Радянські люди, слухаючи вранці 16 жовтня 1964 радіо, несподівано дізналися, що новий вищий керівник партії, а значить, і держави - Леонід Ілліч Брежнєв\nЗа 40 років громадяни великої країни вже звикли до того, що їх ніхто ніколи не питає, хто буде черговим «вождем». За сім десятиліть існування радянської держави жоден з вищих керівників країни не обирався народом. Більшовики, захопивши владу в жовтні 1917 року, просто передавали його з рук в руки своїм вождям. Правда, у випадку з Брежнєвим довелося вдатися до партійно-державної змови, щоб змістити Хрущова.\nБрежнєв був черговим своєрідним політичним лідером. З одного боку, він був великий організатор, хороший тактик, обережний, спокійний, доброзичливий, але з іншого - людина досить середніх здібностей, обмежений у плані теоретичної компетентності, неважливий стратег. За класифікацією лідерства Вятр його можна віднести до лідерів-опортуністів, які відмовилися від максималізації політичних цілей і враховують тільки реальні можливості їх виправлення. Безумовно, він був також догматиком і рутінеров і в цілому функціональним лідером і конформістом. До певного періоду він був дуже працездатною, при цьому не чужий демократичних норм партійно-державного життя, але за десять років вона втратила і перше і друге.\nВін володів великим досвідом державної роботи, знанням психології партчиновників і апаратних інтриг. Будучи консерватором, він не любив радикальних змін і новацій. 18 років Брежнєв керував країною в найспокійніше і стабільний період її розвитку, що безпосередньо передував епосі краху соціалістичної системи.\nПро життя генсека написано досить багато робіт, в тому числі наукові, публіцистичні і навіть художні твори. Одні автори малюють образ врівноваженої безпосередності, яка здійснювала загальне керівництво, інші бачать у ньому інтригана, майстерно маскувати свої честолюбні наміри, і закінченого негідника, який вимагав нібито вбити Хрущова, нарешті, є дослідники, для яких Брежнєв є великим державним діячем, який став заручником загниваючій політичної еліти і власного здоров'я.\nЗавдання мого реферату - вивчити життєдіяльність Брежнєва, його роль в житті країни. Мета реферату - охарактеризувати Леоніда Ілліча Брежнєва як людину і як діяча. Я використовувала різні книги таких авторів, як Медведєв Р.А., Волкогонов Д.О., Млечин Л.М. Слід зазначити, що ці автори дуже докладно розглядають і описують Брежнєва як особистість, так і політика.\n1. Справи сімейні\nЛеонід Ілліч тільки в дев'ять років вступив до підготовчого класу Кам'янської чоловічій класичній гімназії, яку після революції реорганізовано на Першу трудову школу. Навчався недовго. У п'ятнадцять років він поступив на завод кочегаром, потім став слюсарем.\nЛеонід Ілліч з повагою згадував батька, стриманого і суворого, але не карав дітей. Цінував у ньому розсудливість і порядність. Деякі риси характеру і уявлення про життя Леонід Ілліч успадкував від батька. У всякому разі, національних забобонів у нього не було. Дружив з вихідцями з різних республік і за етнічними ознаками людей не ділив.\nКоли завод закрили, жителі робочого селища почали роз'їжджатися. Там не було можливості якось прогодуватися. Сім'я Брежнєвих поїхала до Курської області, на батьківщину батька.\nУ 1923 році Леонід Брежнєв вступив до Курський земле-меліоративний технікум. У технікумі його прийняли до комсомолу. Підробляв на маслоробному заводі, розвантажував дрова і зерно.\nУ технікумі вивчалися серйозні предмети - геодезія, геологія, грунтознавство, сільськогосподарська статистика. Леонід Ілліч благополучно переходив з курсу на курс. Але великого інтересу до навчання не мав, і його утворення залишилося дуже мізерним.\nУмовити Леоніда Ілліча прочитати якусь цікаву, актуальну книгу, що-небудь з художньої літератури було справою майже неможливим.\nБрежнєв не освоїв навіть грамоти, прості слова писав з грубими помилками. Хоча пробував сам писати.\nЗакінчивши технікум у 1927 році, молодий спеціаліст недовго попрацював землевпорядником в Грайворонським повіті Курської губернії. Він одержав призначення на Урал, спочатку на Михайлівський завод, потім у Бісертскій район.\nПеред від'їздом у далекі краї, в 1928 році, Леонід Ілліч одружився з Вікторією Петрівні Денисової. На схилі років, вже залишившись одна, вона повідала письменникам Ларисі Васильєвої та Володимиру Карпову історію свого роману.\nВікторія Петрівна була на рік молодша за Леоніда Ілліча. Вона народилася в Бєлгороді 11 грудня 1907. Батько її, Петро Никифорович Денисов, працював машиністом на залізниці. Мати, Ганна Володимирівна, займалася вихованням дітей, - їх було п'ятеро (чотири сестри і брат). Вікторія закінчила дев'ять класів і надійшла в Курський медичний технікум. З Брежнєвим вона познайомилася на танцях у гуртожитку. Вікторія навчалася на першому курсі, а Леонід на третьому. Причому Брежнєв запросив її подружку, але та відмовилася, а Вікторія погодилася. Подружка відмовила майбутньому главі держави, тому що він не вмів танцювати. Вікторія його навчила ... Через три роки вони одружилися і прожили разом все життя.\nУ зовнішності Вікторії Брежнєвої люди, стурбовані національним питанням, знаходили семітські риси і вважали її єврейкою. Вікторію Петрівну навіть запитували про це. Вона відповідала, що не єврейка. Пояснювала, що ім'я Вікторія їй дали тому, що поруч жило багато поляків, серед них це ім'я було поширене. Леонід Ілліч ласкаво називав дружину «Вітею».\nВікторія Брежнєва отримала диплом акушерки, але практично не працювала, займалася чоловіком і будинком, а потім і дітьми. Вони влаштувалися під Свердловськом, знімали кімнату. Тут у них народилася дочка Галина, пізніше з'явився син Юрій. Купили коня і їздили на санях. Брежнєв полюбив полювання, що стала його головною розвагою на все життя.\nВікторія Петрівна створила чоловікові надійний і комфортний тил. У будинку в неї було затишно, вона чудово готувала і згодом кухарів, які покладалися Леоніду Іллічу, навчила готувати так, як йому подобалося. Але в їжі він був невибагливий.\nВікторія Петрівна піклувалася і про гардероб чоловіка, сама підбирала йому костюми та краватки. На тлі сірої чиновницького загалу, одягненою абсолютно однаково, Леонід Ілліч виглядав цілком елегантно, любив світлі тони, іноді з'являвся без краватки, носив неформальні курточки та водолазки.\nЛеонід Ілліч, судячи з розповідей, мав успіх у жінок. Але розваги на стороні не розвалили сім'ю. Брежнєв звик до дружини, радився з нею по всіх сімейних справах. Дбав про неї, як і вона про нього.\nПолітикою Вікторія Петрівна не цікавилася, рад чоловікові не давала, займалася тільки будинком і господарством. Ставши першою леді держави, Вікторія Петрівна не змінилася, так само присвячувала себе чоловікові, будинку, дітям, онукам, численним родичам, яким треба було допомагати. І Брежнєв був вдячний за це дружині. Офіційних обов'язків у неї було небагато. Іноді їй доводилося бути присутнім на державних прийомах разом з чоловіком.\nУ 1929 році Леоніда Ілліча обрали в Бісертскій районна Рада депутатів трудящих і поставили завідувати земельним відділом, потім затвердили заступником голови райвиконкому Бісертского району (Свердловський округ Уральської області).\nЦе був період суцільної колективізації, коли вправний, успішних, умілих господарів називали кулаками, позбавляли землі, всього майна і насильно виселяли з рідних місць. Цінності, гроші і зерно відбирали. За рахунок експорту конфіскованого хліба Сталін фінансував розвиток важкої промисловості.\nГоловне завдання Брежнєва полягала в тому, щоб передати землі, відібрані у куркулів, біднякам. Ці роки дозволили йому згодом впевнено говорити, що він знає сільське господарство і проблеми села.\n9 жовтня 1929 на бюро Бісертского райкому КПРС Брежнєва «як службовця-фахівця, що приймає активну участь у громадській роботі», прийняли кандидатом у члени ВКП (б). Йому належало пройти дворічний кандидатський стаж. На тому ж засіданні Леоніда Ілліча відрядили в Зуєвський сільрада для партійного навчання, проведення звітно-перевірочної кампанії і створення страхового насіннєвого фонду.\nЧерез сорок з гаком років за вказівкою першого секретаря Свердловського обкому Бориса Миколайовича Єльцина співробітники обкомівсько архіву відшукали протокол цього засідання і надіслали Леоніду Іллічу.\n28 жовтня Брежнєв на бюро райкому доповідав про хід землеустрою. Члени бюро на чолі з заступником відповідального секретаря райкому Безматерних його роботу схвалили.\n4 грудня бюро райкому дозволило Брежнєву піти у чергову відпустку. Після відпустки його чекало нове призначення.\n13 лютого 1930 бюро Свердловського окружкому партії Уральської області затвердив Брежнєва завідуючим окружним відділом землеустрою Свердловського окружного земельного управління. 20 лютого його перевели на роботу до Свердловська. Але він не був створений для цієї роботи, що здавалася йому нудною. Брежнєв розумів, що для службової кар'єри йому не вистачає освіти.\nУ вересні 1930 року він з приятелем поїхав до Москви вступати до Інституту сільськогосподарського машинобудування імені М.І. Калініна. Обох прийняли. Вікторія Петрівна залишила доньку матері і приїхала до чоловіка в столицю. Але жити в Москві з сім'єю було ніде і ні на що. Леонід Ілліч кинув інститут, і в 1931 році Брежнєва повернулася до його батьків в Кам'янське. Леонід Ілліч найнявся слюсарем на завод імені Ф.Е. Дзержинського і поступив на вечірнє відділення металургійного інституту імені Михайла Арсеничева у Дніпродзержинську.\nДо того ж Леонід Ілліч вибрав вечірнє відділення, та й не стільки вчився, скільки йшов по громадській лінії. У 1931 році (у двадцять п'ять років) його прийняли у ВКП (б). Брежнєв обрав собі шлях, яка найбільше відповідала його характеру і природним даним: партгрупорг, голова профкому, секретар парткому інституту.\nВін ще вчився, а вже 20 березня 1933 молодого, активного комуніста призначили директором Кам'янського вечірнього металургійного робітфаку, який з часом перетворили на технікум.\nЗакінчивши інститут, Леонід Ілліч отримав спеціальність - інженер-теплосіловік. Тема його дипломної роботи - «Проект електростатістіческой очищення доменного газу в умовах заводу імені Ф.Е. Дзержинського ».\nМайже через тридцять років, 23 грудня 1963 року, на президії ЦК Микита Сергійович Хрущов заявив, що в країні не потрібно вводити загальну середню освіту. Досить восьмирічки, а далі молодь нехай освоює професію. Це була одна з ідей, породжених його малограмотністю. Тим часом світ вже вступив в епоху науково-технічної революції і економіка країни потребувала освічених кадрах.\nАле Брежнєв підтримав Хрущова.\nЛеонід Ілліч недовго був начальником зміни силового цеху заводу імені Ф.Е. Дзержинського, оскільки 6 жовтня 1935 був призваний до Робітничо-селянську Червону армію. Йому вже було двадцять дев'ять років.\nБрежнєва відправили в Забайкальський військовий округ. Він повинен був служити рядовим, але добився, щоб його направили курсантом в Читинську танкову школу (тоді вона називалася Забайкальської бронетанкової академією). Напевно, зіграло роль те, що у нього вже було інженерну освіту. У ті роки, коли бурхливо розвивалося виробництво і освоєння бронетанкової техніки, у військах були раді кожному технічно підкованому призовнику. Закінчивши танкову школу, Брежнєв отримав призначення політруком танкової роти 14-го механізованого корпусу Далекосхідного військового округу. Начальство відзначило схильність курсанта до політичної роботи.\nЧотири десятиліття по тому, навесні 1978 року, міністр оборони Дмитро Федорович Устинов умовив Брежнєва як голови Ради оборони країни здійснити безпрецедентну поїздку по всій країні.\nКоли високі гості опинилися в Читі, де розташовувався штаб військ Забайкальського військового округу, Брежнєву був приготований сюрприз. Його відвезли в полк, де він служив у 1930-і роки.\nБрежнєву, сентиментально ставився до свого минулого, дуже сподобалася музейна експозиція. Член військової ради і начальник політуправління округу генерал-лейтенант Олексій Дмитрович Лізичєв незабаром був переведений до Москви заступником начальника Головного політичного управління Радянської армії і Військово-морського флоту ...\nЛеонід Ілліч в армії прослужив лише рік. У жовтні 1936-го політрука Брежнєва звільнили в запас. У листопаді демобілізованого командира призначили директором Дніпродзержинського металургійного технікуму. Але в цій посаді він не затримався. Масові репресії відкрили молодому симпатичному людині з робочим минулим і армійської загартуванням дорогу до великої кар'єрі. У травні 1937 року його затвердили заступником голови виконкому Дніпродзержинської міськради з будівництва та міському господарству.\nУ міськвиконкомі рідного міста він пропрацював лише рік. У травні 1938-го його перевели до обласного центру. Дніпропетровська область була тоді величезною, в неї входили райони, які потім стали самостійними областями.\nБрежнєва призначили завідувати відділом радянської торгівлі Дніпропетровського обкому. Становище з продовольством на Україну залишало бажати кращого. Та й торгівлею Леонід Ілліч ніколи не займався, але це був час, коли на такі дрібниці не звертали уваги. Вміє керувати - значить впорається з будь-якою посадою. А керувати, тобто ладити з начальством і підлеглими, у нього виходило. Він був уважний і доброзичливий до людей, що оточують це цінували. І по кар'єрних сходах просувався швидко. Року не просидів у кріслі завідувача відділом, як його знову підвищили.\n7 лютого 1939 Леоніда Ілліча обрали секретарем Дніпропетровського обкому з пропаганди. Це був вже по-справжньому високий пост. Дніпропетровський обком за затвердженою ЦК ієрархії належав до другої групи (до першої відносилися Київський і Харківський), чисельність апарату перевищувала сто п'ятдесят чоловік. Але ідеологічна робота Брежнєву ніколи не подобалася. Він настільки не любив читати, що до пуття не освоїв навіть обов'язковий набір догматичних установок. Та й не хочеться було йому сидіти над паперами.\nЧерез багато років, згадуючи свою роботу в ідеологічній посади, генсек Брежнєв у вузькому колі сказав зневажливо:\n- Я ненавиджу цю тряхомудію, не люблю займатися нескінченної балачками. Так що ледве-ледве отбрикаться ...\nІдеологічним секретарем Леонід Ілліч був недовго. Брежнєва підтримував Костянтин Степанович Грушевий, з яким вони разом навчалися в металургійному інституті. Грушевий раніше почав робити партійну кар'єру і незабаром став першим секретарем Дніпродзержинського міськкому. У січні 1939 року його обрали другим секретарем Дніпропетровського обкому - замість Леоніда Романовича Корнійця, призначеного головою президії Верховної Ради республіки.\nКостянтин Грушевий тягнув за собою Брежнєва.\nУ 1940 році в обкомі за вказівкою Москви ввели посаду секретаря з оборонної промисловості - у зв'язку з тим, що багато підприємств переходили на випуск військової продукції.\nПерший секретар не знав місцевих кадрів і прислухався до Грушево. Костянтин Степанович запропонував доручити цю справу Брежнєву. Кандидатуру Леоніда Ілліча схвалив і Хрущов, який приїжджав в область знайомитися з кадрами. 26 вересня 1940 Леоніда Ілліча зробили секретарем обкому з оборонної промисловості. Брежнєву було всього тридцять чотири роки.\n2. Характер Брежнєва\nСтали створюватися і різного роду міфи, особливо навколо військової біографії Брежнєва. Як політпрацівник Брежнєв не брав участі в найбільш великих і вирішальних боях Вітчизняної війни.\nНе повага, але тільки насмішки викликала і дивовижна схильність Брежнєва до мішури зовнішніх почестей і нагород. Після війни ще за Сталіна Брежнєв був нагороджений орденом Леніна. За 10 років хрущовського керівництва Брежнєв був нагороджений орденом Леніна і орденом Вітчизняної війни 1 ступеня. Однак після того, як сам Брежнєв прийшов до керівництва країною і партією, нагороди стали сипатися на нього як з рогу достатку. До кінця свого життя він мав орденів і медалей набагато більше, ніж Сталін і Хрущов, разом узяті. При цьому він дуже хотів отримувати саме бойові ордени. Йому чотири рази було присвоєно звання Героя Радянського Союзу, яке за статусом може присвоюватися тільки три рази. Десятки разів він отримував звання Героя і найвищі ордени всіх соціалістичних країн. Його нагороджували орденами країн Латинської Америки і Африки.\nБрежнєв був нагороджений вищою радянським бойовим орденом «Перемога», який вручався тільки найбільшим полководцям, і при цьому за видатні перемоги в масштабах фронтів або груп фронтів. Природно, що при такій кількості вищих бойових нагород Брежнєв не міг задовольнитися званням генерал-лейтенанта. У 1976 р. Брежнєву було присвоєно звання маршала СРСР. На чергову зустріч з ветеранами 18-ї армії Брежнєв прийшов у плащі й, увійшовши до приміщення, скомандував: «Увага! Їде маршал! »Скинувши плащ, він постав перед ветеранами в новій маршальській формі. Вказавши на маршальські зірки на погонах, Брежнєв з гордістю вимовив: «Дослужився!».\nКолишній канцлер ФРН В. Брандт, з яким Брежнєв зустрічався не один раз, писав у своїх спогадах: «На відміну від Косигіна, мого безпосереднього партнера по переговорах 1970 р., який був в основному холодний і спокійний, Брежнєв міг бути імпульсивним, навіть гнівним . Зміни в настрої, російська душа, можливі швидкі сльози. Він мав почуття гумору. Він не тільки по багато годин купався в Ореанді, але багато говорив і сміявся. Він розповідав про історію своєї країни, але тільки про останніх десятиліттях ... Було очевидно, що Брежнєв намагався стежити за своєю зовнішністю. Його постать не відповідала тим уявленням, які могли виникнути за його офіційним фотографіям. Це не була ні в якій мірі значна особистість, і, незважаючи на огрядність свого тіла, він справляв враження витонченого, живого, енергійного в рухах, життєрадісну людину. Його міміка й жести видавали жителя півдня, особливо якщо він відчував себе розкутим під час бесіди. Він походив з української індустріальної області, де перемішувалися різні національні впливи. Більше чого-небудь іншого на формуванні Брежнєва як\nлюдини позначилася друга світова війна. Він говорив з великим і трохи наївним хвилюванням про те, як Гітлеру вдалося надути Сталіна ... »\nГ. Кіссінджер також називав Брежнєва «справжнім росіянином, повним почуттів, з грубим гумором». Коли Кіссінджер, вже в якості державного секретаря США, приїжджав в 1973 р. до Москви, щоб домовитися про візит Брежнєва до Сполучених Штатів, то майже всі ці п'ятиденні переговори відбувалися в мисливському угідді Завидово під час прогулянок, полювання, обідів і вечерь. Брежнєв навіть демонстрував гостю своє мистецтво водіння автомашини. Кіссінджер пише в своїх мемуарах: «Одного разу підвів він мене до чорного« Кадилак », який Ніксон подарував йому рік тому за порадою Добриніна. З Брежнєвим за кермом помчали ми з великою швидкістю по вузьким звивистим сільських дорогах, так що можна було тільки молитися, щоб на найближчому перехресті з'явився який-небудь поліцейський і поклав кінець цій ризикованій грі. Але це було занадто неймовірно, бо, якщо тут, за містом, і був би який-небудь дорожній поліцейський, він навряд чи наважився б зупинити машину Генерального секретаря партії.\nШвидка їзда закінчилася біля причалу. Брежнєв помістив мене на катері з підводними крилами, який, на щастя, він вів не особисто. Але у мене було враження, що цей катер повинен побити той рекорд швидкості, який встановив генсек під час нашої поїздки на автомобілі ».\nБрежнєв був у цілому людиною доброзичливим, він не любив ускладнень і конфліктів ні в політиці, ні в особистих стосунках зі своїми колегами. Коли такий конфлікт все ж виникало, Брежнєв намагався уникнути екстремальних рішень. При конфліктах всередині керівництва лише дуже небагато з людей вирушали на пенсію. Більшість «опальних» керівників залишалося в «номенклатурі», але лише на 2-3 ступені нижче. Член Політбюро міг стати заступником міністра, а колишній міністр, секретар обкому партії, член ЦК КПРС прямував послом в невелику країну: Данію, Бельгію, Австралію, Норвегію.\nЦя доброзичливість переходила нерідко в потурання, яким користувалися і нечесні люди. Брежнєв часто залишав на своїх постах не тільки винних, але і злодійкуватих працівників. Відомо, що без санкції Політбюро судові органи не можуть проводити слідство у справі будь-якого з членів ЦК КПРС. Нерідко траплялося й таке, що Брежнєв плакав на офіційних прийомах. Ця сентиментальність, настільки мало властива політикам, іноді приносила користь ... мистецтву.\nТак, наприклад, ще на початку 70-х років був створений кінофільм «Білоруський вокзал». Це була гарна картина, але її не допускали на екран, вважаючи, що у фільмі не в кращому світлі представлена московська міліція. Захисники картини домоглися перегляду її за участю членів Політбюро. У фільмі є епізод, де показано, як випадково і через багато років зустрілися однополчани співають пісню про десантному батальйоні, в якому всі вони колись служили. Пісня ця, складена Б. Окуджавою, торкнула Брежнєва, і він заплакав. Зрозуміло, фільм був негайно дозволений до прокату, а пісню про десантному батальйоні з тих пір майже завжди включали до репертуару концертів, на яких бував Брежнєв.\n3. Роль Брежнєва в житті країни\nДіяльність Леоніда Ілліча Брежнєва на першому етапі його керівництва країною мала явно позитивний характер. Були згорнуті всі нерозумні починання в економічний сфері, введені за часів Хрущова, припинився масовий знос православних храмів. З економічної реформи, розпочатої Косигіним, була розширена самостійність підприємств, скорочено кількість планових показників, введені зачатки ринкового обороту надпланової продукції, матеріальне стимулювання і господарський розрахунок. Темпи зростання виробленої продукції на початку правління Л.І. Брежнєва піднялися щодо «хрущовських», хоча і продовжували залишатися нижче «сталінських». Шкода, завдана сільському господарству М. Хрущовим, не зміг бути компенсований за часів правління Брежнєва, і країна продовжувала закуповувати за кордоном зерно.\nУ сімдесяті роки, в роки розквіту за правління Леоніда Ілліча Брежнєва, були побудовані найбільші в світі гідроелектростанції, пов'язані з ними алюмінієві заводи, виплавлений там «крилатий метал» знаходив застосування на збудований нових авіаційних заводах і у виробництві автомобілів. У 1970 році з конвеєра зійшов перший автомобіль ВАЗ-2101, знаменита «копійка», в 1974 році розпочато грандіозне будівництво Байкало-Амурської магістралі.\nУ період раннього правління Леоніда Ілліча Брежнєва наша країна являла собою зразок могутності, і слави. Російські космонавти ставили один рекорд за іншим, автоматичні міжпланетні станції досліджували ближні та дальні планети Сонячної системи. Радянський флот був присутній у всіх куточках світового океану, країна завдала ряд військових поразок ворожим державам, в конфліктах на території інших держав. Зокрема, підтримуючи уряд Демократичної республіки В'єтнам, СРСР завдав найнищівнішої воєнної поразки США за весь час їх існування. Термін «в'єтнамський синдром» широко використовується до цих пір, позначаючи відчуття страху і приниження, яке відчули США в 1975 році. Ракетно-ядерна зброя, створена в СРСР, його якість і кількість, не дозволяло іншим країнам вступати з нашою країною у відкрите військове протистояння.\nБільшість населення СРСР у період правління Леоніда Ілліча Брежнєва жило щасливо і привільно. Економічне зростання в країні забезпечувався не за рахунок непосильної праці та напруги всього народного організму, як, наприклад, за часів сталінської індустріалізації або післявоєнного відновлення, а за рахунок створеної раніше і оновленої за Брежнєва промислової бази.\nНезадоволені режимом і підтримувані ворогами країни дисиденти за часів Брежнєва були репресовані КДБ. СРСР входив до десятки країн, що мав найвищий дохід на душу населення, система освіти була кращою в світі, а вища освіта була доступна практично всім бажаючим. Радянська система охорони здоров'я забезпечувала загальний доступ до медицини для всіх громадян країни. В області спорту і в галузі культури брежнєвські часи нагадують сьогодні золотий вік.\nУ 1979 році радянські війська були введені в Афганістан. Як показала практика, це рішення було правильним і виправданим. Небезпека збройних конфліктів відсторонялася від кордонів країни, війна виносилася за її межі. Афганістан за часів присутності там радянських військ був відносно стабільним державою, від нього не виходила загроза хімічної війни проти Росії. Втрати за дев'ять років війни склали всього тринадцять тисяч людей, воїнів, загиблих зі зброєю в руках, свідомістю, що вони захищають мирне життя в своїй країні і розумінням, що вони беруть участь у небезпечній справі.\nВведення радянських військ в Афганістан став приводом для демаршу США бойкотувати Олімпіаду-80 у Москві. На змагання приїхали тільки спортсмени дружніх СРСР або нейтральних держав, але, тим не менш, Олімпіада стала незабутнім для країни спортивним заходом. Радянські спортсмени впевнено виграли у всіх інших держав за кількістю завойованих медалей, ще раз підтвердивши силу радянського спорту. Не можна виключити, що США просто скористалися тоді приводом з Афганістаном, щоб не зганьбитися, зазнавши на Олімпіаді-80 поразка від СРСР у відкритому спортивному змаганні.\nУ сімдесяті роки Леонід Ілліч Брежнєв захворів і не міг приділяти багато часу управлінню країною. Страждало і якість управління. Поряд з незаперечними успіхами в житті країни, в сімдесяті роки стали розвиватися негативні процеси у багатьох сферах життя суспільства. Основною проблемою того періоду було виродження правлячої верстви, керівництва ВЛКСМ і КПРС. Еліта того часу загрузла у дворушництві, брехні і пристосуванство. Декларуючи на словах одні цінності, комсомольські керівники самі сповідували інші, закликаючи народ до самовідданості, цікавилися більше особистим споживанням, ніж справами країни. Керівний шар відірвався від народу, народ відгородився від своїх формальних лідерів стіною апатії або гумору. У сімдесяті роки широко були поширені анекдоти, що висміюють вади системи, і персоніфіковані в образі Л. Брежнєва.\nДругою проблемою було наростання корупційних процесів. Леонід Ілліч Брежнєв був за своїм характером неконфронтаційним людиною, тому кримінальне переслідування недобросовісних державних службовців при ньому практично не велося. Господарські керівники всіх рівнів практикували нелегальні економічні схеми, керівництво багатьох областей і навіть республік відчували себе удільними князями. Наприклад, у Середній Азії у деяких республіканських керівників були власні в'язниці, в яких ті, без суду і слідства тримали неугодних. У результаті корупції і переглянуто економістами зовнішньополітичних змін (в 1971 році США винайшли систему, що дозволяє експлуатувати інші країни, в тому числі СРСР) економічне становище в нашій країні до початку вісімдесятих років різко погіршився, утворився дефіцит товарів. Л. Брежнєв кілька разів просив своє оточення прийняти його відставку за станом здоров'я, але наближеним була вигідна система зі слабким і хворим лідером.\nБрежнєвське оточення в кінці сімдесятих - початку вісімдесятих років піклувалася про своїх кланових інтересах і часто ігнорувало інтереси держави в цілому. Найближчі соратники потурали хворому лідерові в його слабкостях, нагороджували орденами і медалями, велика кількість яких викликала вже загальний сміх. В останні роки до паралізованому чолі держави була приставлена екстрасенс і окультний маг Джуна Давіташвілі, а також бригада лікарів-реаніматологів. Станом хворого лідера фахівці західних країн намагалися будувати прогнози, хто і коли змінить його на високому керівному посту.\nПеріод правління Леоніда Ілліча Брежнєва мав і свої позитивні і свої негативні сторони. На першому етапі правління Л. Брежнєв зіграв помітну позитивну роль в житті нашої держави, у другій половині в країні стали наростати негативні процеси у багатьох сферах суспільного життя, які, врешті-решт, і стали фатальними для країни. Л.І. Брежнєв правил вісімнадцять років, більше будь-якого іншого радянського правителя, за винятком І.В. Сталіна. Під час кризи вісімдесятих років період правління Леоніда Ілліча називали «періодом застою», але тепер, після розрухи дев'яностих, він більше і більше видається як період процвітання, миру, стабільності й могутності держави. Швидше за все, обидва ці думки мають право на існування, так як брежнєвський період досить неоднорідний за своєю природою.\nОстання поїздка в Ташкент виявилася для Леоніда Ілліча фатальною. Про це докладно розповів генерал Володимир Медведєв, охоронець Брежнєва.\n23 березня 1982 Леонід Ілліч перебував в Узбекистані. У цей день була запланована поїздка на завод, який будував космічні кораблі «Буран». Але вранці вирішили, що Брежнєв туди не поїде. Охорону на заводі зняли.\nРаптом Брежнєв сказав керівникові республіки Рашидова:\n- Час до обіду є. Ми обіцяли відвідати завод. Люди готувалися до зустрічі, зібралися, чекають нас. Недобре ... Виникнуть питання ... Підуть розмови ... Давай з'їздимо.\nРашидов тільки радий:\n- Звичайно, Леонід Ілліч.\nВтрутився начальник охорони Брежнєва генерал Рябенко:\n- Леонід Ілліч, їхати на завод не можна. Охорона знята. Щоб повернути її, потрібен час.\nБрежнєв жорстко відповів:\n- Даю тобі п'ятнадцять хвилин - повертай охорону.\nАле вже через десять хвилин зірвався з місця:\n- Все, виїжджаємо. Часу на підготовку у вас було достатньо.\nМосковська група з Дев'ятого управління КДБ встигла приїхати на завод, узбецькі чекісти затрималися. На заводі оголосили по внутрішній радіотрансляції, що зараз приїде генеральний секретар. Всі кинули роботу, пішли зустрічати Брежнєва.\nУ складальному цеху робітники, щоб побачити Брежнєва, дерлися на ліси навколо споруджуваних літаків. Охорона з працею стримувала натовп. І раптом велика дерев'яна майданчик не витримала і під вагою людей впала. Вона накрила Брежнєва і Рашидова.\nЧотири офіцера особистої охорони з Дев'ятого управління неймовірним зусиллям підняли поміст і тримали його, поки не підскочила на допомогу місцева охорона. Якщо б офіцери не змогли це зробити, генерального секретаря ЦК КПРС і першого секретаря ЦК компартії Узбекистану просто б розчавило.\nНіхто не загинув, але постраждали і Брежнєв, і Рашидов, і охоронці. Брежнєву кутом металевого конуса обдер вухо. Його підняли, лікар стурбоване запитав:\n- Леонід Ілліч, як ви себе почуваєте? Ви можете йти?\nБрежнєв впевнено тримався на ногах, але скаржився на біль в ключиці. Зустріч з робітниками скасували. Брежнєва повели до виходу через натовп. Начальник охорони Рябенко пробивався вперед з пістолетом у руці.\nУ лікарню Брежнєв не захотів. Його відвезли в резиденцію, поклали, провели рентгенівське дослідження і виявили, що права ключиця зламана.\nЩо лежав у ліжку Брежнєва з'єднали з Андроповим. Він сказав:\n- Юра, тут зі мною на заводі нещастя трапилося. Тільки я тебе прошу, ти там нікому голови не рубай. Не карай, винен я сам. Поїхав без попередження, хоча мене відмовляли.\nЛікарі переконували Леоніда Ілліча негайно повернутися до Москви. Але на наступний день він мав виступ на урочистому засіданні в Ташкенті. Він залишився, виголосив промову. Це був мужній вчинок для літнього і дуже хворої людини.\nСиділи у залі ташкентців і численним телеглядачам, які дивилися трансляцію зі столиці Узбекистану, напевно, здавалося, що Брежнєв напередодні випив, бо він був дещо загальмованим. Тільки супроводжували його знали, що навіть легкий рух правої руки було для нього вкрай болючим, тому йому довелося ковтати болезаспокійливі препарати.\nУ Москві його поклали в лікарню. Ключиця у нього так і не зрослася, і взагалі після Ташкента Брежнєв став просто згасати. Він не міг самостійно зійти з трибуни, не в змозі був визначити висоту сходинки, просив допомогти. У залі для пленумів ЦК в Кремлі встановили спеціальні поручні, щоб Брежнєв та й інші старі члени політбюро могли піднятися на трибуну. Конструктори отримали вказівку виготовити рухомі трапи, які піднімали б Леоніда Ілліча на мавзолей і в літак, якщо він все-таки кудись полетить.\nБрежнєв приїжджав у Кремль на кілька годин і поспішав покинути робочий кабінет. Секретарі його ні з ким не з'єднували, відповідали, що генеральний проводить нараду. Коли хтось просився на прийом, невдоволено бурчав:\n- Чому до мене? Я що, один в ЦК працюю? Брежнєв перетворився на постійно незадоволеного оточуючим людини, який мало з ким хотів спілкуватися.\n29 вересня 1982 Брежнєв приїхав до Баку вручати республіці орден Леніна. Керівник республіки Гейдар Алієв готувався до приїзду генерального довго і серйозно, він влаштував феєричне уявлення, вивів на вулиці Баку тисячі людей в національних костюмах. Леоніда Ілліча поселили у щойно відбудованому будинку прийомів.\nТелебачення в прямому ефірі транслювало виступ Леоніда Ілліча на урочистому засіданні. Брежнєв говорив невиразно, але глядачі вловили, що замість «Азербайджан» він вимовляє «Афганістан». Нарешті він сам зрозумів, що відбувається щось недобре. Замовк. Потім голосно і засмучено сказав:\n- Це не моя вина ... Доведеться читати спочатку.\nВиявляється, йому дали текст, приготовлений зовсім для іншої зустрічі. Його помічник Олександрів-Агентів змушений був зупинити Брежнєва і покласти перед ним іншу мову. Телевізійні камери в цей момент показували зал, який страшенно аплодував ...\nУ кінці жовтня 1982 року, згадував заступник начальника Головне політичне управління генерал-полковник Дмитро Антонович Волкогонов, міністр оборони Устинов привів Брежнєва на щорічне нарада вищого командного складу Радянської армії і Військово-морського флоту. Брежнєва під одну руку вів Устинов, під іншу - офіціант, який ніс склянку з чаєм. Брежнєв говорив хвилин п'ятнадцять-двадцять. Він водив пальцем по паперу, вимовляв слова нечленороздільно, зрозуміти його було неможливо.\n6 листопада 1982 Брежнєв вручав золоту зірку Героя Соціалістичної Праці одному зі своїх улюбленців - голові Держтелерадіо Сергію Георгійовичу Лапіну. Очевидці розповідали, що нагорода вислизнула з слабнучих рук Леоніда Ілліча.\nПогана прикмета ...\nЧерговий секретар Брежнєва Олег Олексійович Захаров 9 листопада в 8:00 зайняв свій пост в приймальні генерального секретаря. Йому подзвонив полковник Володимир Медведєв, попередив, що Леонід Ілліч приїде в Кремль приблизно опівдні і просить, щоб до його приїзду в приймальні перебував Андропов. Брежнєв приїхав до Кремля у призначений час в хорошому настрої і запросив Андропова в кабінет. Після бесіди Леонід Ілліч обідав, відпочивав. Після сьомої вечора зібрався їхати на дачу.\n- У приймальні він затримався і попросив мене закурити його улюблену сигарету «Новина», - розповідав Олег Захаров. - Курити йому заборонили, і єдине, що він собі дозволяв після цього, - побути іноді поряд з тими, хто палить. У цій ролі я і опинився в той день на кілька хвилин.\nНіщо не віщувало раптової кончини.\nАкадеміку Євгенові Чазову 10 листопада 1982 о восьмій ранку зателефонував охоронець Брежнєва Володимир Собаченков:\n- Євгене Івановичу, Леоніду Іллічу потрібна реанімація!\nДосить дивно, що в будинку тяжкохворого пацієнта не було постійного медичного поста і лікаря довелося чекати досить довго. Леонід Ілліч помер уві сні. Але якщо б у нього стався серцевий напад або інсульт, то присутність лікарів (або, вірніше, їх відсутність) мало б критично важливе значення.\nКоли Чазов примчав (раніше, ніж карета «швидкої допомоги»), то побачив, що Брежнєв помер вже кілька годин тому.\nВікторія Петрівна вставала о восьмій ранку - в цей час їй вводили інсулін. Леонід Ілліч лежав на боці, і вона вирішила, що він спить. Коли Собаченков прийшов його будити, він виявив, що Брежнєв помер, і став, як вчили, робити йому масаж серця. Але вже все було марно. Леонід Ілліч пішов у світ інший уві сні, спокійно і без страждань. Така смерть завжди вважалася щасливою.\nАкадемік Чазов задумався не про медичні проблеми. Перед ним стояло складне завдання: по-перше, як сказати про смерть Леоніда Ілліча вдові, Вікторії Петрівні, а по-друге, кому першому із сильних світу цього доповісти про те, що генерального секретаря більше немає?\n«Я не виключав, - згадує Чазов, - що телефони прослуховуються і все, що я скажу, стане через кілька хвилин власністю чи голови КДБ Федорчука, або міністра внутрішніх справ Щолокова. Я прекрасно розумів, що перш за все, про те, що трапилося потрібно інформувати Андропова. Він повинен, як друга людина в партії і державі, взяти в свої руки подальший хід подій ».\nРішення Чазова було політичним. Хто перший приїде - той і спадкоємець.\nАндропов в цей ранній час ще не дістався до ЦК. Чазов попросив чергового в його приймальні відразу ж з'єднати Юрія Володимировича з дачею Брежнєва. Коли Андропов передзвонив, Чазов, нічого не пояснюючи, попросив його відразу приїхати. Юрій Володимирович не поставив жодного питання, але відразу зрозумів, що сталося.\nПриїхавши, він повів себе вкрай невпевнено.\n«Чомусь метушився, - згадує Чазов, - і раптом став просити, щоб ми запросили Черненко. Дружина Брежнєва резонно зауважила, що Черненко їй чоловіка не поверне і йому нема чого робити на дачі. Я знав, що вона вважає Черненко одним з тих друзів, які постачали Брежнєва заспокійливими засобами, прийом яких був йому заборонений лікарями ... »\nЮрій Андропов у супроводі Чазова зайшов у спальню, щоб попрощатися з пішли з життя генсеком.\n«Андропов здригнувся і зблід, коли побачив мертвого Брежнєва, - пише академік Чазов. - Мені важко було здогадатися, про що він у цей момент думав - про те, що всі ми смертні, яке б положення не займали (а тим більше він, важкохворий), або про те, що близький момент, про який він завжди мріяв - стати на чолі партії і держави. Він раптом заквапився, пообіцяв Вікторії Петрівні підтримку і турботу, швидко попрощався і поїхав ».\nОдин з журналістів, посилаючись на людей, близьких до сім'ї Брежнєвих, писав, що сама Вікторія Петрівна розповідала, ніби Андропов забрав чемоданчик, який Брежнєв тримав у спальні. Що ж в ньому було?\nПитали Вікторію Петрівну. Вона не знала. Згадала тільки, як одного разу Леонід Ілліч зі сміхом сказав, що в ньому «компромат на всіх членів політбюро». Те ж підтвердив і зять Брежнєва Юрій Чурбанов. За його словами, Андропов забрав портфель Брежнєва, забезпечений цифровим замком, який носив охоронець генерального секретаря ...\nЛеонід Ілліч дійсно міг розташовувати якимись матеріалами, компрометуючими його оточення. За свідченням Віктора Гришина, генеральний секретар навіть натякав членам політбюро, що знає про них усе. Але, швидше за все, у цьому портфелі він привозив на дачу термінові папери, щоб увечері їх погортати. Андропов ж забрав ці папери не тому, що сподівався прибрати до рук архів генерального, а підкоряючись інстинкту, вихованому п'ятнадцятирічної роботою в КДБ: секретні документи повинні лежати в сейфі ...\nУ морг тіло покійного генсека супроводжував один тільки полковник Володимир Медведєв. Адже Леонід Ілліч помер в його чергування. Більше нікого колишній керівник країни вже не цікавив.\nМедичний висновок підтвердило, що Леонід Ілліч помер від гострої серцевої недостатності:\n«Брежнєв Л.І., 1906 року народження, страждав атеросклерозом аорти з розвитком аневризми від черевного відділу, стенозуючим атеросклерозом коронарних артерій, ішемічною хворобою серця з порушенням ритму, рубцеві зміни міокарда після перенесених інфарктів. Між 8 і 9 годинами 10 листопада 1982 відбулася раптова зупинка серця ... »\nПро смерть Леоніда Ілліча країні ще не повідомили, але досвідчені люди здогадалися. По всіх каналах радіо передавали сумну класичну музику, телебачення скасувало трансляцію святкового концерту, присвяченого Дню міліції.\n12 листопада в Свердловському залі Кремля зібрався пленум ЦК. Його відкрив Юрій Володимирович Андропов:\n- Партія і країна понесли важку втрату. Пішов з життя найбільший політичний діяч, наш товариш і друг, людина великої душі, відданий справі ...\nПотім слово було надано Черненко. Від імені політбюро він запропонував обрати генеральним секретарем Юрія Володимировича Андропова. Незважаючи на траур, члени ЦК встали й оплесками вітали нового господаря країни. О 12.30 всі учасники пленуму прийшли в Колонний зал Будинку спілок, щоб пройти повз труну Леоніда Ілліча.\nНа кілька хвилин з'явилися члени політбюро на чолі з Андроповим. Сказали кілька слів рідним і зникли. Вікторія Петрівна та Юрій Леонідович Брежнєва плакали.\n15 листопада 1982 відбувся похорон. Траурний мітинг відкрив Андропов. Леоніда Ілліча поховали біля Кремлівської стіни під гуркіт гарматних залпів.\nЦК КПРС, Рада міністрів СРСР і президію Верховної Ради СРСР прийняли рішення «Про увічнення пам'яті Леоніда Ілліча Брежнєва».\nМісто Набережні Челни перейменували в місто Брежнєв. У Москві Черемушкинський район став брежнєвським. У столиці та чотирьох інших містах з'явилися площі імені Леоніда Ілліча Брежнєва. Вперше, здається, в назві площі згадувалася не тільки прізвище, але ім'я та по батькові партійного діяча. Було вирішено встановити меморіальну дошку на будинку 26 по Кутузовському проспекту, де жив Брежнєв.\n13 листопада 1982 ЦК і Радмін взяли закрита постанова «Про матеріальне забезпечення сім'ї Л.І. Брежнєва ».\nУ роки перебудови всі ці постанови були скасовані. Подарунки відібрали - до вдови Леоніда Ілліча приїжджали співробітники загального відділу ЦК зі списками, шукали дорогі речі: «А де ось ця шабля і сервіз?» Потім Вікторію Петрівну виселили з дачі. Юрія Чурбанова, зятя покійного генсека, посадили. Міста і вулиці перестали носити ім'я Брежнєва. Меморіальна дошка з будинку на Кутузовському проспекті зникла. З'ясувалося, що перший заступник голови Мосради Сергій Станкевич подарував її берлінському музею історії тоталітаризму.\nЗавдяки президентові Путіну на старій будівлі КДБ на Луб'янській площі знову з'явилася меморіальна дошка, що нагадує про те, що в Комітеті держбезпеки працював Юрій Володимирович Андропов. Стіна будинку 26 на Кутузовському, де колись отримав квартиру Леонід Ілліч Брежнєв, поки пустує.\nВін став першою особою в державі під схвальні оплески, а пішов, супроводжуваний відвертими насмішками. Здавалося, Брежнєв перейшов в анекдоти. У будь-якій компанії в ті роки перебувала людина, який під загальний сміх досить схоже наслідував його манері говорити. Але минули роки. Те, як тоді жили, думали і відчували, швидко забулося. Ставлення до Леоніду Іллічу Брежнєву стало змінюватися. Кажуть, що «застій» був не так уже й поганий і Брежнєв зіграв позитивну роль в історії країни.\nЛюди сприймають Брежнєва як символ спокою, надійності та стабільності, чого так сильно не вистачало нашому народові впродовж останніх років. Не тільки функціонери компартії і пенсіонери з ностальгією згадують Леоніда Ілліча і називають його епоху золотим століттям: у брежнєвські часи (порівняно зі сталінськими і хрущевскими) люди стали жити трохи краще - отримували квартири, купували меблі та одяг, їздили відпочивати до моря. Кажуть про низький рівень злочинності, про впевненість у завтрашньому дні, про те, що Брежнєв і Косигін вичавили, що могли з планової системи, і створили запас міцності, якого вистачило на два десятиліття. Так, ковбаси було небагато, зате була створена економіка, за рахунок якої країна живе донині. Нагадують, що країна і до цього дня живе нафтою і газом, експорт яких почався за Брежнєва, він провів у Європу трубу, яка приносить величезні гроші.\nБрежнєв пішов з життя, коли вже неозброєним поглядом було видно не просто стагнація, а гниття суспільства. Тому епітафією брежнєвського правлінню могли б бути його власні слова, сказані ним 18 березня 1975 року в Будапешті на зустрічі з керівниками компартій Східної Європи: «Труднощів, та й гріхів у нас, напевно, багато ...»\nЩе по інерції про Брежнєва поговорили тиждень-другий і ... він якось непомітно зник з життя людей: без смутку й печалі. Леонід Ілліч залишився в пам'яті людей простору, що назване колись СРСР, як слабкий, безпосередня людина, який чомусь виконував обов'язки глави держави, Верховного головнокомандувача, лідера єдиної партії. До нього не збережеться почуттів поваги чи злоби, схиляння або непримиренності.\nОбраз Брежнєва - це не тільки провісник катастрофи системи, а й символ заходу більшовицької влади, до якої люди, у своїй основі, давно стали байдужі. Страху така влада тепер вже не викликала. Поваги - теж. Закінчився самий «спокійний» період радянської історії. Країна стояла на порозі драматичних змін. (7 ВОЖДІВ)\nОдні вважають, що Леонід Ілліч був нікчемним керівником і довів країну до лиха; інші впевнені, що будь-який інший на його місці приніс би країні куди більші нещастя, а він був людиною не злобним, не мстивим і керувався принципом: живи і давай жити іншим. А треті впевнені, що він був багато краще за своїх спадкоємців, які згубили велику країну.\nСправа, звичайно, не тільки і не стільки в його характер і темперамент, хоча в умовах жорсткого режиму суспільство сильно залежить від особистості першої людини в державі.\nЧерез кілька років після смерті Леоніда Ілліча Брежнєва Радянський Союз почав розвалюватися. І немає єдиної думки: брежнєвське спадщину стало тому причиною або ж, навпаки, спадкоємці погано розпорядилися тим, що потрапило їм у руки?\nІсторія нашої країни розвивається по спіралі. Захопивши владу, правляча еліта тримається за неї обома руками, не допускаючи навіть самих необхідних змін. У якийсь момент зміни все-таки починаються і тут же перетворюються на неконтрольовану стихію, яка все зносить. Вертикаль влади, яка здається такою надійною, за визначенням має настільки малу опору, що при сильних заворушеннях просто не може втриматися. Приходить нова влада і знову все намагається заморозити.\nПісля відходу Брежнєва рішуче всі чекали змін, тому й вітали горбачовські реформи. Перебудова стала святом позбавлення від набридливої і спротивилася всім влади. Начальники, яких ніхто не обирав, які самі себе призначали на високі посади, виявили, що їх ненавидять і зневажають. Але хаос, розвал і розпад Радянського Союзу виявилися повною несподіванкою абсолютно для всіх. Ніхто не міг припустити, що країна так швидко розвалиться.\nГасла перебудови сприймалися як давно назріли і абсолютно необхідні. Однак те, що послідувало потім ... І вже багато хто згадує брежнєвські роки як час щасливе та прекрасне. Але хіба винен той володар, який дає свободу і намагається виправити помилки минулого, а не той, хто, не усвідомлюючи свого боргу, тримає країну в залізному корсеті і заважає їй розвиватися? Невдоволення накопичується, і перша ж спроба пом'якшити режим, збити обручі призводить до того, що заряджена порохом бочка вибухає.\nРозпаду країни можна було б уникнути, якби влада не була глуха до суспільних потреб. Якщо б намагалася не заморозити суспільство, а дозволила йому нормально розвиватися. Однак же Леонід Ілліч і закосневшая система не здатні були до змін, необхідним для країни ...\nІсторія смертю Брежнєва поставила знак питання: що і хто далі? Але час Горбачова ще не настав. Швидкоплинні спадкоємці Брежнєва - Андропов і Черненко - продовжили консервативну лінію четвертого «вождя».\nЧи можна провину за всі негативні явища, що склалися в середині 60-х років - початку 80-х років, покласти особисто на Л.І. Брежнєва? Це був самий спрощений варіант пояснення зломила ситуації. Брежнєв став лише флагманом тієї соціальної групи, яка пов'язана з адміністративно-управлінською ланкою. Саме її інтереси відігравали вирішальну роль у цей час, вони ж і визначили характер цього часу, обумовленого нині як «застій».\n1. Авторханов А. Сила і безсилля Брежнєва: Політичні етюди. Франкфурт-на-Майні, 1980\n2. Архипов І.Л., Блохін В.Ф., Афанасьєв І.Л. та ін Історія Росії в портретах. У 2-х тт. Т. 2. - Смоленськ: Русич, Брянськ: Курсив, 1996. - 496 с.\n3. Волкогонов Д.О. Сім вождів. - У 2-х книгах. - Кн. 2. - М.: АТ «Видавництво« Новини », 1996. - 480 с.\n4. Кислицин С.А. Історія Росії в питаннях і відповідях. Навчальний посібник. Ростов н / Д: вид-во «Фенікс». 1999, вид. 2-е, испр. і доп. - 704 с.\n5. Малина М. Радянська трагедія: Історія соціалізму в Росії. 1917–1991 (перевод с англ.) – М.: «Российская политическая энциклопедия» (РОССПЭН), 2002. - 584 с.\n6. Медведев Р.А. Личность и эпоха: Политический портрет Л.И. Брежнева. М., 1991\n7. Млечин Л.М. Брежнев. - М.: ТК. Велби, изд-во Проспект, 2005. – 520 с.\n8. Семанов С.Н. Брежнев. Правитель «Золотого века», М., изд-во «Вече», 2002\n9. Юнге Марк. Страх перед прошлым. Реабилитация Н.И. Бухарина от Хрущева до Горбачева. Серия «АИРО-ХХ – Первая публикация в России» под ред. Г.А. Бордюгова. – М.: АИРО-ХХ, 2003. - 336 с.\n144кб. | скачати


Стартував повторний конкурс проєктів пам’ятника «Дзвонарство Калущини». Премія — 10 000 гривень | ВІКНА\nІлюстрація. Свої проекти на конкурс можуть подавати фахівці або авторські колективи фахівців.\nСтартував повторний конкурс проєктів пам’ятника «Дзвонарство Калущини». Премія — 10 000 гривень\nРішення про проведення конкурсу на кращий проєкт пам’ятника «Дзвонарство Калущини» Калуська міська рада прийняла в березні поточного року.\nНагадаємо, в Калуші будувати пам’ятник дзвонарству вирішили торік. Найбільше обговорювали місце розташування майбутнього пам’ятника. Зокрема, в першому варіанті йшлося про його встановлення перед філією дитячої поліклініки на перетині вулиць Дзвонарська і Підвальна. Згодом остаточно вирішили, що пам’ятник поставлять на розі вулиць Винниченка і Дзвонарська.\nПерший конкурс оголосили в травні. Термін подання пропозицій завершився 15 серпня, однак жодного проекту автори у відведений термін не подали.\nТож, 4 вересня, на офіційному сайті Калуської міської ради повторно оголосили конкурс на проєкт пам’ятника «Дзвонарство Калущини», інформують "Вікна".\n«Оголошується відкритий архітектурний конкурс на кращий проект пам’ятника «Дзвонарство Калущини». Винагорода для відзначення автора (авторського колективу) кращого проекту премія у розмірі 10000 гривень. Переможець конкурсу отримає право на подальше проектування пам'ятника та його виконання в матеріалі», — йдеться в повідомленні.\nСвої проєкти на конкурс можуть подавати фахівці або авторські колективи фахівців — дипломованих професійних архітекторів та скульпторів, а також студенти архітектурних і художніх навчальних закладів. Кількість конкурсних проєктів від одного автора не обмежується. Термін подачі конкурсних проєктів — до 6 грудня 2019 року.\nТаким чином, якщо конкурс таки відбудеться, вже у наступному році в Калуші може з’явитися новий пам’ятник.


Готовність Зеленського до переговорів з Путіним надихає, – Тейлор - Новини Росії і України - 24 Канал\nГотовність Зеленського до переговорів з Путіним надихає, – Тейлор\n15 серпня 2019, 12:55 Читать новость на русском\nЗеленський та Путін двічі розмовляли телефоном / Колаж 24 каналу\nДуже важливо, що президент України Зеленський у моменти загострень "піднімає слухавку і телефонує Путіну", щоб ці загострення обговорити. Адже єдиний, хто може завершити війну – це президент Росії.\nГотовність Президента України Володимира Зеленського до переговорів із президентом РФ Володимиром Путіним надихає. Так вважає тимчасовий повірений у справах США в Україні Вільям Тейлор, пише "Європейська правда".\nЧитайте також: Остаточне рішення за Путіним, але на нього треба тиснути, – США про завершення війни на Донбасі\nДипломат зазначив: "Важливо й чудово те, що в моменти загострень президент Зеленський двічі піднімав слухавку й телефонував Путіну, щоб поговорити. Отже, наразі існує можливість, щоб президенти України та Росії обговорювали питання Донбасу, Чорного моря, Керченської протоки".\nУкраїнці та росіяни тепер у принципі спроможні про це говорити, і для мене це новина, що надихає,\nПро які дзвінки Зеленського Путіну мовиться? 11 липня російський та український лідери обговорили питання врегулювання військових дій на Донбасі і спільної роботи щодо повернення утримуваних з обох сторін осіб. Ця розмова – перший контакт Путіна і Зеленського після обрання нового президента України. До цього у них не було ні телефонних, ні особистих розмов, ні обмінів письмовими посланнями.\nНе було контактів і далі, аж до 7 серпня. 6 серпня через обстріли на Донбасі поблизу Павлополя загинули 4 українських військовослужбовців, попри оголошене 21 липня безстрокове перемир’я. Тоді український президент негайно зателефонував російському. У другій розмові Зеленський попросив Путіна вплинути на бойовиків, аби вони припинили вбивства українців.\nВільям Тейлор – тимчасовий повірений у справах США в Україн / Фото "Європейська правда"\nЩо змінилося за Зеленського\n► На думку Тейлора, перше, що змінилося – це ставлення до українців на окупованих територіях.\n► Друге – з'явилося нове прагнення до двосторонніх переговорів з РФ.\n► Важливим є й третя зміна: новий рівень зацікавленості у добробуті людей з обох боків лінії розмежування.\nТейлор також зазначав, що ідею запровадження миротворчої місії ООН на Донбас досі обговорюють як можливий інструмент розв'язання конфлікту.


Українська вишиванка підкорює світ: цікаві факти про національну сорочку - Інститут Просвіти\nІнститут Просвіти - Новини - Українська вишиванка підкорює світ: цікаві факти про національну сорочку\nПопулярність української вишиванки вийшла за межі країни – вона надихає модельєрів з усього світу на створення нових трендів, її носять голлівудські актори, як-от Кейт Мосс, Енн Хетеуей, Холлі Беррі, Кетті Холмс. Не дивно, американський трендовий журнал “Vogue” назвав українську вишиванку модною!\nОсь ще декілька правдивих фактів:\nПрабатьками вишивки вважають скіфів, які тривалий час жили на території сучасної України. Знайдені на Черкащині срібні бляшки із фігурками чоловіків, датовані VІ століттям, підтвердили ідентичність з українською вишивкою. Це також пояснює наявність у вишиванці великої кількості язичницьких символів.\nДля наших пращурів вишиванки були не лише одягом, а насамперед потужним оберегом. Саме тому сорочки оздоблювали візерунками на рукавах, комірах, подолі та всюди, де тіло було відкритим. Кожен колір та символ мав своє сакральне значення. Причому вишивати мала саме жінка, яка у вишивку закладала емоційний зміст молитви. Під час народження дитини її одягали у вишиту сорочку, аби та оберігала від злих духів.\nПершу школу вишивки в Київській Русі було створено ще в ХІ столітті. Її заснувала сестра Володимира Мономаха – Анна. У ній опановували мистецтво гаптування золотом і сріблом.\nВишивка хрестиком набула особливої популярності завдяки рекламній компанії мила “Брокар і Ко”, яку започаткував засновник парфумерно-косметичної компанії Генрі Брокар. Шматочки мила загортали у яскраву обгортку, на якій було зображено візерунки хрестиком.\nПерший, хто поєднав вишиванку із діловим костюмом і так започаткував нову моду, був Іван Франко. Саме такий він на 20-гривневій купюрі.


ПК з Windows 10 підтримує ігровий контролер Xbox . Ви можете підключити його до ПК та грати в ігри, які його підтримують. Ви також можете транслювати Ігри Xbox на ПК і використовувати ігровий контролер для гри, якщо ваша консоль Xbox One і ПК дуже далеко.\nТим не менш, багато разів контролер, здається, не працює належним чином, і якщо це стосується вас, можливо, вам доведеться відкалібрувати контролер Xbox One у Windows 10. Саме про це ми поговоримо в цьому посібнику.\nЦя публікація розповідає, як ви можете скинути або відкалібрувати контролер Xbox One у Windows 10. Він запустить майстер, який дозволить вам перевірити всі ваші кнопки на різну вісь. Після закінчення ви можете спробувати вбудований інструмент тестування, щоб перевірити, чи працює він належним чином.\nКалібруйте контролер Xbox One\nВи дізнаєтесь, чи потребує калібрування ваш ігровий контролер Xbox One, коли у вас виникають проблеми з грою на ПК. Іноді тригер не спрацює вчасно або щось не так з віссю контролера. Всі вони призведуть до випадкових рухів під час гри.\nУ вас є два варіанти в цьому процесі. Або ви можете скинути налаштування, щоб повернути контролер до налаштувань за замовчуванням, або можете спробувати відкалібрувати. Ми пропонуємо зробити перше пізніше.\nПідключіть контролер Xbox до ПК за допомогою кабелю USB.\nЩоб переконатися, що це виявлено вашим комп’ютером, відкрийте Диспетчер пристроїв. (WIN + X + M). Якщо ви цього не бачите, клацніть правою кнопкою миші на своєму ПК і проскануйте на наявність апаратних змін.\nВідкрийте Панель керування> Панель керування \_ Усі елементи панелі керування \_ Пристрої та принтери.\nКлацніть правою кнопкою миші на піктограму контролера та виберіть властивості ігрового контролера.\nУ вас є дві вкладки тут:\nСпочатку дозволяє протестувати всі кнопки та тригери контролера та перевірити, чи вони відповідають.\nПо-друге, дозволяє скинути налаштування за замовчуванням або відкалібрувати. Виберіть пізніше.\nЦе запустить майстер, який відкалібрує осі вашого контролера.\nПід час процесу він попросить вас натиснути різні кнопки, іноді залишати осі як є і так далі.\nВи побачите багато обертання осі X, Z-вісь, інструкції Dpad, і це займе трохи часу, щоб виконати його.\nПісля завершення ви можете спробувати першу вкладку, яку ми пропустили вище, щоб перевірити, чи правильно відкалібровано ваш контролер.\nЯкщо це все одно не працює, можна скинути налаштування контролера Xbox. У нас була така опція в налаштуваннях ігрового контролера.\nЦе має вирішити проблему калібрування з контролером Xbox One на ПК з Windows 10. Якщо у вас все ще виникають проблеми, ви можете підключитися до Xbox і спробувати змінити ці налаштування також на Xbox One. Xbox One дозволяє вам зіставляти різні кнопки та міняти місцями, якщо ви звикли до такого налаштування.


КОНТРОЛЬНО-ЕКЗАМЕНАЦІЙНА РОБОТА Тема: Розробка технологічног Методичний портал.\nРеферат КОНТРОЛЬНО-ЕКЗАМЕНАЦІЙНА РОБОТА Тема: Розробка технологічного процесу розкрою заготовок з масивної деревини по виготовле\nКОНТРОЛЬНО-ЕКЗАМЕНАЦІЙНА РОБОТА Тема: Розробка технологічног 1 сторiнка\nКОНТРОЛЬНО-ЕКЗАМЕНАЦІЙНА РОБОТА Тема: Розробка технологічног 2 сторiнка\nКОНТРОЛЬНО-ЕКЗАМЕНАЦІЙНА РОБОТА Тема: Розробка технологічног\nМатеріали Вихід заготовок з дощок за сортами\nПиломатеріали хвойних порід 80 67 50 40\nДля прямолінійних деталей 65 55 35 -\nДля криволінійних деталей 30 23 20 -\nДля забезпечення ефективного використання сировини важливим є не тільки вибір відповідної схеми розкроювання а й необхідність розкроювати одночасно так заготовки різних розмірів, як по довжині так і по ширині. В цьому випадку є можливість вибирати розміри заготовок так, щоб можна було якнайкраще використати бездефектну частину дошки. Кваліфікований робітник при розкроюванні може одночасно отримувати не більше як 4-5 типрозмірів заготовок по довжині і не більше як три заготовки по ширині. Збільшення кількості типрозмірів заготовок для одночасного розкроювання однієї дошки або відрізка знижує продуктивність і може бути причиною похибок.\nЗагалом у розглянутих схемах розкроювання пиломатеріалів на заготовки існує поздовжнє і поперечне розкроювання, включаючи отримання криволінійних заготовок. Через це необхідно знати, на якому обладнанні воно виконується.\nОрганізація робочих місць при розкроюванні дощок: а – на верстаті ЦПА-40; б – на прирізному верстаті ЦДКЧ-3; в- на стріч копиловому верстаті ПС80-6:\nПоперечне розкроювання пиломатеріалів виконують на одно пилкових верстатах ЦПА-40, ЦМЕ-2М, ЦМЕ-3. Найбільше використовуються верстати ЦПА-40. У них горизонтальний рух супорта з пилкою здійснюється гідроприводом. Найбільші розміри матеріалу, що розпилюється: по ширині 400 мм, по товщині 100 мм, найбільший діаметр пилки 400 мм, число подвійних ходів супорта 40за хвилину.\nДля поперечного розкроювання дощок на мірні відрізки рекомендується використовувати обладнання фірми ОМГО (Німеччина). Фірма пропонує серію верстатів від найпростіших (моделі Т620 і Т720) до вдосконалених моделей Т1020 NC і Т520 NC. Останні моделі обладнані числовим програмним управлінням і дозволяють автоматично визначати дефектні місця на дошці, забезпечуючи оптимізацію розкроювання, значною мірою скорочують відходи виробництва.\nПри обмеженій виробничій площі для поперечного розкрою дощок на відрізки і заготовки використовується малогабаритний верстат з нижнім розміщенням пилки фірми Оріон (Німеччина), а також у 6-2 з приставним столом.\nГодинна продуктивність верстатів для поперечного розкроювання пиломатеріал, відрізків шт.\nП=60 (mc – mg) Кg Км,\nДе mc – кількість різів, які виконує верстат за 1 хв;\nMg – додаткові різи на торцювання і вирізку дефектних місць.\n(mc =7 mg=1-2, mc = 12, Mg =2-3);\nKg – коефіцієнт використання робочого дня\nKm - коефіцієнт використання машинного часу,\nКм = 0,5.\nВраховуючи те, що при розкроюванні отримують відрізки, в яких можуть бути кратні заготовки годинна продуктивність верстатів у кількості отриманих заготовок:\nП=60 (mc – mg) .n .Kg.Kma . в\nСкачати:КОНТРОЛЬНО-ЕКЗАМЕНАЦІЙНА РОБОТА Тема: Розробка технологічног\nКонституційне регулювання та його "соціалізація" (реферат)\nЖиророзчинні вітаміни (реферат)\nЛьвівський музей українського мистецтва (реферат)\nПроблеми стратегічного розвитку експортоорієнтованої політики підприємств Стратегічною метою розвитку зовнішнього сектору економіки Україн\nТема: “Як Біблія прийшла в Україну?” Як Біблія прийшла в Україну? Біблія – це стародавня збірка, різних за формо\n“Дискусія. Форми проведення дискусій. Культура мовлення під час дискусії” Наше життя так чи інакше міст\n© 2005-Sun, 21 Oct 2018 13:44:10 +0300 UkrRef.com.ua


5 найкрасивіших порід котів у світі: вибери собі домашнього улюбленця\nВи вирішили обзавестися домашнім вихованцем, і ваш вибір припав на кота? Не дивуйтеся, наскільки гарні коти бувають, а часом і вельми незвичайні. Ця п’ятірка найкрасивіших кішок, можливо, допоможе вам з вибором. Візьміть собі нового вихованця, який стане вашим другом і буде радувати кожен день.\nСибірський кіт — самий красивий кіт у світі за результатами різноманітних рейтингів. Представники «сибіряків» напевно попадуться вам першими при пошуку фото красивих котів, адже це дійсно самий красивий кіт серед багатьох порід. Крім того, ці коти є дуже ласкавими домашніми вихованцями. Вони рухливі, грайливі, добре ладнають з собаками.\nБританські короткошерсті – коти з гарними очима і густої, мов щітка, шерсткою. На думку багатьох наших співвітчизників – це найкрасивіші коти в світі, фото їхніх милих мордочок тому підтвердження. Ця порода стає все більш популярною в нашому регіоні. Ці кішки міцні і витривалі, добре переносять самотність, тому добре підійдуть для особливо зайнятих людей.\nХлопець — дуже гарний кіт, з шерстю середньої довжини. Звідси і назва кішки. У перекладі воно означає «ганчір’я лялька». М’які та лагідні, дуже віддані кішки. Вони настільки добрі, що не вміють захищатися, тому відразу ховаються в разі небезпеки. На відміну від багатьох кішок, вони часто ходять слідом за господарем.\nБурмилла також представляє найкрасивіші породи котів і є досить своєрідною, так як походить від схрещування бурми і шиншили. Всі ми напевно знаємо, як вона виглядає, тільки далеко не всі знають її правильна назва. Ці кішки спокійні і миролюбні з іншими кішками, неревнивы.\nЕкзотична короткошерста кішка завершує ТОП-5 найкрасивіші коти, фото цих милих істот зачарує кожного, кому воно попадеться в руки. Порода виведена при схрещуванні американської і перської кішок. Представники цієї породи моторні і грайливі, із спокійним, врівноваженим характером.\nМи перерахували лише деякі красиві породи котів, хоча представники всіх порід кішок по-своєму красиві. Яка кішка виявиться наймилішою для вас, вирішувати тільки вам і вашому серцю. Готові завести собі кошеня чи він у вас вже є? )))


Твори - Олександр Високий - Вірші - Part 9\nГоловна | Твори | Сторінка 9\nНе скоритись тобі вже не сила.\nВсе небо в хмарах, котрий день дощі.\nПогода, як для січня, своєрідна.\nМені ж твоє кохання так потрібне,\nВоно, мов сонце, у моїй душі.\nІ знову дощ, нема йому кінця,\nНу хоч би десь затримався до ночі.\nА я до тебе пригорнутись хочу,\nЙ почути все, що скажуть нам серця.\nКоли ми разом – байдуже нам все:\nІ хмурий вечір, і в тумані ранок.\nПід шум дощу ми тільки ближче станем.\nНегода ця нам щастя принесе.\nПроміння сонячне лягло в твої долоні,\nЙого ти пестила тихенько, мов маля.\nІ я подумав, що так само у полоні\nЖіночих чар твоїх перебуваю я.\nВ полоні поглядів щасливих і тривожних,\nВ полоні подихів, палких і ніжних рук,\nЯким скоряюсь в миті пристрасті побожно\nІ п’ю із келиха вино солодких мук.\nІ я підставив свої руки під твої,\nІ, притулившись, цілував тебе у скроні,\nІ шепотів слова зізнання чарівні.\nВересневі замріяні айстри.\nЗачарованість днів і ночей.\nІ чекання, і спогадів настрій.\nСпалах ніжності милих очей.\nЯ тобі їх дарую ще зранку,\nВідбираю у лона землі.\nІ вони віддають наостанок\nВідблиск барвів гарячих зорі.\nТи не знаєш, де айстри подіти,\nБо в них сила чарівності є.\nЯ дарую не лише ці квіти,\nА й кохання високе моє.\nТи лицем до квітів пригорнулась\nІ забулась в них на мить одну.\nБачу, мила, серцем ти відчула\nЇх просту й глибинну таїну.\nТи мені сказала: «Як же мило,\nЩо приніс ці квіти саме ти.\nЯ давно-давно їх полюбила –\nІ мені вони з дитинства любі.\nВсе співпало, наче дивні сни…\nМи з тобою стільки літ у шлюбі.\nПоєднали нас вони.\nВ красі осінній є тріумф, і біль, і гріх,\nВідлуння почуттів й сердечних мук минущих.\nТому, можливо, так світліють наші душі,\nКоли ми входим в ліс, як в храм надій своїх.\nМи входимо у велич гаснучих дібров,\nСпокійних кленів, і дубів, й берізок гордих.\nІ під звучання лісових птахів акордів\nМи особливе щось в серцях відкриєм знов.\nІ хай це відкриття непевне і бліде,\nАле воно прийшло! Ми зрозумієм раптом,\nЩо, попри біди всі, тоді нам жити варто,\nКоли одне – на все життя –\nКохання нас веде.


Працюємо із чорнилами StazOn. “Captivated by you” – фото рамка на стіну | Yana Smakula\nПрацюємо із чорнилами StazOn. “Captivated by you” – фото рамка на стіну\nДомашній декор, Майстер класи та статті, Скрапбукінг - скрап сторінки\nЦього тижня ми будемо акцентувати увагу на використанні перманентних чорнил StazOn. Для чого потрібні такі чорнила? Перш за все, вони підійдуть для штампування на глянцевих фотографіях та глянцевому папері взагалі. Їх також можна використовувати для штамування на плівці, пластиці, склі та зеркалі, металі та інших нестандартних поверхнях. Такі чорнила не змиваються водою (лише спец розчинниками), добре тримаються та не розмазуються.\nОсь декілька прикладів використання перманентного чорнила StazOn із архіву Зроби Сам(А):\nЛистівки Wild Asparagus. День 2 – штампування на плівці;\nЛистівка до Дня Матері – штампування на плівці;\nОсінні теги – штампування на папері з глітером.\nЩоб краще проілюструвати можливості чорнила StazOn я зробила ось таку фото рамку на стіну (розмір рамки 30х30 см). Процес створення я намагалася сфотографувати покроково.\nВ якості схеми я використала скетч від PageMaps:\nКрок 1: я вибрала та надрукувала фото. Саме цю фотографію я вже не раз використовувала в своїх роботах, а саме тут та тут. Фото наклеїла на білий картон із відступом в 2 мм.\nКрок 2: я спробувала поекспериментувати із різними штампами, щоб визначитися який варіант подобається мені найбільше. Щоб не штампувати на склі (і щоразу не витирати те, що мені не подобається), я штампувала на плівці, вирізала та прикладала до скла.\nТакий варіант мені не дуже сподобався (це штамп від Марти Стюарт, набір clear pattern stamps та білий StazOn):\nТому я вирішила використати інший набір штампів та темний колір чорнила. Цей варіант мені сподобався:\nштампи Inkadinkado Damask, чорнило StazOn Royal Purple\nЗробила ще декілька відтисків на склі:\nвідтиск вийшов не рівномірий, але мені сподобався такий ефект\nКрок 3: використовуючи двосторонній скотч я вклеїла фотографію:\nКрок 4: використовуючи різні набори штампів я добавила декілька деталей:\nКрок 5: доповнила сторінку використовуючи срібні натирки:\nнатирка із набору Hearts\nнатирка із набору Words\nКрок 6: вставила скло в рамку, а позаду нього добавила лист картону Curry Spice для контрасту. Готово!\nу склі можна розгледіти моє відображення із фотоапаратом у руках 🙂\nОсь декілька детальніших фото готової роботи:\nнравятся посты,в которых публикуются варианты использования материалов из Зробы Сама\nДуже сподобалося!!! Як завжди. Дуже гарна ідея для оформлення фото. МОЛОДЕЦЬ. :-))\nПрикольно вийшло! Дякую за iдею;)\nЧудово вийшло))) дуже сподобалася ідею зі штампами на склі – вдало підкреслено переваги Стазонів над іншими чорнилами)\nКреативно і класно! Фотка дуже гарнезна! СтазОн -чудо, навіть не уявляла собі, що це за чорнило, лише чула назву…. Яна, ти молодець!)\nвигляд просто супер! взагалі все підібрано зі смаком. штампи – мрія як і стазон 🙂\nЦікава ідея з оформленням фото.\nЯна, а це чорнило не здирається з плівки, якщо, наприклад, пошкрябати відбиток штампу?\nдівчата, дякую за ваші коментарі 🙂 як завжди дуже приємно їх читати\nКсюмка – мені і самій подобаються такі записи, відразу стільки ідей нових виникає\nHelgusya – якщо напружено шкрябати то зішкрябується зовсім трішки (на нігті фарба є, з плівки візуально ніби нічого і не зникає). звичайно ж якщо дуже сильно шкрябати то можна багато здерти\nLeave a Reply to Hrustiashka-Кучеряшка\tCancel reply


Hostmaster Ltd. | 09.07.2015 Дайджест доменних подій\n09.07.2015 Дайджест доменних подій\nУ випуску: "Хостмастер" підбив підсумки півріччя; світовий доменний ринок наближається до позначки в 300 млн; реєстрації в New gTLD не виправдали надій ICANN; Cisco Systems купує OpenDNS; ім'я ЗАПЧАСТИ.БЕЛ стало найдорожчим лотом другого аукціону...\nДомен .UA з початку року скоротився на 67 тисяч імен\nЗа підсумками шести місяців 2015 року в домені .UA налічується 573 тис. імен. У порівнянні з аналогічним періодом минулого року їхня кількість зменшилася на 15%, а по відношенню до травня - на 2,13%.\nЧисельність доменних імен другого рівня виросла в порівнянні з минулим роком на 3,2% і досягла 18,1 тис. Всі інші імена - третього рівня, для реєстрації доступний 63 публічних домени: 57 географічних і 6 загального призначення. Наймасовіший публічний домен com.ua налічує 291 тис. доменних імен (спад 6,5%).\nКількість доменних адрес в найпопулярнішому географічному публічному домені kiev.ua за рік зменшилася на 11,5%, - до 55,6 тис. адрес. Майже 89% доменних імен використовуються, тобто мають IP-адресу.\nКількість доменних імен в світі наближається до позначки 300 мільйонів\nЧисельність доменних імен в світі досягла 294 млн, збільшившись порівняно з аналогічним періодом минулого року на 6,5%. Такі дані публікує компанія Verisign у звіті про стан доменної індустрії за підсумками першого кварталу поточного року.\nЗагальна кількість імен в доменах .COM і .NET, адміністратором яких є компанія, склала 133 млн, що на 3,1% більше, ніж у першому кварталі минулого року. Лідерами зростання, за даними Verisign, стали географічні домени, число імен у яких досягло 136,9 млн., що на 8,2% більше, ніж рік тому.\nЯк і минулого року, домен .COM залишається лідером за кількістю реєстрацій. На другому місці домен .TK (Токелау), успіх якого пояснюється безкоштовною реєстрацією доменних імен. Далі в рейтингу йдуть домени .DE (Німеччина), .NET і .CN (Китай).\nКількість нових загальних доменів верхнього рівня на кінець першого кварталу 2015 року, за даними компанії, склала 4,8 млн, а лідером серед них є домен .XYZ, на частку якого припадає 17,8% усіх реєстрацій.\nVeriSign також повідомила про нові максимуми DNS-запитів. Денний пік навантаження на систему DNS в першому кварталі склав 165 млрд запитів, що на 37,9% вище в порівнянні з попереднім роком. Середньодобове навантаження на DNS склало 119 млрд запитів - приріст 40,2%.\nНові домени не дотягують до прогнозів ICANN\nУ всіх нових загальних доменах зареєстровано трохи менше 6 млн імен, що складає усього лише 18% від очікуваної кількості реєстрацій, повідомляється в звіті ICANN за підсумками фінансового 2015 року (фінансовий рік не співпадає з календарним і закінчився на минулому тижні).\nПеред початком фінансового року корпорація прогнозувала, що кількість імен в нових доменах до теперішнього часу досягне рівня 33 млн. Ближче до кінця звітного періоду цей прогноз був істотно скоректований у бік зниження, і очікування ICANN зупинилися на позначці 15 млн реєстрацій в нових доменах. Проте і цей план вдалося виконати лише на 39%. У прийнятому бюджеті ICANN на наступний рік поняття "очікуваного числа реєстрацій" взагалі відсутнє.\nThe Wall Street Jurnal:\nCisco купує провайдера сервісу доменних імен OpenDNS\nКомпанія Cisco Systems офіційно оголосила про угоду з OpenDNS, в рамках якої ця незалежна група, що розвивала сервера доменних імен та послуги в області інформаційної безпеки, стане частиною технологічного гіганта.\nКомпанія OpenDNS була заснована в 2005 році Девідом Улевічем (David Ulevitch), як сервіс для прискорення завантаження кешованих веб-сторінок. Потім компанія почала пропонувати послуги із захисту від фішингу та автоматичного виправлення неправильно набраних адрес. Причому для некомерційних структур сервіс надавався безкоштовно.\nКорпоративна версія OpenDNS була представлена в кінці 2009 року, причому з власною системою шифрування трафіку.\nЗа заявою Cisco Systems, придбання OpenDNS здійснюється в рамках стратегії компанії з розширення хмарних сервісів безпеки. Після завершення процесу поглинання співробітники компанії будуть інтегровані в підрозділ Cisco Security Business Group. Компанія OpenDNS розташовується в Сан-Франциско, але її центри обробки даних розміщені в різних країнах. Як стверджують у компанії, її сервери обробляють в день понад 80 млрд запитів до сервісу DNS від 65 млн клієнтів з 160 країн. OpenDNS обіцяє зберегти безкоштовну версію сервісу і поточні умови передплати.\nПроведено другий аукціон доменів .БЕЛ\nНайдорожчим лотом другого аукціону доменів .БЕЛ стало ім'я ЗАПЧАСТИ.БЕЛ.\nНовий власник доменного імені заплатив за нього 58,5 млн білоруських рублів (приблизно $3,8 тис.). У числі лідерів також імена КОФЕ.БЕЛ, КРАСКА.БЕЛ і КРАСКИ.БЕЛ.\nЗгідно з правилами аукціону переможець зобов'язаний купити домен. У разі відмови він може бути позбавлений подальшого права брати участь в аукціонах строком на 1 рік, крім того, на нього на вимогу організатора може бути покладено обов'язок з відшкодування витрат на проведення аукціону, а також виплату неустойки. В такій ситуації вирішення долі домену переноситься на наступний аукціон.\nКошти отримані від продажу доменних імен направляються на благодійність. Найближчі торги по доменах .БЕЛ пройдуть з 6 липня по 8 липня 2015 року.


Як правильно фарбуватися тінями в домашніх умовах | Макіяж\nВідповіді на питання. > Краса > Макіяж > Як правильно фарбуватися тінями в домашніх умовах\nЯк правильно фарбуватися тінями в домашніх умовах\nСірі і зелені очі\nОчі – це дзеркало душі, тому багато поети і художники вихваляють і надихаються красивими очима. Дівчата приділяють особливу увагу своїм очам, підкреслюють їх красу, виділяють і роблять на них акцент. Як же слід правильно фарбуватися тінями, щоб підкреслити красу очей, а макіяж робити органічним і витриманим? Не всі дівчата знають, як правильно користуватися в домашніх умовах. Багато фарбуються вульгарно, а іноді і недоречно.\nЄ ще одна груба помилка, коли дівчина фарбується тінями темного кольору швидко і приділяє мало уваги розтушовуванні.\nІснує кілька помічників у створенні виразного і незабутнього погляду: олівець, туш, олівець, тіні. Кожна дівчина повинна сама визначити спосіб, яким вона підкреслить свої очі. Можна обмежитися однією тушшю або олівцем, а можна скомбінувати туш, олівець, тіні і підведення. Головне – знання міри, правильне поєднання кольорів і доречність макіяжу.\nПам’ятайте, що будь-який макіяж очей буде незавершеним без туші, тому не уникайте її. Нанесення туші на вії має стати заключним етапом створення макіяжу очей.\nНемає чітких правил, як правильно фарбуватися тінями, але існують основні принципи, які варто дотримувати.\nВище говорилося, що очі – це найважливіша область в макіяжі, але не варто забувати про брови. Почніть з брів. Професійні візажисти підтвердять, що неакуратні брови здатні зіпсувати будь-який макіяж, як би дівчина не фарбувалася. Крім придання форми бровам потрібно подбати про кольорі. Ідеально окресленими брови допоможуть вам зробити олівець або спеціальні тіні, щіточка для брів і пензлик. При денному макіяжі брови повинні бути світліше, ніж при вечірньому.\nНа сьогоднішній день можна виділити три види тіней:\nНайбільш популярні і зручні – компактні тіні, які давно заслужили повагу у багатьох дам. Компактні тіні зручно зберігати, переносити, наносити, змішувати відтінки, у них величезний асортимент квітів.\nРозсипчасті тіні не так зручні в нанесенні, так як постійно скочуються і псують створений тон особи. Плюс таких тіней полягає в тому, що вони чудово розтушовуються.\nРідкі тіні відрізняються своєю яскравістю і специфікою завдання, якщо призвичаїтися, то вони стануть вашим щоденним помічником.\nРозрізняють матові й перламутрові тіні. Матові тіні більше підходять для денного макіяжу, а перламутрові – для більш яскравого вечірнього.\nУ виборі кольору варто відштовхуватися від кількох факторів: колір очей, подія, колір наряду, час року.\nНемає строгих правил, що визначають ті кольори, які слід використовувати. Просто дотримуйтесь деяких рекомендацій, які зроблять ваш образ ще краще і органічніше.\nДля світлих очей підійдуть всі відтінки синього, блакитний, колір морської хвилі, сріблястий, сірий, рожеві відтінки, а також природні бежеві кольори до персикового. При комбінуванні квітів не забувайте, що недоречно поєднувати теплі і холодні тони, але є і виключення. Непогано буде виглядати поєднання блакитного з рожевим, а також сріблястий з персиковим.\nГлибину карих очей підкреслять чорні, жовті і сині тіні. Якщо обрані сині тіні, не використовуйте їх за основу, а застосувати в якості акценту, надлишок синіх тіней зробить макіяж вульгарним.\nУ літню пору особливо красиво виглядають перламутрові золотисті і бежеві тіні, вони роблять обличчя здоровим, а погляд променистим. Це особливо красиво виглядає на фото. Золотистий колір комбінуйте з бежевим і коричневим, а синій з чорним або темно-сірим. Цікавим рішенням для карих очей може стати темно-зелений або смарагдовий колір, які чудово підкреслять і зроблять ваш погляд загадковим.\nВласницям рідкісних сірих або ще більш рідкісних зелених очей пощастило. Сірим очам підійдуть зелені і сині відтінки, при цьому колір очей буде підлаштовуватися під відтінок тіней. Добре підкреслять очі сріблясті, бірюзові та персикові тіні для повік.\nЗеленим очам підійде фіолетова косметика, всі відтінки зеленого і золотисті кольори.\nПісля нанесення тіней для повік подумайте про туші. Велику популярність має чорна туш – це класика, яка завжди доречна. Після чорної туші по популярності слід коричнева, яку так полюбили блондинки і руді дівчата. Далі йдуть синя, зелена і коричнева, які є нетиповими, тому виглядають особливо цікаво. Якщо любите експериментувати, то грайте з квітами і радуйте оточуючих своєю оригінальністю.\nПам’ятайте, що краще бути без макіяжу, ніж з погано нанесеним.\nЯкщо дівчина знає, як правильно фарбуватися тінями, то вийде якісний образ, який створить приємне враження, тому поставтеся до цього серйозно.\n« Як правильно вибирати і наносити на обличчя крем, пудру?\nЕфективна техніка макіяжу »


Випуск новин за 19:00: Голова Нацполіції Князєв подав у відставку. Погані дороги в Україні - 24 Канал\nВипуск новин 24 вересня 2019 , 20:01 - Читать новость на русском\nУ випуску новин за 24 вересня станом на 19:00 – очільник Національної поліції України Сергій Князєв заявив, що подає у відставку. На цій посаді він працював протягом понад два з половиною роки. В Україні за останні дні сталася велика кількість аварій на дорогах. Багато експертів заявляє, що однією з головних причин нещасть є дороги.\nГолова Нацполіції України Сергій Князєв назвав дезінформацією повідомлення про затримання його колишньої дружини на кордоні із Польщею через незадекларовані 650 тисяч євро готівки.\nВипуск новин Дороги Новини news Сергій Князєв


Щороку на Великдень я печу багато пасок. Переважно два-три заміси. Пробувала найрізноманітніші рецепти паски. Це паска на опарі чи безопарна, паска на кефірі, паска з сухими дріжджами, паска у хлібопічці, паска з цукатами, ізюмом, маком. І, мабуть, як у кожної господині, ці експерименти з тістом для паски закінчувались по-різному, часом не дуже вдало. То паска не підросте, то потріскає, то "западе" в середину і стане "кривобока" та "горбата"...то занадто суха, то підгорить, то тісто "забите", як пластилін)))) Ооох...як згадаю, як тісто вилізло з форми та залило мені духовку)))Бувало всяке. Але, завдяки всім цим вдалим чи не дуже спробам, я все ж таки винайшла для себе простий рецепт паски, яка вдається завжди. Хочу поділитись ним із Вами. Думаю, за цим рецептом з фото, перевіреним вже неодноразово на власному досвіді, Вам обов'язково вдасться спекти чудову смачну домашню Великодню паску легко і просто, без зайвих клопотів, зусиль та витрат.\nОднозначно, інгредієнти для паски мають чи не найважливіше значення. Мені найбільше подобається рецепт паски на молоці, як робила бабуся. Молоко беру домашнє. Воно найкраще для паски, тому що натуральне, має велику жирність та приємний запах. Якщо приготувати паску на магазинному молоці, великої різниці, мабуть, не буде. Але, все ж таки, ці "дрібнички" в результаті можуть зіграти вирішальну роль. Молоко підігріваю приблизно до 35-40 град. Розчиняю у ньому дріжджі. Останні раджу використовувати тільки свіжі. Це дуже важливо! Тобто це мають бути "живі" дріжджі. Що би не казали про переваги сухих дріжджів, але вони не дають такого дріжджового запаху, як свіжі і паска на сухих дріжджах виходить не та. Також, обов'язково звертайте увагу на термін придатності дріжджів.\nДалі додаю цукор, якого в моєму рецепті досить багато. У мене всі люблять солодку паску, але якщо Ви надаєте перевагу менш солодкому варіанту, то цукру можна додати менше. Також відразу додаю і ваніль. Цукор розмішую у молоці, до повного розчинення. Додаю сіль, перемішую. Тепер потрібно додати жовтки, яйця, олію. Є багато рецептів, де до паски йде 10 і навіть більше яєць. Але я не рекомендую додавати їх так багато. Це обтяжує тісто і через це паска може потім погано підростати та не вийде пухкою. 2 жовтки і 2 яйця - це максимум, як на мене. Яйця для паски краще брати домашні. Вони мають яскравіші жовтки, що надає пасочці апетитного жовтого кольору. До речі, білки залишаємо у холодильнику, щоб потім прикрасити ними паску. Щодо олії, то я обираю нерафіновану. Вона має насичений соняшниковий запах, що загалом додає тісту ароматності. Крім того, нерафінована олія має більш темний жовтий колір, що також позитивно впливає на колір паски. Далі додаю вершкове масло, розтопивши його до рідкого стану.Спред чи маргарин не підходить. Це має бути натуральне вершкове масло високої жирності. Знову ж таки, воно надає приємний вершковий аромат та смак, добре взаємодіє в тісті. А от з маслом та жиром категорично не можна "переборщувати". Воно дуже обтяжує тісто, а занадто жирне тісто не вийде пухким та повітряним, яке нам потрібне. Є рецепти паски на олії, зовсім без масла. Я вважаю, що це також не добре. Від хорошого масла в помірній кількості паска стає більш здобною та смачною.\nТепер додаємо 3 скл.просіяної муки та збиваємо тісто міксером 5-7 хв. Маса стане однорідною та утворяться бульбашки, як бачимо на фото. Я збиваю рідке тісто, щоб всі компоненти краще поєднались між собою та щоб надати тісту повітряності. Моя бабуся, в свій час, вимішувала тісто руками близько години, поки воно не відлипало від рук. При цьому промовляла молитви "Отче наш..." та "Богородице Діво..". Як колись казали, тісто потрібно місити доти, поки не промовиш ці молитви 12 разів по 12. Звичайно, добре вимішене тісто стає набагато пухкішим. І ці традиції, безумовно, мають логічне підгрунття. Та якщо збити тісто міксером, то це може замінити довготривале вимішування руками. З допомогою міксера робимо практично те ж, тільки набагто легше та швидше. Додаємо решту муки та вимішуємо ще трохи руками. Тісто для паски має бути досить м'яким. Якщо тісто занадто густе та тверде, то і паска вийде твердою. Коли тісто готове, додаємо наповнювачі за бажанням. Я найбільше люблю паску з ізюмом та лимоном. На цю кількість тіста додаю 150 г ізюму та цедру з 1 лимона. Але не забудьте, що їзюм треба попередньо добре промити та висушити. Посуд для тіста потрібно брати великий, бо воно виросте в об'ємі в кілька разів. Прикриваємо лляною серветкою та ставимо тісто у тепле місце на 1,5 год. Опускаємо тісто руками та знову залишаємо підростати ще на 40-60 хв.\nГотове тісто набираємо у форми. Форми для паски можуть бути найрізноманітнішими. Але, слід зауважити, що всі форми для паски потрібно змащувати жиром, крім паперових. Я вважаю найкращими є чавунні форми. В них паска випікається рівномірно та виходить рум'яною, апетитною і гарною. Хоча роблю паски і в силіконових формах та в бляшаних нержавіючих формах. Останні, правда, найбільш "вибагливі". Тому на дно форми застеляю пергамент, щоб паска не прилипла. Щодо паперових форм, то це дуже зручно: їх не потрібно ні змащувати, ні потім мити. Є господині, які бояться використовувати паперові форми, якщо вони трохи помнулись. Але, насправді, під час випікання, коли тісто виросте, все чудово вирівняється. Ще мушу сказати, що потрібно обов'язково попередньо приміряти порожні форми у Вашу духовку. Це допоможе зрозуміти скільки пасок і в якому порядку туди влізе. Бо коли форми вже будуть наповнені тістом, а духовка розігрітою, зробити це буде значно складніше. Крім того, надто маніпулювати наповненими формами не слід, бо тісто може "впасти" і паски вийдуть кривими. Не залежно, яка у Вас форма, але наповнювати її тістом потрібно лише на 1/3. Тісто дуже добре підростає та збільшується в об'ємі, тому це саме те, що треба. Я набираю тісто, змастивши руки олією, та розгладжую його, загинаючи під низ і формуючи кулю, як бачимо на фото. Цю гладку кулю і ставлю у форму. Верх паски має бути добре розгладжений, рівненький, без явних випуклостей, щоб пасочка потім вийшла рівномірною і кругленькою.\nЗалишаємо ще підростати у формі приблизно 40 хв. Коли паска наросте у формі, зверху змащуємо розбовтаним жовтком кімнатної температури. Не слід наносити велику кількість жовтка, це може зашкодити. Ставимо у розігріту до 200 град. духовку. Пам'ятайте, що більші форми ставимо далі від дверцят духовки, маленькі - ближче. Бо час випікання маленьких пасок значно менший, відповідно, виймати їх прийдеться швидше. Тому, якщо Ви поставите паски у духовку таким чином, що маленькі будуть позаду великих, то вийняти маленькі паски швидше не вдасться. Або маленькі згорять, або великі зіпсуються. Духовка має бути добре розігрітою. Тоді паски добре виростуть. Але через 15-20 хв збавляємо температуру до 170-180 град, інакше паски можуть підгоріти. Час випікання дуже індивідуальний. В середньому це 1 година. Але все залежить від розміру форми. Великі паски я випікаю приблизно 1 год 20 хв, маленькі - 30-40 хв.\nГотову паску виймаємо з форми. Робимо це обережно, щоб не пошкодити. Охолоджуємо. За бажанням, прикрашаємо паску, але це вже окрема історія, яку обов'язково при нагоді розповім))\nРецепт паски на йогурті\n11 Березня, 2015 21:06 ⁄ Переглядів: 187804 ⁄ Друк


← Кріодеструкція — не тільки для краси\nКондиломи — чому поцілунки небезпечні? →\nПриродно, що самооцінка чоловіки більшою мірою залежить від його успішності у протилежної статі. І чим більш зрілим стає чоловік, тим більше він відходить від самоствердження через кількість підкорених жінок і прагнути до щастя, гармонії. Треба сказати, що під щастям розуміється близькість жінки — розумною, красивою, сексуальною, здатної надихнути на нові звершення і перетворити кожен день на свято.\nІ так, ти її знайшов. Раз ти зрозумів, що це вона — значить, зібрав достатню кількість інформації про предмет своїх прагнень. Чи ні? Просто бачиш її кожен вечір в парку, вигулюючи собаку, а може бути періодично зустрічаєш у своєму улюбленому клубі? У будь-якому випадку, відомостей мінімум. Треба заповнювати — учись їх бачити.\nПочнемо, природно, з зовнішності. Вона розповість тобі не тільки про матеріальний достаток господині, але і повідає про самої особистості: її мотивації, пріоритетах і характерному поведінці.\nПриміром, якщо свою музу ти найчастіше ліцезреешь в джинсах і кросівках, з короткою трохи скуйовдженої стрижкою, неодмінно постійно в русі і безпросвітних комунікаціях — будь готовий: щоб підкорити її серце тобі доведеться навчитися стрибати з парашутом, пірнати з аквалангом і брати гірські висоти. Подолаєш?\nЯкщо ж твоя потенційна праймерів вся така гламурна секси — вся в стилі та моді да за останнім писком — змирися з тим, що станеш під стать, і на фінансах заощадити не вдасться.\nКоли, описуючи свою майбутню найдорожчу половину, на думку спадає лише одне слово — гармонія — знай, що вона саме ніжне, тендітне й вразливе істота на світі. Чи зможеш ти не брехати ніколи, завжди стежити за своєю мовою і повністю виключити з неї всю брутальність, двоякість і насмішкуватість?\nЯкщо предмет розкоші свої досить незвичайний, креативен і загадковий, і тебе приємно вражає те, як їй вдається поєднувати, здавалося б, непоєднуване, і знаходити інший глибинний сенс в давно знайомих і звичних речах — у звуженій ти відкриєш новий світ, який живе в власному просторі і за своїми законами. Його потрібно зрозуміти і прийняти.\nЯкщо твій вибір припав на спортсменку — жінку не тільки морально, але й фізично сильну, що звикла завжди, скрізь і в усьому домінувати — і ти не впевнений, що перевершуєш її за всіма пунктами, то чи згоден жити в підпорядкуванні за її правилами ?\nНу, а якщо майбутня подруга прихильниця класики — шукай у неї ідею фікс — цієї дівчині потрібен соратник — помічник на шляху до великого. Але краще все ж заздалегідь зважити: одна справа, якщо має з нею винаходити вічний двигун або намагатися знайти точку опори, щоб підняти землю; а зовсім інша — створити політичний переворот, повалити владу і вбити президента!\nТак, тепер отримавши необхідно достатню інформацію, тобі не складе труднощів зорієнтуватися і з програмою і з місцем проведення вашого побачення. До прикладу: «живчика» можна спокусити туристичним походом; «сексотку» — пафосно-гламурним баром; «досконалу» — красотами вашого краю; «геркулесу» — фітнес-клубом; а «юного Стахановця», в залежності від її справи життя — пропагує лекцією, науково-популярним фільмом і т.д.\nДалі приділимо фрагментик і твоїй зовнішності: перше, він повинен бути під стать супутниці; друге, адекватний заходу; та, третє, комфортний для тебе самого.\nПотім займемося твоїм станом. Зрозуміло, що в житті буває все, що завгодно і на побачення ти можеш йти і після трудового дня, поконфліктувавши з начальником, а також заваливши іспит і не взявши більшу вагу. Ти готовий знищити більшу половину людства і саме в цьому виді ти постав перед своєю пасією. Негоже! Відключити від емоцій дня — настрой себе на романтичну прогулянку, інтелектуальну бесіду або ж ударний отжиг! Напевно щось подібне вже було в твоєму житті — ось і згадай все в найдрібніших деталях, і відчуєш схожі відчуття — твій організм автоматично прийде в необхідний тонус і режим дії.\nТакож твоєю зброєю в завоюванні довіри і розташування дівчини може стати елементарна галантність! Ти ж не думаєш, що вона була винайдена твоїми предками просто так? Доторкнися губами до її руки при зустрічі або простягни свою руку, допомагаючи їй вийти з транспорту, перенеси милу через калюжу або підтримай під лікоть на слизькій ділянці — імпровізуй! Знай, що кожне твоє дотик вас зближує, змушує організм виробляти гормон задоволення — Oxytocin.\nІ найголовніше, ваше побачення повинно дарувати тобі радість, спілкування — бути легким. Якщо ж напруга не відпускає, а тяжіння посилюється — значить, ти помилився: це не твоя людина, відпусти її.


Клацання долі. Ціна, купити настільну гру Клацання долі Київ, Харків, Дніпро, Одеса, Запоріжжя, Львів, Кривий Ріг, Миколаїв, Маріуполь\nПредставляємо ще одну гру на "божественну тематику" (перед цим до нас потрапили "Боги Олімпу"), і це - "Клацання долі" (Flick of Faith).\nВ один з моментів ви дізнаєтеся, що ви не єдиний представник небесних керевних сил на Землі. І у вас є рівні конкуренти з різних вірувань. Зевс, Ра, Анубіс, Феміда та інші готові стати Верховним богом.\nЩоб перемогти, Вам знадобиться цілий інструментарій: пророки, фанатики, храми і вправні клацання. Саме так. Адже за допомогою точних пострілів пальцем по пророках ви будете вибивати пророків супротивників з їхніх міст, захоплювати їх, будувати свої храми і сіяти добро (точніше заробляти переможні очки).\nГра вкрай весела, швидка та пов'язана зі спритністю та координацією рухів!\nІгрове поле із хмарами;\n52 дерев'яні фішки різних розмірів;\nВеликі дерев'яні фішки Короля мавп та Сфінкса;\nДва аркуші з наклейками для дерев'яних фішок;\n20 карток волі богів;\nЧотири пам'ятки для гравців;\nЧотири двосторонні карти богів - всього у грі вісім різних богів;\nЖетони серця для Фреї, божественої руки для Дагди, безодні і торнадо;\n50 жетонів переможних очок;\nВи можете купити Клацання долі, з доставкою по всій Україні: Київ, Харків, Дніпро, Одеса, Запоріжжя, Львів, Кривий Ріг, Миколаїв, Маріуполь, Вінниця, Херсон, Полтава, Чернігів, Черкаси, Суми, Житомир, Хмельницький, Чернівці, Рівне, Кропивницький, Івано-Франківськ, Тернопіль, Луцьк, Біла Церква, Ужгород, Донецька обл., Луганська обл.\nРейтінг BGG 7.5\nКлацання долі, настільна гра, гра на координацію, стратегічна гра, Flick of Faith


На Ватутіна зіткнулися маршрутка та пасажирський автобус (Відео) | Всі Новини Вінниці\n26 червня 2020 - 09:50\n25 червня на вулиці Ватутіна сталася дорожньо-транспортна пригода. На проїжджій частині зіткнулися маршрутне таксі та пасажирський автобус. Транспортні засоби отримали пошкодження.\n25 червня о 07:51 трапилась дорожньо-транспортна пригода на вулиці Ватутіна. Вона потрапила на запис камер відеоспостереження.\nПосеред проїжджої частини зіткнулись маршрутне таксі та автобус міжміських перевезень. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тому до місця події оперативно прибули патрульні поліцейські.\nОхоронці правопорядку з'ясували обставини автопригоди. Водії вирішили дану пригоду шляхом складання європротоколу.