способом оформлення у кримінальній справі.\nУ науці кримінального процесу немає єдиного підходу до визначення критеріїв розмежування документів -- речових доказів і документів -- самостійного джерела доказів.\nПідтримую пропозицію розмежування документів -- речових доказів і документів -- самостійного джерела доказів не за однією ознакою, а за сукупністю характерних властивостей.\nВирішальною ознакою, що розмежовує речові докази та інші документи пропонується визнавати зв'язок зі злочином. Документ -- речовий доказ містить інформацію про діяння, а документ -- самостійне джерело доказів містить будь-який інший факт, що має відношення до справи, крім діяння.\nУ документі -- самостійному джерелі доказів інформація, що має відношення до справи, міститься у самому змісті документа. Форма такого документа має допоміжне значення. Якщо документ несе необхідну для справи інформацію не лише змістом, а й зовнішнім виглядом, місцем виявлення, тобто як предмет матеріального світу безпосередньо відображає певні обставини, які необхідно встановити у справі, такий документ є речовим доказом.\nДеякі автори доходять висновку, що розмежувати документи -- самостійне джерело доказів і документи -- речові докази можливо,використовуючи поняття інформаційного критерію, сформульованого В. Г. Танасевичем, Б. І. Пінхасовим. Сутність інформаційного критерію полягає в такому: якщо документ як матеріальний об'єкт містить значиму для кримінальної справи інформацію, безпосередньо фіксує матеріальні сліди, ознаки злочину в незмінному вигляді або дії особи на різних етапах скоєння злочину, то такий документ є речовим доказом. У випадку, якщо документ містить інформацію, що складається лише з опису подій і фактів, що мають значення для справи за допомогою письма (буквений, цифровий текст, система графічних чи інших умовних знаків), то такий документ є самостійним джерелом доказів. О.Андросенко Розмежування речових доказів і документів у кримінальному процесі. Правова держава в дослідженнях працівників - початківців, Матеріали 10-ї ювілейної студентської конференції ( Одеса, 18-19 травня 2007р. ) // Ред. колектив Ю.М. Оборотов та ін.- Одеса:Юрид література, 2007 С.206\nНеоднозначним є такий критерій розмежування, як замінність. Документ -- речовий доказ внаслідок того, що зміни, що відбулися з ним, пов'язані з подією злочину, є незамінним, документ -- самостійний доказ -- замінний. Однак у ряді випадків, вказує Н. П. Царьова, документ -- речовий доказ теж може бути замінено. З іншого боку, можуть виявитися незамінними деякі документи, що не є речовими доказами. Наприклад, практично незамінний іноді документ про народження (при втраті свідоцтва про народження підлітка й архівів РАГСів за відповідний період).\nРечові докази -- завжди первісні докази. Документ може бути як первісним, так і похідним. Він буде первісним, якщо складений особою, що безпосередньо сприймала факти, або його складанню взагалі не передувало одержання фактів або відомостей про них (розпорядчі акти).\n2.1 Особливості збирання,перевірки та оцінки речових доказів\nКримінально-процесуальний закон передбачає ряд слідчих дій, в ході яких особи, які проводять дізнання, дізнавачі, слідчі, прокурори, судді (суди) збирають, перевіряють та оцінюють речові докази. Регламентація порядку та способів збирання речових доказів направлена на те, щоб з урахуванням характеру фактичної інформації, що в них міститься, забезпечити повноту її виявлення, точність закріплення у справі, зберігання та незмінність. Реалізація вимог закону забезпечує, з одного боку, максимальну повноту збирання, перевірки та оцінки наявних речових доказів, а з другого -- не допускає переповнення справи неважливими для її розслідування та розгляду предметами, забезпечує зберігання речових доказів, та у разі їх пошкодження або втрати можливість збереження їх копій, описів, рисунків та ін. Коваленко Є.Г. Теорія доказів у кримінальному процесі України: Підручник. - К.: Юрінком Інтер С. 529\nЗбирання доказів -- це комплексне поняття, яке включає в себе дії уповноважених на це посадових осіб по знаходженню, виїмці, фіксації та долученню до кримінальної справи фактичних даних, які мають силу доказів, а в кінцевому підсумку -- джерел доказів.\nІстотне значення мають такі правила процесуального регулювання збирання та перевірки речових доказів:\nа) передбачається обов'язкова присутність понятих в ході слідчих діях, при яких здійснюється збирання речових доказів та фіксуються обставини їх знаходження. На понятих закон покладає обов'язок затвердити факт, зміст та результати дій, тобто підтвердити, наскільки правильно в протоколі слідчої дії відображений процес його проведення та отриманні результати.\nб) встановлюється можливість присутності при виконанні слідчих (судових) дій по збиранню речових доказів осіб, законні інтереси яких можуть бути обмежені фактом виконання та результатами цих дій;\nв) передбачається застосування науково-технічних засобів для фіксації речових доказів, а отже фіксації місця та обставин їх знаходження (копіювання, фотографування, відео зйомка, складання планів, схем та інше). З цією ж метою використовується допомога спеціалістів (ч. 2, З КПК України). Порушення зазначених вимог закону також може спричинити у певних випадках сумніви в повноті, об'єктивності, всебічності результатів огляду, обшуку, виїмки та ін.;\nг) з метою виявлення слідів злочину та інших речових доказів, з'ясування обстановки злочину, а також інших обставин, які мають значення для справи, встановлена можливість проведення огляду до порушення кримінальної справи. У цих випадках, при наявності для того підстав, кримінальна справа порушується негайно після огляду місця події (пункти 1--2 ст. 190 КПК);\nд) передбачається можливість у невідкладних випадках провадити обшук і виїмку у нічний час (ст. 180 КПК);\nє) встановлено порядок зберігання речових доказів, який виключає їх підміну, втрату чи змінення істотних для справи ознак. Так, згідно зі ст. 79 КПК України речові докази повинні бути уважно оглянуті, по можливості сфотографовані, докладно описані в протоколі огляду і приєднані до справи постановою особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора або ухвалою суду;\nж) процес збирання та перевірки речових доказів обов'язково відображається в процесуальних документах, наявність та зміст яких повинні свідчити про дотримання встановлених законом правил.\nЗбирання та перевірка речових доказів здійснюються протягом усього процесу доказування по справі. Було б неправильно, зокрема, ігнорувати можливості, які має суд не тільки для дослідження вже наявних у справі, але й для збирання нових речових доказів.\nРазом з тим через наявність тих завдань, які кримінально-процесуальний закон ставить перед дізнанням та досудовим слідством, основна робота по збиранню речових доказів повинна виконуватися на цих стадіях провадження по справі.\nЧинне кримінально-процесуальне законодавство містить вичерпний перелік можливих дій по збиранню доказів. Звідси отримання доказів способами, які не передбачені законом, є не допустимим тому, що отримані у такому разі дані про необхідні для правильного вирішення кримінальної справи обставини не мають доказового значення. Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 грудня 1985 р.№ 11 «Про додержання судами України процесуального законодавства,яке регламентує судовий розгляд кримінальних справ» ( зі змінами, внесеними Постановами від 4 червня 1993 року № 3, від 13 січня 1995 р. № 3 та від 3 грудня 1997 р. № 12) // Постанови Пленуму Верховного Суду України в кримінальних справах. - К.:Юрінком Інтер, 2004. - С.43\nСпособи збирання доказів у загальному вигляді зазначені у ст. 66 КПК, в якій сказано, що особа, яка проводить дізнання, слідчий, прокурор і суд в справах, які перебувають в їх провадженні, вправі вимагати від підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян пред'явлення предметів та документів, які допоможуть встановити необхідні в справі фактичні дані.\nДокази можуть бути подані підозрюваними, обвинуваченими, його захисником, обвинувачем, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем та їх представниками, а також будь-якими громадянами, підприємствами, установами та організаціями.\nУ передбачених законом випадках особа, яка проводить дізнання, слідчий, прокурор та суд в справах, які перебувають в їх провадженні, вправі доручити їх підрозділам, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, провести оперативно-розшукові заходи чи використати інші засоби для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у кримінальній справі.\nУсі надані слідчому чи суду зазначеними суб'єктами правовідносин докази, у тому числі предмети та документи, підлягають повній та об'єктивній перевірці та оцінці. На жаль, КПК України не містить, на відміну від російського кримінально-процесуального законодавства У ст. 87 КПК Росії «перевірка доказів» зазначається: « перевірка доказів виконується дізнавачем, слідчим, прокурором, судом шляхом порівняння їх з іншими доказами, що містяться у кримінальній справі,а також встановлення їх джерел, отримання інших доказів, які підтверджують чи спростовують докази, що перевіряються»., норму, яка передбачала б порядок проведення перевірки зібраних доказів по справі.\nУ силу принципу публічності обов'язок перевірки доказів покладається на суб'єктів кримінального процесу -- особу, яка проводить дізнання, дізнавача, слідчого, прокурора, суддю (суду).\nВажливу роль у перевірці доказів можуть відігравати інші суб'єкти кримінально-процесуальної діяльності (не наділені власними повноваженнями), які беруть участь у доказуванні як зі сторони захисту, так і зі сторони обвинувачення. Вони можуть реалізовувати це шляхом заявлення різноманітних клопотань, пов'язаних прямо чи опосередковано з перевіркою зібраних чи тих, які збираються, доказів; постановки питань допитуваним (свідку, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому); внесення у протоколи слідчих та судових дій (у провадженні яких вони брали участь), доповнень, поправок, зауважень; участі у судових дебатах; подання скарг на дії (бездіяльність) та рішення дізнавача, слідчого, прокурора та суду; оскарження вироку, ухвали та постанови суду.\nПісля заявлення клопотання та заслуховування по ньому думки учасників судового розгляду суд вирішує його шляхом внесення мотивованої ухвали, а суддя - постанови. Відхилення клопотання не позбавляє учасників процесу права заявляти їх протягом усього судового слідства.\nПеревірку доказів не можна розуміти таким чином, що спочатку всі докази збираються, а потім починається їх перевірка. Таке спрощене трактування може призвести до і мої ці я та помилок на практиці. Докази перевіряються в порядку їх збирання, а не тільки після того, як вони всі будуть зібрані.\nПеревірці доказів на стадії досудового розгляду властиві такі особливості: її провадження здійснюється при відсутності у дізнавача, слідчого та прокурора цілісного уявлення про вчинення злочину, тобто в умовах певної пізнавальної невизначеності; вона відбувається в умовах обмеження дії окремих принципів кримінального процесу (безпосередність, змагальність, рівноправність сторін та гласність); вона здійснюється особою, яка проводить дізнання, дізнавачсм, слідчим, прокурором, які не є самостійними та незалежними у тій мірі, яка властива суду, оскільки на зміст результати їх діяльності по перевірці доказів можуть впливати начальники органів дізнання та розслідування, вищий за рангом прокурор; вона здійснюється органами, основним змістом діяльності яких є реалізація функції кримінального переслідування; зміст та результати діяльності по перевірці доказів не є остаточними та обов'язковими для суду.\nТому найбільш сприятливими для перевірки доказів є умови на стадії судового слідства. Вони обумовлені низкою факторів, до яких необхідно віднести: здійснення перевірки доказів судом -- самостійним та незалежним суб'єктом кримінального процесу; здійснення перевірки доказів у суді в умовах найбільш повної дії принципів кримінального процесу (передусім безпосередності, змагальності, рівноправності сторін ); наявність у розпорядженні суду та сторін сукупності доказів, зібраних, перевірених та оцінених на стадії досудового розслідування, та, як наслідок, -- володіння ними повною картиною вчиненого злочину;можливості практично одночасної участі у перевірці доказів всіх учасників судового розгляду, що дозволяє суду врахувати фактори, якими сторони керуються при перевірці доказів.\nПеревірка речових доказів здійснюється як шляхом проведення слідчих дій, так і логічним шляхом. Слідчі дії умовно можуть бути поділені на дії, направлені на збирання та на перевірку доказів. Наприклад, допит та огляд направлені на збирання доказів; очна ставка, відтворення обстановки та обставин події -- на перевірку. Але це не завжди так. І допит може проводитися з ціллю перевірки, а відтворення обстановки та обставин події -- отримання нових доказів.\nНеобхідно відзначити, що на практиці не завжди повною мірою використовується такий спосіб перевірки предметів, що мають ознаки речових доказів, як пред'явлення їх для впізнання. Так, по 11 справах (4,8% з 187 вивчених) впізнання таких предметів не проводилось, хоча необхідність у проведенні зазначеної слідчої дії була.\nОцінка кожного речового доказу складається з визначення характеру їх джерела, а також згідно з правилами належності та допустимості.\nДжерелом речових доказів, як свідчить практика, є місце їх знаходження. Воно має важливе значення як для встановлення належності до справи речових доказів, так і для визначення їх доказової сили. Тому при виявленні речових доказів у відповідному протоколі повинно бути обов'язково вказано, при яких обставинах та в якому саме місці вони знайдені, інакше вони можуть втратити свою доказову силу.\nПри оцінці речових доказів повинно бути вирішено питання і про їх допустимість, тобто про дотримання правил їх збирання та дослідження, включаючи правила належного оформлення відповідних дій.\nЗаконодавство визначає, що речові докази, зберігаюся при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації.\nДля зберігання речових доказів у судах обладнуються спеціальні приміщення, ці приміщення повинні бути з дверима, оббитими металом, заґратованими вікнами та обладнані пожежною та охоронною сигналізацією. Якщо такого приміщення немає, то для збереження речових доказів використовуються сейфи та металеві шафи Інструкція про порядок вилучення, обліку, зберігання і передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами попереднього слідства, дізнання і судами, від 18.10.89.№ 34/15 із змін. і доп. // Zakon. Rada.Go.Ua- офіційний сайт верховної ради України.\nВ Апеляційному суді м. Києва для зберігання речових доказів виділено окреме приміщення, яке відповідає всім вимогам нормативних документів. Найчастіше в суді як речові докази перебувають аудіо- та відеокасети із записами слідчих дій, документи, одяг, взуття, мобільні телефони, газети і т.п.\nУ приміщеннях судів, як правило, немає спеціальних приміщень для зберігання речових доказів з відповідними умовами, передбаченими Інструкцією. Тому наказами голів судів обладнано окремі сейфи.\nІноді речові докази можуть бути повернуті їх володарям до вирішення справи в суді, якщо це можливо без шкоди для успішного провадження по справі (ст. 79 КПК) тільки після винесення мотивованої постанови. Речові докази у вигляді швидкопсувних товарів та продукції, зберігання яких ускладнене або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких порівнянні з їх вартістю, можуть бути також повернені їх володарям. Перед цим вони мають бути сфотографовані або зняті на відео - або кіноплівку. У справі має зберігатися документ про їх повернення володарям.\nУ разі неможливості повернення таких речових доказів володарям, вони можуть бути передані для реалізації в спеціальні магазини, про що складається акт.\nНаркотичні засоби, вогнепальна чи холодна зброя, що є речовими доказами, зберігаються тільки в органах слідства після попереднього дослідження в експертно-криміналістичних підрозділах і судом на зберігання не приймаються.\nРечові докази у вигляді вибухонебезпечних речовин, як правило, передаються на зберігання на склади військових частин або відповідних режимних державних підприємств.\nОтрута або сильнодіючі препарати передаються на склади аптеко управлінь, інших організацій, де є належні умови для їх зберігання, згідно з відома їх керівництва.\nРечові докази у вигляді вилучених з незаконного обігу етилового спирту, алкогольної та спиртовмісної продукції передаються для їх технологічної переробки або знищуються, про що складається протокол.\nГрошові знаки, валюта та інші цінності, вилучені при провадженні слідчих дій та які є речовими доказами, після проведення необхідних досліджень здаються на зберігання в банк або іншу спеціалізовану кредитно-фінансову установу, а також можуть бути передані на зберігання матеріально відповідальній особі.\nЗберігання транспортних засобів, які визнані речовими доказами, проводиться за письмовим дорученням органу дізнання, слідчого, прокурора або судді (суду) відповідними службами МВС або СБУ (якщо вони не можуть бути передані на зберігання володарям, їх родичам або іншим особам, а також організаціям), керівники яких видають про це збережену розписку, яка прилучається до справи.\nЗгідно зі ст. 80 КПК України речові докази повинні зберігатися до набрання вироком законної сили або до закінчення строку оскарження постанови чи ухвали про закриття справи.\n"Документи - речові докази повинні зберігатися весь час при справі. Копії цих документів надаються власнику, а також іншим особам, які за законодавством мають право користуватися цими документами, за їх клопотанням і в порядку, встановленому статтею 186 КПК". Закон України № 807-VI від 25.12.08 « Про внесення змін до Кримінально-процесуального кодексу України»\nВідповідно до Інструкції з діловодства в місцевому суді визначають процедуру, згідно з якою голова суду зобов'язаний не рідше одного разу на рік перевіряти стан та умови зберігання речових доказів, правильність ведення документів стосовно їх приймання, передачі, про що складається відповідний акт. При звільненні працівника апарату суду від виконання обов'язків щодо роботи з речовими доказами голова суду утворює спеціальну комісію для перевірки відповідності фактичної наявності речових доказів. Результати перевірки відображаються в акті прийняття-передачі речових доказів іншому працівникові апарату суду, на якого такі обов'язки покладено відповідним наказом суду, або керівнику апарату суду.\nСтроки зберігання речових доказів, коли володар встановлений, але не заявив вимог про їх повернення за якихось причин, кримінально-процесуальним законом не встановлені.\nУ цих випадках повинні діяти цивільно-правові відносини, які встановлюють трьохрічний строк позовної давності, протягом якого володар предмета, визнаного речовим доказом, може отримати його назад та набути право власності на нього.\n2.3 Вирішення питання про долю речових доказів після розгляду кримінальних справ\nВирішення питання про долю речових доказів після розгляду кримінальних справ вирішувалися судами переважно з дотриманням вимог ст. 81 КПК. Зокрема, судами ухвалювалися рішення про передачу в дохід держави грошей, цінностей та інших речей, нажитих злочинним шляхом, повернення грошей, цінностей та інших речей, які були об'єктом злочинних дій, законним володільцям, а якщо їх не встановлено, передачу їх у власність держави. Наприклад у кримінальній справі № 1-49/06 вироком Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2006 р. постановлено передати в дохід держави такі речові докази, як відео- магнітофон та плюшеву собаку. Однак відповідно до частини четвертої ст. 81 КПК України передаються в дохід держави лише гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом. У цьому разі суд дійшов висновку, що незначна цінність цих речей не перешкоджає їх передачі в дохід держави.\nкурсовая работа "Речові докази в кримінальному процесі" скачать\nкурсовая работа [40,3 K], добавлен 22.02.2011\nДругие документы, подобные "Речові докази в кримінальному процесі"


АВЕ ЛУЦЕНКО! / Персонал Плюс - №13 (216) 6 - 11 квітня 2007 року\nНа суботньому Майдані засвітилися нинішні «ді-джеї» юрми. Їхні обличчя підтвердили найгірші здогади розумних людей: у цій країні наразі не існує іншої влади, крім донецько-олігархічної. Ми побачили вгодованого демократа Кириленка, хитренького, з масними оченятами Вінського, розжарену палом псевдореволюційної пристрасті Тимошенко, агресивного методиста Турчинова, псевдоромантичного Катеринчука і, звісно ж, хіт сезону — потужно-риторичного Луценка.\nОстанній, безумовно, на цьому Майдані, незважаючи на перевагу на сцені людей Юлії Володимирівни, був центральною постаттю, навколо якої оберталося все: гасла, сподівання, прапори, амбіції. Особисто мені так і не вдалося позбутися відчуття, ніби цей Майдан відбувається під патронатом більшого, потужнішого — на Європейській площі, де дійство організовували чільники Партії регіонів. Продажне телебачення з самого ранку втовкмачувало в голови людям, буцімто «біло-блакитних» до міста приїхало набагато більше, ніж «помаранчевих», навіть не погребували показати кількох прихильників прем’єра — ідіотського вигляду дівулю, що скандувала самотужки придумані лозунги, та кількох літніх жінок, які з сумом позирали в об’єктив телекамери. Мені ж довелося епізодично поспілкуватися з кількома донецькими хлопцями — трійко молодиків у подряпаних шкірянках, синцями під очима та, певно, триденним перегаром спитали в мене, як пройти до Андріївського... базару. Я ввічливо показав.\nБоротьба між тими, кому в цьому парламенті комфортно, і тими, кому не бракує влади, призвела до цього Майдану. Стверджувати, ніби його спричинило щось інше — безглуздо. Звичайно, народу обридла злочинна влада Януковича-Ющенка. Так, ми всі обурені поведінкою Азарова, Табачника, Прутника, Мороза, Бойка, Левченка та інших. Ми вже від них втомилися. Але Майдан організовували не ті, хто вболіває за народні інтереси, а ті, хто хоче посісти місце Азарових-Клюєвих і продовжити їхню політику.\nСуботній Майдан — продукт потужного кількамісячного піару, більша частина якого була «закручена» навколо постаті Юрія Луценка. На попередньому Майдані він також був одним з головних ді-джеїв, хоча виконував, радше, роль статиста, якого затуляли міфічні постаті Ющенка, Мороза, Тимошенко, Омельченка, Кличка та інших «героїв Помаранчу». Статисту пощастило вислужитися до міністерського портфеля (можливо, це сталося тому, що в команді нового президента не знайшлося ліпшого силовика-фахівця). Служіння Луценка в МВС можна поділити на дві каденції: перша — в урядах Тимошенко та Єханурова. Тут він щиро виконував забаганки і примхи спочатку «газової принцеси» (відтоді його дружба з пані Тимошенко), а потім — «любих друзів» (так пояснюється приятелювання зі Жванією, Кириленком і Катеринчуком). Сутність примх полягала у силовому супроводі чергового дерибану — відбиранні у донецьких «роздерибаненого» за часів Медведчука майна. Можливо, саме тому зараз дехто з антикризовиків (Цушко) обвинувачує Луценка у створенні на базі МВС своєрідної «таємної поліції», що обслуговувала інтереси вузького клану можновладців.\nДруга каденція міністра Луценка — нетривала робота в уряді Януковича, де Юрій Віталійович також почувався досить непогано. Про причини його звільнення коаліцією можна тільки гадати. До останньої хвилини в це мало хто вірив. Здогад перший: звільнили, бо надто «помаранчевий». Здогад другий: звільнили, бо дратував інших колег по коаліції. Здогад третій: звільнили, щоб розкрутити як народного мученика. Третє припущення підтверджується подальшим розвитком подій: скандали навколо екс-міністра не вщухали протягом кількох місяців. Спочатку — оголошення про створення проекту «Народна самооборона». Стривожена Тимошенко: а що, як Луценко повідбирає в неї голоси? Збентеження в стані «любих друзів»: Луценко стверджує, що «Наша Україна» й особисто Президент до проекту жодного стосунку не мають. Хто ж тоді? Звідки гроші? Своєрідним Матросовим на амбразурі став олігарх Давид Жванія. Відтак, очевидно, навіть усіх грошей цього мультимільйонера (а він навряд чи офірує всі кревні геть до останньої копійчини) забракне на розкрутку задумів ЮВЛ.\nТаким чином, колишній міністр, який повернувся до свого попереднього ді-джейського фаху, набирав очки (як у афінському акрополі: камінці білі й камінці чорні) і ліпив образ. Генпрокуратура, Харківська обласна рада, ЗМІ, колишні товариші по опозиції — усі разом накинулися на Луценка. Та давайте трішечки поміркуємо. Кажуть, обшук у квартирі ЮВЛ був ретельно проробленою піар-акцією. Можливо. Але в такому разі в акції брала участь підконтрольна донецьким Генпрокуратура. Тобто Луценка піарять антикризовими. Навіщо? Може, мала рацію Юлія Володимирівна, коли побоювалася за перехід своїх виборців до лав НС? Чому ж тоді опинилася в суботу на одній сцені з ЮВЛ? Ще одне питання, яке виникло в мене, коли я узрів на сцені Йосипа Вінського, колишнього «сірого кардинала» соціалістів. Ще тоді, майже півроку тому, демарш Вінського здався мені підозрілим. Тепер, здається, все стало на свої місця. Версія про те, що руками Луценка Мороз шукає собі нову політичну нішу, в яку міг би сховатися у разі програшу чергових виборів, не суперечить версії про спільні дії Луценка та регіоналів. Хіба Мороз і Янукович не в одному човні? А Ющенко — хіба він не в тому самому плавзасобі? Хто ж тут дурень? Юліє Володимирівно, вибачте...\nЯк довідатися правду? Дуже просто — почекати. Не робити дурниць. Посадять Луценка — можливо, висловлені нами припущення хибні, і він справді бореться за Україну, за народ. Розваляться обвинувачення проти нього — що ж, ми мали рацію... Україна поступово перетворюється на рай піару. До того ж головні ролі в цьому шоу виконують державні службовці, політики й громадські діячі: Піскун, Катеринчук, Цушко, Кузьмін, Колесніков. Ну й, звісно, «солодка трійця» — Мороз, Янукович, Ющенко.\nЯк же нам жити далі? Як позбутися полуди зі своїх очей? Можливо, Юрій Віталійович правильно зробив, коли сповістив зі сцени Майдану, що хотів би, аби цей мітинг став початком нової революції. Правильно, пане Луценку, нова революція буде. І ви маєте рацію, коли кажете, що уряд Януковича опинився в оточенні — в оточенні нової України, яка безповоротно змінилася після Майдану-2004.


Суспільно-політичні настрої у Тернополі - Регіони - Дослідження - Соціологічна група Рейтинг\nДата публікації: 10.04.2017 Роздрукувати Повна версія\nЛідером рейтингу довіри серед національних політиків у Тернополі є Анатолій Гриценко. Йому довіряють 40% респондентів, не довіряють - 52%. Він єдиний з політиків, представлених у списку, рівень довіри до якого виріс з минулого року. До інших політичних діячів цей показник знизився. А.Садовому довіряють 28%, не довіряють - 66%, О.Тягнибоку довіряють 28%, не довіряють – 68%, Ю.Тимошенко – 25% та 72% відповідно, А.Парубію – 21% та 80%, О.Ляшку 21% та 77%, П.Порошенку – 20% та 77%, М.Саакашвілі – 18% та 74%, В.Гройсману – 16% та 78%, Ю.Бойко довіряють лише 2%, не довіряють – 78%. А.Яценюк – лідер рейтингу недовіри серед тернопільчан (87% не довіряють, 9% довіряють).\nЛідером партійного рейтингу є ВО Свобода. За неї готові віддати свої голоси 13,3% опитаних, які мають намір взяти участь у виборах. 11,7% підтримують Батьківщину, 10,8% - БПП Солідарність, 9,6% − Громадянську позицію, 8,9% - Самопоміч, 8,2% - Радикальну партію. Рейтинги інших партій – менше 3%. Вагаються із вибором – 19%. Готовність взяти участь у виборах до ВРУ висловили 73% опитаних.\nЛідером президентського рейтингу у Тернополі є Ю.Тимошенко. За неї готові проголосувати 14,5% опитаних, які мають намір взяти участь у виборах. П.Порошенка та А.Гриценка підтримують по 12%, О.Ляшка та О.Тягнибока – по 8,8%, А.Садового – 8,4%, Д.Яроша – 4,4%, А.Яценюка – 3,1%, Ю.Бойка трохи менше 1%, С.Тігіпка – близько 0,5%. 7% готові проголосувати за «іншого» кандидата. Не визначилися із вибором майже 20%.\nВО Свобода однозначний лідер серед політичних сил на виборах до міської ради Тернополя. Цю політичну силу готові підтримати 21,8% тих, хто взяв би участь у голосуванні. 9,8% віддали б свої голоси за Батьківщину, 8,6% − за Громадянську позицію, 7,9% − за Самопоміч, 6,6% − БПП Солідарність, 6,0 – за Радикальну партію. Рейтинг інших партій – нижче 3%. Не визначилися зі своїм вибором 27,6% виборців.\nАудиторія: мешканці Тернополя від 18 років і старші. Вибірка репрезентативна за віком, статтю і типом поселення. Вибіркова сукупність: 600 респондентів. Особисте формалізоване інтерв’ю (face-to-face). Помилка репрезентативності дослідження: не більше 4%. Терміни проведення: 17-29 березня 2017 р.


Ветеранів запрошують отримати нову освіту за спеціальністю «Кібербезпека» | Первый Криворожский\nВетеранів запрошують отримати нову освіту за спеціальністю «Кібербезпека»\nРозпочався другий відбір учасників на безкоштовне навчання у програмі професійного розвитку у сфері кібербезпеки та реінтеграції для ветеранів АТО/ООС «Кіберзахисники».\nРозпочався прийом заявок на участь у програмі професійного розвитку у сфері кібербезпеки та реінтеграції для ветеранів АТО/ООС «Кіберзахисники». Відбір триватиме протягом місяця та завершиться 24 вересня 2021 року.\nПрограма «Кіберзахисники» є першою ініціативою CRDF Global (Фонд цивільних досліджень та розвитку США) з метою допомогти колишнім військовим розпочати успішну кар'єру в сфері кібербезпеки, а також посприяти зміцненню системи захисту цифрової інфраструктури в Україні загалом. Програма «Кіберзахисники» є частиною ініціативи Державного департаменту США з усунення кіберзагроз в Україні.\nУчасники пройдуть професійне навчання з кібербезпеки, а після його закінчення – отримають допомогу з працевлаштуванням у державному та приватному секторах.\nТакож випускники отримають визнаний державою сертифікат у галузі кібербезпеки, а також можливість безкоштовно скласти сертифікаційний іспит CISCO Academy, що дозволить їм претендувати на затребувані та високооплачувані посади, як-то аналітик з кібербезпеки, фахівець з тестування безпеки, фахівець з комп’ютерної криміналістики, фахівець з реверс-інжинірингу та адміністратор із мережевої безпеки.\nЩоб потрапити в програму конкурсанти мають заповнити анкету на сайті проєкту, пройти тестування на базові комп’ютерні знання та підготувати мотиваційний лист. Відбір на другий потік – додатковий шанс для тих, хто брав участь у першому конкурсі і не пройшов з першої спроби. Ветеранам та ветеранкам, які подавали заявки навесні не треба надсилати ще раз нову заявку, вони будуть запрошені пройти нове тестування.\nПрограма складається з двох змістових компонентів: технічні навички з кібербезпеки та реінтеграція ветеранів. Перша складова містить курси викладачів Національного технічного університету України (Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського), а також провідних українських та міжнародних експертів. За частину, присвячену питанню реінтеграції, відповідають фахівці з Національного університету Києво-Могилянська академія; вони допоможуть ветеранам розвити нові технічні, аналітичні, мовні та м'які навички, необхідні для реабілітації та реінтеграції в суспільство. Також ветерани матимуть можливість додатковоопанувати технічну та ITанглійську мову.\nПрограма розроблена за стратегічної та фінансової підтримки Державного Департаменту США, за сприяння Національного координаційного центру кібербезпеки при Раді національної безпеки та оборони України та Міністерства у справах ветеранів України.\nОпановувати нову професію майбутні кіберзахисники України розпочнуть 11 жовтня 2021 року і вчитимуться 6 місяців. Це в півтора рази довше, ніж їхні попередники з першого потоку. Таке рішення було прийняте для того, аби ветерани мали більше часу для вивчення матеріалу та спілкування з викладачами.\nЗросла також і кількість учасників програми. Після оголошення першого набору приєднатись до неї зголосилосьбагато ветеранів і ветеранок, тому наступний було вирішено збільшити вдвічі – до 60 осіб. Також, відтепер подати заявку на участь зможуть подати не лише кияни, але й ветерани з усіх регіонів України.\nНагадаємо, що перша група із 30 учасників розпочала проходження програми навесні цього року і закінчує її 31 серпня 2021 року.\nДізнайтеся більше про інформації на офіційному сайті програми www.cyberdefenders.org.ua.\nЗаснована в 1995 році, CRDF Global (Фонд цивільних досліджень та розвитку США) є незалежною некомерційною організацією, яка впроваджує безпеку та стабільність в межах міжнародні місії розвитку та глобальної допомоги. CRDF Global є надійним партнером України вже понад 25 років, надаючи технічну допомогу, логістичну підтримку, освітні програми та програми стратегічного розвитку у галузях кібербезпеки, нерозповсюдження та захисту від хімічних, біологічних, радіологічних та ядерних речовин, глобальної охорони здоров’я, стратегічного управління торгівлею, вищої освіти, міжнародних професійних обмінів тощо. Штаб-квартира організації знаходиться в Арлінгтоні, штат Вірджинія, США. Регіональні центри розташовані в Аммані, Йорданія та Києві. Детальніше про програму можна дізнатись на сайті CRDFGlobal.\nДля отримання додаткової інформації про програму професійного розвитку та реінтеграції ветеранів АТО / ООС "Кіберзахисники", а також програму CRDF Global з покращення безпеки у кіберпросторі в Україні, пишіть на:\nТеги: ветераны первый криворожский АТО ООС кибербезопасность


Наказом Фонду державного майна України від 11.04.2019 року №364 створене Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях шляхом злиття Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, в складі якого було утворено Управління забезпечення реалізації повноважень у Хмельницькій області.\nРегіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях є правонаступником майна, прав та обов'язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області. Управління забезпечення реалізації повноважень у Хмельницькій області (далі - Управління) є структурним підрозділом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях. Положення про Управління затверджено наказом начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 20 червня 2019 року.\nУправління підпорядковується Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях і знаходиться за адресою: 29013, м. Хмельницький, вул. Соборна, 75.\nНаказом Фонду державного майна України від 12.06.2019 №203-р начальником Управління призначено Андрушко Наталію Михайлівну, яка до цього обіймала посаду начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області.\nНа початок існування Управління його штат складався з 21 особи. Станом на 01.02.2021 в Управлінні працює 18 осіб середній вік яких 37,5 років, 20 – мали вищу освіту, 1 – середню спеціальну.\n1) Організація виконання Конституції та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших актівзаконодавства, наказів Регіонального відділення та здійснення контролю за їх виконанням в межах повноважень, наданих Регіональним відділенням.\n2) Управління об'єктами державної власності, зокрема корпоративними правами держави у статутних капіталах господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію та затверджено план приватизації або план розміщення акцій; товариств, утворених у процесі перетворення (у тому числі шляхом корпоратизації) державних підприємств, що належать до сфери його управління, а також товариств, утворених за участю Фонду, що розташовані на території Хмельницької області.\n3) Захист майнових прав державних підприємств, установ та організацій, а також корпоративних прав держави на території Хмельницької області.\n4) Здійснення повноважень орендодавця державного майна, яке розташоване на території Хмельницької області.\n5) Здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління на території Хмельницької області.\n6) Сприяння процесу демонополізації економіки і створенню умов для конкуренції виробників на території Хмельницької області.\n7) Здійснення повноважень щодо приватизації майна, що перебуває у комунальній власності, у разі делегування відповідними органами місцевого самоврядування власних повноважень стосовно приватизації такого майна згідно з чинним законодавством.\n8) Участь у заходах міжнародного характеру за дорученням Регіонального відділення.\n9) Управління під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє, в межах компетенції, з місцевими державними адміністраціями, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, правоохоронними органами, а також підприємствами, установами, організаціями на території Хмельницької області.\nІсторія архівного фонду Управління\nДокументи постійного зберігання 1992-2004 рр. у кількості 1292 справи передані до Державного архіву Хмельницької області 08.10.2015. У фонді Управління зберігається 1268 справ за 1992-2020 р.р., в т.ч. 1129 справ постійного зберігання.\nХарактеристика документів архіву фонду\nУ фонді Управління зберігаються розпорядчі, директивно-планові, звітно-аналітичні, інформаційні документи, справи з приватизації, оренди, оцінки, акціонування підприємств та організацій за період з 1992 по 2007 р.р.


Як збільшити член в 14 років - Titanium\nБагато чоловіків мріють про те, щоб змінити розмір свого члена. Операція – дуже серйозний крок, який може викликати сумні наслідки. Тому представників сильної статі цікавить, як збільшити член в домашніх умовах, який спосіб є найбільш ефективним.\nНайчастіше проблема маленького пеніса носить психологічний характер. Давно відомо, що головне – не розмір, а якість. Тому перед тим як збільшити член вдома самому, варто переконатися, що проблема справді є.\nІснує кілька методик, що дозволяють самостійно змінити довжину і товщину статевого органу. Всі вони прекрасно підходять для використання вдома. До них відносяться:\nКосметичні засоби і таблетки.\nНе варто чекати миттєвого результату. У цій справі важлива регулярність. Найкращого ефекту можна досягти комплексним впливом на пеніс. Наприклад, якщо комбінувати спрей з масажем. Рекомендують уважно вивчити обраний метод перед його застосуванням.\nВакуумна помпа дозволяє збільшити статевий член в довжину і товщину, а також поліпшити потенцію. Вона являє собою циліндр з насосом, куди поміщається член. Насос відкачує повітря з циліндра, за рахунок тиску відбувається посилення потоку крові, збільшення дітородного органу. Ефект зберігається надовго.\nЕкстендер менш популярний, ніж вакуумна помпа. Він робить член товщі, довше і надає йому правильну форму, розтягуючи тканини статевого органу. Результат від застосування екстендера буде досить тривалим, якщо використовувати прилад кожен день.\nІснують інші методи подовження члена в домашніх умовах за допомогою підвішування різних вантажів. Вантаж здатний розтягнути шкіру, зробивши орган довше, але на товщину він не робить впливу. Це дуже небезпечна процедура, яка може призвести до тілесних ушкоджень.\nПопулярні і різні насадки на чоловіче достоїнство, які подовжують його, роблять міцніше, покращують потенцію. Насадки затримують сім'явипорскування і продовжують статевий акт.\nГелі, мазі і таблетки\nГелі, креми і мазі для збільшення члена мають суперечливі відгуки і неоднозначний ефект. Результат від цих препаратів безумовно є, але він дуже короткочасний. Косметичні препарати радять використовувати разом з помпою або найкращий екстендерів.\nДослідженнями не доведено дію таблеток і капсул. Багато з них є БАДами і у великих дозах можуть завдати шкоди організму. Якщо мова йде про таких стимуляторах, як Віагра, то вони покращують потенцію, викликають сексуальне бажання, при цьому збільшення чоловічої гідності відбувається лише за рахунок ерекції.\nІснують різні види масажу, які використовуються для збільшення чоловічого члена в домашніх умовах. При виконанні радять застосовувати спеціальні гелі і креми, а безпосередньо перед процедурою потрібно зігрітися в теплій ванні. Це поліпшить кровообіг в органах малого тазу, забезпечить ефективну роботу статевої системи. Найбільш дієвим вважається масаж члена своїми руками в стані ерекції.\nМасаж виконує ряд корисних функцій:\nдопомагає подовжити пеніс, зробити його товщі;\nробить ерекцію більш тривалою.\nТонкість цього методу полягає в правильній техніці і виключення травм. Адже чоловіче достоїнство є делікатним і дуже чутливим органом, вимагає обережного ставлення.\nОсобливо популярна техніка Jelcing, яка спрямована на збільшення статевого члена. Руху при такому масажі нагадують доїння корови. Jelcing має свій принцип роботи, з якими потрібно ознайомитися перед виконанням. Регулярні заняття дозволять побачити результат вже через 2-3 місяці.\nФахівці серйозно ставляться до психологічного впливу. Воно базується на візуалізації, яка володіє неабиякою силою. Потрібно взяти собі за правило постійно представляти великий орган. Це сприяє підвищенню рівня гормонів, що відповідають за ріст члена. Така техніка не вимагає особливих зусиль і часу, а результат цілком може бути ефективним.\nІ тут не обійтися без народних рецептів. Зростання члена може простимулювати вживання спеціальних чаїв. Склади бувають різними. До травам, які дають найкращий ефект, належать:\nЛікарі впевнені, що збільшувати статевий орган під силу тільки хірургам. Складна і дорога операція полягає у введенні жирової тканини під шкіру органу. Такий небезпечний метод збільшення члена дає тимчасовий ефект, адже ділянка жирової тканини через деякий час розсмокчеться. Що тоді говорити про інших техніках, які проводяться без операції. Їхня дія під великим сумнівом.\nЛікарі радять не труїти організм різними препаратами, а полюбити себе і вважати свою гідність справжньою гордістю незалежно від розміру. Якщо проблема дійсно, псує життя, потрібно звернутися до фахівця, який допоможе знайти вихід з положення. Швидше за все, без операції не обійтися.


Діти – Ікс » Коли ваш малюк у відділення інтенсивної терапії\nМедсестри бачити вашу дитину щодня, тому вони можуть дати вам часті оновлення на вашому малюку. Пам'ятайте, однак, що медсестри не ставити діагнози. Для обговорення діагнозу або загальний план вашої дитини у догляді, знайти неонатолог, хлопець, практикуюча медсестра, лікарня чи житель. У них є вся інформація про вашу дитину і може поговорити з вами про картину.\nДеякі речі, які ви могли б задати, неонатолог та / або медсестри включають в себе:\nЯк довго буде моя дитина знаходиться в блок? Що конкретно полягає проблема? Що буде приймати участь в лікуванні моєї дитини і щоденний догляд? Які ліки будуть в моєї дитини повинні приймати? Які види випробувань буде зроблено? Що моя дитина їсть і коли? Чи зможу я годувати грудьми або пляшки годувати дитину - якщо так, то коли і як? Чи буде хто-небудь допомогти мені дізнатися, як годувати мою дитину? Що я можу зробити, щоб допомогти моїй дитині? Чи зможу я провести не торкайтеся моєї дитини? Як часто і як довго я можу перебувати в одиницю? Чи можу я там спати? Який догляд буде моїй дитині потрібно, коли ми повернемося додому? Чи є хтось, хто може допомогти нам через процес? Ви також можете поговорити з медсестрами більш детально про щоденному догляді Вашої дитини і що чекати, коли ви проводите час з малюком. Ви повинні також дізнатися розклад і відвідування будь-яких правил відділення інтенсивної терапії, таким чином Ви будете знати, які члени сім'ї можуть бачити дитину, і коли вони можуть відвідати.\nПитання, щоб Запитати Соціальний працівник Ви також можете попросити соціального працівника:\nДе ми можемо отримати їжу, коли ми тут? Чи можна їсти у відділення інтенсивної терапії? Є ліжечка або крісла доступні, якщо ми дозволили залишитися на ніч? А як щодо ковдри та подушки? Чи є поблизу тимчасове житло доступно (наприклад, через Дім Роналда Макдоналда)? Якщо так, то як ми можемо отримати номер? Є кімнати безкоштовно? Якщо ні, то вартість низька і / або охоплених нашої медична страховка? Є комп'ютери з доступом до Інтернету для виконання роботи або по електронній пошті друзям і близьким про прогрес нашої дитини? Є телефонів в межах і навколо відділення інтенсивної терапії? Чи можемо ми використовувати наші мобільні телефони у відділення інтенсивної терапії? Якщо ні, то ми можемо бути досягнута у відділення інтенсивної терапії? Чи є групи підтримки або інших батьків дітей у відділення інтенсивної терапії, ми можемо говорити?\nЧого слід очікувати у відділення інтенсивної терапії Прогулянки у відділення інтенсивної терапії може відчути себе встати на іншу планету - навколишнє середовище, ймовірно, на відміну від все, що ви випробували. Блок часто буває зайнятий, з великою кількістю діяльності, людей, що рухаються навколо, і гудуть монітори.\nЯк тільки оселилися в блок, ваша дитина буде отримувати допомогу з урахуванням конкретних потреб вашого малюка. Більшість NICU немовлят на спеціальних графіків годування, в залежності від їх рівня розвитку або будь-яких проблем у них є. Наприклад, деякі діти дуже передчасним або занадто хворий, щоб харчуватися самостійно, тому вони мають поживну трубку, яка проходить через рот у шлунок. Інші потребують калорійної дієти, щоб допомогти їм зростати.\nЛіки іншою важливою частиною NICU догляд - ваша дитина може приймати антибіотики, ліки для стимуляції дихання, або щось, щоб допомогти своїм кров'яний тиск або частоту пульсу, наприклад.\nДля того, щоб піклуватися вашої дитини залишається на доріжці, лікарі і будуть замовляти різні тести, можливо, включаючи періодичні аналізи крові і сечі, рентген та УЗД. Для дітей, чиї догляд складними і заплутаними, лікарів і медсестер буде місце лінії в артерію або вену, щоб вони могли використовувати кров, без необхідності постійно дотримуватися дитини. NICU співробітники намагаються зробити перебування немовляти в яслах, як втішний наскільки це можливо для дитини, а також сімей.\nМедсестри можуть пояснити, що всі монітори, труби, тести, а також Машини роблять, яка піде довгий шлях до демистификации відділення інтенсивної терапії.\nВідділення інтенсивної терапії Устаткування В той же час, ось короткий погляд на те, що деякі з незнайомого обладнання робить і як він може допомогти вашій дитині, залежно від стану вашого малюка і діагностики:\nГодування труб: Часто, відділення інтенсивної терапії діти не можуть отримати стільки ж калорій, скільки їм потрібно на основі регулярного годування з пляшки, так медсестер буде використовувати трубочку годування доставити формулу або грудного молока (що мати насосів). Трубка або міститься в шлунок дитини через рот або ніс.\nЯкщо дитина в змозі взяти трохи молока з пляшки, вона буде просто дати іншим через живильну трубку. Іноді діти отримують все їхнє харчування через зонд для штучного годування, так що вони не використовують надлишок енергії намагається годувати з пляшечки.\nЖивильні трубки не повинно бути болючим - вони виявляються в місці, щоб вони не переміщаються і викликають тертя. Однак, якщо вони знаходяться в місці протягом довгого часу вони можуть стати причиною ерозії в шлунку або ніс, де вони труться, тому змінюються регулярно, щоб уникнути цього. Дитяча обігрівачі: Ці ліжка з Інфрачервоні обігрівачі над ними. Батьки можуть торкнутися їх немовлят в підігрівачі, але це завжди гарна ідея, щоб поговорити зі співробітниками NICU про це по-перше, про всяк випадок. Isolettes: Це невеликі ліжка укладені в ясний, твердий пластик. Температура Isolette знаходиться під контролем, і уважно слідкувати, бо недоношені діти часто мають труднощі в підтримці температури тіла. Отвори в isolettes дозволити доступ до дітей так медсестри і лікарі можуть вивчити немовлят і батьки можуть торкнутися їх немовлят. Крапельниці і ліній: внутрішньовенний катетер (або IV) являє собою тонку, гнучку трубку вставляється у вену з тонкої голки. Якось у вену, голка віддаляється, залишаючи тільки м'який пластикового шланга.\nМайже всі немовлята у відділення інтенсивної терапії мають IV для рідин і лікарських засобів - як правило, в руки або рук, але іноді в ноги, ноги, або навіть шкіру голови. По-перше, IV може бути вставлений в пуповину дитини. У перші години після пологів, пуповину надає можливість лікарям, щоб вкласти артеріальної або венозної лінії в малюкова без використання голки через шкіру.\nЗамість того, щоб надати вашій дитині ін'єкції кожні кілька годин, крапельниці дозволяти певні ліки, щоб надаватися безперервно, кілька крапель за один раз. Вони відомі як капає або настої. Лікарі можуть використовувати ці препарати, щоб допомогти з серцевої діяльності, кров'яного тиску або болю.\nУ деяких випадках потрібно більший крапельниці для доставки великих обсягів рідин і лікарських препаратів. Ці спеціальні крапельниці, відомі як центральні лінії, тому що вони вставлені в більших і центральних вен грудної клітки, шиї, або в паху, на відміну від рук і ніг. Вони вставлені спеціально навчені дитячий хірург.\nАртеріальна ліній дуже схожі на крапельниці, але вони розташовані в артеріях, не жив, і використовуються для моніторингу артеріального тиску і рівня кисню в крові (хоча деякі діти можуть просто манжет замість цього). Монітори: Діти у відділення інтенсивної терапії прикріплюються до моніторів тому персонал ОІТН постійно інформовані про свої життєво важливих функцій. Медсестри часто місце немовлят на посади, які здаються найбільш заспокійливий, як і на животі або на боку.\nОдин монітор (який піднімає і відображає всю необхідну інформацію в одному місці) кріпиться до тіла вашої дитини у грудях призводить, це невеликі безболісні наклейки підключені до проводів. Груди призводить можете розраховувати серце Вашої дитини швидкість і частоту дихання. Машина пульсоксиметр (або імпульсний бик), може також відображати крові дитини рівні кисню на моніторі. Також безболісно, машина імпульсу бика, приклеєний до пальців вашої дитини або ніг, як маленький пов'язку і випромінює м'який червоне світло.\nдатчик температури, дріт з покриттям дотримувався шкіри вашої дитини з патчем, можна відстежувати температуру вашого малюка і відображати його на екрані монітора. І якщо артеріальний тиск в даний час безпосередньо контролюється через артеріальну лінію, ваша дитина, як правило, манжета для вимірювання кров'яного тиску на місці. Фототерапія: Часто, недоношених дітей або тих, хто інфекції жовтяниця (загальний новонароджених стан, при якому шкіра і білки очей жовтіють). Фототерапія використовується, щоб допомогти позбавитися від білірубіну, який викликає жовтяницю. Немовлята можуть лежати на спеціальному ковдру терапії світло і вогні прив'язані до своїх ліжок або isolettes. Як правило, вони тільки повинні фототерапії протягом декількох днів. Вентилятори: Діти у відділення інтенсивної терапії іноді потребують додаткової допомоги, щоб дихати. Немовля пов'язаний з вентилятором (або дихання машини) за допомогою ендотрахеальної трубки (пластикової трубки поміщені в дихальне горло через рот або ніс). Діти, які були у відділення інтенсивної терапії для тривалого перебування - місяців в той час - можливо, трахеостомія (пластикова трубка вставляється безпосередньо в трахею), який підключений до вентилятора на іншому кінці. Є багато різних видів вентиляторів - різні ситуації вимагають різних машинах - але всі вони виконати ті ж основні мети: допомогти дитині дихати.\nЗ'єднання з дитиною у відділення інтенсивної терапії Всі машини можуть здатися нездійсненними, але не дозволяйте їм тримати вас від спілкування з вашою дитиною. З'єднання з дитиною у відділення інтенсивної терапії також важливо, як зв'язок з будь-новонароджений, іноді навіть більш того. Ви просто повинні навчитися кращий спосіб це зробити.\nБатьки завжди можете відвідати і провести час зі своїми дітьми відділення інтенсивної терапії. Число людей, які можуть відвідати дитини у відділення інтенсивної терапії може бути обмежений, але батьки, як правило, дозволяється залишатися майже 24 години на добу (крім випадків, коли медична бригада виконує свої щоденні обстеження та оцінки). Запитайте соціального працівника у відділення інтенсивної терапії про те, що житло доступне для батьків - дитячі ліжечка, складні крісла, або поблизу від житла, такі як через Дім Роналда Макдоналда благодійності.\nІнші члени сім'ї можуть відвідати тільки в певні години і тільки деякі за один раз. І брати і сестри не можуть бути дозволені у відділення інтенсивної терапії, тому що діти мають вищий ризик впровадження інфекції. Перевірте з персоналом лікарні, щоб визначити, які члени сім'ї можуть бачити вашої дитини.\nЗалежно від того, як хвора дитина, Ви можете бути в змозі тримати вашого малюка, навіть якщо він або вона знаходиться на штучній вентиляції легенів або IV. Якщо лікарі вважають, що було б занадто багато для вашої дитини, ви можете тримати свою руку, удар головою його або її, і говорити і співати в його або її. Ніжна, відповідно сенсорний буде самим обнадійливим.\nАле для деяких дуже недоношених дітей, торкаючись надзвичайно напружений (якщо вони були ще в утробі матері, то вони б трохи тактильна стимуляція). У цих випадках лікар може запропонувати вам мінімізувати фізичний контакт, але все ж витрачати стільки часу, скільки можливо з Вашою дитиною. Проконсультуйтеся з лікарем або медсестрою, щоб з'ясувати, скільки і який тип контакту, тим краще.\nЯкщо ви можете тримати вашої дитини, ви можете бути в змозі годувати грудьми або насос вашого молока і пляшку-стрічки. Більшість NICUs біля екранів, щоб дозволити матерям годувати грудьми своїх дітей біля ліжка хворого.\nКенгуру догляду (або шкіра-до-шкірі) і інший варіант, щоб допомогти вам налагодити зв'язок з вашим новим дитиною. Ось як це працює:\nМісце вашої дитини (які, як правило, одягнені в тільки пелюшки і капелюх) на грудях під сорочку, так що ваш малюк відпочиває прямо на вашій шкірі. Вільно закрити сорочку через вашої дитини, щоб допомогти зберегти його або її тепло. Лікарі та дослідники припустили, що шкіра-до-шкірі може поліпшити час відновлення дітей і допомогти їм залишити відділення інтенсивної терапії раніше.\nАле кращий спосіб для батьків, щоб допомогти своїм дітям у відділення інтенсивної терапії повинен бути там для них і навчитися читати їх поведінку. Це допоможе вам з'ясувати:\nколи дитина підкреслив і потреби, щоб відпочити, коли ваша дитина готова зв'язок з вами, який тип взаємодії вашій дитині подобається (погладжування, спів і т.д.) в який час доби ваша дитина найбільш оповіщення, як довго ваша дитина може відповісти вам, перш ніж втомився Хоча ви хочете, щоб час для взаємодії з вашою дитиною, ви також хочете, щоб періоди безтурботний сон. Нехай ваша дитина задавати темп протягом Вашого часу разом, і ви обоє отримаєте більше з нього.\nІнші Основи NICU Ось деякі основи, щоб допомогти зробити NICU трохи менше таємничої:\nКожен, хто приходить у відділення інтенсивної терапії повинні мити руки, коли вони входять. (Там буде раковиною і антибактеріальне мило в кімнаті, і біля входу у відділення інтенсивної терапії.) Це є важливою частиною збереження навколишнього середовища NICU якомога чистішим так що діти не будуть схильні до інфекцій. Деякі пристрої вимагають відвідувачів носити лікарняні халати, особливо якщо дитина перебуває в ізоляції. Вам також може знадобитися, щоб носити рукавички і маску.\nЗапитайте медсестер, що ви дозволили ввести в одиницю - ризик зараження обмежує те, що ви можете залишити з дитиною. Деякі батьки стрічка фотографій Isolette або прикрасити інкубатора. Якщо ви хочете дати своїй дитині м'яку іграшку, співробітники можуть обернути його у пластикові в першу чергу.\nКоли ви перебуваєте у відділення інтенсивної терапії, зберегти рівень шуму і яскравого світла до мінімуму. Намагайтеся не стукати речей на Isolette або немовляти тепліше, говорити на повний голос, або грюкнути дверима. Якщо ви турбуєтеся про світло, запитаєте медсестру, якщо можна драпірувати ковдру частково за Isolette. Найголовніше, нехай ваша дитина спати, коли він або вона повинен.\nСтворення NICU Перебування більш керованим час, коли ваша дитина знаходиться у відділення інтенсивної терапії може бути стрес - ви можете бути далеко від друзів і сім'ї, в тому числі будь-які інші діти, ви можете мати. Ваше життя може здатися, що це було перевернуто догори дном, очікуючи дня, коли Ваша дитина може бути в стані залишаю вам. Ви можете відчувати, що Ви є, спати і дихати відділення інтенсивної терапії 24 години на добу, 7 днів на тиждень. І ви можете відчувати себе особливо збентежені і вражені, якщо ваша дитина несподівано народився передчасно і / або якщо відділення інтенсивної терапії знаходиться далеко від вашого будинку і вашої звичайній системі підтримку.\nТак само важко, як це може бути іноді, дуже важливо звернути увагу на ваші власні потреби і потреби інших членів родини, зокрема, інших дітей. Зробити плани тижні діяльності сім'ї, і сісти разом і поговорити про те, як цей досвід змушує вас почувати. Виконуючи які-небудь для себе може бути настільки ж простим, як приймати розслаблюючі ванни, прогулянки, або читання улюбленої книги протягом години.\nВи можете також звернутися до інших батьків у відділення інтенсивної терапії для комфорту. Вони, швидше за все, знають краще, ніж хто-то, що ви можете відчувати. Також не забудьте поговорити з соціальним працівником, відділення інтенсивної терапії з приводу групи батьків підтримки, де ви можете поділитися своїми почуттями, турботи, і тріумфи разом. Капелан лікарні можуть також бути в змозі надати вам підтримку і навіть пліч плакати.\nЯкщо ви піклуєтеся про себе, ви будете більш відпочив і краще підготовлені, щоб піклуватися про вашу дитину. Але ця допомога не повинна центру по хворобі вашої дитини. Насолоджуйтесь новим дитиною, проводити час разом, і познайомитися з вашим малюком.\nNICU перебування дитини може бути важко, але вона також може бути корисним, оскільки Ви спостерігаєте вашої дитини зростати і розвиватися з кожним днем.


11 тисяч запоріжців вакцинувалися від ковіду за останні 24 години - Стрічка новин Запоріжжя\n11 тисяч запоріжців вакцинувалися від ковіду за останні 24 години\nПонад 6 тисяч з них – отримали першу дозу.\nПротягом останньої доби (09.11.2021) в області проведено 11630 щеплень. Першу дозу отримали 6027, осіб, другу – 5603 (закінчили вакцинацію), інформує Запорізький обласний центр контролю та профілактики хвороб.\nВсього з початку вакцинальної кампанії станом на 08:00 10.11.2021 щеплено 457808 осіб, в т.ч. закінчили вакцинацію (отримали 2 щеплення) – 297504 осіб. Вакциною Ковішилд здійснено в цілому 22493 щеплень, Короноваком – 252340, Комірнаті (Пфайзером) – 3238882, Астра-Зенекою – 95558, Модерною – 61039.\nЗаписатись до центру масової вакцинації можна онлайн через медичну інформаційну систему (МІС) або за посиланням. та телефоном центру. Детально на vaccination.covid19.gov.ua або за номером 0 800 60 20 19. В Центрах вакцинації на базі ТЦ «Амстор» та ТЦ «Пальмира Плаза» щеплюють всіх бажаючих без попереднього запису.\n21:08Окупанти продовжують тероризувати населення та розповсюджувати дезінформацію\n20:56Олександр Старух розповів про головні події цього тижня у Запорізький області\n20:56У Гуляйполі через обстріли загорівся дах багатоповерхівки


Реферат - Войцех Ярузельский - Иностранный язык\nРеферат: Войцех Ярузельский\nВойцех Ярузельский, останній президент Польської Народної Республіки, народився в 1923 р. По походженню дворянин, корені його роду просліджуються до XV сторіччя. Його дід — учасник повстання 1863-1864 р. — провів 10 років у сибірському засланні. Батько добровольцем пішов на польсько-радянську війну 1920 р. Ярузельский вчився в католицькій гімназії. Після початку Другої світової війни опинився разом з батьками на території Литви, що незабаром увійшла до складу СРСР. 14 червня 1941 р. родина Ярузельских, як і сотні тисяч інших поляків, була вислана в Сибір. Батько помер від виснаження після звільнення з табору в 1942 р. Щоб прокормити родину (матір і сестру), Войцех працював вантажником, лісорубом в алтайській тайзі. У травні 1943 р. записався добровольцем в організоване польськими комуністами Військо Польське (ВП). Вчився у військовому училищі в Рязані. Брав участь у воєнних операціях 1-й армії ВП. Нагороджений вищим польським військовим орденом — Virtuti militari. Після війни вчився в академіях Генерального штабу у Варшаві і Москві. Став наймолодшим польським генералом — в 33 роки. Швидко пройшов шлях від командира дивізії (1957) до начальника Головного політичного керування Війська Польського (1960), начальника Генерального штабу (1965) і міністра національної оборони (1968). У 1964 р. став членом ЦК ПОРП, а в 1971 р. — членом його політбюро. У лютому 1981 р. взяв на себе обов'язки глави польського уряду. У жовтні того ж року обраний першим секретарем ЦК ПОРП, зберігши посади глави уряду і міністра оборони. У ніч на 13 грудня 1981 р., після введення воєнного стану в країні, очолив Військову раду національного порятунку (воєнний стан був скасований 22 червня 1983 р.). Був одним з ініціаторів переговорів «круглого столу» і наступної угоди з політичною опозицією (5 квітня 1989 р.), у результаті якого Польща мирно вийшла із соціалістичної системи. 19 липня 1989 р. на засіданні Національних зборів більшістю був обраний президентом ПНР. У вересні 1990 р. добровільно подав у відставку і 12 грудня, після проведення президентських виборів, залишив президентський палац. В даний час пенсіонер, живе у Варшаві. Одружений, має дочку.\n— На життя мені цілком вистачає, — посміхаючись, розповідає Ярузельский, — я одержую пенсію як колишній міністр оборони, а це пристойна сума. Від президентської пенсії я відмовився — тому що займав це крісло всьгого півтора роки. Зате в мене лежить у банку 5000 доларів, що я заробив, коли читав лекції в США. Ліки, як пенсіонер, одержую безкоштовно. Дача в мене є, квартира теж. Я не п'ю і не курю, тому пенсію особливо витрачати не на що. Машина є, але я сам ніколи в житті не водив — очі хворі,(( Щелепа Ярузельского скріплена дротом, а око підпирається залізною пластиною — шість років тому йому кинув в обличчя булижнік екс-учасник руху «Солідарність». Очі, ушкоджені на радянському лісоповалі, бачать усе гірше і гірше.)) тому за кермом дружина. Навіть «Вальтер» залишили трофейний, котрий я відібрав в узятого мною в полон німецького офіцера: у сейфі лежить, незаряджений — патронів до нього немає. Чим зараз займаюся? Так просто поводжуся, як будь-який інший пенсіонер… дивлюся серіали типу «Ставка більше, ніж життя», гуляю ввечері з дружиною, читаю і лягаю спати години в три ночі — ви не представляєте, яка ця насолода!\nКолишній генерал має відповідати за те, що будучи міністром оборони вивів на вулиці танки і віддав наказ стріляти по робітниках верфі, які виступали проти підвищення цін. За офіційними повідомленнями, 44 учасники виступів було убито, понад тисячу поранено, від двох до трьох тисяч заарештовано. Якщо провина буде доведена, на Ярузельського чекає 25-річне ув«язнення. Але все це — якщо…\n»На цьому процесі генерал Ярузельський звинувачується в тому, що 1970 долі як міністр оборони республіки Польща за вказівкою тодішнього першого секретаря ЦК Польської об"єднаної робітничої партії Владислава Гомулки віддав протизаконний наказ. Тобто це злочин, вчинений за письмовим столом."\nЗвинувачення спирається на показання тисяч свідків, письмовий наказ Ярузельського, протоколи нарад Ярузельського та Гомулки. Процес, власне кажучи, триває вже не один рік. Кілька колишніх функціонерів уже засуджено, а розслідування щодо Ярузельського через стан його здоровий«я було виділено в окрему справу. Сам колишній генерал усі звинувачення відкидає й перекладає відповідальність на Гомулку.\nБільшість газет навіть не помітили того, що у вівторок мав розпочатися процес над Войцехом Ярузельським. Коли розмовляєш з людьми на вулицях Варшави, відчувається, що молоді поляки взагалі не знають, що роками тягнеться справа генерала Ярузельського.


Ларисин гардероб викликав здивування у співробітниць. І де тільки бере такі жaхливі одяганки? На секонді кращі можна знайти – Intermarium-Новини Міжмор'я\nYou are here: Home / Дозвілля / Ларисин гардероб викликав здивування у співробітниць. І де тільки бере такі жaхливі одяганки? На секонді кращі можна знайти\nЛарисин гардероб викликав здивування у співробітниць. І де тільки бере такі жaхливі одяганки? На секонді кращі можна знайти\nЗа матеріалами – Наш день. Автор – Ольга Чорна журналіст, блогер.


Навчальна дисципліна «Культура видання» оцінюється за модульно-рейтинговою системою. Вона складається з двох модулів.\n- усна відповідь на лабораторному занятті;\n- усні тренінги для удосконалення новичок студентів;\n- письмові роботи.\nПідсумкові контролі знань: залік – проводиться у формі відповіді на теоретичні питання та виконання практичних завдань.\n- відсутність заборгованостей з практичних та семінарських занять;\n- відсутність заборгованостей з модульних контрольних робіт;\nЗа результатами кожного семестрового контролю студент отримує підсумкову оцінку за 100-бальною системою,яка розраховується як сума оцінок з модулів (стартовий рейтинг) та оцінки за іспит за такою шкалою оцінювання:\nКурс ІІІ, семестр 2\n№ з/п Назви виду роботи, способи набуття знань Бали за 1 заняття Модуль 1 Модуль 2\n1. Лекційні заняття: –експрес-опитування, додаткові відповіді до 1 1х3=3 1х2=2\n2. Лабораторні заняття: – усна відповідь – виконання практичних завдань до 2/3 до 6 2х4=8 6х5=30 3х4=12 6х5=30\n3. Модульна контрольна робота до 9\nПідсумкова оцінка (ПО) 50 + 50 =100


Коли починаєте ловити плотву на невеликих річках, то найбільш ефективною ловом буде ловля на поплавкову вудку і в проводку. Вудлище повинно бути до п’яти метрів завдовжки, бажано телескопічне. На вудилище обов’язково повинні бути пропускні кільця. Котушку можна використовувати або безынерционную, або звичайну, в залежності від того, як далеко будуть проводитися закидання. В залежності від швидкості перебігу і глибини, форма поплавця повинна бути каплеподібної з довгим металевим кілем. Так як діаметр дроту кіля невеликий, то опір течії незначна і тому поплавок буде стояти стабільно у воді.\nПри лові плотви один вантаж зазвичай ставиться під кілем поплавця ( понад маленька шротина ) , а другий вантаж ( великий ) – внизу. Поплавок потрібно недовантажувати ( тобто якщо вантажопідйомність вантажу 4 гр.,то сумарна вага вантажу робиться 3.5-3.7 гр.). При такому варіанті немає помилкових поклевок.\nПовідець краще застосовувати довгий, і він повинен бути меншого діаметру, ніж основна волосінь. Щоб на з’єднанні повідця з основною волосінню не накопичувалися водорості, краще не поєднувати їх петля в петлю.\nГачок зазвичай береться залежно від наживки.\nПри лові плотви зазвичай застосовуються такі наживки: хробаки, мотиль, личинки ручейника або бабки.\nОснащення вудки при лові плотви навесні:\n1.Основна волосінь – 0.1 – 0.12 мм\n2.Повідець – 0.10 – 0.08 мм\n3.Гачок № 14 – 20\n4.Поплавок вантажопідйомністю 0.5 – 2.0 гр., з антеною діаметром 2 – 4 мм\n5.Довжина повідця – 15 – 30 див.\nПлотва зазвичай збирається стоянки на добре прогріваються плесах з рівномірним і повільним плином.


Лобода повідомила про несподівану ситуацію, чим підняла хвилю обурення: “Служба безпеки розбирається” | Сенсація\nЛобода повідомила про несподівану ситуацію, чим підняла хвилю обурення: “Служба безпеки розбирається”\nПопулярна співачка Світлана Лобода повідомила про неприємну ситуацію, яка сталась напередодні.\nУкраїнська співачка Світлана Лобода на даний момент живе і будує своє кар’єру за кордоном. 38-літня знаменитість нещодавно презентувала свою нову пісню та кліп до неї, яка називається moLOko. Режисером відеокліпу став відомий український кліпмейкер Алан Бадоєв, який активно працює із зірками російського шоу-бізнесу. До того ж, над кліпом працював і популярний український співак Монатік.\nГоловна ідея кліпу полягає у тому, що яка б безвихідна ситуація не сталась у кожного з нас, завжди є родина та близькі люди, які допоможуть у складну хвилину.\nОднак нещодавно сталась прикра ситуація, новий кліп Світлани Лободи було видалено з YouTube-каналу по невідомій причині. Про це співачка розповіла на своїй сторінці в Instagram, опублікувавши неймовірну світлину зі зйомок кліпу.\nСвітлана Лобода опублікувла нову світлину у своїй соціальній мережі\nУ підписі до публікації співачка зазначила, що відео було видалено в ніч з суботи на неділю, однак ситуацію вже виправлено і відео знаходиться в загальному доступі. При цьому Світлана додала, що їх служба безпеки розбирається з подією і результаті винні понесуть покарання.\nТим часом підписники зірки в захваті від нового відеокліпу, про що пишуть в коментарях:\n“Неймовірний кліп на дуже душевну пісню.”\n“Найкращий артист — найкраща пісня, кращий кліп, і всі нагороди скоро будуть ваші!”\n“Шкода…Кліп супер, давно не отримувала від пісні та кліпу такого задоволення.”\n“Кліп геніальний. Я плакав.”\nВікторія Волинець - 24.09.2020 10:43


kiev-security.org.ua-Организационно-правовые вопросы.Деякі питання правового захисту інформації в україні\nДеякі питання правового захисту інформації в україні (Ворожко ВП)\nвизначення порядку розсекречування документів колишніх СРСР та УРСР, а також документів, які були засекречені до введення в дію ЗВДТ;\nвирішення питання щодо адміністративної відповідальності у разі порушення законодавства про державну таємницю (проект Закону з цього питання вже розроблений та переданий на розгляд до Верховної Ради України);\nнадання категорій режиму секретності підприємствам, установам і організаціям, діяльність яких пов'язана з державною таємницею;\nзабезпечення режиму секретності в нових умовах господарювання.\nНами разом із СБУ та Головархівом вже зроблені певні кроки щодо врегулювання цих проблем. Зокрема, практично завершена розробка проекту Інструкції, яка призначена забезпечувати збереження конфіденційної інформації, що є власністю держави.\nЗдійснено перші кроки також щодо вивчення та визначення шляхів правового регулювання у сфері таємної інформації, яка не становить державної таємниці. До цієї роботи залучені фахівці у галузі інформаційного права. До кінця року чекаємо результатів їх роботи, хоча розуміємо, що це питання - не пряма функція нашого Комітету.\nПроте ми чітко розуміємо, що створення правової основи захисту інформації в Україні в цілому - це проблема не тільки Держкомсекретів України, а багатьох інших міністерств, відомств, наукових закладів.\nКонституція України // Закони України.- Т.10.- К., 1997.\nЗакон України "Про державну таємницю" від 21.01.1994 р. // Закони Ук-раїни.- Т.7.- К., 1997.