Середньовічна Індія - Всесвітня історія. 6—7 класи: Нестандартні уроки\nМета. Сформувати уявлення про держави на півострові Індостан, про культуру та релігію середньовічної Індії; створити умови для розуміння причин утворення Делійського султанату та імперії Великих Моґолів, збереження кастового ладу в Індії; розглянути державний устрій індійських держав, пам’ятки культури Індії; установити зв’язок між античними та середньовічними індійськими державами, релігійним і побутовим життям індійців; схарактеризувати видатних історичних діячів; розвивати вміння порівнювати держави Індії із європейськими країнами, індійську культуру античності та середньовіччя; навчити висловлювати власну думку щодо наслідків завоювань.\nОбладнання. Карта світу, Азії.\nТип уроку. Урок засвоєння нових знань із використанням роботи в групах і рольової гри.\nОчікувані результати. Після цього уроку учні навчаться: називати хронологічні межі існування Делійського султанату та походів на Індію, пам’ятки індійської культури; показувати на карті кордони Делійського султанату та імперії Великих Моголів; застосовувати та пояснювати на прикладах терміни та поняття; характеризувати видатних історичних діячів і досягнення індійської культури; порівнювати держави Індії із європейськими країнами та індійську культуру античності та середньовіччя; висловлювати судження щодо наслідків завоювань, каст і варн в Індії.\n1) Що вам відомо про Давню Індію?\n2) Де розташована Індія?\n3) Які річки протікають в Індії?\n4) Які гори є в Індії?\n5) Що вам відомо про індійське суспільство часів Давньої Індії?\n6) Хто такі арії і як вони вплинули на розвиток Давній Індії?\n7) Що таке варни?\n8) Які культурні досягнення стародавніх індійців вам відомі?\n9) Які релігії були поширені в Давньої Індії?\nПеред початком розгляду нового матеріалу вчитель ставить перед класом проблемне питання: «Чому мусульманам, на відміну від Александра Македонського, удалося завоювати Індію?»\nЗа кожним із чотирьох питань розгляду нового матеріалу пропонується по одному варіанту проведення уроку. Учитель самостійно вирішує, із яким варіантом йому працювати. Решту матеріалу можна викладати лекційно або заздалегідь дати завдання учням підготувати доповіді за цими питаннями.\n1. Держави на півострові Індостан.\n«Засідання експертних груп».\nПояснення нового матеріалу проходить у вигляді «Засідання експертних груп». Учитель об’єднує учнів у чотири групи (групи експертів), кожна з яких отримує картку з інформацією для опрацювання, після чого виступають із доповідями. Решта учнів уважно слухають доповіді.\nПравила роботи в експертній групі\n1) Отримавши картку, призначити керівника групи, який буде керувати роботою групи, хронометриста, який буде стежити за часом, секретаря, який буде вести необхідні записи, доповідачів, які виступатимуть із результатами роботи групи.\n3) Поділити інформацію на кілька смислових блоків.\n4) Розподілити блоки між учнями своєї групи.\n5) Скласти стислий конспект кожного блоку та розказати його всім учням групи.\n6) У разі виникнення запитань звернутися до вчителя.\nНа межі IV—V ст. в Індії виникла велика держава Ґупта, що простяглася від Аравійського моря до Бенґальської затоки. Останні десятиріччя ґуптської епохи відзначені вторгненням гунів-ефталітів. Завоювання гунів були частиною інтенсивного пересування племен Центральної Азії. Ефталіти були військовим союзом напівкочових племен. Китайський мандрівник Сунь Юній, спостерігаючи гунів в Індії в 520 р., описував їх як неписьменний народ, що живе в шатрах і носить шкіряний одяг. Місцеві індійські правителі визнали верховну владу гунів, але правління гунів не було тривалим. Вони були вигнані, а в самій Індії почався період існування численних держав-князівств, які воювали між собою.\nУ Ґуптській державі склався єдиний централізований бюрократичний апарат. Зберігалися різні форми самоврядування — сільські громадські ради, кастові й професійні об’єднання тощо. У містах всіма справами завідували купецькі гільдії та ремісничі корпорації, які поступово перетворювалися на касти. Адміністративні посади в Ґуптській державі часто обіймали представники місцевих династій.\nОснову соціального устрою індійського села IV—VI ст. складала сусідська община. Господарство вели окремі родини, що мали основні засоби виробництва. Для індійського села характерним є тривале існування патріархальних і напіврабських форм експлуатації. Широко використовувалася праця батраків і спільників. Розвивалися касти, кастовий лад створював організаційну структуру сільської общини й гарантував її сталість і консерватизм. Продовжувалося освоєння нових земель. Заселення нових областей частково було наслідком державної політики, а частково відбувалося стихійно внаслідок утечі населення з районів, що були спустошені війнами, повенями, голодом і соціальним гнітом, що поступово посилювався.\nЩе на початку XI ст. Північна Індія стала об’єктом руйнівних і грабіжницьких набігів еміра Газні — Махмуда Газневі. Він здійснив 15 походів, багато міст Індії були захоплені й розграбовані. Результатом його походів було завоювання Пенджабу. Після смерті Махмуда владу захопили правителі невеликого князівства Гур, після чого правління Газневідів припинилося.\nМухаммад Гурі продовжив політику завоювання Індії. Незабаром уся долина річки Ґанґ була зосереджена в руках Гурідів. Захоплені в Індії землі Мухаммад Гурі передав своєму воєначальнику Кутб-уд-діну Айбеку, який продовжив його завойовницьку політику. У 1192 р. він захопив місто Делі, яке стало його резиденцією. У 1206 р., після смерті Мухаммада Гурі, Кутб-уд-дін Айбек оголосив себе султаном значної частини індійських володінь Гурідів. Так виник Делійський султанат.\nСтавши султаном, Кутб-уд-дін поклав початок столітньому правлінню в Делі тюркських правителів і їх нащадків, що умовно об’єднувалися в «династію» гулямів. Деспотична влада нових правителів Індії встановлювалася та підтримувалася методами жорстокого придушення. їм належало право розв’язувати всі важливі державні справи. Вони довільно скидали з посад і наказували страчувати своїх підданих, конфіскували їхнє майно.\nГоловною опорою Кутб-уд-діна було його військо. За словами історика XIII ст., воно складалося з «тюрок, гурів, хорасанців, хильджеїв ».\nУ Делійському султанаті офіційною мовою була фарсі (перська мова). Офіційною релігією султанату став іслам. Насильницькі методи навернення на іслам застосовувалися, як правило, лише до місцевих феодалів. Решта населення продовжувала сповідувати свою релігію.\nУ результаті встановлення в Індії в XIII ст. влади мусульманської військово-феодальної знаті відбулися зміни в структурі пануючого класу. Його верхній ешелон, представлений військовою знаттю, завойовниками та мігрантами, протистояв місцевому населенню і в етнічному, і в релігійному відношенні. Ця знать не стільки витіснила місцеву еліту, скільки підпорядкувала її своєму впливу. У процесі завоювань частина місцевих феодалів-індусів була винищена або втратила свої володіння. Частина земель місцевих індійських правителів перейшла до завойовників. Проте переважна частина земель залишалася за колишніми власниками за умови виплати податку й несення служби.\nТоргівля та міське життя в Делійському султанаті продовжували розвиватися, незважаючи на часті війни й заколоти. Розширилася площа оброблюваних земель. Це було викликано прагненням султанів підпорядкувати незалежні племена, що населяли джунглі навіть у безпосередній близькості від столиці.\nЖиття в селі продовжувало задовольняти потреби феодальної знаті, кількість якої збільшилася в результаті мусульманського завоювання.\nУ XIV ст. влада султанів ослабла й почався занепад держави.\nТимур народився в 1336 р. У 1362 р. пішов на службу до монгольського хана Тоглук-Тимура, того ж року під час однієї із сутичок дістав поранення в ногу і відтоді залишався кульгавим (звідси прізвисько Тимурленґ, у Європі його називали Тамерлан).\nУ 1370 р. Тимур сам захопив владу над Мавераннахром і прийняв титул великого еміра. Згодом скинув із престолу та вбив еміра Хусейна, одружився з його вдовою та прийняв титул гурган (чагатайською мовою означає «зять дому Чинґісхана»). Тимур, не будучи нащадком Чинґісхана, усе життя правив через підставних ханів-чинґісідів (нащадків Чинґісхана), які були маріонетками в його руках. Столицею держави Тимура стало місто Самарканд. Він сприяв розвитку науки й культури, особливо багато уваги приділяючи будівництву палаців, мечетей, мавзолеїв. Маючи добрі організаторські й військові здібності, він сформував велику, дисципліновану й добре озброєну армію.\nУнаслідок численних військових походів Тимур захопив і приєднав до своєї держави практично всі території тогочасного персомовного світу, за винятком Північної Індії.\nУ 1398 р. разом із 120-тисячною армією він вторгся до Індії. Армія Делійського султанату не змогла чинити опір. Одне за одним військо Тимура захоплювало й розорювало міста. Столиця держави місто Делі також було пограбоване, а потім спалене. Всіх майстрів, які потрапили в полон, було вивезено в Самарканд. Тимур не бажав приєднувати індійські землі до своєї держави. Через рік він залишив пограбовану Індію.\nТимур прославився своєю підступністю, жорстокістю щодо завойованого місцевого населення. Помер у лютому 1405 р. Похований у мавзолеї Гур-Емір у Самарканді.\nУ припиненні феодальних усобиць і війн, що розоряли сільське господарство й заважали торгівлі, були зацікавлені селяни й городяни. Разом із тим прагнення політичного об’єднання країни виявлялося і серед впливового прошарку мусульманських феодалів. Посідаючи панівне становище в країні, вони побоювалися посилення впливу феодалів-індусів, витиснутих на другий план у результаті тюркських, таджицьких й афганських завоювань. Проте в міру розпаду Делійського султанату та війн між державами, де правили мусульманські династії, вплив феодалів-індусів знову став посилюватися. Індійські князі стали достатньо сильними для того, щоб боротися проти мусульманського панування. Це привело до об’єднання мусульманських феодалів під владою Бабура (Бабур — прізвисько, що означає «Тигр»)— сильного правителя Кабула, що мріяв підпорядкувати своїй владі численні індійські землі.\nБабур, колишній правитель Ферґани, вигнаний із Середньої Азії кочовиками-узбеками, був талановитим полководцем, поетом і письменником. Його мемуари є найважливішим джерелом наших знань про тогочасне економічне й політичне життя Середньої Азії, Афганістану й Північної Індії та містять яскраві характеристики його сучасників. У 1526 р. Бабур, зробивши вирішальну перемогу над правителем Делійського султанату, поклав початок Моґольській імперії в Індії. (Моголами називали населення Моґолістана, до якого відносили райони Північної Індії та півдня Центральної та Середньої Азії. Саме тому держава дістала таку назву. Європейці називали Моґольську імперію державою Великого Моґола.) До 1529 р. володіння Бабура включали Східний Афганістан, Пенджаб і долину Ґанґу до меж Бенгалії.\nПеремогами над індійськими феодалами Бабур був зобов’язаний своїй досвідченій, загартованій у боях армії, що складалася з тюрків, таджиків й афганців, відмінній артилерії та новим прийомам ведення бою (наприклад, прикриття своєї піхоти й артилерії загородою з возів, зв’язаних ланцюгами).\nБабур помер у 1530 р., перед смертю поділивши свої володіння між синами. Основну частину він віддав старшому сину Гумаюну, який успадковував від батька величезне царство, що простяглося від Ґанґу до Амудар’ї.\nВласне засновником імперії Великих Моґолів є внук Бабура — Акбар (1556—1605 рр.). Правління Акбара, якого прозвали Великим, було присвячене об’єднанню держави. Незалежні мусульманські держави він перетворив на провінції своєї імперії, індуських раджів зробив своїми васалами — частину шляхом союзів, частину силоміць. Завдяки призначенню міністрів, намісників й інших урядовців з індусів новий монарх здобув прихилення та відданість індуського населення. Був знищений ненависний податок на немусульман.\nАкбар переклав перською мовою священні книги й епічні поеми індусів, цікавився їхньою релігією та поважав їхні закони, хоча й заборонив деякі нелюдяні звичаї. Він був найвизначнішим мусульманським правителем Індії. Відрізняючись великим військовим талантом (не програв жодної битви), він, однак, не полюбляв війни й віддавав перевагу мирним заняттям.\n2. Кастовий лад індійського суспільства.\nХарактерною особливістю феодалізму в Індії є поступове оформлення кастового ладу. Касти — це замкнені групи населення, що посідають певне місце у виробничому й суспільному житті, установлене звичаєм і законом. Приналежність до них членів суспільства визначалася їхнім походженням та була спадковою. Кастовий лад остаточно склався тільки в період раннього середньовіччя.\nВ умовах повільних темпів розвитку багато племен Давньої Індії протягом століть зберігали свій спосіб життя. Для одних племен провідним типом господарства було землеробство, для других — тваринництво, для третіх — полювання, для четвертих — рибальство тощо. Крім того, у деяких із них розвивалися ремесла: гончарне, теслярське, шкіряне, примітивна металургія тощо. Суспільний поділ праці привів до виділення груп людей, зайнятих у певній сфері виробничої діяльності.\nВарни були результатом розвитку суспільної нерівності. Основною в системі вари є їхня відмінність у правах та обов’язках щодо рабовласницької держави. Виникнення ж каст було результатом розвитку поділу праці, основним для каст є їхнє місце в економічному житті суспільства.\nДля каст характерна їхня відчуженість одна від одної: члени різних каст не могли брати шлюб, кожна каста мала свою виняткову й незмінну професію. Крім того, що кастам була властива спільність заняття, вони, на відміну від варн, мали внутрішню адміністрацію. Члени касти були пов’язані зобов’язанням взаємодопомоги, спільним виконанням релігійного культу, регламентацією виробничого процесу, певними правилами спілкування із членами інших каст тощо.\nРольова гра «Касти та варни».\nОсновна мета гри — показати учням на практиці різницю між варнами та кастами.\nЧотири учні класу отримують картки з описом виникнення певної варни, один учень — групи «недоторканих». Решта учнів отримують картки, на яких зазначений опис певної професії, і визначають, до якої варни належить каста, про яку розповідається. Потім учні приєднуються до відповідної варни та обговорюють інформацію на своїх картках.\nРекомендація. Групу «недоторканих» учитель уводить на свій розсуд, ураховуючи можливість неадекватної реакції учнів на роботу в такій групі.\n2) Вирішити, про представника якої професії розповідається на картці та до якої варни він належить.\n3) Приєднатися до роботи певної групи-варни та поділитися інформацією про свою касту.\n4) Обговорити разом із групою відповідність касти варні.\n5) Якщо інформація про касту на картці не належить до цієї групи-варни, перейти до іншої.\nКартки із варнами\nЦю варну Брахма створив зі своїх вуст. Це були найкращі створіння бога, і назвали їх на честь бога — брахмани. До найвищої варни належали жерці та вчені, учителі та наставники. Вони мали бути чесними та справедливими, мудрими та розсудливими.\nЗі своїх рук Брахма створив кшатріїв (з індійської «кшатра» — «панування, влада»). До варни кшатріїв-воїнів належали раджі, військові, державні урядовці й представники знаті, аристократи. їх бог наділив відвагою, доблестю, силою та щедрістю.\nВайш’їв бог Брахма створив зі своїх стегон. Це були люди, які добре виконували свою роботу. До варни вайш’їв належали землероби та скотарі, купці та лихварі. їх бог наділив працьовитістю та старанністю.\nЗі своїх ступнів Брахма створив варну шудр. Він наділив їх смиренністю та покорою вищим варнам. Це були безправні слуги, залежні хлібороби та ремісники, дрібні торговці.\nЦе була не варна, але велика кількість людей належала до цієї групи. Вони називалися «недоторканими», виконували найбруднішу роботу — замітали вулиці, прибирали сміття. Це були раби. Представникам інших варн заборонялося не тільки спілкуватися з ними, але навіть торкатися до них.\nКартки із кастами\nВони були служителями бога. Жили при храмах, молилися богам, передавали їм прохання людей, яким потім переказували і відповіді богів. (Жерці.)\nВони навчали дітей, передавали знання, які накопичили покоління. Вони вчили писати, читати та рахувати. Навчали доброті та справедливості, толерантному ставленню до людей і поваги до богів. (Учителі.)\nВони здійснювали відкриття, досліджували невідоме та розвивали відоме. Вони дивилися на зірки та працювали із числами, писали\nтрактати та робили креслення. Вони завжди перебували в пошуках нового. (Учені.)\nВони шукали шлях до найкращого, намагалися знайти розуміння як природи, так і людини. Вони постійно ставили запитання та шукали на них відповіді. Вони створювали вчення. Інколи вони навіть не помічали навколишнього світу. (Філософи.)\nВони керували державами, вирішували долі людей і народів. Вони жили в розкішних палацах. Усі їм прислуговували та намагалися виконати їхні бажання. Владу вони отримували в спадщину, але інколи й захоплювали силою. (Раджі.)\nВони керували арміями, направляли воїнів. Вони віддавали накази, і сотні та тисячі людей ішли на битву. Вони були різними — і талановитими, і бездарними. Одні жили в розкоші, інші поділяли побут воїнів, якими командували, але й ті, й інші випроводжали людей на смерть. (Полководці.)\nВони служили у відбірному військовому загоні, охороняли правителів. Від них залежало життя царів і раджів. Вони могли й попередити замах, але інколи й самі змінювали правителів, саджаючи на трон того, кого вони вважали кращим, або того, хто більше їм заплатив. Вони приймали на себе удар мечів і кинджалів, отруєних стріл і пасток, які були направлені проти правителів. (Царські гвардійці.)\nЧасто їх не помічали, але без них неможливе життя держави. Вони управляли країнами. Змінювалися правителі, минали війни та революції, а вони продовжували керувати державами. Часто вони приймали доленосні рішення, які змінювали все навкруги, а також могли так затягти звичайну справу, що вона могла ніколи не зрушити з місця. (Державні урядовці.)\nВони дуже багаті. Серед них часто зустрічаються пихаті люди, які вважають себе найкращими. Вони приймають рішення, змінюють правителів та управлінців. Вони постійно прагнуть більшої влади та багатства. Вони організовують заколоти та змови, із презирством ставляться до інших людей. Вони допомагають бідним, підтримують поетів і митців. (Аристократи.)\nСвоє положення, гроші та владу вони отримали у спадок. Вони є опорою правителя, допомагають керувати державою, але часто першими гинуть від рук своїх володарів. Вони ведуть постійну боротьбу\nза вплив на правителів, підкупають, дають хабарі. Вони присутні на всіх прийомах у державі. Вони розумні та хитрі, мають добру освіту. (Світська знать.)\nВони не знатні, але багаті, організовують торгові каравани, мають багато різного товару. Вони можуть дістати або відшукати практично все. Вони знають інші мови й багато подорожують. На них часто нападають розбійники. Вони розорюються та багатіють. Вони знають ціну та вартість будь-якого товару, навіть далеко за межами своєї батьківщини. (Купці.)\nВони працюють на землі. Вони знають, коли потрібно посіяти, унести добриво, зібрати врожай. Вони люблять землю, яка їх годує, мають трохи власної. Вони сплачують податки та годують усіх — багатих і бідних. Вони вміють користуватися знаряддями праці, знають, як орати та сіяти. їхні руки грубі, мозолясті. (Землероби.)\nІнколи вони люблять тварин більше, ніж людей. Вони знають про худобу все. Вони супроводжують свійських тварин від народження до смерті. Вони випасають худобу, водять її на водопій, стрижуть і лікують, коли вона захворіє. У них є власна худоба. (Скотарі.)\nВони мали справу з грошима, давали позики під відсотки. Вони розорювали людей, якщо ті вчасно не повертали борг. Із ними рахувалися аристократи та правителі. їх ненавиділи, але за скрутних часів брали від них гроші. (Лихварі.)\nВони майстри, знавці своєї справи. Вони роблять речі, які викликають подив та захоплення. Вони роблять і шедеври, і звичайні речі, без яких неможливе життя. їхня праця тяжка, але вони незалежні, мають власні майстерні. (Ремісники.)\nВони полюбляють море, мають кораблі, керують моряками. Від них залежить, чи вчасно буде поставлений товар, чи потрапить людина в необхідне місто. Вони ведуть боротьбу з піратами. Вони керують кораблями навіть у шторм і шквали. Вони милуються заходом сонця, коли воно зникає у водах моря. (Судновласники.)\nВони випасають худобу, стежать за чужими тваринами. Вони постійно на пасовищах, ночують просто неба. Вони знають звички тварин, захищають їх від диких тварин, лікують їх. Вони відповідальні за худобу й отримують платню за свою працю. (Пастухи.)\nВони мають товар, але небагато. Вони весь час подорожують, в основному пішки, не зважаючи на дощ чи сніг, спеку чи холод. Товар вони носять постійно із собою. Вони продають дрібні речі, без яких неможливо вести господарство, — голки та нитки, прикраси та ножі, дротики та шпильки тощо. (Торговці.)\nВони творять музику: веселу та сумну, під яку танцюють та розмірковують. Вони грають на багатьох інструментах, але кожний має свій улюблений. На них чекають і в розкішних палацах, і в бідних хатинах. (Музиканти.)\nВони роблять тканину, наносять чудові візерунки. Вони змішують кольори. їхня продукція потрібна всім — від дітей до старців. Більшу частину свого життя вони проводять за верстатами. (Ткачі.)\nВони постійно працюють із гарячою водою. їхні руки переносять сотні кілограмів одягу. Вони знищують бруд і повертають речам красу та чистоту. Вони роблять одяг свіжим і м’яким. (Пралі.)\nВони знають звички всіх риб. Вони кожного дня виходять у море, закидають неводи, ставлять вудила. Під дощем і сонцем вони виловлюють рибу. (Рибалки.)\nВони працюють у майстернях, б’ють молотами та карбують бронзу. Вони виготовляють знаряддя праці та прикраси. Вони не мають власних майстерень, тому працюють на чужих. Вони працюють із ранку до ночі, збагачуючи інших. Дехто з них може заробити на власну майстерню, але таких небагато. (Дрібні ремісники.)\nВони прибирають сміття, щоб позбавити інших від бруду та смороду. Від них відвертаються інші. Вони виконують брудну роботу, але після них стає чисто. (Прибиральники сміття.)\nВони прокидаються дуже рано, зустрічають схід сонця, прибираючи подвір’я та вулиці. Вони відповідають за чистоту на вулицях та у дворах. На них дивляться з презирством. Вони збирають листя, знищують бруд. (Двірники.)\nВони виконують криваву роботу. Вони вбивають худобу. їхня робота дуже важка. їх цураються, але вони змушені виконувати свою роботу. (Забійники худоби.)\nВони не мають жодних прав і повністю залежать від свого господаря. Вони виконують усю брудну роботу й нічого за це не отримують. До них погано ставляться. Вони перебувають поза законом. (Раби.)\nРезультати роботи груп можна подати у вигляді таблиці.\nПрибиральники сміття Двірники Забійники худоби Раби\n3. Релігія середньовічної Індії.\nБуддизм був реакцією небрахманських верств давньоіндійського суспільства на брахманізм. Основи його вчення викладені в бенареській проповіді Будди. їхня суть є такою: життя є страждання. Народження й старіння, хвороба й смерть, розлучення з коханим і шлюб із нелюбом, недосягнена мета й незадоволене бажання — усе це страждання. Воно походить від бажання буття, насолод, творення, влади, вічного життя тощо. Якщо подолати цю ненаситну жадобу, відмовитися від бажань, звільнитися від земної марноти, відкриється шлях до знищення страждань. Саме цей шлях веде до повного звільнення, нірвани. Людям, які багато страждали, не могло не імпонувати вчення про те, що наше життя — страждання, і що всі страждання походять від бажань та хіті. Якщо зменшити їх, бути добрим і благочестивим до всіх людей (не лише перед посвяченими та брахманами), відкривається шлях до істини, а в підсумку — і до нірвани. Зрозуміло, чому буддизм став найбільш впливовим і популярним у Давній Індії.\nЗа кушанської епохи формується новий напрямок буддизму, де Будда стає богом. Також з’являється культ бодгісаттв — святих, які досягли рівня Будди, але тимчасово відмовилися ввійти в нірвану зі співчуття до людства. Буддизм у цей час підкорює Китай та Індокитай, трохи пізніше досягає Кореї. Починаючи із IV ст. н. е. поширюється релігійна освіта. У V ст. цар Кармаґупта з династії Ґуптів відкрив найвідоміший буддистський університет — монастир Наланда в Північному Біхарі. Пізніше з’явилися університети в Таксилі та Аджанті.\n* Методика проведення — див. урок «Релігія та міфологія Давнього Єгипту\nРазом із тим уже на початку середньовіччя починається падіння авторитету буддизму.\nІслам заявив про себе наприкінці І тис. н. е. на північному заході Індостану, поставши перед індуїзмом у вигляді живого віровчення войовничих племен Західної та Центральної Азії. Поширення ісламу почалося після того, як він став офіційною релігією Делійського султанату. Він почав поширюватися в Індії близько другої половини VII ст. Його першими носіями були торговці-мусульмани з різних країн Близького та Середнього Сходу, що поселялися в Індії. Він істотно відрізнявся від усіх попередніх релігійних світоглядів. На відміну від індусів, мусульманські племена мали потужну військову технологію та сильну політичну систему. Але головним було те, що їхнє віровчення спиралося на концепцію «згуртованого братерства», яка об’єднувала всіх, хто сприйняв цю релігію, узами глибокої поваги. Напевно, це було перше в історії індуїзму зіткнення з релігійним віруванням, що спиралося на поняття цілісної громади, об’єднаної єдиним і всемогутнім богом. Не дивно, що індійське суспільство не змогло включити мусульманські громади до свого гнучкого соціального та духовного організму. Люди, які прийняли іслам, жили поруч з індусами й перейняли в них міфи, образи традиційних богів, релігійні обряди. Багато таких прикладів подає література середнього та пізнього середньовіччя, присвячена релігійним поглядам народів субконтиненту.\nКількість мусульман у Північній Індії значно зросла у XII — на початку XIII ст., у період завоювань Мухаммада Гурі й особливо після створення тут Делійського султанату. Згідно з релігійними розпорядженнями, обов’язком мусульманських правителів уважалося перетворення «осередку війни», тобто немусульманського світу, на «осередок миру», або мусульманський світ. Тільки християнам і юдеям дозволялося зберігати свою віру за умови визнання себе підданими, сплачуючи податки мусульманським правителям. Що ж до язичників, ідолопоклонників і багатобожників (зокрема індусів), то вони відповідно до законів ісламу підлягали винищуванню, якщо не зрікалися віри батьків. Кутб-уд-дін Айбек, засновник Делійського султанату, зруйнував багато храмів, а на їхньому місці спорудив мечеті.\nНасильницькі методи навернення на іслам застосовувалися, як правило, лише до місцевих феодалів. Прийняття ними релігії завойовників служило символом визнання свого залежного статусу. Разом із тим воно відкривало місцевим феодалам шлях до почесних чинів і прибуткових посад у війську й адміністративному апараті. Не дивно, що часто племена й дрібні народності зберігали релігію предків, тоді як їхні вожді та правителі наверталися на мусульманство.\nУ боротьбі з буддизмом починає формуватися новий тип брахманізму — індуїзм. Основу цього вчення склала «Бхаґавадґіта». Виходячи з того, що кожне божество — це втілення верховного бога (як Рама або Крішна були втіленням бога Вішну), індуїзм дозволяв будь-які культи й вірування, виявляючи при цьому ще більшу терпимість, ніж буддизм. Головні боги індуїзму — Шива, Вішну та богиня Шакті — були також утіленнями вищого божества — Брахми, який сидить на троні на вершині Гімалаїв, занурений у вічну медитацію.\nВ індуїзмі є безліч різних сект і напрямків, що розрізняються як вибором того бога з великого індуського пантеону, якому покланявся віруючий, так і релігійними обрядами і звичаями. Проте деякі уявлення та звичаї є загальними для всіх індусів. Вони дуже цінують поняття чесноти або боргу (дхарми), яке полягає в тому, щоб твердо і неухильно виконувати свої кастові обов’язки. Так, для вищих каст їхня дхарма полягає в справедливому управлінні або мужній поведінці на полі бою, для нижчих каст — у добросовісному виконанні ними кастової роботи та вшануванні осіб вищого походження. Індуїзм стверджує, що поділ на касти є божественним законом, що всі касти є необхідними, а становище кожного індивідуума в кастовому ладі визначається його поведінкою в попередньому народженні. Душа людини не вмирає, а після смерті тіла переходить у якусь іншу істоту: якщо людина вела добродійне життя, то в наступному народженні її кастовий статус підвищується, якщо розпутне, то вона може народитися «недоторканою» або навіть якою-небудь мерзенною твариною.\nЗагальним для всіх індусів було уявлення про те, що слід уникати завдання шкоди живим істотам, а також пов’язане із цим поклоніння деяким тваринам, насамперед коровам, які шанувалися всіма індусами. Загальними були також обряди, що здійснювалися протягом усього життя, від народження до смерті. Усі індуси мали приносити жертви — іноді тварин, а частіше — пахощі та квіти. Усі були зобов’язані в міру своїх можливостей жертвувати брахманам і храмам, ушановувати як святих пустельників, аскетів, мандруючих проповідників тощо. Для всіх індусів було також обов’язковим виконання кастових обрядів і заборон, що за важливістю дорівнювало шануванню божества.\n4. Культура середньовічної Індії.\nСередньовіччя суттєво змінило обличчя Індії. Її культура мала, з одного боку, стародавню індійську основу, з іншого — перебувала під сильним впливом інших культур, які приходили разом із завойовниками. Особливо сильний тиск на індійську культура мала мусульманська культура, яка тривалий час залишалася культурою панівних верств. Результатом впливу індійської, мусульманської та інших культур стала своєрідна культура середньовічної Індії.\n1) Кожний учень отримує картку з інформацією про культурні досягнення середньовічної Індії.\n2) Він має прочитати подану інформацію та переписати її собі в зошит.\n3) Розповісти учню, який сидить поряд, зміст своєї картки.\n4) Вислухати від нього зміст його картки та стисло записати її у свій зошит.\n5) Продовжити обмін інформацією з іншими учнями до завершення роботи за сигналом учителя.\n6) Представити вчителю результати своєї роботи.\nУ період VI—XIII ст. в більшості районів Індії розвивається література місцевими мовами, хоча багато поетів писали і «високою» мовою — санскритом. Санскритська література поступово стає все більш вишуканою, розрахованою на придворні кола. Розвиток літератури місцевими мовами відбувався у формі перекладення із санскриту епічних творів, наприклад епосу «Рамаяна».\nУ мистецтві найбільшого розвитку набула архітектура та скульптура. У VI—VIII ст. будувалися насамперед печерні храми (в Еллорі, Елефанті, пізніше печери Аджанти) або храми, вирізьблені з моноліту, наприклад храми Магабаліпурама або Ратха (храм у вигляді колісниці) в Конараці. Це не вимагало такої складної техніки: легше було вибити дірки в скелі, ніж тесати каміння, перевозити їх стежками на дальні відстані та споруджувати високі й міцні будівлі.\nЗразком чудового поєднання архітектури, скульптури й живопису є печерний комплекс в Аджанті. Серед споруд виділяються гуртожитки буддистських ченців. Скельні ансамблі Аджанти славляться насамперед своїм живописом. Цей вид образотворчого мистецтва відомий в Індії з початку І тис. до н. е. Проте, оскільки під дією вологого клімату живописний шар швидко руйнується, печерні храми Аджанти є єдиною пам’яткою, за якою можна говорити про розписи Ґуптської епохи.\nІз IX ст. храми стали вже будувати з тесаного каміння. На півночі Індії храми були параболічної (подовжено-овальної) форми, на верхівці їх розташовували у вигляді лотоса, на півдні — у формі прямокутної піраміди. Внутрішні приміщення були низькими й темними — це святилища, доступ до яких дозволявся не всім. Основний натовп віруючих обходив храм іззовні. У дворі храмів, а також на їхніх стінах стояли скульптури, що зображали сцени епосу або в символічній формі трактували шанування того бога, якому присвячений храм.\nВидатна пам’ятка архітектури Індії — мавзолей Тадж-Махал в Аґрі. Він був споруджений султаном Шах-Джаханом на згадку про кохану дружину Мумтаз-Махал. Мавзолей Тадж-Махал розташований у великому парку, до якого ведуть дороги й канал. Багатокутна будівля прорізана глибокими нішами й увінчана величезним сферичним куполом. Фантастичний архітектурний образ Тадж-Махала відносить його до однієї з найкращих пам’яток середньовічної Індії.\nУ І тис. н. е. індійці навчилися визначати й класифікувати ґрунти, застосовувати сівозміни, використовувати добрива. Були освоєні нові сільськогосподарські культури, наприклад індиго, набуло поширення шовківництво. Освоювалися нові території, раніше зайняті джунглями. Усе ширше застосовувалося штучне зрошування, причому з’явилися вже дуже великі зрошувальні споруди.\nВеликого рівня досконалості досягли міські ремісники у виготовленні прикрас, зброї, тонких бавовняних і шовкових тканин тощо. Наочним показником високого розвитку металургії є залізна колона масою близько 6,5 т і заввишки більше ніж 7,25 м, що зараз розташована в Делі, відлита на початку V ст. Цікаво, що від того часу колона майже не піддалася корозії.\nВ епоху Великих Моґолів вищого розквіту досягла індійська мініатюра. Важливе місце в мініатюрі посідали портрети історичних осіб. Окрему групу складали ілюстрації до біографічних та історичних хронік того часу. Стиль більшості придворних мініатюр нагадував перські зразки. Художник наносив малюнок легко, чітко, прагнучи не втратити жодної, навіть найдрібнішої деталі. При цьому кожний елемент картини, обведений чітким тонким контуром, мав своє колірне рішення.\nУ медицині набула розвитку національна школа, оригінальна за своїми методами, що і в наш час практикується в Індії та за її межами.\nДуже детально була розроблена діагностика. У лікуванні хвороб велика увага приділялася гігієні та дієті. Проте найбільш розробленою галуззю індійської медицини була хірургія. Індійські лікарі вміли робити дуже складні на той час операції, наприклад трепанацію черепа тощо.\nЗначні успіхи індійської математики сягають старовини. У період раннього середньовіччя математичні знання тільки почали застосовуватися, зокрема в астрономії. Варахаміхіра (VI ст.) і Брахмаґупта (VII ст.) були значними астрономами цього періоду. Математик та астроном Арібхата стверджував, що Земля має форму кулі й обертається навколо своєї осі.\nУ X ст. призупиняється як художнє, так і релігійне життя в буддистських центрах Аджанти та Еллори, лише залишивши сліди у вигляді печерних храмів. У цей час закінчується спорудження печерного храму Шиви на острові Елефанта. Виникає, але теж швидко сходить нанівець техніка виготовлення зображень і цілих храмів з одного шматка, однієї скелі (Еллора, Махабаліпурам). Зникає монументальність у скульптурі, яка поєднується з архітектурою та стає її архітектурною деталлю. Проте одночасно із цим архітектура стає нагромадженням деталей.\nУ Делійському султанаті офіційною мовою була фарсі (перська мова), як це було в багатьох державах Середньої Азії, Афганістану та Ірану, звідки до Індії у XII—XIII ст. прийшла основна частина мігрантів і завойовників. Фарсі була не тільки мовою діловодства, а й мовою історіографії та придворної поезії. Одним із найперших зразків історіографії Індії мовою фарсі можна вважати поему «Таріх-і-фахруд-дін Мубарак-шах», написану в 1206 р.\nЗа Шамс-уд-діна було завершене будівництво Кутб-мінара — величезної споруди заввишки 70 м із діаметром фундаменту 14,3 м. У будівельних роботах були зайняті й місцеві каменярі, і майстри з Гурата Ірану. Кутб-мінар, що дістав назву за ім’ям суфійського шейха Кутб-уд-діна Бахтіяра, є найвищою у світі колоною, спорудженою людьми епохи старовини й середньовіччя.\nЗа часів правління Ґуптів набули розквіту наука, філософія, література. Були записані стародавні усні трактати в різних галузях знань. Індія славилася буддистськими університетами в Таксилі, Наланді, Аджанті. Літературні джерела свідчать про широкий розмах будівництва в той період: зводилися численні буддистські та індуїстські храми, палаци.\nВплив комплексу Аджанти на мистецтво Індії є величезним. Основні особливості цієї пам’ятки відобразилися і в скульптурі ґуптської епохи. Ґуптський Будда — це ідеальний образ, що втілює ідею досягнення нірвани. Саме таким він зображений у відомій статуї із Сарнатха (V ст.). Божественний Будда сидить на троні, прикрашеному скульптурними зображеннями й орнаментом. Його фігура позбавлена всіх рис живої людської плоті. Будда сидить у позі «лотоса», його руки складені в жесті повчання.\nУ районах Таміла широко розвинулося мистецтво дрібного бронзового литва, що зберегло реалістичність і життєвість жесту. Одна з кращих таких статуеток, «Шива Натараджа» («Танцюючий Шива»), повторювалася потім неодноразово з невеликими варіаціями на всьому півдні Індії.\nРаннє середньовіччя — період виникнення в більшості районів Індії літературної традиції. Твори писалися місцевими мовами, хоча продовжувала розвиватися і література мовою санскриту. Основним жанром літератури залишалася поезія. Навіть наукові й філософсько-релігійні трактати викладалися віршами. Деякі твори того періоду розглядаються як частини індійської класичної спадщини. Це поема Бани «Харшачаріта», твори Бхавабхуті, Бхараві та багатьох інших.\nВ Індії використовували десяткову систему числення та цифри, які в них перейняли араби, а від них і весь світ. Індійський математик Аріябхата досить точно довів значення числа к, він розв’язував рівняння з двома невідомими.\nОсвіту в Індії в середньовіччі здобували в основному представники вищого світу. Діти навчалися вдома або при храмах. У цей час в Індії вже був відомий папір.\nІмператори з династії Ґуптів підтримували художню творчість. На основі стародавнього виду театрального мистецтва — пантоміми — виникає драматургія. При дворі Чандраґупти II (380—415 рр.) жили кращі поети того часу. Найвідомішим із них був Калідаса (353—420 рр.). До нас збереглися три його драми, найбільш довершеною з яких є «Шакунтала». Існував і народний театр, що поєднував музику й пластику танцю. Індійці дуже полюбляли різні ігри. Одна з них — чатуранга (шатрандж) — збереглася і до нашого часу у вигляді сучасних шахів.\nРекомендації. 1) Оскільки картки містять великий обсяг інформації, учитель самостійно вирішує, із якими з них працюватимуть учні. 2) Такий самий набір карток можна використати при застосуванні методики «Карусель».\nЗапитання до фронтального опитування формуються залежно від того, за яким питанням теми був проведений нестандартний урок.\nПідсумовуючи урок, учитель повертається до проблемного питання і, вислухавши відповіді учнів, підкреслює, що процес підкорення Індії мусульманами був поступовим і тривалим.\nОпрацювати відповідний текст параграфа, написати твір за темою «На прийомі в палаці індійського раджі».


Рівненський суд прийняв два небезпечних рішення щодо права на інформацію, – медіаюристка | Четверта влада\nРівненський суд прийняв два небезпечних рішення щодо права на інформацію, – медіаюристка\n«Четверта влада» судитиметься через порушення посадовців Рівнеради\n15:49, 20 серпня 2021\nЗаступник начальника Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради Віктор Вівсянник вважає, що громадянам не обов'язково знати, яка в нього освіта\n«Четверта влада», архів 2019-го\nУ березні ми описували, як чиновники Рівнеради не дали нам інформацію про освіту заступника начальника управління містобудування та архітектури Рівненської міської ради Віктора Вівсянника.\nЧерез це ми поскаржились Уповноваженій з прав людини. Нашу скаргу задовільнили і представник Уповноваженої у Рівному склав протокол про порушення права на інформацію та направив його до суду. Але суд не побачив проблеми.\nМедіаюристка вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим.\nВіктор Вівсянник фігурував у розслідуваннях та публікаціях «Четвертої влади» як підписант містобудівних умов забудовникам та бізнесменам. Він постійно уникав спілкуватися з нами щодо своєї роботи.\nПри підготовці досьє посадовця ми надіслали запити до міської ради, аби дізнатися його біографію. Спочатку нам відмовилися давати інформацію, а згодом все ж дали, але не повну: не вказали освіту чиновника.\nНачальниця відділу з питань служби в органах місцевого самоврядування та кадрової роботи Рівнеради Тетяна Костюк пояснила, що так захотів сам Вівсянник.\nЧерез це ми поскаржились Омбудсмену. Нашу скаргу отримали й віддали опрацьовувати представнику на Рівненщині Андрію Преподобному. Він склав два протоколи: на Вівсянника та Тетяну Костюк за статтею 212-3 Кодексу про адмінправопорушення (порушення права на інформацію).\nПротоколи розглянув Рівненський міський суд, зокрема, судді Микола Бердій та Кристина Даш'ян. За інформацією із судового реєстру, обидва протоколи закрили, бо не знайшли порушення у діях посадовців.\nМи дали проаналізувати рішення суду адвокатці та медіаюристці громадської організації «Платформа прав людини» Людмилі Опришко. На її думку, такі постанови суду не можна назвати ні законними, ні обґрунтованими.\nУ судовому рішенні стосовно справи Тетяни Костюк йдеться, що журналістки у запиті до міської ради не вказали, яка саме інформація про Вівсянника може свідчити, що він водить громадськість в оману, але водночас вказали, що саме така інформація загалом є предметом суспільного інтересу.\nСуддя Микола Бердій також зазначив у рішенні, що інформація про освіту Віктора Вівсянника може розголошуватися лише за його згоди.\nНа думку Людмили Опришко, суд не взяв до уваги судову практику та одну із частин статті Закону України «Про захист персональних даних».\n– Суд надто вузько тлумачить правові норми, які стосуються спірної ситуації, він не застосовує ті приписи, які забороняють обмежувати доступ до відомостей про освіту чиновників, не враховує відповідну судову практику, – пояснює адвокатка.\n– Зокрема, суд не застосував під час розгляду справи друге речення частини 2 статті 5 Закону України «Про захист персональних даних»: до конфіденційної інформації не належать персональні дані, які стосуються роботи людини на державній службі чи в органах місцевого самоврядування.\nУ цій справі запит стосувався освіти заступника начальника Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, тобто особи, що уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування.\n– Відомості про освіту в таких випадках мають принципове значення, адже освіта є умовою отримання посади і може свідчити про про наявність чи відсутність знань, необхідних для виконання повноважень, – нагадує адвокатка.\nПленум Вищого адміністративного суду України у пункті 5.8 своєї постанови від 29.09.2016 № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» роз'яснив:\n«якщо до посади, пов'язаної з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, встановлені кваліфікаційні чи інші обов'язкові вимоги, такі як освіта, досвід роботи, знання іноземної мови, відсутність судимості тощо, така інформація не є конфіденційною».\nРішення судді Кристини Даш’ян закрити протокол щодо Віктора Вівсянника медіаюристка вважає «надзвичайно суперечливим»: адже суд спочатку наголошує на тому, що було порушення права на доступ до публічної інформації, а потім робить протилежний висновок.\n– Чому суд ухвалив таке рішення, сказати складно. Але протиріччя на цьому не закінчуються. Навіть фактичні обставини цієї справи є суперечливими і суд ці протиріччя не усунув. Зокрема, з протоколу видно, що відповідальна особа не надала запитуваної інформації, в той час як суд зазначає, що надала. Чим підтверджується факт надання спірної інформації на запит, суд не зазначає.\n– Чи виглядає таке рішення переконливим? Як на мене, ні, – каже адвокатка.\nНа думку Людмили Опришко, такі рішення суду створюють атмосферу безкарності за порушення права на доступ до публічної інформації.\n– Отримавши їх, чиновники стають впевненішими на шляху обмеження доступу до інформації. Тому такі судові рішення є небезпечними.\nТакі постанови суду можна оскаржувати в апеляції або звернутися до суду за захистом порушеного права на доступ до публічної інформації. Але строки притягнення до відповідальності чиновників спливли (вони становлять три місяці з моменту порушення права на доступ до публічної інформації), тобто оскаржувати рішення немає сенсу.\nОднак ще не сплив строк звернення за захистом порушеного права на доступ до публічної інформації до суду. Він становить шість місяців (порушили право у березні, можна позиватись до 17 жовтня – авт.). Тому юристка радить якомога скоріше готувати позовну заяву і подавати її до суду. Вона ж допоможе «Четвертій владі» скласти цю заяву.\nНагадаємо, Віктор Вівсянник фігурує у публікаціях «Четвертої влади» як підписант містобудівних умов забудовникам із сумнівною репутацією.\nНаприклад, його підпис стосується котеджів «Айворі» забудовника Олександра Гусарука, що на вулиці Ботанічній у Рівному, неподалік Гідропарку.\nХоча земля там призначена для підсобних приміщень і розміщена у рекреаційній зоні, чиновник підписав містобудівні умови для проєктування «житлової малоповерхової забудови». Поставити свій підпис під цими умовами Вівсянника зобов'язав суд, але він не намагався оскаржити таке рішення і не прийшов на засідання, коли рішення ухвалювали. Так посадовець посприяв забудовнику на шкоду місту.\nМи написали про це у публікації: Хмельницький забудовник ошукав рівнян. Його партнери ставлять ультиматум Рівнераді\nЩе один підпис Вівсянника стосується містобудівних умов для ділянки посеред парку біля Басового Кута. Ще у 2012-му на ділянку видавали містобудівні умови для проєктування кафе. За умовами, які підписав посадовець, площа кафе мала бути 440 квадратних метрів (тобто в понад два рази менша, ніж орендована ділянка) з висотою – до 18 метрів (орієнтовно 5-6 поверхів).\nУ грудні 2020-го року, тобто вже після виборів і за нової влади у Рівному, управління містобудування та архітектури затвердило на цю ж саму ділянку зміни до містобудівних умов та обмежень, якими дозволило зводити тут ще й готель. Обидва рази підписував містобудівні умови Віктор Вівсянник.\nДетальніше про це у матеріалі: «Набережний квартал» планує будувати багатоповерхівку в парку біля пляжу Басового кута.\nНаказ про затвердження цих містобудівних умов пізніше Рівнерада скасувала.\nБільше дізнатися про всі справи чиновника на посаді можна за тегом: Віктор Вівсянник.\nРівнерада скасувала наказ, яким посадовець дозволив будувати «готель» у парку поруч Басового Кута\nТаємний агент: як чиновник управління архітектури протиправно приховує інформацію про себе


Бактеріофаги у лікуванні бактеріального остеомієліту\nПацієнта з інфекцією лівої великої гомілкової кістки, спричиненою екстремально резистентним штамом Acinetobacter baumannii та мультирезистентним штамом Klebsiella pneumonia, лікували комбінацією бактеріофагів та антибіотиків. Швидка ерадикація бактерій та загоєння рани дозволили попередити ампутацію кінцівки\nКлінічний випадок фаготерапії травматичного бактеріального остеомієліту описали ізраїльські лікарі в журналі Clinical infectious Disease*.\nОстеомієліт розвинувся внаслідок травми нижньої кінцівки, отриманої при ДТП. Пацієнт лікував відкритий перелом великої гомілкової кістки. Через шість тижнів лікування в рані було виявлено екстремально резистентний (XDR) штам A. baumannii та мультирезистентний штам K. pneumonia. Тривалі курси антибіотикотерапії (6 тижнів піперациліну/тазобактаму, потім – 8 тижнів меропенему та високих доз коліс тину) виявилися неефективними. Через тяжкий стан кінцівки пацієнту була рекомендована ампутація.\nПацієнт погодився на фаготерапію. Він отримував комбінацію фагів, активних проти A. baumannii (фаг ɸAbKT21phi3) та K. pneumonia (фаг ɸKpKT21phi1), разом з меропенемом та коліс тином. Початковий курс тривав 5 діб, 1 мл розчину кожного фагу (5x107 PFU/мл) застосовували місцево 3 рази на день по 35 хв. Ніякої побічної дії фаготерапії зафіксовано не було.\nПісля першого курсу фаготерапії із рани було виділено A. baumannii, отже через тиждень пацієнт пройшов другий шестиденний курс фаготерапії.\nВже через кілька днів після початку фаготерапії стали очевидними перші ознаки загоєння рани, зменшився біль. По завершенню другого курсу фаготерапії рана закрилася, ексудат не виділявся, біль зник. Протягом 8 місяців спостереження за хворим бактерії-збудники не виділялися.\nТаким чином, застосування специфічних бактеріофагів у лікуванні антибіотикорезистентної інфекції дозволило запобігти ампутації кінцівки та забезпечити повноцінну реабілітацію.\n* Nir-Paz R, Gelman D, Khouri A et al. Successful treatment of antibiotic resistant poly-microbial bone infection with bacteriophages and antibiotics combination // Clinical Infectious Diseases, Published: 14 March 2019, ciz222. https://doi.org/10.1093/cid/ciz222\n#фаготерапія #антибіотикорезистентність #лікування ран


Як вибрати доменне ім'я для вашого бізнесу Martech Zone\nЗахоплююче згадати, коли я постійно купував доменні імена (навіть один раз продавав!), І як я визначав, що збираюся купити. Ми щойно розпочали новий бізнес CircuPress і навіть ніколи не називав компанію, поки не переконався, що зможемо придбати доменне ім'я для неї! Я думаю, часи, коли вони змінюються.\nКоли справа доходить до вибору доменного імені, досягнення балансу між цими важливими елементами - простотою, запам’ятовуваністю, релевантністю - є ключовим фактором для досягнення невловимого блискавки успіху у вашій інтернет-пляшці.\nЯ вважаю, щось все-таки враховується ... Тире все ще виглядає трохи спам, і довгих імен слід дійсно уникати. Крім того, будьте обережні, щоб у вас не було невдалих правописів у домені ... наприклад ІТ брухт at itscrap.com, слід уникати. WhoIsHostingThis.com складіть цей приємний посібник, який допоможе вибрати наступне доменне ім’я!\nКлючові слова: брендингНазва фірмивиберіть доменне ім’яДоменне ім'ядоменні іменазнайти доменне ім'яwhoishostingthis.com\nЩо означають соціальні медіа для вашого маркетингу\nШість секретів заразного вмісту "Insider"


автореферат - Стан мсцевого захисту у хворих на туберкульоз легень у поєднанн з хрончним обструктивним захворюванням легень та пдвищення ефективност лкування цєї категорї пацєнтв. Встановлено позитивний вплив препарату фенсприд на визначен порушення..\nавтореферат Стан мсцевого захисту у хворих на туберкульоз легень у поєднанн з хрончним обструктивним захворюванням легень та пдвищення ефективност лкування цєї категорї пацєнтв. Встановлено позитивний вплив препарату фенсприд на визначен порушення.\nГуморальна ланка місцевого імунітету досліджувалась шляхом вивчення вмісту секреторного імуноглобуліну A (SigA) у бронхоальвеолярному змиві. Встановлено, що рівень SІgA був зниженим в обох групах, незалежно від наявності супутнього хронічного обструктивного захворювання леген и т.д.................


Нові 32 ГБ моделі USB флеш-накопичувачів серій EDGE DiskGO Mini та DiskGO Backup. Новини. GECID.com\nНовини: > 2010 > 07 > 22\nНові 32 ГБ моделі USB флеш-накопичувачів серій EDGE DiskGO Mini та DiskGO Backup\nАмериканська компанія EDGE Tech Corp розширила лінійки USB флеш-накопичувачів DiskGO Mini та DiskGO Backup 32 ГБ моделями. Новинки використовують NAND флеш-пам’ять з багаторівневою структурою комірок (MLC).\nСерія DiskGO Mini використовується для кодування даних. Вбудоване 128-бітне AES шифрування дозволяє встановлювати паролі для доступу до всієї флешки, окремих папок або закодувати до 25 МБ даних.\nЛінійка DiskGO Backup, використовуючи програмне забезпечення Dmailer, дозволяє швидко синхронізувати або створювати резервні копії даних. Також, користувач безкоштовно може зберігати до 2 ГБ інформації онлайн.\nКоротка таблиця характеристик серій EDGE DiskGO Mini та DiskGO Backup:\n1 / 2 / 4 / 8 / 16 / 32\n35,56 х 25,4 х 5,08\nВартість 32 ГБ моделі, $\nЗамовити будь-яку модель флешки з серії DiskGO Mini чи DiskGO Backup можна в офіційній онлайн-крамниці.


| 17-08-2016, 19:31 |\nПоліпропіленові труби вже давно застосовують в системах гарячого і холодного водопостачання. У порівнянні зі сталевими трубопроводами, пластикові мають більш тривалі терміни експлуатації, гарну міцність, низьку вартість.\nЩоб визначити, як ведуть себе поліпропіленові труби для опалення: технічні характеристики його повинні бути уважно вивчені.\nРізновид пластика – поліпропілен має ряд позитивних фізичних властивостей:\nПоліпропілен володіє підвищеною твердістю і зносостійкістю. Як відомо, в мережній воді присутні механічні включення: окалина, пісок і ін Для даних труб вони не небезпечні.\nЛінійні розширення, що виникають при нагріванні труб теплоносієм, не завдадуть їм пошкоджень, т. к. утворюються дуже повільно. В цьому випадку може настати лише легка їх деформація.\nКорозійна стійкість поліпропілену дозволяє йому не реагувати на агресивні хімічні речовини, присутні в гарячій воді з теплоджерела.\nВиробники заявляють найбільший температурний поріг в 120 градусів, розм'якшення пластику фіксують при 140 градусах вище нуля. Нормальний стан труб виробники гарантують при досягненні максимуму в 95 градусів.\nЗгідно температурного графіку подачі теплоносія, у внутрішній системі опалення з радіаторами з чавуну не повинно бути температури більше 95 градусів, з іншими опалювальними приладами – не більше 105 градусів. Отже, поліпропілен може витримувати високі опалювальні навантаження, розраховані на зимовий період.\nАле в реальності виникають інші ситуації. У регіонах з холодними зимами в центральну теплотрасу подається теплоносій з температурою до 150 градусів (при мінусовій вуличної -35 градусів). На вводі в житловий мікрорайон або будинок встановлені змішуючі системи, знижують подає температуру.\nОднак, в ході експлуатації виникають аварійні ситуації з насосами, електроенергією або елеваторними системами, що здійснюють розмішування на подачі. В такому разі, вода з максимальною температурою спрямовується у внутрішню систему дому, де встановлена поліпропіленова розводка опалення. Ця ситуація дуже небезпечна, стояк опалення може розійтися по шву і окріп під тиском хлине назовні.\nУ зв'язку з вищевикладеним напрошується висновок: у системі опалення поліпропілен можна встановлювати тільки в регіонах з зимовими температурами не нижче мінус 25 градусів. Якщо температури зовнішнього повітря опускається нижче цієї межі, то на опалення потрібно встановлювати тільки сталеві труби.\nВибір поліпропіленових труб на опалення\nВстановлені поліпропіленові труби обов'язково повинні бути армованими алюмінієм або фіброю. Таке оснащення сприяє зменшенню лінійного розширення.\nВизначається оптимальний тиск. На нього вказує маркування літерами PN. Після цих двох літер проставляється розрахункова величина максимального тиску в трубах при +20 градусах. При заданої температурі гарячої води в системі опалення +90 градусів PN варто вибирати рівним 25.\nЗ'ясовуються температурні значення для труб. Вони наносяться на поверхню труб. В основному ці значення відповідають 90 чи 95 градусів, хоча їх технічні якості аналогічні. Просто деякі виробники намагаються зменшити свою відповідальність, списавши її на неправильну експлуатацію.\nПідбирається потрібний діаметр труб. Головний критерій вибору діаметра – його відповідність колах стояків. Не повинно бути звуження в місцях переходу одних труб в інші.\nОбговорення теми: Поліпропіленові труби для опалення: технічні характеристики


PressReader - Den (Ukrainian): 2016-07-22 - «Бабушка», гранти та олігархи\n«Бабушка», гранти та олігархи\nДещо про непатріотичну та несамостійну інформаційну політику держави\nDen (Ukrainian) - 2016-07-22 - Прес-клуб «дня» - Наталя ІЩЕНКО\nПатріотизм — це немодне, а часто-густо просто лайливе слово для так званої української медіа-спільноти. Можна товаришувати з олігархами, можна писати замовні статті про корумпованих чиновників, але просувати інтереси України — зась.\nНавіть якщо один проект, наприклад новини на якомусь телеканалі, цілком відповідає критерію «проукраїнських», то вже добірка художніх фільмів або зміст розважальних програм на цьому ж каналі може бути з розряду «совок» або «русский мир».Так би мовити, тримають баланс. Але велике питання, що в підсумку краще прийме і засвоїть глядач: важку інформацію з новин чи легкі «думковіруси» із серіалів та шоу-програм?\nЯкщо ви подумали, що я критикую медіа-спільноту, то це не так. Немає сенсу. Звісно, можна було вказати на соціальну відповідальність роботи в сфері медіа, на необхідність мати й обстоювати громадянську позицію, хоча б у час війни. Але це буде сприйматися медіа-середовищем як відірваний від життя ідеалізм. Реалії життя полягають в тому, що ЗМІ транслюють, з одного боку, те, за що їм платить власник (інакше залишишся без роботи), а з іншого (заради рейтингів) — те, що хочуть бачити люди.\nНайбільш рейтингові ЗМІ в Україні фінансуються олігархами, погляди яких далекі від патріотичних, а іноді прямо їм протилежні. Так звані незалежні медіа, професійні об’єднання журналістів існують (переважно) на американські та європейські гранти. Профільні навчальні заклади функціонують завдяки внескам від промислово-фінансових груп та грантодавців. А наші олігархи, як і Америка з Європою, ніколи не профінансують нічого, що, з їхнього погляду, є «однобокою», проукраїнською позицією.\nЗавдяки тотальній орієнтації лише на зарубіжну допомогу навіть державних установ, що відповідають за розвиток вітчизняного медіа-простору, цей показово нейтральний щодо власної країни тренд є сьогодні інформаційною політикою держави.\nНа критику в цьому контексті заслуговує лише українська влада та український бізнес, які за 25 років незалежності так і не знайшли грошей на створення та ВИВЕДЕННЯ В ЛІДЕРИ РЕЙТИНГУ дійсно українського телебачення та українських друкованих видань.\nМожна, звичайно, по-ліберальному вказати на невидиму руку ринку, яка має регулювати і медіа-сферу, і рейтингувати ЗМІ згідно із попитом читачів/глядачів/слухачів. Але проблема в тому, що єдиною категорією засобів масової інформації в Україні, які можуть похвалитися прибутковістю, є видання на кшталт газет «Теленеделя» або «Бабушка». Тобто — суто російськомовні, жодної політики, жодних складних тем, що бентежать споживача... І звісно, це не телебачення, з його мільйонними витратами на виробництво.\nДо залежності вітчизняних медіа від сторонніх дотаційних коштів додається тотальна непрофесійність. Наприклад, нічим іншим, як абсолютною профнепридатністю державних медіа-менеджерів, я не можу пояснити той факт, що у військовому ЗМІ працює людина, котра їздила в «ДНР» з пропагандистською місією. Таким чином, навіть у сферах, де є можливість зробити щось корисне для держави, все одно чиниться шкода та зрада.\nМожна спробувати на завершення зробити прогноз: що буде, якщо подібна діяльність у сфері інформаційної політики держави триватиме? Але він здається таким песимістичним для українського медіапростору й держави загалом, що просто не хочеться в сезон відпусток псувати читачам настрій.


Запорізька загальноосвітня школа №4 І-ІІІ ступенів Запорізької міської ради Запорізької області - Готуємося до ЗНО\nЗапорізька загальноосвітня школа №4 І-ІІІ ступенів Запорізької міської ради Запорізької області\nДо уваги учасників ЗНО 2014 року!\nУ календарі проведення ЗНО відбулися зміни: змінено дати проведення зовнішнього незалежного оцінювання з всесвітньої історії та біології.\nВідповідно до наказу Міністерства освіти і науки України «Про внесення змін до пункту 8 Календарного плану підготовки та проведення зовнішнього незалежного оцінювання навчальних досягнень осіб, які виявили бажання вступати до навчальних закладів України в 2014 році. Тестування з всесвітньої історії відбудеться - 16 червня, біології - 25 червня 2014 року.\nКалендар проведення ЗНО-2014\nВ 2014 році було збережено дві сесії лише для найбільш масового тестування - української мови і літератури, проведення яких заплановано на 5 та 6 червня.\nРозпочнеться основна сесія ЗНО 3 червня тестуванням з іноземних мов (англійської, німецької, французької, іспанської). Згідно з графіком проведення ЗНО 10 червня відбудеться тестування з російської мови, 12 червня - з математики, 14 червня - з географії, 16 червня - з біології, 18 червня - з фізики, 20 червня - з історії України. 23 червня - з хімії, 25 червня - зі всесвітньої історії. Завершується ЗНО світовою літературою 27 червня 2014 року.\nЯк і в минулі роки, для тих учасників, які зареєструвалися, але з поважної причини не були присутні на тестуванні, передбачено додаткову сесію. Особливістю додаткової сесії є проведення тестувань з двох предметів в один день у стислі строки - з 4 липня до 11 липня. Результати учасників, які складали тестування у додаткову сесію, буде оголошено до 17 липня 2014 року.\nЩодо деяких аспектів Умов прийому до вищих навчальних закладів України в 2014 році:\n1. Серед документів, які необхідно надати вступнику під час подання заяви обов'язковий сертифікат (сертифікати) зовнішнього незалежного оцінювання (для вступників на основі повної загальної середньої освіти). Під час вступної кампанії 2014 року вступники мають право подавати сертифікат зовнішнього незалежного оцінювання, виданий у 2014 році, або сертифікати чи їх дублікати, видані у 2013, або 2012, або 2011, або 2010, або 2009, або 2008 роках.\n- для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста - не нижче 124 балів з конкурсних предметів;\n- для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра (спеціаліста, магістра медичного та ветеринарно-медичного спрямувань) - не нижче 124 балів з непрофільних конкурсних предметів та не нижче 140 балів з профільних конкурсних предметів.\n© 2021 Запорізька загальноосвітня школа №4 І-ІІІ ступенів Запорізької міської ради Запорізької області.\tВсі права захищені.


Корисні поради » Спорт і їжа » Різноманітні рецепти салату "Букет нареченої"\nСалат «Букет нареченої» - смачне і яскраве блюдо, яке можна приготувати на святковий захід. Судячи з назви закуски, стає зрозуміло, що по-перше, вона відмінно підходить в якості чудового прикраси весільного столу; по-друге, її іноді можна включити, наприклад, в меню на Новий рік. Салат «Букет нареченої» дуже красивий і оригінальний. Як він виглядає і як його приготувати, ми детально розповімо в нашій статті.\nТакий салат, згідно з повір'ям, необхідно готувати з традиційних квітів для нареченої, тобто троянд, щоб молоде подружжя були щасливі у шлюбі. У нашому рецепті пелюсток троянд не буде, але виглядати візуально салат буде як букет.\nПочати приготування закуски необхідно з підготовки оселедця. Її потрібно почистити від кісток і шкірки, потім порізати на невеликі кубики і викласти в салатник. Обов'язково промазати шаром майонезу. Наступним шаром йде нарізаний огірок і натерта морква, все це покривається майонезом.\nТепер ці продукти ретельно перемішайте, додайте зелений горошок і заправити майонезом. Після все це потрібно викласти в салатницю і накрити харчовою плівкою. Салат на ніч поставити в холодильник. З ранку салатницю можна буде перевернути, прибрати плівку і приступити до вживання страви. Довго зберігати "Букет нареченої" не рекомендується. У свіжому вигляді продукт зберігає гарний зовнішній вигляд і смакові якості. Він складається з натуральних інгредієнтів, тому швидко зіпсується, навіть якщо буде перебувати в холоді.


>> Настурція - корисні властивості, вирощування настурції. Застосування рецептів настурції\nmedzdoroviy.ru » Народні рецепти » Травник » Настурція\nВирощування і застосування корисних властивостей настурції\nНастурція представляє собою багаторічна рослина, що досягає у висоті двох метрів. Настурція має гладкий, повзуче стебло, який дуже сильно розгалужується. Листя рослини, розташовані по черзі на довгих черешках, мають безліч жилок і рівні краї. Квітки настурції неправильні, розташовані поодинці в пазухах листків. Настурція цвіте з початку літа до початку осені. Плід рослини - коробочка, яка в міру дозрівання розпадається на 3 частини, всередині кожної з яких знаходиться одне насіння. Дозрівання плодів відбувається на початку осені.\nНастурція росте по всій Європі. Її можна побачити як рослина-одиночку, або у вигляді невеликих заростей.\nНастурція - світлолюбна рослина. З цієї причини її і висаджують на сонячних і відкритих місцях. Настурція не переносить заморозків. Найкраще це рослина розвивається на легкої та дренированной грунті, що містить добрива (крім свіжого гною). Якщо в грунті міститиметься багато азоту, то це тільки принесе шкоди рослині, так як буде утворюватися багато листя, а це означає, що цвітіння погіршиться.\nНастурція не потребує частого поливу. Але поливати її потрібно регулярно і рясно. Якщо вологи не буде достатньо, то у настурції утратиться декоративність.\nНайчастіше настурцію розмножують насіннєвим способом. Для цього потрібно зібрати насіння і висіяти їх у квітні (для розсади), або можна на початку травня висіяти їх у грунт. Насіння треба висівати рядами або гніздами. Гнізда роблять на відстані 40 см один від одного. В одному гнізді можна помістити не більш 5 насіння. У міру появи сходів роблять їх проріджування. Якщо насіння дуже великі, то можна висіяти їх по одному в горщики, а коли з'являться сходи - пересадити їх в грунт.\nУ період росту настурції потрібно вносити фосфорні добрива, так як вони є стимуляторами цвітіння цієї рослини.\nЗавдяки тому, що в настурції містяться корисні речовини, її застосовують як лікарської рослини. Настурція має сечогінну, антисептичну та протицинготний дії. У рослині міститься ефірна олія, яка позитивно діє на кровообіг у венах.\nУ листі настурції є у великій кількості аскорбінова кислота, тому сировину настурції є джерелом вітамінів. Рослина має протикашльовим, відхаркувальну і уросептіческім властивостями.\nНастурція вбиває хвороботворні мікроби, нормалізує обмінні процеси в організмі, покращує захисні функції організму. У настурції дотримають рослинні антибіотики, завдяки яким її застосовують при бронхіті, захворюваннях легенів, застуді і хворобах дихальних шляхів. Настурція корисна при жовчнокам'яній хворобі, при запаленнях лімфатичних вузлів, вона надає хорошу дію на організм при клімаксі.\nВ лікарських цілях застосовуються всі частини настурції. Приміром, листя рослини знаходять вживання при цинзі і грипі. Сушені листя використовуються при депресії, дратівливості і нервовій збудливості. Настурція корисна літнім людям, тому що в ній містяться каротин і сірка, які є профілактичними речовинами при склерозі.\nНастій настурції на вині при занепаді сил. Щоб його приготувати, потрібно зібрати свіже листя рослини, укласти їх в літрову скляну банку і залити доверху сухим вином (білим). Після того як закриєте кришкою, віднесіть банку в приміщення з кімнатною температурою і не чіпайте протягом 14 днів. Готовий настій потрібно процідити і приймати по 1 чайній ложці тричі на день до їди.\nВідвар настурції при захворюванні нирок. Беремо 1 столову ложку плодів і бутонів рослини і заливаємо їх двома склянками окропу. Ставимо все на водяну баню на 15 хвилин. Далі знімаємо склад з водяної бані і залишаємо на 45 хвилин настоятися. Після проціджування готовий відвар приймають по 100 мл тричі на день. Це ж ліки вживають при сечокам'яній хворобі і хворобах сечовивідних шляхів.\nНастоянка настурції при хронічному бронхіті. Готується настоянка легко і швидко. Для її приготування візьмемо 1 столову ложку подрібнених бутонів і листя разом з насінням. Заливаємо все це сировина 150 мл горілки і залишаємо в темному місці на 2 тижні, не забуваючи періодично збовтувати. Готову настоянку проціджують. Приймати такі ліки необхідно тричі на день по 25 крапель.\nНастурція для зміцнення волосся. Беремо листя настурції та пропускаємо їх через м'ясорубку. До них додаємо коріння перстачу, також пропущені через м'ясорубку. Все змішаємо і вичавлюємо сік. Цим соком змащують коріння волосся або, змішавши його з водою, застосовують як засіб для ополіскування.\nКрасолю всередину можна приймати у великих дозах, так як це призведе до подразнення слизової кишечника та шлунка. А ось людям з гастритом і виразками застосування настурції взагалі протипоказано.\nСтатті за темою "Настурція"


Привітання з Днем геолога своїми словами\nПідготували для вас гарні Привітання з Днем геолога своїми словами, своїми словами українською мовою, в прозі.\nУ цей світлий день ми хочемо привітати всіх геологів країни: і молодих, яких покликала романтика першовідкривачів, і ветеранів, які провели багато років у польових експедиціях далеко від сім’ї. Незважаючи на те, що галузь геології переживає сьогодні складні часи, вірте в те, що в недалекому майбутньому все зміниться на краще! Бажаємо всім вам міцного богатирського здоров’я, успіхів, нових геологічних відкриттів і особистого щастя!\nТвій обов’язок – досліджувати надра до самого центру Землі! Ти не сумуєш в далеких експедиціях, коли ви, геологи, один на один з таємницями Землі! Сьогодні, в День геолога я вітаю тебе і бажаю довгих років, міцного здоров’я і величезних робочих успіхів!\nПрийміть від мене щирі вітання з Днем геолога! Бажаю вам відкриттів нових родовищ, відмінного настрою, життєвих сил, енергії та бажання перемагати! Нехай знайдеться невичерпне джерело натхнення, яке допомагає вам у житті і в роботі, нехай завжди щастить, і від вас ніколи не відвернеться удача! Плідних розкопок!\nЯк дивна земля! Родить хліб, відпускає на волю джерела, і крім того, обдаровує масою корисних копалин! Знайти їх – ваше завдання, і в День геолога я від душі вітаю талановитого представника цієї чудової професії! Вдалих і плідних тобі досліджень і експедицій\nНемає на світі романтичніше професії, ніж геолог, а значить і День геолога – найромантичніше свято! Бажаю тобі відкопати скарб, знайти любов, відкрити секрет здоров’я і знайти в собі сили, щоб довго-довго радувати нас такої важливої для людства діяльністю. Зі святом! Нехай у серці і в розумі завжди знайдеться місце для радості.\nВітаю з Днем геолога! Ти у вічному, невпинному пошуку цінностей Землі, збережених в її надрах мільйонами років, і не секрет, що ти щасливий, а значить, скоро весь світ збагатитися новими родовищами! Бажаю тобі довголіття, удачі і любові!\nДивіться також: Привітання з Днем перукаря\nПідкорювачам надр, переможцям стихій, повелителям природи – мої щирі вітання з професійним святом! Геолог – не тільки професія, але й справжнє покликання тих, хто заради великої мети готовий зустрітися лицем до лиця з будь-якими труднощами і з успіхом їх подолати. Від усієї душі бажаю вам міцного здоров’я, величезного щастя, легких маршрутів і радісних повернень! З Днем геолога, друзі!\nЗа вашу мужність, терплячість, за глибокі пізнання надр матінки землі сьогодні піднімаємо келихи. У День геолога бажаємо ніколи не залишатися на досягнутому, завжди йти до нових звершень. Ваша праця – неймовірна користь всьому людству, що дозволяє раціонально витратити земні ресурси. Будьте здорові, щасливі і щасливі! Зі святом вас, всіх вам благ!\nДорогий наш геолог, справжній професіонал своєї справи, в твоє професійне свято, День геолога ми хочемо побажати тобі цікавих відкриттів, м’яких природних умов і величезного успіху, адже без нього було б дуже важко. Ти працюєш на незвіданих куточках чудової природи, що зберігає багатовікові таємниці. Я бажаю тобі розгадати ці таємниці, бажаю ясного неба над головою, більше сили й більше удачі!\nІстина пізнається на відстані. Але не в твоєму випадку. Щоб зрозуміти істину, ти наближаєшся до неї. До тих місць, де вона знаходиться. До тих меж, за якими вона прихована. Нехай твій шлях завжди веде до мети, вселяє надію і дає відповіді на злободенні питання. Геолог – це не професія, геолог – це покликання. Тяжка праця з часткою романтики. Бажаю тобі матеріального благополуччя, щастя, щирості! Не хворій і не відставай від своїх. Не ховайся за спинами друзів. Не шукай легкої дороги. З Днем геолога!\nДивіться також: Привітання з Днем транспортної поліції\nПривітання з Днем бухгалтера України – найкращі побажання\nПривітання з Днем героїв Вітчизни


Нова бруківка, якою латають дорогу на бульварі Лесі Українки\nНова бруківка, якою латають дорогу на бульварі Лесі Українки, має ту саму товщину, що й попередня. ФОТО\n17 Вер 2015, 17:48\nПісля публікацій у ЗМІ та численних звернень небайдужих коломиян до прокуратури та міліції на бульварі Лесі Українки з понеділка розпочали переставляти бруківку. Її встановили лише торік, але вона розлітається з-під коліс автівок, а повсюди на дорозі ями. Виконавці робіт давали гарантію на цю дорогу 3 роки.\nПереробляє свою неякісну роботу фірма субпідрядника – ТзОВ «Авангард Граніт».\nЛіцензія на будівельні роботи «Авангард Граніт» видана у квітні 2013 року, а вже у липні 2014-го дію ліцензії керівник фірми зупинив, хоча дійсна вона до 2016 року.\nЯк зізнаються самі ремонтники, плитка затонка для дороги. Зараз встановлюють бруківку не більшої товщини, аніж була до цього, – від 2 до 4,5 см.\nСкільки вона прослужить після такого ремонту – прогнозувати не беруться.\nЗагалом, як оцінюють фахівці, ремонтні роботи на проїжджій частині бульвару торік принесли збитків на сотні тисяч гривень, адже дорогу потрібно ремонтувати по-новому. Хоча позапланова виїзна ревізія встановила, що внаслідок завищеної вартості виконаних робіт по договору підряду міському бюджету завдано матеріальних збитків на загальну суму 7490 гривень.\nДо слова, вартість виконаних робіт на проїжджій частині дороги на бульварі становить 772,5 тисяч гривень.\nмітки: бруківка, бульвар, Гарячі новини, Коломия, ремонт\nСтатті (1016) Фото (714) Спорт (834) Новини (19999) Економіка (1343) Культура (2187) Політика (1409) Пишемо новини разом (58) Історія (93) Кримінал (1198) Інтерв'ю (78) Стиль життя (39) Афіша (331) Авторські колонки (167) Технології (301) Туризм (514) Суспільство (10967) Відео (1026) Гроші (57) Історії успіху (61)


Чернівецькі волонтери Лідія та Віссам познайомилися через Інтернет | Буковина online\nВолонтери організації “Волонтерський рух Буковини” Лідія Акімова та її чоловік Віссам познайомилися через Інтернет. Лідія мешкала у Чернівцях, Віссам – в Алжирі. Після двох років спілкування по скайпу вони зустрілися і одразу зрозуміли, що створені одне для одного.\nЧерез п’ять років подружнього життя в Україні пара перебралася до Алжиру. Проте коли розпочалися події на Майдані, вони так перейнялися ними, що вирішили повертатися в Україну. Причому Віссам хвилювався не менше, ніж дружина – за роки життя тут він щиро полюбив Україну.\n“Розписалися і поїхали на тролейбусі святкувати”\n– Із Віссамом ми познайомилися по скайпу, – згадує Лідія Акімова. – Він програміст, і йому дуже потрібно було завантажити якусь програму. Вона була на російському сайті і він, не знаючи мови, не міг її звідти завантажити. Тож шукав у скайпі людину, яка розмовляє російською або українською. Натрапив на мене і попросив про допомогу. Відтоді почали спілкуватися – спочатку винятково англійською, пізніше він вивчив українську та російську. Через два роки побачилися. Зустрілися на “нейтральній території”, в Туреччині. Одразу відчули, що підходимо одне одному. Через півроку одружилися. Весілля було скромним. Я раніше працювала весільним фотографом і так надивилася на ці пишні бенкети, що не хотіла ніякого весілля. Віссам мене у цьому підтримував. Тож ми пішли до РАЦСу, розписалися, потім сіли на тролейбус, приїхали додому і там у колі двох десятків найрідніших людей відсвяткували.\nВіссам залишив усе, що мав в Алжирі, і переїхав в Україну. Із часом подружжя відкрило невеличку фотостудію, але потім почалася криза. Тож на початку 2013 року вирішили перебратися до Алжиру.\n– Я знайшла там роботу, – провадить Лідія. – Мені було неважко звикнути до життя в Алжирі, тому що вся родина Віссама спілкується англійською. Та наприкінці 2013 року почалися події на Майдані, ми дуже хвилювалися. Чоловік ходив, як тигр, і все казав: “Усе буде добре, все налагодиться, треба їхати в Україну”. Потім почали вбивати людей… Ми на це дивилися і нам було дуже страшно. Хвилювалися, якщо введуть війська, то закриють кордони, і ми не зможемо повернутися. У мене вдома тато залишився! Родині Віссама я так і казала, що їду на війну захищати Україну. Бо справді допускала, що можуть увійти російські війська. Тож ми перед референдумом у Криму купили квитки в Україну і повернулися. Тато розповідав, що зняв тоді золотий ланцюжок і сказав: “Їду їх зустрічати. Може, вже не приїду”.\nВдома подружжя дуже хотіло допомагати армії. Проте багато коштів у них не було, тож вирішили займатися волонтерством.\n– Побачили, що у Луцьку є проект під назвою “Фото патріота” – на фоні прапора луцькі фотографи робили гарні патріотичні знімки перехожих, за це отримували благодійний внесок, – розповідає волонтерка. – На зібрані кошти закуповували обладнання для армії. Мені дуже сподобалася ця ідея, ми зв’язалися з Луцьком, взяли в них погодження на цю акцію. Купили тканину, пошили прапор. Протягом місяця щодня брали з чоловіком на плечі своє студійне освітлення, фотоапарати, приходили на вулицю Кобилянської і фотографували людей. Потім я ще всю ніч ці фото обробляла і закидала у нашу групу у соцмережах. Ми тоді зробили досить багато гарних фото і зібрали близько 15 тисяч гривень. Кошти виймали з опломбованої скриньки у присутності комісії, у “Волонтерському русі Буковини”. На них було закуплено багато необхідних речей для військових.\nЛідія Акімова зізнається, що за місяць подружжя дуже втомилося від такої інтенсивної роботи. Тож тоді долучилися до інших волонтерів і почали працювати на складі для переселенців. Робота була не з легких – постійно доводилося переносити, перекладати речі.\n– Так вийшло, що ми залишилися в організації “Волонтерський рух Буковини”. Там і досі 80 відсотків жінок, постійно не вистачає чоловічої сили, – каже Лідія Акімова. – Зараз, коли армія вже краще забезпечена, ми переключилися на допомогу пораненим, інвалідам, переселенцям, пацієнтам психлікарні. Завдяки волонтерській роботі ми з Віссамом стали більш людяними, менш егоїстичними. Також це нас зблизило, ми звикли увесь час бути разом: працювати, відпочивати. Втім, волонтерство – це волонтерство, на цьому грошей не заробиш. Ще треба на щось жити. Тож я ще паралельно працюю економістом, чоловік –підприємець. Також вишиваю, роблю прикраси з бісеру.\n“Коли вперше побачила самоїда, думала, що вмру”\nЩе одне спільне захоплення подружжя – собаки породи самоїд. Коли Лідія вперше побачила цього великого, пухнастого, білосніжного собаку, вона просто “захворіла” ним. І хоча Віссам спочатку був проти собак, проте згодом йому також передалася любов дружини до них.\n– Самоїди – це собаки-компаньйони. Я коли вперше побачила такого собаку, думала, що вмру, – зізнається Лідія. – Щоправда, коли ми дізналися, скільки він коштує, то півтора місяця зважували, чи варто його купувати. Врешті таки придбали за півтори тисячі доларів. Це ще тоді, коли долар був по вісім, і це було дуже дорого. Ми витратили майже всі свої збереження. Але собака нам справді дуже дорогий, ми з ним навіть в Алжирі були. Це наш товариш…\nУкраїну Віссам уже давно вважає своїм домом. А коли їде відвідати своїх батьків в Алжирі, уже через кілька днів починає сумувати за Чернівцями, дружиною і … їжею.\n– Віссам інколи навідує родину. У нас немає багато коштів, щоб їхати вдвох. Тим більше, ми не можемо залишити собак. – каже волонтерка. – Віссам, перебуваючи в гостях у батьків, дивується: “І як я тут жив? Я так не звик. Вже так хочу додому, щоби поїсти чогось смачненького…” Віссам цікавиться політичним життям України, знає її проблеми, переймається ними. Найбільша наша мета і мрія – щоби ця волонтерська робота стала непотрібною. А поки що вона потрібна, ми будемо щось робити, щоби підтримати свою країну…\nволонтери, подружжя, Чернівці\n1.02.2017 1.02.2017 369\n30.06.2016 30.06.2016 338\n2.12.2016 2.12.2016 580\nЧернівецькі новини | "Буковина online" © 2019 Загальний рейтинг 10 з 10. Всього 11110 переглядів Вгору ↑


Фаскосниматель для труб: ручний для пластикових, мідних і ПНД, фаскорез і машина для зняття фаски | Ремонт\nФаскосниматель для труб: ручний для пластикових, мідних і ПНД, фаскорез і машина для зняття фаски\nЩоб забезпечити герметичне з’єднання труб, а також довговічність і цілісність конструкції в цілому, в роботі використовуються різні вироби і матеріали. Поряд з ними, для підготовки елементів до монтажу застосовуються різного роду пристосування і інструменти. До категорії подібної продукції варто віднести фаскосниматели для труб.\nЯкісне зварювання труб в системі відіграє величезну роль, оскільки впливає на надійність комунікацій і термін служби всієї конструкції. Один раз виконавши роботу з урахуванням всіх вимог, можна знизити ризик прориву газопроводу або водопроводу, для ліквідації якого будуть потрібні серйозні витрати. Однак для металевих труб, чий діаметр становить більше 3 мм, виконати надійне з’єднання буває досить складно, а вироби з діаметром 530 мм або 20 мм часто використовуються для різних комунікацій.\nЩоб вирішити проблему подібного роду, фахівці використовують спеціальний метод обробки елементів системи, будь то металеві, пластикові або інші вироби. Суть роботи з трубами полягає у використанні пристосування для зачистки, яке дозволяє зняти з елемента фаску під зварювання. Для даних робіт застосовується фаскосъемный верстат або як його ще називають фаскорез.\nПризначенням такого інструменту є зняття з торців труб фаски з внутрішньої і зовнішньої сторони, завдяки чому можна підготувати виріб до подальшої роботи, знявши можливі задирки, які могли виникнути після різання або який-небудь інший механічної обробки.\nСаме фаскосниматели являють собою основний інструмент для підготовчих робіт з пластиковими, мідними, сталевими, поліпропіленовими, металопластиковими трубами, які повсюдно використовуються для облаштування трубопроводу різного призначення, наприклад, водопостачання, каналізації, системи опалення та всіляких будівельно-монтажних робіт по забезпеченню будов житлового і громадського призначення обов’язковими комунікаціями\nМайже всі різновиди кромкорезов виконують обробку вироби дуже швидко, за один прогін по ширині можна зняти намічений шар кромки і повністю підготувати робоче підстава для майбутнього зварювального шва. По закінченні маніпуляцій з трубою її основа стає гладким, без різних дефектів.\nКрім того, при виборі способу з’єднання труб за допомогою фітінгов кращого інструменту для обробки, ніж фаскосниматель, знайти складно. Підготовка фаски дає можливість виробів герметично і легко стикуватися при збереженні всіх внутрішніх ущільнювачів, гарантують хороше з’єднання стиків виробів.\nПриймаючи до уваги конструктивні особливості інструменту, варто зазначити, що він складається з корпусу, який залежно від моделі може бути виконаний з різних матеріалів, а також роликового ріжучого механізму, за рахунок якого виконується зняття фаски під кутом.\nКрім того, прилади в своїй комплектації мають низку допоміжних елементів:\nспеціалізовані самоцентрувальні затискачі;\nцентратор зі змінними кулачками;\nмікрометричні гвинти і різці з сталі;\nвиходячи з різновиди – з пневматичним приводом або електроприводом.\nРізці є головними складовими фаскореза, що забезпечують оброблення крайок.\nФахівці виділяють два основних типи різців, що використовуються в апаратах:\nфасонні елементи, призначені для внутрішніх, зовнішніх і торцевих підстав, які відрізняються складною геометрією;\nторцеві елементи – сфера їх застосування полягає в обслуговуванні простих за формою деталей.\nЗмінні ріжучі складові фаскоснимателей для труб дають можливість апарату виконувати фаски під різними кутами:\nплоскі види різців обробляють крайку під кутом 0°C;\nконічні елементи можуть працювати під кутом 15°C, + 30°C, + 35°C, 37,5°C, 60°C;\nвнутрішні конічні – 15°C.\nМашини для обробки металевих виробів, фаскосниматель для труб ПНД, а також виробів з іншої сировини, мають можливість працювати з деталями, що мають різні діаметри і товщину. Пристрої, які використовуються у виробничій сфері, часто мають можливість колірної розмітки, що виключає ризик помилок оператора при роботі з приладом.\nІснують різновиди кромкорезов для труб, які мають ударостійку запобіжну гільзу, можуть одночасно виконувати торцювання, калібрування, нарізку фаски та зняття задирок на виробах. У деяких випадках, коли не потрібно максимальної відповідності визначеним розмірам, в ролі фаскоснимателя використовуються зенкування.\nДля того щоб робота зварника була виконана на високому рівні, крім кваліфікованого персоналу, існує необхідність в якісному і повністю підготовлений до роботи матеріалі. Для зняття фаски з труби в деяких випадках використовують кутошліфувальні машини, проте цей процес займає досить багато часу і є трудомістким заходом.\nСаме тому в побутовій і промисловій сфері отримали широке поширення фаскосниматели, які з позитивного боку зарекомендували себе в ході виконання поставлених завдань.\nЗатребуваність пристроїв пояснюється властивими їй перевагами.\nСеред них варто виділити наступні моменти:\nпристрої прості в управлінні і виконанні поставлених завдань;\nвелика частина продукції відрізняється мобільністю і ергономічністю;\nзавдяки роботі з фаскоснимателями з’являється можливість торцювання і утворення широкої фаски;\nапарати успішно справляються з обробкою торцевих частин сталевих виробів, які відрізняються великими обсягами;\nпристрої відрізняються високою швидкістю роботи і регулювання налаштувань – вид фаски бічних стиків, розмір і глибина зрізу;\nможливість оперативно виконувати зміну пластин своїми руками без використання спеціалізованого інструменту;\nв процесі роботи пристрою не видають багато шуму;\nапарати не виділяють у навколишнє середовище шкідливих речовин, тому повністю безпечні для здоров’я і навколишнього середовища;\nв ході обробки виробів на приладі повністю зберігається їх хімічний склад.\nСеред мінусів механізованих або ручних фаскоснимателей для труб варто відзначити необхідність у деяких випадках додатково обробляти кромки виробів перед подальшими роботами.\nНа сучасному ринку виробники пропонують споживачеві великий вибір подібних інструментів. Класифікація продукції відбувається виходячи з призначення і типу використовуваного матеріалу.\nФаскосниматели для робіт з трубами з пластику. Оскільки пластикові труби все частіше стали використовувати для облаштування різних комунікацій, замінюючи ними сталеві вироби, монтаж і обслуговування пластикових трубопроводів також потребує використання спеціальних пристроїв. За рахунок того, що застосування підручних засобів для розвальцьовування краю може призвести до деформації краю вироби, для робіт з трубами прийнято використовувати подібні спеціалізовані інструменти, які зможуть уберегти від деформації ущільнювач і знизити ризик утворення течі в трубопроводі в ході експлуатації.\nПристрої для роботи з трубами, виготовленими з металу. Продукція широко використовується в будівництві і монтажі різного роду систем, оскільки трубний кромкорез для металевих виробів відрізняється деякими особливостями: невеликі розміри, за рахунок чого його можна встановити і використовувати майже всюди, невелика вага – близько 20 кг, можливість працювати з виробами, які відрізняються великими діаметрами.\nАпарати для обробки труб з поліетилену. Подібний інструмент розташовується на слюсарному верстаку, труби встановлюються в пристрій і обертаються в певну сторону. Завдяки вбудованому в корпус різцю проводиться видалення задирок на виробах.\nКрім того, виходячи зі складності виконуваних функцій фаскосниматели для труб поділяються на кілька груп пристроїв.\nПрилади гідравлічного типу – найчастіше використовуються в промислових масштабах. Завданням пристрою є механічна обробка труб перед зварюванням. З апаратом досить просто працювати, вибір ширини і кута фаски задається в настройках машини.\nПневматичні апарати – примітні пристрої можливістю проведення робіт, не прив’язуючись до наявності електроенергії і ризику пошкодити провід. Крім цього, часто виникають умови, в яких необхідно виконувати обробку кромок труб в місцях, де використання електроенергії забороняється, наприклад, на вибухонебезпечних ділянках будівельних об’єктів, в нафтовій, газовій або хімічної промисловості. У таких випадках пневматика буде незамінним помічником. Однак до мінусів продукції варто віднести необхідність в додатковому обладнанні, найчастіше в його ролі виступає компресор.\nЕлектричні прилади – головною перевагою є повсюдне використання електрики, завдяки чому підключити пристрій до харчування не складе праці. В промисловій галузі саме такі пристрої використовуються найчастіше, оскільки кромкорезы відрізняються високою швидкістю і відмінною якістю обробленого краю труби. Прилад може працювати в декількох режимах, крім того, леза в пристрої можна легко і швидко замінити. Мінусом агрегату є необхідність у суворому дотриманні заходів безпеки, оскільки оператор в ході неакуратного поводження з фаскоснимателем електричного типу може отримати удар струмом.\nКромкорезы ручного типу – ці агрегати відрізняються мінімальною вагою в порівнянні з перерахованими вище різновидами і невеликими габаритами. Використовуються вони для зняття фасок в отворах, інструмент відмінно справляється із завданням обробки прямих і радіусів кромок. Крім того, ручні кромкорезы можуть бути використані для роботи не тільки з трубами, але і з листовими виробами з металу. Апарати затребувані для проведення підготовчих маніпуляцій з трубами, виготовленими з різного типу сировини, а оснащення ручного кромкореза дозволяє виконувати різний цикл завдань. Область застосування пристрою не зводиться тільки до виконання дрібносерійних робіт побутової сфери, оскільки фаскосниматель добре себе зарекомендував у процесі експлуатації на будівельних об’єктах середніх масштабів.\nСеред достоїнств ручного інструменту варто виділити наступні особливості:\nпростота управління – для робіт немає необхідності в наявності спеціальної кваліфікації, кут і ширина знімається фаски дуже просто регулюються;\nневелика вага і розміри, завдяки чому пристрій відрізняється мобільністю;\nв ході роботи пристрій споживає мінімальну кількість електрики в порівнянні зі стаціонарними фаскоснимателями;\nнемає необхідності облаштування спеціального місця для установки і роботи з апаратом;\nдля більшого комфорту використання моделі ручного типу мають спеціальні ергономічні рукоятки з прорезиненим покриттям, які знижують ковзання і вібрацію під час зняття фасок.\nВарто також відзначити деякі мінуси пристроїв: агрегат не призначений для роботи з виробами великого розміру, що знижує сферу його експлуатації, ручні кромкорезы мають більш низький рівень продуктивності в порівнянні зі стаціонарним інструментом, необхідно фіксувати робочу деталь у процесі роботи з нею, а труби додатково обробляти їх перед зварюванням.\nВиробники фаскоснимателей для труб пропонують свою продукцію у великому різноманітті, тому питання пошуку пристрою сьогодні не особливо актуальне. Але до питання підбору інструменту для роботи варто підійти з усією відповідальністю, оскільки вибір на користь того чи іншого товару буде залежати не тільки від фінансових можливостей, але і від ряду важливих нюансів.\nФахівці рекомендують детально вивчити асортимент представленої продукції для підготовки труб до зварювальним роботам, засновуючи свій вибір виходячи з критеріїв, які будуть у кожному випадку індивідуальні.\nОбсяги роботи – у випадках, якщо плануються невеликі масштаби, то в придбанні стаціонарних і дорогих інструментів сенсу не буде. Для рішення подібних завдань можна обмежитися ручним фаскоснимателем, який чудово впорається з обробкою крайки для освіти хорошого склеювання при зварюванні виробів.\nНеобхідна потужність і швидкість виконання робіт – ручні і мобільні машини мають більш низький показник продуктивності, проте виходячи із масштабів об’єкту, цей параметр може бути некритичним. Для великого виробництва малопотужні пристрої не підійдуть.\nТип матеріалу, з яким чекають роботи – приймаючи під увагу цей критерій, агрегати мають свою класифікацію, тому питання є основоположним при виборі. Якщо плануються роботи з металом, зокрема, зі сталевими елементами, то перевагу при покупці варто віддавати більш потужним пристроїв.\nАсортимент наявної продукції – модельний ряд, а також функціональні можливості кромкорезов для труб регулярно поповнюються і удосконалюються. За рахунок чого у продаж надходять товари з новою оснащенням та функціональними можливостями. Проте в гонитві за агрегатом останнього покоління важливо відзначити для себе доцільність придбання пристрою з масою додаткових функцій, які можуть знадобитися в роботі, але їх наявність суттєво позначиться на вартості фаскоснимателя для труб.\nУ ході використання електричних машин для зняття фаски слід враховувати, що пристрій в обов’язковому порядку повинно бути заземлено. Кабель, що забезпечує харчування, необхідно надійно захистити від механічних пошкоджень, виникнення яких можливе в процесі роботи з трубами.\nОскільки більша частина фаскоснимателей має рухомі деталі, в ході робіт необхідно дотримуватися техніки безпеки, оскільки порушення правил експлуатації пристрою і порядку роботи з ним можуть призвести до нещасного випадку.\nПереносні агрегати ставлять і закріплюють на підставі за допомогою кулачків і маховика, після чого він вирівнюється на заготовці. Вибираються спеціальні різці для роботи виходячи з необхідного кута обробки. За допомогою маховика різці розташовуються в потрібному положенні відносно елемента. Після чого вручну розлучаються різці, пристрій вимикається і знімається з виробу.\nІснують моделі трубних універсальних фаскорезов для роботи з виробами, що мають невеликий діаметр. Вони мобільні і дуже зручні в роботі. Можуть без праці зрізати фаску з труб, виконаних із різних типів сировини відповідно до ГОСТ. Для виконання завдання достатньо закріпити в супорт апарату трубу, підвести вручну ріжучі пластини і почати роботу з пристроєм в режимі різання.\nКромкорезы досить невибагливі в обслуговуванні. Основною частиною механізму, яка найбільше схильна до зносу, є фреза з різальними пластинами, термін служби якої варіюється в залежності від моделі та типу матеріалу, використовуваного для виготовлення деталі.\nДалі дивіться огляд переносного фаскоснимателя для труб.


Більярдний стіл Б / У - ризик або вигідна покупка!? | «БІЛЬЯРД СЕРВІС»\nГоловна Статті про більярдБільярдний стіл Б / У - ризик або вигідна покупка!?\nВ останні роки з'явилася велика кількість виробників більярдних столів, які роблять вироби в тому ціновому сегменті, що і столи б / у. Для того щоб розібратися, що доцільніше купити: більярдний стіл б / у професійного рівня або новий стіл рівня аматорського, слід знати особливості кожного виробу.\nБільярдні столи: які бувають?\nБільярдні столи стандартного розміру в залежності від матеріалів, які використані для їх виготовлення діляться на професійні та аматорські. Кожен з видів має свої особливості, а саме:\nПрофесійні - це столи спортивної категорії, для виробництва яких використовують ігрову плиту, товщиною 40-45мм (складається з якісних сланцевих плит), що забезпечує максимальну точність ударів і оптимальний гуркіт. Борти таких столів виконують з цінних порід деревини і оснащують високоякісної гумою. Окрема увага приділяється сукна. Тут використовується першокласне сукно simonis, altenberg або miliken. Для проведення змагань на міжнародному рівні, а також в більярдних клубах використовуються виключно більярдні столи на важкому камені.\nАматорські - ці столи не мають настільки суворих характеристик, як столи професійного рівня. Такі столи, як правило, набувають, щоб грати в більярд в будинку, в квартирі або на дачі. Ігрове поле в цьому випадку виконують з ДСП / ЛДСП або з каменю (легкого). Як правило, інше обладнання, яким комплектується готовий виріб, набагато простіше і, як наслідок дешевше, ніж у столів професійних. Дані особливості роблять аматорські столи досить доступними за вартістю.\nПри цьому якщо столи на легкому камені відрізняються досить непоганими експлуатаційними характеристиками, то вироби з ігровим полем з ДСП / ЛДСП дуже чутливі до наявності вологи в приміщенні. Слід зазначити, що вага готового столу з полем з легкого каменю коливається в діапазоні від 300 до 900 кг і для його установки буде потрібно запрошувати спеціального майстра. Що стосується виробів з ігровим полем з ДСП / ЛДСП, то вони мають малу вагу, їх можна купувати в уже зібраному вигляді і встановлювати самостійно (прикрутивши ніжки до підлоги).\nЧи варто купувати більярдний стіл б / у?\nПеред тим, як купувати стіл б / у, варто проконсультуватися у фахівця, який кваліфіковано оцінить, в яких саме відновлювальних заходах потребує даний виріб (наприклад, заміна сукна, реставрація бортів, фарбування та ін.).\nКрім того, в обов'язковому порядку звертайте увагу на фірму-виробника даного б / у столу для більярда. Якщо компанія займається лише виробництвом столів аматорського рівня або виробник взагалі невідомий, то такий стіл б / у купувати не слід, оскільки витрати на його реставрацію і більш короткий термін експлуатації в майбутньому не принесуть вам очікуваного задоволення. В цьому випадку краще зупинити вибір на новому столі аматорського рівня відомого виробника.\nНа окрему увагу заслуговує варіант придбання б / у столу професійного класу, який можна знайти в продажу після проведення різних змагань з більярдного спорту, а також в разі закриття більярдного клубу (або його перепрофілювання). В цьому випадку ви маєте можливість отримати дійсно якісний стіл для більярду б / у за порівняно помірну ціну.