Курсовий проект - Характеристика і аналіз технологічного процесу виробництва морозива - n1.doc\nКурсовий проект - Характеристика і аналіз технологічного процесу виробництва морозива - файл n1.doc\nКурсовий проект - Характеристика і аналіз технологічного процесу виробництва морозива\nn1.doc 438kb. 07.07.2012 03:45 скачать\nКурсовая работа - Проектування агрегатної дільниці з розробкою технологічного процесу ПР переднього моста автомобіля ГАЗ (Курсовая)\n«Технологія зберігання, консервування та переробки мяса»\nКафедра технології мяса\nЗ дисципліни «Харчові технології»\n« Характеристика і аналіз технологічного процесу виробництва морозива»\nВиконала: студентка групи ТМ-77\n«__» травня2010 р.\nЗахищено з оцінкою_________\nЗагальна характеристика морозива…………………………………….6\nХарактеристика та аналіз технологічної схеми виробництва морозива………………………………………………………………………...21\nМоделювання технологічної системи виробництва морозива……...32\nВизначення вимог до якості готового продукту………………….….36\nПерелік використаної літератури……………………………………..48\nНа сьогоднішній день морозиво є досить споживаним продуктом серед різних верств населення. Так середньо статичний українець з’їдає приблизно 2,5 кг. морозива на рік, а європеєць біля 3,5кг.\nПопередниками морозива можна вважати змішані з снігом або льодом натуральні або підсолоджені фруктові соки, які в Китаї використовували майже 3000 років тому. Саме від китайців «секрет» морозива у вигляді фруктового льоду став відомий в Європі. Венеціанський мандрівник Марко Поло привіз його рецептури з подорожі по Китаю в кінці III століття.\nПотім, з відкриттям заморожуючої здатності сумішей селітри з льодом, з'явилася можливість заморожувати фруктові соки.\nУ 1660 році італієць Франчесько Прокопіо відкрив в Парижі торгівлю морозивом. Через 16 років в Парижі налічувалося вже 250 кондитерів - виробників морозива. До середини VIII століття морозиво продавали тільки влітку, а з 1750 року наступник Прокопіо - де Бюїсон і інші підприємці почали виготовляти і продавати цей продукт на протязі року.\nУслід за Францією морозиво почали виробляти в Італії, Австрії і США. Проте широкого розповсюдження морозиво у той час не отримало, оскільки було складно забезпечити цілодобове постачання виробників засобами охолоджування і заморожування. Положення істотно змінилося після появи в кінці  століття холодильних машин.\nУ Росії свої види морозива полюбляли в середовищі простого народу, а по європейських рецептах готували тільки для царського двору і знаті. У книзі «Новітня і повна куховарська книга», що видана в 1791 році в Москві, були відомості, як робити морозиво із вершків, шоколаду, яєчних білків, малини, журавлини, смородини, вишні, лимонів, апельсинів і інших фруктів.\nУ книзі «Старовинна російська господиня, ключниця і кухарка», що видана в Санкт-Петербурзі в 1794 році, можна було ознайомитися також з різними рецептами морозива.\nУ 1845 році російському купцеві Івану Ізлеру був виданий патент на «машину для приготування морозива», але ще довго його виробляли в кустарних умовах і в невеликих кількостях.\nПочатком широкого виробництва морозива в Росії прийнято вважати 1932 рік, коли в Москві на молочному комбінаті і холодильнику № 2 були створені перші цехи по виробництву цього продукту.\nУ 1945 році при Всесоюзному науково-дослідному інституті холодильної промисловості (ВНДІХП) була організована спеціалізована лабораторія, яка стала головною в розробці технологій виробництва морозива.\nВиробництво морозива розвивалося швидкими темпами в 50-90-і роки. Так, в 1950 році його вироблення склало 99,1 тисячу тонн, в 1960 році - 189,5 тисяч тонн, в 1970 - 376,5 тисяч тонн, в 1980 - 502,7 тисяч тонн і в 1990 - 798,0 тисяч тонн.\nУ 90-х роках відбувся різкий спад виробництва морозива, викликаний серйозними проблемами в економіці, - розвалом державної системи оптової торгівлі, високою інфляцією, падінням рівня життя більшості населення. Але і в цих умовах галузь встояла. Проте ринкова ситуація змусила виробників морозива активніше зайнятися технічним переозброєнням, розширенням асортименту, впровадженням нових сировинних компонентів і пакувальних матеріалів.\nЗагальна характеристика морозива.\nМорозиво - це солодкий збитий заморожений продукт, який виробляється згідно з існуючими рецептурами. До складу морозива входять молоко та молочні продукти, плодово-ягідна та овочева сировина, сахароза, стабілізатори. Склад деяких видів морозива передбачає використання яєчних продуктів, смакових та ароматичних речовин.\nМорозиво є одним із улюблених продуктів населення, особливо дітей. Це пояснюється не тільки його високими смаковими якостями, але й значною харчовою та енергетичною цінністю. Морозиво добре засвоюється організмом людини. У морозиві, яке виготовлене на молочній основі, міститься молочний жир, білки молока, вуглеводи (сахароза, лактоза), мінеральні речовини, вітаміни(А, D, Е, С, Р, групи В). Морозиво, до складу якого входять плоди, ягоди або продукти їх переробки, відзначається високим вмістом аскорбінової кислоти. Плодово-ягідні наповнювачі можуть збагачувати морозиво окрім вітамінів, ще й пектиновими речовинами, флавоноїдами, в тому числі антоціанами, органічними кислотами, мінеральними сполуками, особливо, мікроелементами, дубильними речовинами, клітковиною, моноцукрами, які легко засвоюються.\nЯк вже зазначалося раніше 90-х роках відбувся різкий спад виробництва морозива .Відродження галузі особливо прискорилося в 1999 році, оскільки імпортне морозиво стало менш конкурентноспроможним з-за падіння курсу гривни в 1998-1999 рр.,і введення мита на імпортне морозиво у розмірі 1 євро за кілограм. Крім того, вітчизняні виробники помітно поліпшили якість, впровадили нові бренди і активізували діяльність в області маркетингу. В період 2000 - 2003 рр. спостерігається другий етап розвитку ринку, коли за рахунок використання сучасного устаткування досягається вища споживча цінність, яка, до того ж, доводиться до споживача за допомогою рекламних акцій. Частка імпортованого морозива в Україні скоротилася з 5,7% загального об'єму виробництва в 1997 році до 0,3% в 2002 році. В даний час 60% всього об'єму імпорту морозива до України доводиться на Росію (Nestle), а друге місце займає Литва (Aurum) з 30%.\nНе дивлячись на те, що в 2002 році експорт морозива з України збільшився в порівнянні з попереднім роком на 11% і досяг 881 тонни, цей об'єм склав лише 0,8% загального об'єму внутрішнього виробництва, оскільки українські виробники в основному продають своє морозиво на внутрішньому ринку. Основними експортними ринками є Чехія (50% об'єму експорту в 2002 році), Молдова (32%) і Росія (6% в порівнянні з 80% загального об'єму експорту з України до 1997 року).\nУ 2002 році українські виробники морозива виробили 107 тис. тонн морозива (на 7,1% більше в порівнянні з попереднім роком) або на суму понад $120 млн. в грошовому виразі (по цінах виробника). Коефіцієнт використання виробничих потужностей в 2002 році досяг 47%, що вище в порівнянні з 44% в 2001 році. У 2003 році внутрішнє споживання морозива збільшилося в порівнянні з попереднім роком на 7,0% і досягло 107 тис. тонн, що відповідає сукупному середньорічному зростанню за період 1997-2002 рр. Валовий об'єм роздрібних продажів морозива оцінюється на рівні $210-230 млн. Споживання морозива на душу населення збільшилося в 2003 році до 2,2 кг (або 3,3 літрів), але воно все ще нижче 4,1 літрів, споживаних в Росії, приблизно на 73% нижче, ніж в Західній Європі, і на 85% нижче за рівень споживання на душу населення в США. Річний об'єм продажів морозива на душу населення в Україні оцінюється на рівні $4,6 (на 10% більше в порівнянні з 2002 роком). Темпи зростання продажів перевищують зростання ринку за об'ємом, оскільки найбільші виробники збільшують виробництво дорожчого морозива (Таблиця 1.1).\nТаблиця 1.1 Виробництво і споживання морозива в Українї\nВиробництво морозива (тонн)\nЕкспорт мороз. (тонн)\nІмпорт мороз. (тонн)\nСпожвання мроз. (тонн)\nСпоживанняна душу населеня(кг)\nОбєм виробництва 10 найбільших виробників (тонн)\n2004 рік можна вважати початком нового, третього етапу в розвитку сектора морозива в Україні, коли конкурентна боротьба ведеться за рахунок оптимізації внутрішніх ресурсів. Виграє той, хто перший зробить найбільш ефективною внутрішню оперативну систему менеджменту і маркетингу. З одного боку необхідного зменшувати внутрішні витрати тим самим збільшувати споживчу привабливість (внутрішні реструктуризації структури витрат, перемикання на інші продукти і так далі), з іншого боку, необхідно підвищувати цінність для споживача. Не дивлячись на те, що в Україні існує близько 90 виробників морозива, в 2002 році на десять найбільших компаній країни доводилося 66% загального об'єму виробництва в галузі. У 2003 році дніпропетровська компанія "Ласунка", що нещодавно з'явилася на ринку, була найбільшим виробником з об'ємом виробництва 10,9 тис. тонн морозива (на 26,5% вище в порівнянні з попереднім роком) або 10,2% всього об'єму виробництва. Житомирський маслозавод займав друге місце з часткою ринку 9,9%. Частка ще одного нового учасника ринку, донецького підприємства "Геркулес", склала 8,8%. Сукупний об'єм виробництва трьох компаній, що входять до групи "Троянда", склав минулого року 8,1 тис. тонн (Таблиця 1.2).\nТаблиця 1.2 Лідируючі виробники морозива в Украіні\nСукупний средньорічний приріст (с 1997г.)\nЖитомирский маслозавод (Житомир)\nЛьвівский хладокомбінат (Львов)\nУкраїнських виробників морозива можна поділити на три групи. Перша група складається з крупних загальнонаціональних компаній (перші вісім компаній в таблиці 1.2.), друга група включає регіональних виробників, які реалізують свою продукцію в своїх і сусідніх областях, а третя група складається з підприємств, які продають свою продукцію в своєму місті або області. На останню групу доводиться більше 20% місцевого ринку морозива, що створює достатню основу для прискорення консолідації галузі за рахунок поглинання дрібніших компаній. Іноземні інвестори ще не прийшли на місцевий ринок, як це відбулося в Росії, де компанія Nestle придбала два заводи по виробництву морозива.\nНайбільшим в Україні регіоном по виробництву морозива є Дніпропетровська область. На дев'ять густонаселених областей, в яких розташовані крупні заводи по виробництву морозива, довелося 79% загального об'єму виробництва морозива в 2002 році. В середньому, українські виробники продають 60% свого морозива в межах своєї області (для дрібних виробників цей показник складає майже 100%), а решта частини продукції поставляється в інші області. Але деякі виробники з добре розвиненою дистриб'юторською мережею, наприклад, "Троянда", мають можливість диверсифікувати свої продажі по регіонах, при цьому ні в одному з регіонів, де вони реалізують свою продукцію, продажі не перевищують 25% їх загального об'єму продажів.\nХімічний склад, харчова та енергетична цінність морозива\nЕнергетична цінність морозива залежить від харчової цінності інгредієнтів, які до нього входять. Молочні продукти, які складають суміш для морозива, містять речовини, які входять до складу молока, але в іншій кількості. По масі морозиво містить в 3 – 4 рази більше жиру і приблизно на 12-16 % більше сухих речовин. Крім того морозиво може включати інші інгредієнти - фрукти горіхи, яйця, кондитерські вироби й цукор, які у свою чергу підвищують його харчову цінність. Морозиво містить приблизно в 4 рази більше вуглеводів, ніж молоко. Сухі речовини молока в морозиві піддаються більш інтенсивній тепловій обробці в порівнянні із сухими речовинами пастеризованого молока. Крім того, вони піддаються дії низьких температур у процесі заморожування й подальшому тривалому зберіганню. Подібно молоку, морозиво містить недостатню кількість заліза й деяких необхідних мінеральних речовин.\nМорозиво - прекрасне джерело енергії для організму. Те, що інгредієнти морозива майже повністю засвоюються, робить цей продукт особливо привабливим для дітей й осіб, яким необхідно набрати вагу, але по тій же причині споживання морозива іноді доводиться обмежувати.\nХарчова цінність морозива підвищується біологічно - активними речовинами молочної сировини, з якої воно виготовлене. До таких речовин відносяться незамінні амінокислоти, які входять до складу молочних білків, водо- та жирозчинні вітаміни, мікро- та макроелементи, які переходять разом з молочною та немолочною сировиною в морозиво. В залежності від інгредієнтів,які входять до складу морозива його харчова та енергетична цінність дещо різниться. Порівняльні дані про харчову та енергетичну цінність морозива наведено в табл.1.3.\nТаблиця 1.3 - Порівняльні дані харчової та енергетичної цінності\nдеяких видів морозива\nМолочно - шоколадне\nВершково - шоколадне\nВершково - горіхове\nВершкове з плодами та овочами\nВершкове у шоколадній глазурі\nПломбір з плодами та овочами\nПлодово - ягідне\nЯк видно з таблиці морозиво несе велику харчову та енергетичну цінність, бо всі компоненти знаходяться у легкозасвоюваній формі та являються джерелами необхідних організму речовин. Завдяки високій дисперсності молочного жиру забезпечується його легке засвоювання організмом (легке всмоктування в кров'яні судини через стінки тонкого кишечника). Білки оболонок жирових кульок відзначаються підвищеним вмістом незамінних амінокислот, таких як аргінін, фенілаланін і треонін. Молочний жир є носієм жиророзчинних вітамінів (А, D і Е). До його складу входить незамінна поліненасичена жирна кислота – лінолева.\nБілки морозива на молочній основі представлені, головним чином, казеїном і білками сироватки - альбуміном і ?-лактоглобуліном. Більша частина білків сироватки в морозиві знаходиться в денатурованому стані (в результаті теплової обробки під час пастеризації суміші для морозива). Білки молочної сировини є повноцінними білками та добре засвоюються організмом людини.\nВуглеводи в морозиві представлені, як правило, сахарозою та лактозою. У деяких видах морозива, також, є глюкоза. У морозиві, яке містить плодово-ягідну сировину міститься крім сахарози ще й глюкоза та фруктоза. Морозиво також містить важливі мікро- та макроелементи, такі як натрій, калій, кальцій, магній, купрум, ферум, сульфурум, фосфор та ін., які дуже важливі для нормального розвитку організму, а вміст їх вищий ніж в звичайному пастеризованому молоці\nТаким чином, харчова, біологічна та енергетична цінність морозива визначається видом використаної сировини та вмістом в ній основних харчових речовин, а також умовами проведення технологічного процесу його виробництва, тобто такими його параметрами, які забезпечать максимальне збереження цих речовин.\n1.3. Класифікація морозива\nНа сьогоднішній день налічуються сотні різновидів морозива, при чому його асортиментний ряд з кожним роком невпинно збільшується. За прийнятою класифікацією морозиво класифікують за способом виробництва та за видом продукту чи наповнювача. Розгорнута класифікація представлена на рис.1.1.\nРис.1.1 – Класифікація морозива\nЗа способом виробництва морозиво підрозділяють на загартоване, м'яке та домашнє.\nМ'яким називається морозиво,яке вробляють, в основному, на підприємствах громадського харчування та вживають в їжу відразу ж після виходу з фризера (температура морозива -5…-7° С), що зумовлюється специфічністю його складу. Це достатньо відомий на ринку продуктів харчування десерт. Він запропонований як альтернатива добре відомому загартованому морозиву в зв’язку з тим, що має низку переваг порівняно з останнім. Переваги ці досить істотні, а саме:\n- вилучення витрат на транспортування готового продукту до підприємства, частково з реалізації та зберігання;\nЗагартоване морозиво - це продукт, виготовлений у виробничих умовах, який після виходу з фризера з метою підвищення стійкості під час зберігання заморожують (гартують) до низьких температур (-18° С та нижче). У такому вигляді його зберігають до реалізації.\nЗагартоване морозиво класифікують за видом продукту та наповнювача (за складом) та за видом фасування. За видом продукту та наповнювача воно підрозділяється на основні та любительські види.\nОсновні види - це традиційні види, які відрізняються вмістом цукру, сахарози та сухих речовин, такі як:\nАматорські види морозива - це низка особливих видів морозива, які відрізняються від основних видів за фізико-хімічними показниками, сировиною, що використовується для їх виробництва, та зовнішнім виглядом, а саме морозиво, яке виробляють на:\n- молочній основі;\n- плодово-ягідній або овочевій основі;\n- з плодів, ягід і овочів з додаванням молочної основи;\n- з використанням курячих яєць;\n- багатошарове морозиво;\n- морозиво спеціального призначення;\n- морозиво, яке містить кондитерський жир.\nДо виробництва цього морозива висуваються індивідуальні вимоги - знижений вміст жиру, сахарози, підвищений вміст сухого знежиреного молочного залишку;особливий набір сировини, наприклад, використання екстракту чаю,овочевої сировини. Під час виробництва морозива основних видів можуть бути використані наповнювачі та добавки (какао-порошок, сироп крем-брюле, екстракт цикорію або кави, курячі яйця, фруктові сиропи, горіхи, цукати, родзинки, шматочки плодів та ягід, шоколадно-вафельні крихти, подрібнений шоколад). Морозиво, крім того, може бути покрите одним із видів глазурі або спеціальним ароматизованим покриттям. Морозиво на молочній основі, залежно від використаного наповнювача чи добавки, може бути поділене на морозиво із застосуванням наповнювачів та добавок - кавове, крем-брюле, шоколадне, горіхове, з плодами та ягодами, ванільне та ін.; морозиво без наповнювачів та з наповнювачами, без добавок та з добавками, глазурі або ароматизованому покритті.\nМорозиво одержує назву залежно від складу та компонентів, які до нього додаються. Наприклад, морозиво молочно-шоколадне, вершково-шоколадне, пломбір шоколадний виробляють із відповідної суміші морозива з додаванням шоколаду або какао; молочно-горіхове, вершково-горіхове, пломбір горіховий — із додаванням горіхів; молочно-полуничне, вершково-полуничне, пломбір полуничний - із додаванням полуниці (ягоди, пюре, соки). З додаванням у суміш морозива харчової ароматної есенції або харчової ароматної олії морозиво одержує назву. У пломбір ароматні есенції не вводяться. Фруктово-ягідне залежно від використання натуральних фруктів і ягід називають: фруктово-ягідне яблучне, фруктово-ягідне малинове, фруктово-ягідне чорносмородинове та ін.\n1.4. Характеристика рецептурних компонентів, що входять до складу морозива\nМолочна сировина. Традиційною сировиною, яка використовується в складі морозива, є молоко та вершки. Використання даних видів сировини дозволяє виготовляти морозиво з бажаним вмістом жиру та високими смаковими характеристиками. Розвиток технології переробки молока та виробництва морозива дозволив використовувати у його виробництві різні види молочної сировини - молоко згущене, молоко сухе, маслянки, вершки сухі, йогурт, кефір. Можливість використання різних видів молочної сировини та її взаємозамінності у виробництві морозива спрощує розрахунок рецептур. Так, для отримання бажаного вмісту жиру в суміші для морозива, можна використовувати будь-яку жиромісну молочну сировину.\nАле все ж таки існує ряд обмежень із застосування того чи іншого виду молочної сировини, які пов'язані з ризиком погіршення якості готового морозива, а саме - його смаку, аромату, консистенції, структури. Присутність молочної сировини у деяких випадках може ускладнювати технологічний процес під час виробництва морозива із застосуванням фруктових наповнювачів, які мають значний рівень кислотності. Крім того, як не дивно, застосування тільки молочної сировини у виробництві морозива не дозволяє отримати бажану суму смаків, ароматів і зовнішнього вигляду для задоволення всіх вимог споживачів. Тому молочну сировину необхідно поєднувати з іншими видами немолочної сировини для виробництва високоякісного морозива-десерту. Саме за рахунок поєднання молочної та немолочної сировини можна розширити існуючий асортимент морозива, виготовляти морозиво високої якості з новими смаковими характеристиками, покращити харчову цінність, що дасть змогу задовольнити вимоги споживачів.\nСировина, яка визначає солодкий смак. За товарознавчою класифікацією сировина, що визначає солодкий смак, надходить на підприємства у виділеному стані: у вигляді цукру, глюкози, фруктози, меду, штучного меду, сиропів – соргового, кавунового (нардеку),виноградного (бекмесу), кленового, а також фруктозного сиропу із топінамбуру та цикорію. Серед технологічних властивостей моносахаридів та дисахаридів найсуттєвішою в технологічному процесі є здатність надавати харчовим системам солодкого смаку. За відчуттям солодкості(якщо рівень солодкості сахарози взяти за 100) солодкість фруктози буде характеризуватися величиною 173, глюкози – 74, мальтози – 32, лактози – 16.\nУ зв'язку з виникненням проблеми легкозасвоюваних калорій досить часто в технології морозива використовуються замінники солодкого смаку, до яких слід віднести сорбіт, ксиліт, деякі спирти та велику кількість замінників цукру різної природа, у тому числі сахарин, аспартам та ін.\nТрадиційно у складі морозива сировина, що забезпечує солодкий смак, використовується сахароза. Сахароза визначає солодкий смак морозива, забезпечує певний рівень сухих речовин, регулює консистенцію морозива, визначаючи її пластичність за оптимального вмісту підвищує в'язкість рецептурної суміші, збитість та опір таненню готового морозива.\nСтабілізатори та емульгатори. Стабілізатори морозива являють собою групу інгредієнтів (полісахарідів), широко використовуваних у рецептурах морозива. Стабілізатори у виробництві морозива застосовуються, насамперед для:\n▪ збільшення в'язкості суміші;\n▪ стабілізації суміші (запобігання відділення сироватки), для чого можна використати, зокрема , каррагинан;\n▪ суспендирування часток смакоароматичних речовин;\n▪ стабілізації піни, щоб її можна було легко відітнути, і твердості для полегшення фасовки;\n▪ зниження швидкості росту кристалів льоду й лактози під час зберігання, особливо в момент різкої зміни температури (теплового удару);\n▪ зниження міграції вологи із продукту в упакування;\n▪ запобігання усадки продукту при зберіганні;\n▪ забезпечення однорідності продукту і його стійкості до плавлення;\n▪ забезпечення гладкої, "ніжної" текстури.\nБагато що із цих функцій пов'язано зі збільшенням у морозиві в'язкості незамороженої фази. Стабілізатори повинні бути нейтральні по смаку й запаху, хімічно не взаємодіяти із смакоароматичними речовинами морозива, забезпечувати прийнятні характеристики плавлення й бажану для споживання текстуру.\nЕмульгатори використовують при підготовці сумішей для морозива вже багато років. Зазвичай їх застосовують разом зі стабілізаторами, але за своїми функціями і діїєю вони значно різняться. Емульгатори використовують для:\n? стимулюванню зародкоутворенню жиру при визріванні, що веде до зменшення часу визрівання;\n? покращення взбивання суміші, завдяки зменшенню розмірів повітряних кульок і збільшенню однорідності розподілення повітря у морозиві;\n? отриманню сухого твердого морозива внаслідок дестабілізації жиру, що полегшує формування морозива;\n? підвищення стійкості до утворення грубої, льодистої текстури;\n? забезпечення однорідності текстури готового продукту завдяки структуруванню жиру й взаємодії його агломератів з порожниною рота під час споживання.\nВисокоякісне морозиво можна робити й без використання добавок стабілізатора або емульгатора. Оскільки молоко й молочні продукти містять природні стабілізуючі й емульгуючі матеріали (білки, фосфоліпіди, фосфати й солі лимонної кислоти), та суміші, що містять спеціальні молочні інгредієнти (які також можуть бути піддані спеціальній обробці) дозволяють одержати морозиво відмінної якості. Високотемпературна обробка суміші сприяє денатурації білків, збільшуючи в'язкість суміші й скорочуючи при цьому потребу в стабілізаторах й емульгаторах.\nХарчові та смакові (наповнювачі) добавки. Під час виробництва морозива, продукту, який повинен відзначатися особливими структурно-механічними та смаковими властивостями, виникає необхідність у використанні різних добавок, які повинні забезпечувати в готовому морозиві бажані фізичні та органолептичні показники. Так, застосовуючи той чи інший наповнювач, можна виготовити шоколадне, ванільне, крем-брюле, горіхове, кавове морозиво та ін. Використання добавок, як правило, вимагає зміни технологічних параметрів виробництва морозива. До них відносяться какао-порошок, кава натуральна, чай, шоколад, різні горіхи і ін. До цієї групи добавок входять: кондитерські вироби (вафлі, цукати, мармелад, карамель і ін.), прянощі (ваніль, ванілін, гвоздика, кориця, мускатний горіх і ін.), кислоти харчові органічні (лимонна, яблучна і ін.), ефірні олії (паморанчове, мандаринове і ін.), есенції ароматичні харчові (лимонна, паморнчова і ін.).\nКрім того, для введення в масу морозива та рівномірного розподілу в ній деяких смакових добавок (за поточного виробництва морозива), необхідно встановлювати додаткове технологічне обладнання типу фруктоживильника.\nТаким чином, застосування наповнювачів у виробництві морозива є найбільш простим та раціональним способом для розширення асортименту морозива та створення нового виду із попередньо заданими характеристиками.\nСлід зазначити, що існуючий асортимент добавок, які використовуються в країні, не може повною мірою задовольнити різноманітні побажання та смаки споживачів. Тому необхідно здійснювати пошуки нових наповнювачів для морозива з метою розширення асортименту, підвищення технологічності виробництва морозива, покращення його характеристик як харчового та десертного продукту. Під час вибору нових добавок необхідно віддавати перевагу саме вітчизняним продуктам, які виготовляються промисловістю. Найбільш ефективними можуть бути ті, в яких містяться біологічно-активні речовини і рекомендовані для лікувально-профілактичного застосування.\nПлодово-ягідна сировина. Для приготування морозива використовують різноманітні плоди і ягіди, як культурні (слива, абрикос, смородина і ін.), так і дикорослі (ожина, морошка, журавлина і ін.). Їх застосовують свіжими і замороженими, у вигляді пюре, соків, сиропів, варення, джемів, повидла. За останні роки для виробництва морозива все більшого поширення набувають городні і баштанні культури: морква, помідори, дині і ревінь. Їх використовують як в свіжому вигляді, так і у вигляді овочевих соків, пюре і паст. У плодах, ягодах, овочевих і баштанних культурах міститься значна кількість вуглеводів, мінеральних солей, органічних кислот і вітамінів.\n2. Характеристика та аналіз технологічної схеми виробництва морозива\n. Не дивлячись на значну різноманітність в асортименті, виробництво морозива з деякими змінами здійснюється по загальній технологічній схемі і складається з наступних операцій: приймання сировини, підготовка сировини, складання суміші, пастеризація суміші, гомогенізація суміші, охолоджування і дозрівання суміші, фризерування суміші, фасування і загартовування морозива, упаковка і зберігання. На рис. 2.1 наведено схему технологічного процесу виробництва морозива.\nПідготовка сировини для приготування суміші\nПастеризація t=70-85°С,?=30 хв\nі дозрівання ? = 4..24 год.\nзбитість50-80% (для м’якого)\n90-100% (для загартованого)\nЗагартування морозива tповітря =-40…-45°С tпродукту =- 10…-12°С; дозагартовування ? = 24…36год\ntповітря =-18…-20°С tпродукту =- 18…-20°С\nЗберігання tповітря =-20…-24°С\n? = до 12 міс.\nРис.2.1 – Технологічна схема виробництва морозива\nПриймання сировини. Вся сировина, необхідна для вироблення морозива, зберігається в камерах, в яких підтримується відповідна для кожної групи продуктів температура і вологість повітря. Молоко цілісне, знежирене, вершки, пахта і сироватка до переробки знаходяться в охолодженому вигляді в ємкостях для зберігання молока.\nНеобхідна кількість сировини для складання суміші визначають по відповідних рецептурах. Проте у деяких випадках, коли немає повного набору сировини або сировина має інший склад, ніж в рецептурах, необхідно провести перерахунки на наявну сировину.\nВсі розраховані компоненти суміші зважують і відміряють в необхідних кількостях, для чого великі фабрики морозива обладнані електронними тензометричними системами, або механічними машинами для зважування.\nПідготовка сировини. Перед складанням суміші всі компоненти повинні бути відповідним чином підготовлені. Для цього рідку сировину (молоко цілісне, знежирене, вершки і ін.) фільтрують для того, щоб очистити його від можливих механічних домішок. Всі сипкі види сировини (цукор, какао-порошок, мука і ін.) просівають через сито з осередками не більше 2 міліметрів. Сухі молочні продукти у разі потреби дроблять, розтирають і просівають.\nСухе молоко для кращого розчинення ретельно перемішують з цукровим піском з розрахунку 2:1 і розчиняють в невеликій кількості теплого молока до отримання однорідної маси. Молоко цілісне, і знежирене очищюють від частинок деревини, що потрапили при розтині тари. Молочні продукти, що згущують, можна вносити до суміші без попереднього їх розчинення.\nПоверхню вершкового масла звільняють від пергаменту, зачищають, розрізають за допомогою маслорізок на невеликі шматки і розплавляють їх на змієвикових плавітелях.\nПри використанні курячих яєць спочатку перевіряють їх свіжість, потім яйця миють в проточній воді, дезинфікують 2% розчином хлорного вапнаі обполіскують чистою водою. Звільнені від шкаралупи яйця, не більше двох штук, поміщюють в невеликий посуд. Тільки після повторної перевірки свіжості їх переливають в ємність, в якій отриману яєчну масу, краще з додаванням цукрового піску, перемешують мутовкой до отримання однорідної консистенції.\nПідготовку плодів, ягід, овочів і баштанних культур починають з їх сортування, відокремлюючи при цьому недоброякісну сировину. Потім у плодів видаляють плодоніжки, у ягід - чашепелюстки, у овочів і баштанних - залишки стебел та ін. Сировину ретельно миють. Плоди з товстою шкіркою бланширують, з плодів видаляють наявні кісточки, овочі і баштанні очищають, звільняють від насіння і розрізають на шматочки. Після цього плоди, ягоди, нарізані шматочками овочі, протирають або дроблять до отримання однорідної ніжної маси у вигляді пюре з соком.\nВідповідним чином готують і стабілізатори. Желатин витримують для набухання в холодній воді не менше 30 хв. Кількість води визначають з розрахунку отримання 10%-ного розчину желатину. Після набухання желатин нагрівають до 55-65°с для повного його розчинення і перед внесенням в суміш фільтрують через два шари марлі. Агар і агороїд готують у вигляді 10%-них розчинів. Спочатку їх промивают холодною водою, потім нагрівають для повного розчинення до температури 90-95°С, фільтрують і вносять до суміші. Альгінат натрію можна вносити до суміші в сухому вигляді або у вигляді 5%-ного водного розчину, нагріваючи його до 70°С. Казеїнат натрію і моді-фікований желюючий крохмаль вносять до суміші при температурі 35-40°С в сухому вигляді. Для кращого розподілу їх заздалегідь змішують з одним з сухих компонентів.\nЗ метилцелюлози готують 1%-ний прозорий розчин, який має желеподібну консистенцію. Для цього її заливають гарячою водою або молоком, нагрівають і витримують протягом 5 хв при температурі 95°С. Потім розчин охолоджують до температури 6°С і фільтрують. Приготування розчину йде при безперервному перемішуванні. Пектин яблучний і буряковий заливають холодною водою в співвідношенні 1:20 і при постійному помішуванні нагрівають до повного його розчинення. Картофляний або кукурудзяний крохмаль і муку використовують у вигляді клейстера. Для цього спочатку їх змішують з невеликою кількістю холодної води, потім при постійному перемішуванні заваріварюють кип'ятком. Для приготування розчину стабілізаторів воду або молоко використовують із загальної кількості, передбаченої рецептурою. Смакові і ароматичні наповнювачі (ванілін, какао-порошок, кава, цукати і ін.) готують аналогічно.\nПриготування суміші. Складання суміші має на увазі доставку інгредієнтів з приміщень для зберігання (складу) на ділянку готування суміші, їхнє зважування, відмірювання або дозування, змішування або купажування. Частки компонентів, що не розчинилися, повинні перебувати у вигляді суспензії поки й вони не будуть повністю гідратовані або диспергировані до таких розмірів, які дозволять їм залишитися в готовій суміші у зваженому стані.\nЗмішування інгредієнтів. Всі рідкі інгредієнти (молоко, вершки, концентроване молоко, рідкі підсолоджувачі й т.д. ) поміщають у резервуар, а потім одночасно починають перемішування і нагріванню.\nСухі інгредієнти ( суха сироватка, сухий яєчний порошок, какао, стабілізатор/емульгатор), якщо вони попередньо не переведені в рідку форму, при змішуванні рідких інгредієнтів додають до того, як температура суміші досягне 50°С, повільно просюючи в рідину. Суспензію без грудок сухих інгредієнтів можна одержати, змішавши інгредієнти перед додаванням їх у рідину із частиною цукрового піску. При додаванні до рідких інгредієнтів СОМЗ (сухий обезжирений молочний залишок), какао або інших подібних компонентів рецептури, їхня температура не повинна перевищувати 30°С. При додаванні стабілізатора/ емульгатора до суміші, необхідно додержуватись вказівок фірм-виготовлювачів. Деякі порошкоподібні суміші цих речовин можуть розчинятися при відносно низьких температурах, а інші не можна додавати до суміші до досягнення температури 65 °С. Заморожені продукти, що додають, (вершкове масло, вершки й т.п.), повинні бути нарізані на невеликі шматочки; крім того, необхідний час, щоб вони розтанули до початку пастеризації. Барвники й смакоароматичні речовини, за невеликим винятком, додають у ході фризерування.\nПастеризація суміші. Пастеризація всіх сумішей необхідна, оскільки при цьому повністю знищуються патогенні мікроорганізми, що забезпечує безпеку споживачів. Крім того, при пастеризації руйнуються гідролітичні ферменти, у тому числі й ферменти сирого молока, які можуть погіршити смак, аромат і структуру морозива. Пастеризація вимагає невеликих додаткових витрат, тому що для розчинення або гидратації сухих інгредієнтів суміш необхідно нагрівати. Разом з тим найкращий ефект гомогенізації можна досягнути при температурах, близьких до температур пастеризації. Правильна пастеризація суміші має на увазі її швидке нагрівання до певної мінімальної температури (70…85°С), витримування при цій температурі протягом мінімального часу, а потім швидке охолодження до температури не нижче 5°С. Пастеризація, по-перше, викликає істотне зниження кількості вегетативних мікроорганізмів у суміші, знищуючи всі патогенні мікроорганізми, які можуть перебувати в інгредієнтах; по-друге, переводить сухі речовини в розчин; по-третє, сприяє змішуванню, розтоплюючи жир і зменшує в'язкість; по-четверте, поліпшує смак й аромат більшості сумішей; по-п'яте, збільшує строки придатності до декількох тижнів й, нарешті, по-шосте, збільшує однорідність продукту.\nГомогенізація. Основна мета гомогенізації полягає в одержанні стабільної й однорідної емульсії жиру за рахунок зменшення розміру жирових кульок (менш 2 мкм). Коли суміш добре гомогенізована, жир не здатний відстоюватися й утворювати шари вершків. При цьому заморожений продукт не має "жирного" або "масляного" виду й не дає відчуття жиру в порожнині рота. Гомогенізований жир збивається у фризері дуже повільно, тому звичайно потрібні емульгатори, що забезпечують певний ступінь взбитості, що дозволяє одержати сухий на вид і повільно таючий заморожений продукт. Для створення стабільної емульсії гомогенізація потрібна для будь-якої суміші, що містить жир або масло. До джерел таких жирів відносяться вершкове масло, рідкий молочний жир, безводний молочний жир, фракціонований молочний жир, пластичні вершки, заморожені вершки й рослинні масла.\nОхолодження і дозрівання. Пастеризація й гомогенізація змінюють фізичний стан зважених сухих речовин сумішей морозива. При пастеризації плавиться весь жир, а гомогенізація зменшує діаметр жирових кульок. Формуються нові оболонки жирових кульок, а гідрофільні колоїди гідратуются й зменшуються в розмірі. Охолодження до температури нижче 4°С, яке потрібне за цього процесу, приводить до початку кристалізації жиру, однак на цій стадії суміш ще не готова до заморожування. Звичайно охолоджену суміш піддають дозріванню протягом 4…24 годин. Кристалізація жиру в емульгованому стані відбувається повільніше, ніж коли він перебуває в більших утвореннях.\nФризерування - основний процес виробництва морозива, зі здійсненням якого відбувається часткове заморожування та насичення сумішей повітрям, яке у продукті розподіляється у вигляді дрібних бульбашок. У процесі фризерування суміші утворюється структура морозива, яка остаточно формується за наступної холодильної обробки продукту. Фризерування - складний фізико-хімічний, тепловий і механічний процес. Суміш морозива, що надійшла у фризер\nвитримує значні зміни. Спочатку вона охолоджується до кріоскопічної температури, а потім під час інтенсивного перемішування заморожується до температури -4...-6° С, у результаті чого приблизно 40...60% води, яка знаходиться в розчині, перетворюється в дрібні кристали льоду (середній розмір 60... 100 мкм). Одночасно суміш збивається мішалкою та насичується дрібними бульбашками повітря (середній діаметр близько 60 мкм), внаслідок чого її первинний обсяг збільшується на 50..100% залежно від виду морозива.\nМеханізм утворенім бульбашок піни полягає у формуванні адсорбційного шару на міжфазній поверхні газоподібного включення (повітря) в рідкому середовищі, яке містить поверхнево-активні речовини. Швидкість формування такого шару визначається швидкістю дифузії молекул поверхнево-активних речовин із глибини фази розчину до поверхні включення. Піноутворююча здатність сумішей для морозива залежить як від вмісту, так і від складу сухих речовин, виду використаного стабілізатора, температури, в'язкості, поверхневого натягу, кислотності (рН) та інших чинників. Здатність сумішей для морозива, утворювати пінну структуру зумовлена наявністю в їх складі поверхнево-активних речовин. У ролі поверхнево-активних речовин в сумішах для морозива виступають молочні білки, стабілізатори та емульгатори, які мають (олеофільні) групи, що розташовані асиметрично відносно полярних гідрофільних груп.\nФасування . На великих підприємствах найчастіше готують суміші для їхньої поставки в роздрібну торгівлю (її фризерування відбувається по місцю продажу). Залежно від обсягів збуту тара із сумішшю може мати місткість від 2 до 20 л. Розфасовка виконується на устаткуванні, що використається для рідкого молока, а тарою служать пластмасові або ламіновані картонні контейнери, а також поліетиленові пакети. Всі види розфасованої продукції транспортуються в ящиках або картонних коробках.\nЗагартовування. Загартовування суміші - одна з найважливіших технологічних операцій у виробництві морозива, оскільки від неї залежать якість і вихід готового продукту. Як правило, загартовування проводиться у два етапи: перший - динамічне заморожування (фризерування), при якому суміш швидко заморожується при перемішуванні для включення повітря й обмеження розміру кристалів льоду, що формуються; другий - статичне заморожування (загартування), у якому частково заморожений продукт гартується без перемішування в спеціальних низькотемпературних камерах в умовах швидкого відводу тепла. Хоча ці етапи, насамперед , мають на увазі заморожування (формування кристалів льоду, рис 2.3, 2.4), при цьому відбувається й кілька інших важливих процесів, сильно впливаючи на якість морозива. Так на етапах заморожування відбувається диспергування повітряних пухирців і перерозподіл жирових кульок. Звичайна процедура фризерування включає точне дозування інгредієнтів, переміщення їх у фризер, обробку у фризері й вивільнення з нього замороженого продукту.\nУпаковка і зберігання морозива. Тара, що використовується для упаковки, зберігання і транспортування морозива, розділяється на споживчу і транспортну. Споживча тара є тарою одноразового користування. До неї відносять етикетки і пакетики для загортання дрібнофасованого морозива, а також паперові стаканчики і коробочки, в які поміщають порції морозива. Вживаний для тари матеріал повинен бути абсолютно нешкідливий для організму людини і не повинен при тривалому контакті додавати морозиву сторонні присмаки і запахи. Для кращого зберігання продукту необхідно, щоб він був водонепроникним і вологоміцним, жиронепроникним і жаростійким, мав низьку газо-, паро- і ароматопроникненість та високу морозостійкість.\nЕтикетки і пакетики виготовляють з пергаміну, поліетнлену лакованого, фольги кашированної і ламінованого паперу. Стаканчики - з паперу і картону з водостійким харчовим покриттям або з полістірола. Коробочки для морозива місткістю 0,25 кг виготовляють з картону з водостійким покриттям.\nУ транспортній тарі продукт поступає в торгову мережу. Дрібнофасоване морозиво, коробки з тістечками і з крупно-фасованим морозивом масою 0,5-2 кг укладають в ящики з гофрованого картону. Для доставки дрібнофасованого морозива використовують також ізотермічні контейнери двозмінні, з ізоляцією, місткістю 20-25 кг\nІзотермічні контейнери і гільзи є тарою багаторазового користування.\nЗагартоване морозиво направляють в камери зберігання з температурою\n-18 …-24 °С і відносною вогістю повітря 85-90%. Температурні коливання в камері не повинні перевищувати ±3°С, а при тривалому зберіганні морозива не допускаються зовсім. Фасоване морозиво в залежності від виду може зберігатися до 12 міс. При випуску з підприємства температура морозива молочних видів повинна бути не вище за -10°С, фруктово-ягідного і ароматичного – не вище за\n-12°С. При неправильних умовах зберігання морозива або по закінченню його терміну придатності відбуваються процеси, які призводять до змін смаку, запаху, консистенції та кольору морозива.\nТерміни придатності морозива і умови зберігання приведені в таблиці.\nТаблиця 4.1 - Термін придатності морозива(ДСТУ 4735:2007)\nСтрок придатності, місяців, за температури\nТорти, кекси, рулети, тістечка з морозива з комбінованим складом сировини\nМорозиво з комбінованим складом сировини для хворих на цукровий діабет\nДетальний аналіз технологічної схеми наведено в таблиці 4.2.\nТаблиця 4.2. Аналіз технологічної схеми виробництва морозива\nФізико-хімічні зміни, що відбулися з речовинами основних рецептурних компонентів\nВідповідність якості та кількості сировини\nПовна гідратація або диспергування часток компонентів\nОтримання однорідної суміші, готової до подальших технологічних операцій\nТ=70..85°С, час=30 хв\nЗниження кількості вегетативних мікроорганізмів у суміші, знищуючи всі патогенні мікроорганізми, які можуть перебувати в інгредієнтах переводить сухі речовини в розчин;розтоплення жиру і зменшення в'язкості\nПоліпшується смак і аромат сумішей;збільшуються строки придатності;\nпідвищується однорідність продукту.\nНе нижче 5°С\nФормуються нові оболонки жирових кульок, а гідрофільні колоїди гідратуются й зменшуються в розмірі\nОдержанні стабільної й однорідної емульсії жиру за рахунок зменшення розміру жирових кульок\nОхолоджування і дозрівання\nПочаток кристалізації жиру\nПідготування до заморожуваннфя\nОхолодження до кріоскопічної температури,заморожування у результаті чого приблизно 40...60% води, яка знаходиться в розчині, перетворюється в дрібні кристали льоду\nЧасткове заморожування та насичення сумішей повітрям\nЗбитість 50…80% (для м’якого)\n90…100% (для загартованого)\nнасичення дрібними бульбашками повітря, формуванні адсорбційного шару на міжфазній поверхні газоподібного включення (повітря) в рідкому середовищі, яке містить поверхнево-активні речовини.\nОтримання дрібних порцій морозива\nУтворюються нові кристали льоду і відбувається їх зрощення в жорсткий кристалізаційний каркас\nМорозиво набуває щільної консистенції і високої міцності\nЗапобігання механічному, мікробіологічному псуванню\n3. Моделювання технологічної системи виробництва продукту\nОдним з ефективних способів дослідження технологічних систем є складання моделі процесів, що досліджується для вирішення окремих конкретних завдань удосконалення технологічного виробництва морозива. Метою моделювання технологічної системи є визначення взаємопов'язаних технологічних параметрів виробництва з показниками якості готової продукції, встановлення можливості регулювання параметрів технологічного процесу при одночасній оптимізації.\nНайбільш ефективне вирішення завдань по розробці та удосконаленню технологічних процесів і нових видів продукції можливо здійснити на основі комплексного або системного підходу до проблеми. Під комплексним підходом розуміють сукупність методологічних принципів, які дозволяють розглядати окремі елементи як єдине ціле-систему. З точки зору теорії системного аналізу технологія виробництва продукції є системою, окремі етапи якої є підсистемами.\nОбґрунтування і оптимізація технологічних параметрів в межах кожної підсистеми, з одного боку, забезпечує одержання кінцевого продукту з гарантованим планованим рівнем якості, а з другого боку обов'язковою умовою проектування окремих ділянок, цехів загального технологічного процесу у межах системи.\nРезультатом складання моделі є представлення технологічного процесу у вигляді взаємопов'язаних структурних елементів-підсистем з визначенням мети їх функціонування, обґрунтування вибору основних рецептурних інгредієнтів та визначення їх впливу на формування функціонально-технологічних, реологічних, органолептичних, структурно-механічних властивостей продукту, а також харчової, біологічної та енергетичної цінності.Більш детальну характеристику про хід та зміни у технологічній системі під впливом технологічних факторів дозволяє одержати горизонтальна декомпозиція та параметрична модель (з визначенням комплексу факторів на кожному етапі).\nГоризонтальна, декомпозиція являє собою наявність декількох підсистем, що об'єднують у одну технологічну систему, а саме технологічну систему виробництва морозива. За допомогою горизонтальної декомпозиції ми можемо систематизувати технологічний процес виробництва морозива, сформувати технологічну лінію й т.п. для того щоб потім зробити процес виробництва продукції за даною схемою.(Рис. 3.1)\nРис.3.1.- Горизонтальна декомпозиція технологічної системи виробництва морозива\nТехнологічну систему виробництва можна представити як взаємозв'язок наступних етапів:\nпідготовка сировини до виробництва,\nохолоджування і визрівання ,\nфасування і загартовування морозива\nпідготовка до реалізації.\nСаме ці технологічні одиниці підлягають керуванню при технологічному процесі виробництва морозива. (Рис.3.2 )\nСхема технологічної лінії виробництва морозива приведена на рис 3.3.\nРис 3.3. - Схема технологічної лінії виробництва морозива\n1 - ванна для приготування суміші; 2 - насос; 3 - фільтр; 4 - зрівняльний бак; 5 - установка пластинчаста охолоджувальна для пастеризації; 6 - гомогенізатор; 7 - ємкість для суміші; 8 - фрізер; 9 - автомат для фасування морозива у вафельні стаканчики; 10 - морозильний апарат; 11 - автомат для пакування\nНа етапі підготовки сировини до виробництва основними вхідними параметрами є якість сировини (молока, вершків, цукру, плодів та овочів), її вид, стан (суха, рідка фаза)-(Я). Керівними параметрами, які визначають режими обробки, а саме: тривалість обробки (То), спосіб обробки (Со), апаратурне оформлення (А).\nНа етапі складання суміші керівними параметрами є тривалість перемішування (Тп), кількість внесеного компонента (Кк), спосіб обробки (Со), стан сировини (Сc).\nНа етапі пастеризація керівними параметрами є: температура обробки (t), тривалість процесу (Тоб), температура охолодження(t), час охолодження (Тох).\nЕтап гомогенізації має такий керівний параметр як тиск (P) та час гомогенізації (T).\nНа етапі охолоджування і визрівання присутні чинники:температура(t) та час(Т).\nЕтап фрезерування супроводжується такими параметрами як температура заморожування (t), ступінь насичення повітрям (Н), час фризерування (Т)\nПід час фасування і загартовування морозива виділяють температуру проведення загартовування (t), час проведення операції(Т), час проведення до загартовування(Тд)\nІ на заключному етапі-реалізації керівними параметрами є: температура готової морозива (t), строки зберігання (Тзб), вигляд упаковки (У). Основними показниками якості, які контролюються на виході технологічної системи є: органолептичні й мікробіологічні показники (Мб), фізико-хімічні показники (Фх), які визначені нормативним документом\nРис.3.2 - Параметрична схема технологічної системи виробництва морозива\n4.Вимоги до якості морозива\nЯкість морозива визначається комплексом взаємозв'язаних фізичних, хімічних та біохімічних, мікробіологічних та органолептичних показників, які визначають його безпечність для споживання; смакові характеристики; харчову, енергетичну та біологічну цінність.\nДо фізичних показників морозива відносяться температура, кислотність, вміст (масовий) сухих речовин, вміст (об'ємний) повітря (газу) або збитість, структурно-механічні характеристики (граничне напруження зсуву), колоїдний стан або дисперсність складових компонентів (Таблиця 4.1). Хімічні показники морозива - це вміст жирів, білків, вуглеводів мінеральних речовин, в тому числі, мікро- та макроелементів вітамінів, вільних амінокислот, органічних кислот, а також, продуктів їх взаємодії або хімічних перетворень.\nТаблиця 4.1 Фізико-хімічні показники морозива ДСТУ 4735:2007\nМасова частка сухих речовин,%, не менше\nМасова частка загального жиру.%\nМасова частка загальних цукрів.%,не менше\nКислотність,°Т, не більше\nЗ фруктовими, кисломолочними наповнювачами\nМорозиво з комбінованим складом сировини з (без) наповнювачами та добавками\nВід 0,5 до 7,5\nВід 8,0 до 11,5\nВід 12,0 до 15,0\nСмак, запах і забарвлення морозива залежать від виду та якості використаної сировини, хімічного складу морозива та технологічних параметрів його виробництва. Смак морозива, як правило, формують смакові добавки (какао продукти, кава, карамелізовані продукти, фруктово-ягідні добавки та ін.); жир, особливо молочний, який має приємний, солодкий смак та солодкі речовини - сахароза, лактоза, глюкоза, фруктоза, мед, замінники цукру (ксиліт, сорбіт, ас партам та ін.). Деякі з названих речовин, залежно від власного фізичного стану, по-різному впливають на смак. Так жир у рідкому деемульгованому стані значно сильніше надає відчуття жирності морозиву та забезпечує морозиву ніжну, кремоподібну консистенцію. Морозиво, в якому сформувалися великі кристали лактози може мати солонуватий присмак, який створюють солі молока, що знаходяться в розчині. Це явище пояснюється тим, що лактоза, яка знаходиться в такому морозиві у вигляді великих кристалів з меншою площею поверхні порівняно з дрібними кристалами, не забезпечує солодкого смаку під час споживання такого морозива. На формування смаку морозива також впливає вміст сухих речовин, особливо сухих речовин молока. Вони надають морозиву на яблучній основі властивий, приємний молочний смак.\nКонсистенцію морозива визначають складові частини, їх дисперсність та фізичний стан, кількість вимороженої вологи. Консистенція морозива значною мірою пов'язана з його збитістю дисперсністю повітря в ньому. Повітря в морозиві знаходиться у вигляді бульбашок розміром від 5 до 300 мкм, а їхній діаметр знаходиться в діапазоні від 60 до 180 мкм. Висока дисперсність повітряної фази сприяє отриманню морозива з м'якою консистенцією та високою стійкістю до танення .\nОрганолептичні та фізико-хімічні показники наведені в таблиці 4.2.\nТаблиця 4.2. Органолептичні показники морозива (ДСТУ 4735:2007)\nХарактерний для певного виду морозива без сторонніх присмаків та запахів\nУ разі використовування харчосмакових продуктів цілими або у вигляді шматочків. «прошарків», «прожилок», «стрижня», «спіралеподібного малюнку» й ін..- з наявністю їх вкраплень.\nУ морозиві з масовою часткою жиру 0,5%-7,5% дозволено слабо сніжиста консистенція.\nУ глазурованому морозиві структура глазурі (шоколаду) однорідна, без відчутних часточок цукру, какао-продуктів, сухих молочних продуктів, із вкрапленнями часточок горіхів, арахісу, вафельної крихти тощо під час іхнього використання.\nХарактерний для даного виду морозива, рівномірний за всією масою одношарового або за всією масою кожного прошарку багатошарового морозива.\nУ разі використовування харчосмакових продуктів- відповідний кольору внесених харчосмакових продуктів.\nУ разі використовування харчових барвників - відповідний кольору внсенного харчового барвника.\nДозволено нарівномірне забарвлення та вкраплення у морозиві з харчосмаковими продуктами.\nДля глазурованого морозива колір покриття- характерний для даного виду глазурі і шокладу.\nПорції одношарового або багатошарового морозива різної форми, обумовленої геометрією формувального або дозувального пристрою. форомою вафельних виробів (печива) або спожиткової тари, повністю або частково покриті глазурю (шоколадом) або без глазурі (шоколаду).\nДозволено незначні механічні пошкодження і окрмі (не більше п’яти на порцію) трущін глазурі (шоколаду), печива або вафель, у тому числі країв вафельних виробів.\nЗа мікробіологічними показниками морозиво повинне відповідати вимогам, наведеним у таблиці 4.3\nТаблиця 4.3 – мікробіологічні показники морозива\nКількість мезофільних аеробних та факультативно-анаеробних мікроорганізмів, КУО в 1г. продукту, не більше ніж\n-у 0.1 г морозива\n-у 0.01г морозива з сушеними фруктами і ягодами, горіхами, родзинками, курагою, чорносливом\nПатогенні мікроорганізми, а також бактерії роду Salmonella, в 25 г продукту\nДСТУ IDF 93А\nStaphilococcus aureus, в 1 г продукту\nПлісняві гриби КУО в 1 г морозива з сушеними фруктами і ягодами, горіхами, родзинками, курагою, чорносливом не більше ніж\nДріжжі КУО в 1 г морозива з сушеними фруктами і ягодами, горіхами, родзинками, курагою, чорносливом не більше ніж\n4.1. Вади морозива\nВади смаку і запахів. До сторонніх присмаків молочних продуктів, з яких вироблене морозиво, відносяться присмаки молока, які залежать від стану здоров'я корови, стану вимені, виду кормів, періоду лактації, чистоти утримання корів і корівників, а також впливу повітря в приміщенні корівника; присмаки молока, які зумовлюються присутністю сторонніх речовин (забруднення молока сторонніми речовинами) або поглинанням сторонніх запахів (бензин, скипідар, фарби, мастила і т.ін.), до цієї групи вад відноситься присмак металу, який з'являється в молоці внаслідок розчинення в ньому металів під час його тривалого контакту з металевими поверхнями, присмаки бактеріального походження в молочних продуктах, у результаті чого морозиво може набути кислуватого присмаку, пліснявого, нечистого і навіть гнильного запаху; присмаки хімічного походження- внаслідок хімічних змін складових частин молока; масляний салистий, що є результатом окислення жирів, гнильний, присмак кип'яченого молока й ін. Після тривалого зберігання вершково-фруктового морозива в ньому іноді з'являється затхлий присмак, салистий присмак окисленого жиру. Це пояснюється досить високою кислотністю вершково-фруктового морозива, яка сприяє розвитку присмаків окислених жирів. До вади солодкості відносять як надмірну, так і недостатню солодкість морозива.\nВади структури та консистенції морозива. До вад структури морозива відносяться груба або льодяниста, пластинкова, масляниста структура та піскуватість. Груба або льодяниста структура залежить від складу суміші, її технологічної обробки, заморожування та загартовування.\nПластинкова структура з'являється частіше за все у тих випадках, коли морозиво містить велику кількість повітря у вигляді значних повітряних осередків. Значні розміри повітряних осередків є результатом низького вмісту сухих речовин у морозиві недостатнього вмісту стабілізатора, недостатньої щільної консистенції морозива під час виходу його з фризера та неправильного збивання суміші морозива у фризері.\nМасляниста структура морозива є наслідком утримання в продукті грудочок молочного жиру. За правильної гомогенізації суміші маслянистої структури не утвориться, тому що під час фризерування злипання жиру не відбувається.\nПіскуватість морозива характерна для молочного та вершкового морозива. Причиною появи піскуватості є присутність у продукті лактози (молочного цукру) у вигляді твердих кристалів, які не розчиняються відразу в роті. За більших розмірів цих кристалів з’являється відчуття піску. Максимально припустима кількість лактози в морозиві залежить від вмісту води в ньому.\nДо вад консистенції морозива відносяться крихка, надмірно щільна тістоподібна, тягуча, рідка, водяниста, піниста, консистенція.\nКрихка консистенція з'являється за високої збитості морозива, наявності в ньому значних повітряних осередків, низького вмісту стабілізатора, сухих речовин, недостатньо високого тиску або неправильного режиму гомогенізації.\nНадмірно щільна консистенція морозива зазвичай спостерігається за низької збитості, особливо за високого вмісту сухих речовин у продукті.\nТістоподібна консистенція пояснюється підвищеним вмістом сухих речовин, стабілізатора. Застосування сильно перегрітого згущеного молока за відсутності одночасного зниження кількості стабілізатора, а також порівняно високий вміст сухих речовин, яєць, які також сприяють утворенню тістоподібної консистенції.\nТягуча консистенція морозива частіше всього утворюється внаслідок використання суміші надто щільної консистенції.\nРідка і водяниста консистенція після танення, а також низький опір таненню характерні для морозива з недостатнім вмістом сухої речовини, у тому числі й стабілізатора.\nПіниста консистенція викликана надмірно високим вмістом у морозиві стабілізатора та яєць.\nСирний вигляд морозиво одержує, внаслідок занадто високого тиску гомогенізації, високої кислотності та великого вмісту кальцію.\nВади кольору та пакування морозива. До вад кольору відносять нерівномірне фарбування, невідповідна інтенсивність кольору, недостатньо або занадто сильно виражене фарбування продукту. До вад пакування відносять пакування вагового морозива в деформовані, м’яті, з плямами іржі гільзи; дрібно фасованого морозива з блідим або з неясним малюнком і текст стом етикетки; укладання дрібнофасованого морозива в деформовані коробки; а також погане маркування продукції в гільзах і коробках.\nСуміші готують, користуючись спеціальними рецептурами, які, розраховують , враховуючи наявність тієї або іншої сировини, її якість і склад. Беруть до уваги також необхідність зниження загальної собівартості сировини. Правильний розрахунок рецептур у поєднанні з точними аналізами сировини і сумішей дозволяє уникнути випуску морозива нестандартного складу.\nВиробничі втрати сировини і готової продукції в рецептурах не враховуються.\nІснує декілька методів розрахунку рецептур. Найчастіше застосовують алгебраїчний метод і метод довільного вибору кількості окремих компонентів суміші з подальшим розрахунком кількостей останніх Метод довільного вибору частіше за інших вживають на практиці.\nАлгебраїчний метод Цей метод заснований на вирішенні системи рівнянь з трьома або чотирма невідомими. Маси вхідних в суміш різних молочних продуктів позначають буквами х, у і т.д. Їх сумарну масу А визначають по різниці між масою суміші і масою інших компонентів (сахароза, стабілізатор, вода і ін.), що є підставою для створення рівняння\nДругим рівнянням з декількома невідомими є рівняння балансу жиру в суміші. Якщо для приготування 1000 кг суміші використовують цілісне молоко (жиру 3,2%, СОМО 8,1%), вершкове селянське масло (жиру 72,5%, СОМО 2,5%) і сухе знежирене молоко (СОМО 93%) то рівняння стосовно суміші для вершкового морозива (жиру 10%, СОМО 10%) буде таким:\nТретім рівнянням є рівняння балансу СОМО в суміші:\nШляхом сумісного рішення трьох укладенних рівнянь знаходять масу окремих компонентів суміші і складають звідну таблицю.\nНа 1000 кг молочного морозива (молочного жиру 3,5%, сахарози 15,5%, СОМО 10%, желючого картопляного крохмалю 1,5%) із слідуючої сировини. Цільне коровяче молоко (жиру 3,2%, СОМО 8,1%), вершки (жиру 40%, СОМО 4,8%), молоко сухе знежирене (СОМО 93%), сахар-пісок, желуючий картопляний крохмаль (сухих ресовин 80%), ванилин.\nВідомі величини, а саме цукор-пісок масою 155 кг, модифікований желюючий картопляний крохмаль масою 15 кг та ванілін массою 0,10 кг, заносимо до таблиці В.1. Від загальної маси суміші віднімаємо маси вказаних компонентів та визначаємо загальну массу молочних продуктів: 1000-(155+15+0,10)=829,9 кг.\nПозначимо массу цільного молока х, массу вершків –у, z – маса сухого знежиреного молока\nТоді перше рівняння буде таким\nДруге рівняння тобто рівняння балансу жиру в суміші буде мати вигляд:\nТрете рівняння (рівняння балансу СОМО в суміші) буде:\nПідставляємо значення х в перше та третє рівняння та отримуємо після приведення подібних членів в відповідність:\n0,368 у - 0,032 z = 8,44;\n0,93 z -0,964 у =11,45.\nДля виключення у множимо рівняння 0,368 у - 0,032 z = 8,44;\nна 0,964, а рівняння 0,93 z -0,964 у =11,45 на 0,368, тоді:\n0.355 у- 0,031 z = 8,14;\n-0,355 у+ 0,342 г = 4,21.\n0,311 z - 12,35, звідки z дорівнює 39,71 кг (сухе знежирене молоко)\nПідставимо значення z в рівняння 0,93 z -0,964 у =11,45 знаходимо\nщо у = 26,43 кг (вершки), а з першого рівняння виділяємо що х =829,90-39,41-26,43=763,76 кг (молоко)\nРезультати розрахунків також заносимо до таблиці 5.1 та перевіряємо їх правдивість, підсумовуючи як масу окремих сировинних компонентів так і масу жиру що знаходиться в них, суму сахарози та сухих речовин.\nТаблиця 5.1 Рецептура молочного морозива (в кг), розрахована алгебраїчним методом\nЦільне молоко (жиру 3,2, СОМО8,1%)\nВершки (жиру 40%, СОМО 4,8%)\nМолоко сухе знежирене (СОМО 93%)\nЖелюючий картопляний крохмаль (сухих речовин 80%)\nНа сьогоднішній день існує велика кількість різноманітних рецептур виготовлення морозива, проте всі вони розроблені на класичній основі. Виробники лише використовують усілякі технологічні новинки, що дозволяє зробити смак продукту більш різноманітним та задовольнити споживача різного типу.Тому тематика курсового проекту була присвячена розгляданню принципової технологічної схеми виготовлення морозива.\nУ першому розділі курсового проекту було розглянуто загальну характеристику морозива, класифікацію продукта, його енергетичну цінність, роль основних компонентів. Визначено, що морозиво - це солодкий збитий заморожений продукт, який виробляється згідно з існуючими рецептурами. До складу морозива входять молоко та молочні продукти, плодово-ягідна та овочева сировина, сахароза, стабілізатори. За способом виробництва морозиво підрозділяють на загартоване, м'яке та домашнє.\n. Другий розділі був присвячений характеристиці та аналізу технологічної схеми виробництва морозива (розглянуто аналіз технологічної схеми виробництва, апаратурно-технологічну схему виробництва).\nДалі у третьому розділі було досліджено процес моделювання, що включає в себе процеси складання горизонтальної декомпозиції й параметричної схеми технологічної системи виробництва морозива.\nУ четвертому розділі визначили вимоги до якості готової продукції. Згідно ДСТУ4735:2007 основними показниками є: органолептичні, фізико-хімічні та мікробіологічні. Також в цьому розділі розглядаються такі підтеми, як вади кольору та смаку, структури та консистенції морозива, кольору та пакування продукту.\nОстанній пґятий розділ проекту полягав у вирішенні технологічної задачі на прикладі розгядаємого продукту.розраховано кількість сировини алгебраїчним методом для виробництва 1000 кг. молочного морозива.\nФ.В.Перцевий, Н.В.Камсуліна, М.Б.Колеснікова і ін. Технологія продукції харчових виробництв. –Х.:ХДУХТ,2006.-318с.\nФ.В.Перцевий , П.В.Гурський, О.О. Грінченко та ін.Технологія переробки молока /Навчальний посібник– Харків: ХДУХТ, 2006.378 с.\nОленьев Ю.А.Технологія та обладнання для виробництва морозива.-М.:ДеЛи, 1999 г.-272стор.з іл..


Які корисні продукти надовго дають відчуття ситості\nПравильне харчування – ситно, корисно, вигідно\nВ головах багатьох людей знаходиться стереотип, що здорове харчування – це дорого і складно. Потрібно знаходити рідкісні продукти, винаходити екзотичні рецепти, зважувати порції, харчуватися по годинах.\nНасправді правильне харчування полегшує життя. Адже якщо скласти раціон з простих і здорових продуктів, налагодиться травлення, організм буде відчувати себе краще. Зникне бажання постійно бігати до холодильника і шукати, чим би перекусити. Як наслідок, піде зайва вага.\nОсь невеликий перелік корисних продуктів, які можна знайти майже в будь-якому магазині. Вони надовго дають відчуття ситості і є джерелом корисних елементів.\nЦе чудовий гарнір, який можна подати до грибів або до овочевого рагу. Їх основна перевага – низький глікемічний індекс. Це означає, що макарони не підвищують рівень цукру в крові і забезпечують організм енергією на довгий час. Якщо спожити їх в обідній час доби, відчуття ситості збережеться до вечора.\nМакарони з твердих сортів пшениці багаті вітамінами групи В, які забезпечують здоров’я і красу шкіри і волосся. Також в них є клітковина, яка м’яко стимулює роботу кишечника.\nВівсяна крупа містить натуральні антиоксиданти – речовини, що знищують злоякісні клітини в організмі. У ній є фосфор, кальцій і залізо. Вівсянка є прекрасним варіантом для сніданку, з неї легко приготувати кашу. Вона корисна для шлунку – обволікає його стінки і знімає болі в животі, тому вівсяну кашу рекомендують їсти страждають від гастриту і виразки шлунка або дванадцятипалої кишки.\nНут, сочевиця, кіноа, червона квасоля – це ситні продукти, прості в приготуванні. Достатньо їх просто зварити. Вони знижують рівень холестерину в крові, усувають тягу до солодкого, знижують рівень кров’яного тиску.\nРегулярне вживання цих культур покращують мікрофлору кишечника. Кіноа, квасоля і сочевиця багаті білком, нуте багато заліза і фолієвої кислоти.\nНайбільш поширені наступні види: печериці, рижики, лисички, білий гриб, гливи, підосичники. З грибів можна приготувати безліч різноманітних страв, їх можна гасити, варити, запікати. Вони є джерелом рослинного білка. Але необхідно пам’ятати про безпеку: тим, хто в осінній сезон збирає гриби самостійно, потрібно бути особливо обережними і проявляти граничну уважність.\nНайбільш поширені такі сорти: кешью, мигдаль, арахіс, волоські та кедрові горіхи, фісташки, фундук. Горіхи багаті незамінними жирними кислотами. За рахунок вмісту аргініну вони зменшують ризик розвитку атеросклерозу. Також вони знижують рівень холестерину, містять кальцій, фосфор, мідь і селен.\nВключати в свій раціон горіхи потрібно з обережністю: їх необмежене вживання призведе до перевищення норми жирів. І уникайте подсоленных горішків: вони принесуть більше шкоди, ніж користі.\nАвокадо є натуральним джерелом рослинних жирів. Цей плід містить калій, кальцій, фосфор і вітамін Е. Він зміцнює серцевий м’яз, знижує ризик виникнення інфаркту, знижує тиск.\nАвокадо корисно вживати для здоров’я кісток і зубів. Плід також підвищує імунітет, зміцнює пам’ять, благотворно впливає на нервову систему. На 100 г м’якоті авокадо припадає близько 200 калорій. Це немаленький показник, плід досить калорійний і ситний. Існує безліч простих і корисних рецептів бутербродів, салатів, смузі та інших страв з авокадо.\nФрукт є чемпіоном за вмістом калію, також у ньому є вітаміни групи В, кальцій і аскорбінова кислота. Два банана цілком можуть замінити сніданок – вони надовго забезпечать організм енергією за рахунок високого вмісту вуглеводів. З бананової м’якоті можна приготувати різноманітні десерти, які одночасно опиняться і смачними і корисними.\nРаціон сучасної людини часто включає в себе велику кількість фастфуду, кондитерські вироби, ковбасну продукцію. Така їжа не тільки коштує дорожче простих продуктів, але і завдає шкоди здоров’ю. Тістечко або бутерброд з ковбасою швидко вгамують голод, але вже через годину-півтора знову з’явиться бажання перекусити.\nФормувати своє меню, виходячи з принципів правильного харчування, набагато вигідніше. Якщо з’їсти на сніданок продукт, багатий повільними вуглеводами, відчуття ситості збережеться надовго. Хороший варіант – вівсяна каша з шматочками бананів або інших фруктів. На сніданок і на обід потрібно зробити вибір на користь білків. У полудник або швидкого перекусу підійдуть бутерброди з цільнозернового хліба з авокадо.\nПоширена думка, що отримати необхідну норму білка можна тільки з продуктів тваринного походження – м’яса, риби або морепродуктів. Це всього лише склався у суспільстві стереотип. Якщо детально вивчити хімічний склад і харчову цінність продуктів, можна побачити, що білок легко отримати з бобових культур, зернових круп і грибів.\nУрізноманітнити раціон можна овочеві рагу. Овочі можна комбінувати як завгодно, адже кабачки, баклажани, патисони, рук, моркву, болгарський перець, шпинат, квасоля, капуста доступні в будь-який сезон. Зробити смак овочів більш вираженим допоможуть спеції.\nБагато людей після переходу на здорове харчування з подивом для себе відзначали, що скинули кілька кілограмів. Це не дивно, адже з меню йде «сміттєва» їжа, яка зазвичай дуже калорійна. Тому контроль харчування сприятливо позначиться не тільки на здоров’я і гаманці, а й на фігурі.\nХарчування | Які корисні продукти надовго дають відчуття ситості\nЗміст статті: Чим корисне рослина Які готують препарати з рослини Якої шкоди може завдати трава організму Корисні властивості кульбаби давно відомі народним цілителям різних країн. Вони використовують всі частини цієї…


Іспанська мова – це найбільш популярна мова романської групи, що підтверджується кількістю носіїв мови і кількістю країн, у яких іспанська мова домінує. Крім того, що цією мовою розмовляють в Іспанії, іспанська мова є державною мовою у всіх країнах Південної Америки (за винятком Бразилії і Гайани), у шести республіках Центральної Америки, а також у Мексиці, Домініканській Республіці, Пуерто-Ріко і на Кубі. Крім того, іспанська мова використовується у деяких частинах Марокко, Екваторіальній Гвінеї і на західному узбережжі Африки. У США іспанською мовою розмовляють у Техасі, Нью-Мексико (там ця мова є однією з державних), Аризоні та Каліфорнії, Нью-Йорку (де іспанською розмовляє значна частина пуерто-ріканського населення), а з недавніх пір і на півдні Флориди, де ї використовують вихідці з Куби. Ладіно – різновид іспанської мови – використовується в Туреччині та Ізраїлі нащадками євреїв, які були вигнані з Іспанії в 1492 році. В остаточному підсумку, налічується близько 350 мільйонів носіїв іспанської мови.\nЯк і слід було сподіватися, вимова та вживання слів іспанської мови варіюється залежно від країни, але регіональні відмінності не настільки істотні, щоб іспанська мова була незрозумілою для людей з різних областей. Первісною формою іспанської мови вважається кастильський діалект, який спочатку був одним з діалектів, що з’явилися на основі латинської мови після римського завоювання Іспанії в III ст. Після розпаду Римської Імперії в Іспанію вторглись вестготи, а в VIII ст. майже всю територію Іспанії, крім крайньої північної частини півострова, завоювали арабомовні маври. У період реконкісти Кастилія, незалежне королівство, проявило ініціативу, і до того моменту, коли Іспанія об’єдналася, кастильський діалект уже став основним. У наступні роки кастильська (іспанська) мова стала мовою величезної імперії Нового Світу.\nВ основному, лексичний склад іспанської мови має латинське походження, хоча багато слів помітно відрізняються від своїх французьких та італійських аналогів. Слова, що починаються на літеру «f» в інших мовах романської групи, в іспанській мові часто починаються на «h», наприклад, hijo – син, hilo – нитка. Мавританський вплив можна простежити в словах, що починаються на al-, наприклад, algodon – бавовна, alfombra – килимок, almohada – подушка, alfiler – шпилька\nІспанською мовою розмовляють у таких країнах, як: Аргентина, Аруба, Беліз (Британський Гондурас), Болівія, Чилі, Колумбія, Коста-Рика, Куба, Домініканська Республіка, Еквадор, Ель-Сальвадор, Екваторіальна Гвінея, Галапагоські острови, Гібралтар, Гватемала, Гондурас, Мексика, Марокко, Нікарагуа, Панама, Парагвай, Перу, Пуерто-Ріко, Іспанія, Федерація Сент-Кітс і Невіс, США, Уругвай, Венесуела, Віргінські острови.\nЗнак питання і знак оклику: В іспанській мові використовуються перевернуті знаки питання і оклику ¿ і ¡, які можуть стояти на початку речення або в середині.\nСистема мір: Єдина офіційно прийнята система мір – метрична. Імперіальні одиниці виміру повинні конвертуватися в метричні. Проте, у деяких випадках можуть використовуватися дюйми (наприклад, для позначення розміру екрану).\nЧас: В Іспанії використовується 24-годинне шкала часу, наприклад, 10.00/15.00.\nДата: Формат дати – 25/08/99 або 25-08-99. В іспанській мові використовується десяткова кома (3,7%) і крапка після 999 (16.000).\nГраматичний рід: В іспанській мові розрізняють чоловічий і жіночий рід. Граматичний рід поширюється на іменники, прикметники, артиклі, вказівні і присвійні займенники, але не впливає на граматичну форму дієслів, наприклад, Esta cansada (Вона втомилася), Esta cansado (Він втомився).\nМножина: Множина утворюється додаванням закінчення “-s” до слів, які закінчуються на голосний, і додаванням закінчення“-os” або “-es” до слів, які закінчуються на приголосний. Проте, це регулюється певними правилами.\nОднобуквені слова: Слова, що складаються з однієї літери, містять а, е (заміняє «y» (= і) перед словом, що починаються на «i»), o, u (заміняє «o» (= або) перед словом, що починаються на «o»).\nЗастосування великих літер: Великі літери використовуються на початку речень або для власних імен. На відміну від англійської мови, слова, що позначають дні тижня, місяці, мови, національності, керівні посади (наприклад, gerente general), пишуться з маленької літери.\nПодвійні приголосні: В іспанській мові використовуються лише такі групи подвійних приголосних: cc, ll, nn, rr.\nПоділ слів по складам: У звичайному тексті краще не розбивати слова по складам для переносу на інший рядок, а використовувати цей спосіб лише у випадку обмежених текстових рамок, колонок і т.п. Проте, якщо це дуже потрібно, приголосна, що стоїть між двома голосними, при переносі приєднується до другої голосної. Два приголосні можна розділити при переносі. Приклади: in-novador, ten-sion, ac-ceso. Проте, є виключення для наступних груп приголосних: pr, pl, br, bl, fr, fl, tr, dr, cr, cl, gr, rr, ll, ch (наприклад,ca-ble, ma-cro, I-rracional). У випадку із трьома приголосними, перші дві літери залишаються з попередньої голосної, а третя переноситься разом з наступною голосною (наприклад, trans-por-te), за винятком вищезгаданих груп приголосних, у випадку з якими перша літера залишиться з попередньою голосною, а друга і третя – перенесуться разом з наступною голосною (наприклад, im-presora, des-truir).\nПоділу по складах слід уникати: Між двома голосними. Рекомендується, щоб в останньому рядку абзацу залишалося більше чотирьох символів (з розділовими знаками включно).\nФорми Tu і Usted: В іспанській мові функціонує неформальний займенник tu (ти), що використовується для звертання до друзів і людей, які молодші за віком, і офіційна форма usted (Ви), яка використовується в спілкуванні зі старшими або незнайомими людьми. Дієслова, що використовуються із займенником tu, відмінюються в другій особі. Для ввічливої форми usted дієслова відмінюються в третій особі.\nSer або Estar: В іспанській мові два дієслова мають значення «бути»: ser та estar. Зазвичай, «ser» виражає незмінний стан, наприклад, Soyalto (Я високий) або Somosde Argentina (Ми з Аргентини). «Estar» виражає тимчасовий стан, наприклад, Estoycansado (Я утомлений) або Lacalleesta mojada (На вулиці мокро).


Японський зелений чай "Генмайча" купить в Украине, интернет-магазин store4u.com.ua\nЯпонський зелений чай "Генмайча"\nЯпонський зелений чай "Генмайча"В наявності\nЯпонський чай Генмайча. Опис\nГенмайча - це екзотичний японський чай з рисом. Чай Генмайча – незвичайний і оригінальний напій, який створюється на основі сортів чаю, які ростуть на плантаціях дивовижної країни Висхідного Сонця. У цього чаю існує кілька назв: «рисовий чай», «народний чай» або «коричневий рисовий чай». Чай Генмайча спочатку був напоєм бідних японців, так як завдяки такому наповнювачу як рис, вартість чаю значно знижувалася. Зараз же «народний чай» популярний як серед простого населення, так і серед гурманів.\nОснову для генмайча становлять японські зелені чаї сэнча або банча. Рис, як правило, використовують сорти мотигомэ або урутигомэ. Існують також інші варіації рецептів на тему генмайча, де замість традиційного смаженого рису використовується пророслий коричневий, а чай обов'язково беруть з підвищеним вмістом кахетинов. Генмайча також продають з додаванням японського зеленого порошкового чаю матчу або матя. Таке поєднання як відомо матчу-ірі генмайча.\nКорисні властивості чаю Генмайча\nРисовий чай Генмайча – відмінний вечірній напій з-за низького вмісту кофеїну. Після того як чай повністю випитий, можна насолодитися рисовими зернами з заварки, які стануть чудовою вечерею для тих хоче скинути пару кілограм. Цікавий той факт, що в одній чашці чаю міститься приблизно 1 калорія. Володіючи всіма корисними властивостями зеленого чаю, чай Генмайча очищає організм, покращує травлення і зміцнює імунітет.\nГенмайча є натуральною, а головне – абсолютно безпечною альтернативою пігулок для схуднення та іншим програм по зниженню ваги. Згідно з дослідженням Університету Школи Медицини Токушима в Японії, регулярне вживання генмайча покращує метаболізм і додає жвавості.\nЗаварювати чай Генмайча досить просто. Головне, заздалегідь прогріти чашку! 1 ч. л. чаю необхідно залити водою (85-90°С) і наполягати до 5 хвилин.\nКолір завареного рисового чаю – мутнувато-зелено-жовтий. Чаю притаманне приємне горіхове присмак і аромат прожареного рису. Спробувавши цей чай, може скластися враження, що це радше суп, ніж чай. Саме тому деякі додають в чашечку чаю не мед, а сіль.\nЧай відрізняється низьким змістом кофеїну, тому відмінно підходить для вечірнього чаювання .\nТип Японський чай


Духи-ручка (дорожній парфум) 10 мл з аналогом Christian Dior, Fahrenheit Absolute (Крістіан Діор, Фарінгейт Абсолют) | Smart Smell\nДухи-ручка (дорожній парфум) 10 мл з аналогом Christian Dior, Fahrenheit Absolute (Крістіан Діор, Фарінгейт Абсолют)\nBrand: Smart Smell , MPN: ss-033-199\nАртикул: 119930142 Категорії: Christian Dior, Fahrenheit Absolute, Духи-ручка (дорожній парфум) 10 мл\nДухи-ручка (дорожній парфум) 10 мл з аналогом Christian Dior, Fahrenheit Absolute (Крістіан Діор, Фарінгейт Абсолют) кількість\nОпис аромату – аналогу Крістіан Діор, Фарінгейт Абсолют\nМагічний аромат наповнить ваше життя новими яскравими фарбами, і ви назавжди забудете про нудні сірі будні. Ви – господар власної долі, так змініть її на краще прямо тут і зараз! З цим дивним парфумом ви зможете випробувати нові емоції та переживання, про які раніше могли тільки мріяти. В увертюрі віртуозної композиції звучать чуттєві ноти удових дерев. Серце аромату наповнене ніжними акордами мірри, ладану та фіалки. В кінцевих нотах домінує дует мускатного горіху та гвоздики. Легкі, невагомі відтінки арабських пахощів обволікають витонченою в’яззю, залишаючи після себе неповторне, ледь помітне відлуння.\nДухи-ручка (дорожній парфум) 10 мл з аналогом Christian Dior, Fahrenheit Absolute (Крістіан Діор, Фарінгейт Абсолют) відноситься до сімейства деревних парфумерних ароматів. Одні з найбільш багатогранних композицій - деревні. Ноти дерева звучать по-різному: тепло, вершково, димно, солодко, з земляним або навіть металевим відтінком. Наприклад, кедр - молочний і трохи солодкий, а сандал може бути копченим і квітковим. Деревні ноти (або відтінки) додають аромату тепло, насиченість, благородство, вишуканість, приборкують пристрасть квіткових і пряних компонентів.\nДухи-ручка (дорожній парфум) 10 мл з аналогом Christian Dior, Fahrenheit Absolute (Крістіан Діор, Фарінгейт Абсолют) відноситься до сімейства квіткових парфумерних ароматів. Найпоширеніше сімейство запахів - завдяки різноманітності ефірних масел, отриманих з квітів різних видів і підвидів. Аромати найчастіше мають солодкі ноти і досить масивні, хоча зустрічаються і більш свіжі і легкі відтінки. В основному це духи для жінок, хоча є й винятки. Дуже яскраві літні аромати, інтенсивні в чистому вигляді. Створюють романтичний, літній настрій у свого власника. Безпосередньо до цього типу прийнято відносити не всі аромати взагалі, а лише ті, в яких квіткові ноти (одна квітка або частіше букет) домінують.\nДухи-ручка (дорожній парфум) 10 мл з аналогом Christian Dior, Fahrenheit Absolute (Крістіан Діор, Фарінгейт Абсолют) відноситься до сімейства мускусних парфумерних ароматів. Духи з таким ароматом незмінно привертають увагу протилежної статі, адже в дикій природі мускус - це хімічний сигнал до розмноження. Цей аромат використовувався в парфумерії споконвіку. У парфумерних композиціях він може змінюватися від солодкого і пудрового до пряного, шкіряного і деревного. У будь-якому випадку мускус - це аромат пристрасті, чуттєвості. Мускус викликає сексуальне бажання і вважається людським феромоном. Сам по собі мускус має домінантний запах, тому він використовується парфумерами в невеликих кількостях в якості базової ноти.\nЛадан, Мірра, Фіалка\nГвоздика, Мускатний горіх\nChristian Dior, Fahrenheit Absolute\nКрістіан Діор, Фарінгейт Абсолют\nБудьте першим, хто залишив відгук “Духи-ручка (дорожній парфум) 10 мл з аналогом Christian Dior, Fahrenheit Absolute (Крістіан Діор, Фарінгейт Абсолют)”“ Скасувати відповідь\nАроматизатор для авто (автопарфум) 8 мл з аналогом Christian Dior, Midnight Poison (Крістіан Діор, Міднайт Пойзон)\nАроматизатор для авто (автопарфум) 8 мл з аналогом Christian Dior, Sauvage (Крістіан Діор, Саваж)\nАроматизатор для авто (автопарфум) 8 мл з аналогом Christian Dior, Joy (Крістіан Діор, Джой)\nДухи-ручка (дорожній парфум) 10 мл з аналогом Christian Dior, J’Adore (Крістіан Діор, Ж Адор)


Інна Богословська: «Партія регіонів та БЮТ бояться поразки на виборах» | Інна Богословська\nГоловна | Новини2000 | Інна Богословська: «Партія регіонів та БЮТ бояться поразки на виборах»\nПартія регіонів та БЮТ на майбутніх президентських виборах 2010 року мають намір розділити між собою голоси українських виборців, оскільки панічно бояться конкуренції з боку інших кандидатів. Про це заявила кандидат на пост Президента України Інна Богословська.\nНагадаємо, що 2 грудня парламенту так і не вдалося внести зміни до закону про вибори Президента, внаслідок чого в силі лишився закон, спільно прийнятий БЮТ і ПР цього літа.\nНа думку Інни Богословської, редакція чинного закону не гарантує прозорих і чесних виборів.\n«Те, що відбувалося в парламенті останні два дні, ще раз показало, що на очах усієї країни здійснюється заздалегідь підготовлений сценарій поділу голосів між двома кандидатами — Тимошенко і Януковичем. І причина цього — страх перед своєю поразкою», — підкреслила кандидат на пост Президента України.\nПроте Інна Богословська впевнена, що «справжня демократія в Україні настане після завершення президентських перегонів». За її словами, Тимошенко і Янукович нарешті підуть в історію, звільнивши дорогу для кардинальних змін, адже люди не дадуть фальсифікувати вибори.\n«Пора визнати: настала криза вождів, які колись були цікаві людям. Зараз їхня присутність у великій політиці призводить лише до застою. Як казав Альберт Ейнштейн, не можна добитися іншого результату, повторюючи весь час одну й ту саму дію! Україні не вистачає ковтка свіжого повітря, вона задихається, завалена затертими до дір політичними гаслами й обіцянками. Країна переживає гострий дефіцит нового», — відзначила політик.\nІнна Богословська нагадує, що вона внесла 21 (двадцять одну) правку до тексту документа, проте були враховані лише 3 (три).\n«Відбулося декілька круглих столів за участю авторів законопроекту. Вони обіцяли піти на компроміс, але це була димова завіса, прикриття, щоб потім з екранів ТБ розповідати, як БЮТ і ПР прислухаються до думки експертів. Насправді текст документа залишився попереднім», — резюмує політик.


Переслiдування, погрози, власне розслiдування, тощо.\nТема: Переслiдування, погрози, власне розслiдування, тощо.\n22.11.2019, 01:37 #1\nОстаннім часом, кілька мешканців населеного пункту, в якому мною була одержана земля, почали проводити своє "детективне розслідування" на предмет правомiрностi цього процессу.\nСправа в тому, що на землі, предзназначеной для ведення власного сільського господарства, відповідно до рекомендацій екології (про що є відповідні документи), ведеться процес мелеараціі. Внаслідок цього, утворюється водоприймач.\nДеяких мешканців даний процес не влаштовує і вони почали своє "детективне розслідування", в слідстві якого звинувачували мене в зговорi з публiчними особами (на замовлення яких я, нібито, працюю), у видобутку та продажу корисних копалин (яких там зовсім небагато, але ці особистості зверталися до дільничного і викликали слідчих, а так же привозили екологів для перевірки правомірності проведених робіт) тощо. Звiсно, продажу корисних копалин не було, але у них, начебто, є свiдки, але немає фото- або вiдео-фиксацiї.\nВідповідно, якщо я правильно розумію, вони порушили ст. 125 (про наклеп), ст. 126 (образили мене на території моєї приватної власності, при свідках, під відеокамерами, якi проводили запис зображення й звуку (про що я їх неодноразово попереджав)). Так само ці мешканці не визнають моїх прав (про що є документи з держ.кадастра і інші відповідні документи), отриманих на цю землю(начебто я повинен був узгоджувати з ними межi, яких фактично не iснує, бо мiж нашими территорiями залишилась земля, яка належить державi (ciльрадi, не впевнен у коректнiй формулiровцi).\nЯ втомився виправдовуватися перед незнайомими мені людьми і кожен раз проводити бесіди з представниками поліції, екології, тощо. Жодне з цих прохань не принесло переслiдувачам задоволення і вони продовжують писати прохання, скарги у різні структури, громадські організації, тощо. Вони ходять по моїй землі і ведуть відеозйомки на мобільні телефони та планшети(на території були встановленi таблички і стовпчики, що вказують граніции приватної власності (компанiєю, яка надає вiдповiднi послуги), однак на сьогодні всі вони зруйновані цими ж особами).\nЯкі заходи можуть бути вжиті в відношення вищевказаних особистостей? Серед них, в т.ч. є ветеран АТО, який погрожував, цитую, "переїхати вас автомобілем". Чи можу я добитися від суду заборону про наближення до мого майна? Чи якi санкiї можна застосувати до них? Полiцiя лише розводить руки, кажуть, що цi питання за їх межами компетенцiї, доки вони не вчинять материальну або фiзичну шкоду вiдповiдно менi або мойому майну.\nОсоби, наскiльки менi це вiдомо, не являються держслужбовцями або журналiстами.\nБуду вдячний за будь-яку інформацію і буду намагатися оперативно відповісти на всі уточнюючі питання, окрiм будь-яких питань про мою особистiсть, задля запобiгання провокування вищевказаних осіб до протиправних дій.


Знайдено спосіб захисту від раку грудей – Свідок\nПатогенні комарі, викликають понад півмільйона смертей на рік і сотні мільйонів випадків важких захворювань. Але…\nАмериканські медики знайшли зв’язок між вітаміном D і зменшенням ризику виникнення онкології. Проводилися дослідження більше п’яти років.\nЕксперти проаналізували дані, отримані в 2002-2017 роках в ході двох рандомізованих контрольованих випробувань за участю 3325 жінок і одного проспективного дослідження, де 1713 добровольців були розділені на групи в залежності від виявленої дози кальцифедиола (вітамінів групи D) в крові. Всі жінки, вік яких перевищував 55 років, були здорові, і вчені стежили за їх станом протягом чотирьох років.\nВсього було зафіксовано 77 випадків раку молочної залози. Виявилося, що у тих учасниць, в крові яких спостерігався високий рівень кальцифедола (понад 60 нанограм на мілілітр), ризик розвитку онкологічного захворювання був у п’ять разів менше, ніж у тих, у кого концентрація вітаміну D в крові становила менш 20 нанограм на мілілітр.\nЗа словами дослідників, результати роботи доповнюють епідеміологічні дані, згідно з якими спостерігається зв’язок між недоліком вітаміну D в організмі і появи злоякісних пухлин грудей у жінок старшого віку. Щоб досягти необхідного рівня вітаміну в крові, необхідно вживати дієтичні добавки та їжу з 4-6 тисячами міжнародних одиниць (МО) в день. Для вітаміну D одна міжнародна одиниця дорівнює 0,025 мікрограмів речовини. Цю кількість можна значно зменшити при щоденному перебування на сонці протягом 10-15 хвилин.\nРаніше рекомендованою дозою вітаміну D були 600-800 МО на день. При перевищенні безпечної дози вітаміну D можливий розвиток нудоти, запору, втрата здорового ваги, проблеми з серцевим ритмом і пошкодження нирок.\nЭксперты назвали продукты, употребление которых оказывает…\nМать Маска выбрала оригинальный костюм синего цвета, в…\nЖенщины обязаны насытить свой рацион полезными витаминами и микроэлементами. Это не какая-то…\n07:20 Чи переносять комарі коронавірус?


-" Стрільба з лука : На турнірі сильніших домінували харків’яни "- УФК - Львівське училище фізичної культури\nСтрільба з лука : На турнірі сильніших домінували харків’яни\nДо участі у змаганнях допускалися по 24 учасник серед чоловіків і жінок за національним рейтингом.\nІ серед чоловіків, і серед жінок перемогу святкували харківські робінгуди . У чоловіків переміг олімпійський чемпіон Віктор Рубан, який у фіналі здолав Євгена Марченка зі Львова 7:1. ІІІ місце на змаганнях посів вихованець Львівського училища фізичної культури Дмитро Грачов (р.р.навч. 1998-2001). У півфіналі Дмитро поступився Рубану 3:7, а в поєдинку за «бронзу» переміг іншого харків’янина Сергія Коваленка 6:0. Каменем спотикання для львів’ян став Рубан і у матчі ¼ фіналу, де він переміг Маркіяна Івашка (вип. 1996р.). Результат зустрічі двох лідерів національної збірної 6:2 на користь харків’янина. Івашко в підсумку шостий. На 5 сходинці підсумкової таблиці примостився Василь Колядінцев (вип. 2009р.). У ¼ фіналу Василь поступився Коваленку 4:6. Студент ІІІ курсу Георгій Іваницький на 9 місці. У 1/8 Георгій програв Колядінцеву 1:7.\nУ жінок фінал виявився харківським: Ніна Мильченко перемогла Юлію Захарченко, ІІІ місце посіла чернівчанка Лідія Січенікова. Краща з львів’янок – вихованка ЛУФК Катерина Палеха (вип. 1999р.) сьома. У ¼ фіналу Катя поступилася Ірині Семеновій з Чернівців 3:7. Також Семеновій, але у 1/8 фіналу програла і учениця 11 класу Інна Курченко 1:7. У Інни дев’яте місце. Поруч з Інною 9 місце ділять Катерина Соколенко (вип. 2006р.) та Вероніка Марченко (р.р. навч. 2010-2011)\n1. Н. Мильченко (Харків)\n2. Ю. Захарченко (Харків)\n3. Л. Січенікова (Чернівці)\n7. К. Палеха (Львів)\n9. К.Соколенко (Львів)\n9. В.Марченко (Львів)\n9. І. Курченко (Львів)\n1. В. Рубан (Харків)\n2. Є. Марченко (Львів)\n3. Д.Грачов (Львів)\n4. С. Коваленко (Харків)\n5. В. Колядінцев (Львів)\n6. М. Івашко (Львів)\n8. В. Джула (Львів)\n9. Г. Іваницький


Юлію Свириденко призначили заступницею голови ОПУ: що відомо\nЮлія Свириденко замінила Ковалів на посаді заступниці голови Офісу Президента\n22 грудня 2020 , 09:15 - Читать новость на русском\nЮлія Свириденко / Regionews\nПрезидент Володимир Зеленський підписав указ про призначення Юлії Свириденко заступницею керівника Офісу Президента. Днем раніше цю посаду покинула Юлія Ковалів.\nРаніше Свириденко працювала в Мінекономіки\nУказ опублікували на сайті офіційного представництва Президента України 22 грудня. Раніше Свириденко обіймала посаду першої заступниці міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства.\nДо теми Юлія Ковалів пішла з посади заступниці глави Офісу Президента\n21 грудня Кабмін звільнив Свириденко з Мінекономіки.\nЩо відомо про Юлію Свириденко: коротка біографія\nЮлії Свириденко – 34 роки. Вона – уродженка Чернігівщини.\nЗакінчила Київський національний торгово-економічний університет, магістр з менеджменту антимонопольної діяльності. Навчалась в аспірантурі закладу за спеціальністю "Економіка та управління національним господарством".\nЗ 2008 року розпочала працювати економістом у підприємстві "АМП".\nЗгодом була оцінювачем Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації.\nЗакінчила курси при Фонді державного майна України та є сертифікованим спеціалістом з оцінки нерухомості та обладнання та з оцінки бізнесу, цінних паперів, нематеріальних активів та інтелектуальної власності.\nУ 2011 році – голова постійного представництва Чернігова у місті Усі, що у Китаї.\nУ Чернігові обіймала посаду заступниці директора заводу "Еко-Втор", що займався виробництвом поліефірного волокна.\nЗ травня 2015 року працювала радницею голови Чернігівської ОДА.\nЗ серпня 2015 року – очільниця Департаменту економічного розвитку Чернігівської ОДА.\nНавчалась у програмі для менеджерів у Німеччині.\nЗ вересня 2017 року – виконувачка обов'язків першої заступниці голови ОДА. З березня 2018 – офіційно на посаді першої заступниці.\nУ 2019 році була директором "Сідко Україна" – підприємства, що виробляє корми для диких птахів та переробляє органічну продукцію.\nЗ вересня 2019 року – заступниця міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.\nЧленкиня делегації для участі у ТКГ, представляє соціально-економічні питання.\n21 грудня звільнена з посади у Мінекономіки.\n22 грудня призначена заступницею голови ОПУ.\nГоловне про звільнення Юлії Ковалів\nЗаступниця глави Офісу Президента Юлія Ковалів звільнилася за власним бажанням 21 грудня. Цю посаду вона обіймала майже півтора року. Ковалів заявила, що задоволена своєю участю у підготовці та реалізації структурних змін в економічному секторі. Важливу роль у команді ексзаступниці Андрія Єрмака відзначив і президент Володимир Зеленський. Глава держави наголосив, що Ковалів зробила вагомий внесок в економічний розвиток України.\nНовини Новини України 24 Офіс Президента Новини політики Юлія Ковалів\n1 березня , 08:40\n1 березня , 08:24\nВнаслідок ворожих обстрілів на Донбасі загинув український захисник\nКиїв зранку стоїть у заторах: традиційний початок робочого тижня


Нічна тераса кафе – Вінсент Ван Гог\nHome ⇒ 💗Ван Гог Вінсент ⇒ Нічна тераса кафе – Вінсент Ван Гог\nПолотно створено знаменитим художником Ван Гогом в 1888 році. На полотні зображена невелика частина нічної вулиці, обстановка досить темна, але художник зовсім не використовував чорну фарбу при роботі над картиною. Але навіть цей факт не змусить глядача повірити в те, що на картині не ніч.\nЦе робота створювалася в період проживання Гога в Арлі. Даний етап його творчості насичений жовтими фарбами, з якими почав асоціюватися даний художник. Ця картина не стала винятком. Якщо уважно розглянути картину, можна перейнятися цим кольором, відчути, що він містить в собі світлі і теплі почуття, які виходять з глибини твору, щоб розвіяти повсякденні турботи і метушню.\nІснує версія, що Ван Гог в той період своєї творчості вирішив кардинально змінити свій стиль у живописі. Він малював цю картину не в майстерні, а прямо на вулиці в нічний час, він завжди вважав, що краще малювати картину тут і зараз, ніж запам’ятовувати сюжет і малювати його пізніше, так з думок можуть зникнути важливі деталі і кольору, без яких картина не вийде особливим. Ходять чутки, що художник для роботи в ночі кріпив на свою капелюх свічки. Звичайно ж, доказів цього немає. Про це є лише одна згадка, знайдене в листах живописця.\nСюжет даної картини багато критики і вчені вважають схожим на досить відому картину “Авеню де Кліші, п’ять вечора”. Ці картини мають дуже схожу композицію. Полотно Ван Гога виглядає темніше, однак, освітлення, розташоване на обох картинах, теж дуже схоже.\nЦя картина несе в собі добрий і позитивний посил. Завдяки добре підібраним кольорів для зображення світу, картина випромінює тепло, глядачеві приємно на неї дивитися.\nНічна тераса кафе – Вінсент Ван Гог.\nPrevious Оплакування Христа – Марко Марциале\nNext Женці – Олексій Венеціанов


Атеросклерозу судин шиї – НІ! ☤ Судинний хірург – доктор Орлов А.Г.\nАтеросклероз сонних артерій - захворювання, яке може бути причиною ІНСУЛЬТУ. Внаслідок даного захворювання, в результаті накопичення холестерину, на стенці кровоносних судин утворюються нашарування, які стають причиною свуження чи закупорки сонної артерії.\nНа початку розвитку захворювання симптоми відсутні і пацієнт може не здогадуватися про наявність бляшки в сонній артерії. Але коли бляшка стає симптомною, може з'явитися:\nОніміння чи слабкість в області обличчя, руки чи ноги\nраптова сліпота (на одне око)\nЛікування залежить від ступеня звуження артерії і характеру бляшки.\nПри незначному звуженні сонної артерії необхідні зміни способу життя, прийом медикаментів і регулярний нагляд. При звуженні більше 70 % показано хірургічне втручання для запобігання інсульту:\nКаротидна ендартеректомія. Ця операція, яка виконується за допомогою розрізу на шиї, після пережимання спеціальними інструментами сонних артерій, виконується видалення бляшки, яка перешкоджає нормальному току крові.\nСтентування сонних артерій - операція по відновленню нормального кровотоку до головного мозку, яка виконується під місцевою анестезією через прокол діаметром 2 мм. В месці свуження артерії імплантується стент - металевий каркас, який притискає бляшку до стінки судини.\nВідсутність післяопераційного рубця;\nМожливість проведення операції при більшій протяжності пошкоджених ділянок, де значно ускладнений доступ відкритим способом;\nМінімальний ризик ішемічного інсульту;\nБільш короткий період реабілітації, ніж при відкритому втручанні.\nВ перші 4 тижні після операції відбувається процес загоєння післяопераційних ран, розсмоктування гематом і відновлення нормального кровообігу.\nВ цей період слід:\nВикористовувати еластичний бинт чи еластичний трикотаж, згідно рекомендацій від лікаря\nУникати тривалого перебування в положенні стоячи чи сидячи\nПродовжувати приймати препарати, які позитивно впливають на кровообіг\nОдночасно під час консультації я проводжу діагностику і Ви одразу зможете отримати результати і рекомендації\nЯ володію всіма видами оперативних методик, тому підберу для Вас саме той варіант, який допоможе вирішити Вашу проблему\nПісля оперативного втручання не вимагається перебування в палаті, а вже через 2 місяці Ви повністю повернетесь до звичного ритму життя без обмежень!