Яреми вишневецького - Ярема Вишневецький герой чи антигерой\nЯрема Вишневецький – герой чи антигерой\nПевно, в історії Польщі, як і в історії України немає настільки парадоксальної фігури, як фігура князя Яреми Вишневецького.\nБув він нащадком козацького ватажка Дмитра Байди-Вишневецького, засновника Запорізької Січі.\nНезадовго перед постанням Богдана Хмельницького в самого Яреми склалися, судячи з усього, добрі стосунки з українськими козаками.\nПринаймні, вони разом ходили походами на татар у 40-их рр. ХУІІ ст. Й водночас це - «гроза козаків». Так написав на надмогильній плиті Яреми його син, польський король Михайло Корибут-Вишневецький. Саме таким, в більшості випадків, й постає образ цього історичного діяча.\nЩе кілька років тому епохи Великого князівства Литовського і Речі Посполитої розглядалися в середовищі української інтелігенції, у тому числі істориків, як «окупаційні», «чужі». Нині переосмислення торкається багатьох історичних постатей, котрі досі вважалися «ворогами народу». Одна з таких постатей - князь Ієремія Михайлович Корибут-Вишневецький.\nСам же Ярема опікувався православними монастирями й церквами. Навіть сьогодні в найбільшій православній святині Полтавщини Мгарському монастирі, який належить Московському патріархату, позитивно згадують про Ярему Вишневецького як про одного із головних благодійників цієї обителі.\nІ в той же час він постає як відступник від православ’я, ревнитель католицької віри, людина, що цілеспрямовано насаджувала католицизм на українських землях.\nВишневецький надзвичайно багато зробив для Речі Посполитої.\nЙого можна вважати рятівником цієї держави під час козацького постання в 1648-1651 рр. Він користувався великою популярністю серед шляхти.\nЗаслуги Яреми дали можливість його синові, Михайлу, загалом особі пересічній, стати королем Речі Посполитої. Проте Ярема не мав належного визнання з боку правлячої еліти держави, якій служив. Зазнавав образ з боку найвищих достойників, зокрема, канцлера Єжи Оссолінського.\nОбраз Яреми асоціюється з людиною дуже багатою. Дійсно він належав до одного з найбільших магнатів Речі Посполитої. З іншого боку, в кінці свого життя - це злидар. Навіть не знайшлося належних коштів достойно поховати його.\nТіло Вишневецького, яке, згідно заповіту князя, мало би бути поховане у Вишнівці, довго «подорожувало» і не було предане землі. Це надає образові Яреми якоїсь зловісної містичності. Вона ще більше посилюється, коли пригадати, що в бенедиктинському монастирі Святого Хреста на Лисій Горі, де, як вважається, знайшло останній притулок тіло князя, деякий час в ув’язненні перебував Степан Бандера - найвизначніший лідер українського націоналістичного руху в ХХ ст. Отже, «ворог українського народу» (а саме так трактують Ярему в Україні) майже через триста років «зустрівся» з людиною, котру зараз багато українців розглядає як символ українського визвольного руху.\nПри бажанні можна й далі перелічувати парадокси постаті Яреми Вишневецького.\nВарто мати на увазі й те, що, попри вивчення діяльності князя різними істориками (як польськими, так і українськими), деякі моменти його біографії залишаються нез’ясованими.\nМи погано знаємо про його господарську діяльність.\nНе знаємо (чи не хочемо знати) про підтримку ним православної церкви, звертаючи переважно увагу на відступництво Яреми від православ’я й перехід до католицизму. Маловідомими залишаються для нас стосунки Яреми та короля Владислава в 1646-1648 рр., зокрема, «дивний» похід князя на землі Кримського ханства в 1647 р. Не знаємо й про особисті стосунки Яреми та Богдана Хмельницького.\nА те, що ці діячі української історії знали один одного, особливих сумнівів не викликає. І не виключено, деякий час, зокрема, в 1648 р., вели між собою «дивну гру». Зрештою дивною видається і смерть Яреми.\nНезадовго перед нею він не скаржився на здоров’я. Та й було йому не так багато - 39 років. Існує версія, що він був отруєний. Хоча довести це неможливо.\nМоменти парадоксальності в діяльності Яреми Вишневецького, «білі плями» його біографії робили й роблять цю фігуру неоднозначною в оцінці істориків та громадськості.\nДля поляків (хоча і тут не все так просто і однозначно) Вишневецький виступає як національний герой.\nДля українців, навпаки, це - антигерой, «ворог українського народу».\nПольські дослідники більше звертали уваги на вивченні діяльності Яреми Вишневецького. Це закономірно. Ще за життя і незадовго після його смерті про князя з’явилося чимало польськомовних панегіриків.\nЙого прославляв один із найвидатніших польських поетів того часу Самуель Твардовський. Високо оцінювали діяльність князя автори мемуарів, хроністи. При чому серед останніх були не лише католики, що вважали себе представниками польської соціальної еліти (шляхти), а й єврей Натан Ганновер та православний русин (українець) Йоахим Єрлич .\nОднак позитивна оцінка Яреми в більшості цих творів носила не стільки «національний», скільки станово-соціальний характер. Його розглядали як захисника шляхти від «козацької стихії», як безстрашного рицаря, образ якого відповідав шляхетським ідеалам.\nУ ХІХ ст. в історіографії польській змінилися акценти в оцінці Вишневецького. Це було пов’язано з кількома моментами. Після падіння Речі Посполитої поляки не мали повноцінних державних структур, фактично стали бездержавним народом.\nПроте жили споминами про славне минуле й намагалися відновити свою державність, сподіваючись, що їхніми союзниками в боротьбі проти російського самодержавства стануть українці. Тому в тогочасній польській літературі відбувається певна «проукраїнська переорієнтація». У польському письменстві з’являється «українська школа». Її представники творили романтичний образ українського козака, що виступав союзником польського шляхтича в боротьбі з татарами, турками й росіянами.\nУ такій ситуації Вишневецький, як «гроза» українських козаків, мав шанси перетворитися в антигероя. І хоча польські історики продовжують писати про нього в позитивному плані, але робили це відносно стримано. Так, історик позитивістського напрямку Кароль Шайнохa розглядав Вишневецького як руйнівника, в якого не було навіть найменшої «іскри творчості» .\nСучасник Шайнохи Юзеф Шуйський хоча й писав про Ярему в позитивному плані, однак звертав увагу на його «бузувірства». Загалом фігура цього діяча, яка могла викликати негативні реакції з боку українців, в польській історіографії маргіналізується. Принаймні, він перестає виступати, як один із найвизначніших діячів польської історії ХУІІ ст.\n«Врятував» Вишневецького Генріх Сенкевич. У відомому романі «Вогнем і мечем» Ярема постає як національний герой, рятівник Речі Посполитої й ревнитель католицизму.\nХоча такий образ не зовсім відповідав історичній правді, саме він увійшов у свідомість поляків кількох поколінь. Водночас не варто говорити про «антиісторизм» письменника. Зображуючи своїх героїв, у т.ч. Вишневецького, Сенкевич звертався до польських писемних джерел середини й другої половини ХУІІ ст. А оскільки тоді особа Яреми була досить популярною і князю, як уже зазначалося, було присвячено чимало панегіриків, то не дивно, що це знайшло відображення в романі.\nТвір Сенкевича з'явився в потрібний момент. Тоді, після повстання 1863 р., як, зрештою, і після повстання 1830-1831 рр., в поляків розвіялися надії щодо підтримки українцями їхньої боротьби з російським самодержавством. У такій ситуації посилилися антиукраїнські настрої, які, до того ж, підігрівалися російською політичною елітою. Автор роману «Вогнем і мечем» уміло використав їх.\nНезважаючи на величезну популярність «Вогнем і мечем», все ж з’явилися роботи польських істориків, де критично оцінювалася інтерпретація історичних подій у романі Сенкевича, а також поданий ним образ Яреми Вишневецького.\nНаприклад, з Сенкевичем полемізував Зиґмунд Качковський, представляючи Ярему як жорстокого олігарха-свавільника.\nБули навіть спроби представити князя у різко негативному світлі. Зокрема, Ольгерд Гурка трактував Вишневецького як боягуза (що, до речі, не узгоджується з історичним фактажем) і навіть як людину, котра знаходилася в змові з Хмельницьким .\nПроте такий підхід у польській історичній літературі, радше, видається курйозом.\nУ міжвоєнний період з’явилися роботи, де була спроба дати відносно об’єктивну оцінку Яреми Вишневецького. Маються на увазі праці Владислава Томкевича.\nПотім юнак поїхав за кордон вивчати військову справу. Здобув Єремія ґрунтовну освіту у кращих університетах у Римі, Падуї, Болоньї. Сучасні знання з фортифікаційної справи вивчав в іспанських Нідерландах. Гонор, бажання слави керували Єремією. Після повернення 20-річний Вишневецький мріяв про велику політику, але тривалий час польська політична еліта в особі коронного канцлера Єжи Оссолінського, королів Владислава й Яна Казиміра свідомо ігнорувала Єремію, прагнула не допускати його до великої політики. Тому і став він лідером партії "княжат старожитніх", як казав король - "крулев’ят". Зважаючи, що найбагатші країни Європи — католицькі, князь Ярема оголосив про свій перехід на католицтво.\nСаме йому належить поки що єдина наукова монографія про цього діяча . У соціалістичній Польщі князя починають розглядати в світлі вульгарного марксистського соціологізму як «ворога народу». Дана тенденція не була визначальною, хоча справила певний вплив на польських істориків.\nНаприклад, Лєшек Подгородецький, відомий дослідник української історії ранньомодерного часу, вважав, що Сенкевич неслушно представив Вишневецького героєм. При цьому згаданий автор спеціально робив акцент на багатствах Яреми . Відносно об’єктивною видається оцінка діяльності князя в науково-популярній книзі Яна Відацького «Князь Ярема», що побачила світ у 1984 р.  і потім була перевидана. Відацький не є професійним істориком. Однак йому вдалося створити цікавий психологічний портрет князя на тлі епохи.\nПроте в свідомості більшості поляків продовжує зберігатися образ Вишневецького із роману «Огнем і мечем». Особливо він актуалізувався після появи фільму Єжи Гофмана, знятого за мотивами цього твору.\nУкраїнці зі зрозумілих причин не приділяли особі Вишневецького великої уваги.\nДля них це була негативна постать.\nХоча, варто зазначити, що він не виступав у них як «символ зла». Про нього просто воліли не згадувати, «витерши» із історичної пам’яті. Вишневецький не фігурує в українському фольклорі, а в козацьких хроніках якщо й згадувалася, то, радше, на маргінесі.\nПро Ярему не знаходимо згадок ні в творах Гоголя, ні Шевченка, які зверталися і до фольклорних джерел, і до козацьких літописів.\nПевну зацікавленість до особи князя виявив український історик, письменник та громадський діяч Микола Костомаров.\nВін спеціально їздив у Вишівець, навіть пробував тут збирати якісь матеріали про Ярему .\nВишневецькому дослідник приділив увагу на сторінках своєї монографії «Богдан Хмельницький» . В особі князя він бачив противника Хмельницького й козаків. Не можна сказати, що Костомаров трактував його вкрай негативно. Але загалом це був для нього антигерой. Приблизно так само трактували князя й інші відомі українські історики, зокрема, Михайло Грушевський . При цьому часто робився акцент на відступництві Вишневецького, на тому, що він відійшов від православ’я і прийняв католицизм. Як не дивно, на цьому акцентував увагу навіть В’ячеслав Липинський, який сам був католиком і, на відміну від українських істориків народницького спрямування, належав до представників «державницької» школи, розглядаючи діяльність українських еліт .\nЯрема знайшов собі місце й в українській літературі.\nЗвісно, як антигерой. Таким він постає у трилогії М.Старицького «Богдан Хмельницький». Хоча не можна сказати, що в цьому творі Вишневецький постає в абсолютно чорних фарбах. Письменник Іван Нечуй-Левицький спеціально присвятив роман князю .\nУ ньому Ярема представлений як відступник від справи своїх предків, їхньої віри. Автор протиставляє Яремі особу його предка, Дмитра Байди-Вишневецького. У негативному плані зображений Вишневецький і в інших українських літературних творах, зокрема, в популярній поемі Ліни Костенко «Берестечко». Такі трактування, як, до речі, й трактування Сенкевича, видаються тенденційними. Вони, радше, експлуатують поширені стереотипи, а не наближають читачів до реальної історії.\nІ все ж в Україні були спроби відносно об’єктивно оцінити діяльність Вишневецького. Інша річ, що ці спроби фактично не відомі для широкої публіки. У даному випадку варто назвати дослідження О.Лазаревського «Лубенщина і князі Вишневецькі», опубліковане в часописі «Київська старовина» в 1896 р. , і особливо монографію К.Бочкарьова «Нариси Лубенської старовини», що побачила світ у 1900 р.  У цих роботах зверталася увага на конструктивні моменти в діяльності князя, зокрема, на залюднення ним території Лубенщини й на сприяння ним господарському розвитку цього краю.\nПравда, останнім часом в Україні спостерігається тенденція переосмислення особи Яреми Вишневецького.\nЗ’явилися роботи (правда, радше, не наукового, а публіцистичного характеру), в яких було намагання представити князя таким собі українським регіональним лідером, що проводив свою «незалежну» політику. І хоча ця версія має право на існування, вона належним чином не обґрунтована. Наприклад, до таких робіт належить стаття Ю.Винничука «Малоросійський мазохізм» . Більш ґрунтовною є науково-популярна розвідка «Ієремія Вишневецький. Спроба реабілітації» . Однак бачимо, що за реабілітацію Яреми беруться переважно «вільні художники» (журналісти, письменники). Професійні історики воліють відмовчуватися, не бажаючи викликати вогонь на себе.\nПоказово, що під час телевізійного проекту «Великі українці», який реалізовувався в Україні в кінці 2007 - на початку 2008 рр., одним із претендентів на «великого українця» розглядався й Ярема Вишневецький. Щоправда, за результатами голосування він навіть не ввійшов у сотню «великих».\nОб’єктивній оцінці Вишневецького зараз, на нашу думку, заважає кілька моментів.\nПо-перше, свідоме чи несвідоме трактування подій середини ХУІІ ст. через призму уявлень модерного часу. Воно змушує дивитися на ті події з позицій націоналізму, трактувати тих чи інших історичних осіб як національних героїв чи антигероїв. По-друге, при оцінці Яреми Вишневецького переважно звертається увага на два моменти в його біографії - перехід із православ’я на католицизм й боротьба з козаками та Хмельницьким. Відповідно, українці ці факти оцінюють зі знаком мінус, поляки ж зі знаком плюс. Інші ж, достатньо важливі моменти біографії князя, здебільшого, ігноруються. Й, по-третє, окремі сфери діяльності Яреми погано вивчені. Ми, наприклад, погано знаємо його політичну діяльність, коли він виступав як своєрідний лідер регіоналізму, очоливши партію «княжат старожитніх». До речі, ця діяльність йому дорого коштувала. Тривалий час польська політична еліта в особі коронного канцлера Єжи Оссолінського, королів Владислава й Яна Казиміра свідомо ігнорувала Вишневецького, прагнула не допускати його до великої політики. Не вивчена релігійна політика князя. Його іноді зображують як ревного католика, хоча, насправді, він виявляв достатній прагматизм, протегуючи як католикам, так і православним.\nНавіть був готовий іти на працю з протестантами. Не вивченою залишається господарська й адміністративна діяльність Вишневецького. А саме тут князь, якщо виходити з деяких свідчень, досягнув чи не найбільших успіхів. Зрештою, ми мало знаємо про його взаємини з козаками до 1648 р.\nОтже, спробуємо, звернувшись як до відомих, так і маловідомих фактів біографії князя, дати всебічну оцінку його діяльності.\nЗвісно, специфіка діяльності тієї чи іншої особи значною мірою визначається тим, як вона себе ідентифікує.\nВласне, самоідентифікація творить парадигму поведінки.\nКим же себе вважав Ярема Вишневецький?\nНа першому місці в його самоусвідомленні важила приналежність до князівського роду. Вона в очах тогочасної спільноти розглядалася як щось сакральне, дане Богом. Князівський титул хоча формально урівнював його носіїв із шляхтичами, насправді давав реальні переваги при отриманні державних посад, відкривав більші можливості для участі в політичному житті Речі Посполитої. Зрештою, приналежність до князівського роду давала право на отримання королівської корони. До речі, князі Вишневецькі мали як родинні зв’язки з польськими королями й литовськими князями, так і з московськими царями \nНаскільки Ярема Вишневецький високо цінував свою князівську приналежність, свідчить хоча б його активна участь в обороні прав руських князів у 1638 р. Маючи всього 26 років, він стає лідером партії «княжат старожитніх», до якої входило чимало поважних і старших за віком українських аристократів. Йшлося про те, щоб зберегти за цими князями титули, які вони отримали ще до Люблінської унії. У цих змаганнях, очолюваних князем, можна вбачати своєрідний прояв руського регіоналізму, який, проте, не виходив за легальні межі. Загалом Ярема належав до легістів, людей, що високо ставили закон.\nНе треба забувати, що він певний час навчався і жив у Західній Європі, де повага до закону була відносно високою.\nТут переходимо до другого моменту в його самоідентифікації. Ярема виступав як законослухняний підданий своєї держави - Речі Посполитої. Князь належав до людей, включених у її систему влади, і, схоже, не мислив себе поза нею. Навіть коли зазнавав кривд з боку найвищих державних достойників, князь не вдавався до бунту й протизаконних дій.\nВажливим моментом у самоусвідомленні людей того часу відігравала релігійна приналежність.\nЯрема належав до родини, де були сильні православні традиції. І його батько, Михайло, і мати, Раїна, були ревнителями православ’я, всіляко протегували православній церкві. Він був хрещений як православний і таким залишався до 20-ти років. У 1632 р., повернувшись із-за Західної Європи, Ярема прийняв католицизм. Попри поширену думку, що в той час українські православні шляхтичі масово покатоличувалися, насправді подібні конфесійні переходи не були поширеним явищем. Тому перехід Яреми викликав значний резонанс. До цього звернувся з осудливим листом відомий український церковний діяч Ісайя Косинський .\nЧому Ярема зважився на такий крок? Адже знав, що багато людей із його оточення сприйме такі дії негативно.\nНемало дослідників пояснюють такий вчинок тим, що князь навчався у львівських єзуїтів, а також студіював у італійських університетах. Познайомившись із західноєвропейською католицькою культурою, став її симпатиком. Очевидно, такі ідейні мотиви дійсно були. Однак не варто вважати, що лише вони визначили конфесійний перехід князя.\nЯрема не міг не розуміти, що приналежність до католицизму відкриває набагато кращі можливості для його політичної кар’єри, а також для входження в середовище державної еліти.\nСаме цей прагматичний мотив, на нашу думку, виявився вирішальним.\nДехто веде мову про чисто суб’єктивні моменти, які сприяли конфесійному переходу князя.\nРіч у тім, що його батько Михайло був отруєний православним ченцем. Зрозуміло, цей факт не міг не впливати на Ярему. Хоча, на нашу думку, його не варто перебільшувати. Незважаючи на певні симпатії та антипатії князя, він був людиною достатньо прагматичною.\nЗвісно, зміна конфесії, за великим рахунком, не робила честі Вишневецькому.\nВ умовах тогочасного різкого конфесійного протистояння в Україні такий крок сприймався як віровідступництво, зрада батьківських традицій (а традиція в тогочасному суспільстві цінувалася дуже високо!). Не виключено, що молодий і амбітний Ярема, який нещодавно повернувся з-за кордону й прагнув робити політичну кар’єру, недостатньо адекватно оцінив свій крок. Зрештою, перехід на католицизм для Яреми мало що дав у плані політичної кар’єри. Проте без цього переходу він би не користувався такою популярністю серед католицької шляхти, а його б син не отримав королівську корону. У цьому, в принципі, можна побачити «далекоглядність» князя.\nОднак не варто закидати Яремі релігійну нетерпимість, яка часто притаманна неофітам.\nТак, він фундував католицькі костели на українських землях. Хоча розмови про насадження ним католицизму помітно перебільшені. Водночас князь допомагав православним святиням. Є навіть свідчення, що під час війни під проводом Хмельницького козаки розграбували деякі православні монастирі, а Ярема виступив на захист цих обителей. Чи не парадокс - ревнитель католицизму захищає православних ченців від козаків, які вважали себе оборонцями православ’я.\nПоказово також, що коли в 1648 р. тривало безкоролів’я, Вишневецький підтримав кандидатуру на трон Юрія І Ракоці, який був протестантом. Тобто для князя приналежність до католицької церкви важила небагато, коли заходила мова про речі суспільно важливі. В принципі, такий «конфесійний прагматизм» був поширеним явищем у середовищі тодішніх магнатів Речі Посполитої.\nСаме прагматизм, тверезий розрахунок допоміг Яремі освоїти землі Задніпров’я й стати надзвичайно багатою людиною.\nЙого успіхи в цьому плані видаються просто фантастичними. До речі, варто відзначити, що Вишневецькі не належали до багатих землевласників. Тому деякі представники цієї династії шукали для себе «рицарського хліба», як це робив Дмитро Байда-Вишневецький, прадід Яреми.\nНа жаль, ми не маємо ґрунтовних досліджень господарської та адміністративної діяльності князя.\nЗа підрахунками В.Томкевича, коли в 1630 р. Ярема прийняв спадок, що перейшов йому від батька, то на приналежній йому території Задніпров’я проживало близько 4500 чоловік. А вже через 15 років тут жило близько 230 тисяч людей. Щоправда, такі цифри видаються фантастичними. Інші дослідники більш стримані в оцінці успіхів Вишневецьким щодо заселення ним Задніпров’я. І все ж ніхто не сумнівається, що величезна територія, яка стояла пусткою, була залюднена. З’явилися міста, де інтенсивно розвивалася торгівля, - Лубни, Хорол, Прилуки, Ромни, Пирятин та інші. Доходи Вишневецького, на думку В.Томкевича, становили 600 тис. злотих - величезна на той час сума. Правда, дехто називає скромніші цифри. Але навіть якщо їх прийняти, все одно вони свідчать про господарські успіхи князя. Ярема, володіючи чималими статками, міг виставити військо чисельністю кілька тисяч чоловік. При цьому варто відзначити, що розвиток домену князя відбувався без підтримки влади і якихось надань.\nЯк це не видається парадоксальним, але своєю адміністративно-господарською діяльністю князь створив базу для формування новочасної української нації. Чомусь саме залюднена, освоєна Вишневецьким територія, стала тією землею, де почалося культурне становлення української нації, а т.з. полтавсько-київський діалект ліг в основу української літературної мови. Саме із Задніпрянської Вишнівеччини та прилеглих до неї територій походили Григорій Сковорода, Іван Котляревський, Григорій Квітка-Основ’яненко, Євген Гребінка, зрештою, Тарас Шевченко та багато інших діячів української культури. Можливо, це прозвучить занадто сміливо, але без «ворога українського народу» Яреми Вишневецького ми б не мали української нації в її нинішній культурній конфігурації.\nОсвоєння Задніпров’я було неможливим без боротьби з татарами, які постійно грабували українські землі й забирали людей у полон.\nЗадніпров’я було добре захищене Вишневецьким. Так, у 40-их рр. ХУІІ ст. Ярема здійснював чимало походів проти татар. Саме захищеність цієї території, надання прибулому населенню пільг стали важливими чинниками, які сприяли інтенсивному освоєнню цієї території.\nЗвинувачення Яреми в «антиукраїнськості» будуються переважно на тому, що він виступив проти дій Хмельницького, який зумів підняти на повстання запорозьких козаків.\nЗараз Хмельницький однозначно трактується як український національний герой, символ українства.\nХоча в українському фольклорі ця постать інтерпретується досить стримано, а деякі діячі українського національного відродження (наприклад, Шевченко) ставилися до Хмельницького дуже критично. Зараз не будемо вести мову, яким чином сформувався міф про Хмельницького. Зазначимо, що він з’явився відносно пізно, в ХІХ ст. Як і будь-який міф, він не завжди відповідав історичним реаліям, часто видавав бажане за дійсне. Принаймні, суб’єктивно Хмельницький не був (та й в тогочасних умовах не міг бути) «національним вождем». У своїх діях керувався особистими інтересами, часом амбіціями. Водночас став знаряддям жорстокої геополітичної гри, яку вели на теренах Східної Європи імперські держави - Річ Посполита, Туреччина, Московія і навіть Швеція.\nТому немає сенсу осмислювати боротьбу Вишневецького й Хмельницького через призму національної візії. Ярема, як законослухняний громадянин Речі Посполитої, бачив в особі Хмельницького та повсталих козаків заколотників, порушників закону. Більше того - державних зрадників. Адже Хмельницький привів із собою татарських ординців. Це, як правило, не дозволяли собі робити інші козацькі вожді. Ярема, як і Хмельницький, знали, що король Владислав, починаючи з 1646 р. виношував план ліквідації Кримського ханства. Більше того, і один, і другий залучалися до реалізації цього плану. Тепер же при допомозі Хмельницького ханство нанесло удар Речі Посполитій. Як до таких дій міг поставитися Ярема? Тим більше, що повстання Хмельницького сіяло анархію, дезорганізовувало суспільне життя й безпосередньо загрожувало задніпрянським володінням князя. Місто Лубни, своєрідна столиця Вишнівеччини, було вщент зруйноване. Це саме стосувалося й інших процвітаючих ремісничих і торгових осередків краю. Завдяки цьому повстанню на українські землі були приведені татари, котрі безжально грабували місцеве населення. Власне, значну частину козацького війська становили татари, без яких козаки не могли б досягнути успіхів у боротьбі з владою Речі Посполитої. Тут варто нагадати, що князі Вишневецькі прославилися як борці з татарськими наїзниками. У цьому контексті цілком закономірною видається боротьба Яреми з Хмельницьким.\nНе будемо аналізувати перипетії даної боротьби, яка є добре відомою і описаною.\nЗазначимо, що в ній Ярема був далеко не бездоганний, нерідко вдавався до жорстокого терору. Й, відповідно, заслужив славу «грози козаків». Схоже, у цій боротьбі його часто зраджував притаманний йому прагматизм і князь керувався емоціями.\nНа нашу думку, пора відмовитися від оцінки Яреми як героя чи антигероя, виходячи з вузько національного бачення минулого.\nВишневецький належить до нечисленних особистостей, які зуміли вплинути на перебіг історичних подій. Без нього історія і України, й Польщі була б інакшою. Тому діяльність цієї особистості (зі всіма її плюсами й мінусами) заслуговує на серйозне вивчення, а не на поверхові оцінки.\n1. Див.: Sprawy i rzeczy ukrainskie - materialy do dziejow kozaczyzny i hajdamaczyzny. - Lwow, 1914; Jerlicz J. Latopisiec - albo kroniczka. - Warszawa, 1853; Pamientnik o wojnach kozackich za Chmielnickiego - przez nieznanego awtora. - Wroclaw, 1840; Radziwill A. Pamietniki. - Warzawa, 1980.\n2. Szajnocha K. Dwa lata dziejow naszych: 1646-1648 - opowiadanie i zrodla. - Lwow, 1869. - T.II.\n3. Gorka O. „Ogniem i mieczem” a rzeczywistosc historyczna. - Warszawa, 1934.\n4. Tomkiewicz W. Jeremi Wisniowiecki (1612-1651). - Warszawa, 1933.\n5. Podhorodecki L. Sicz Zaporoska. - Warszawa, 1970. - S.196.\n6. Widacki J. Kniaz Jarema. - Katowice, 1984.\n7. Костомаров Н.И. Автобиография. Бунт Стеньки Разина. - К., 1992. - С.125-127.\n8. Костомаров Н. Богдан Хмельницький. - М., 1994. - С.226-235 та ін.\n9. Грушевський М. Історія України-Руси. - К., 1995. - Т.УІІІ; К., 1996. - Т.ІХ. - Кн..1.\n10. Lipinski W. Szlachta na Ukrainie. - Krakow, 1909.\n11. Нечуй-Левицький І. Князь Єремія Вишневецький // Зібрання творів: у 10 томах. - К., 1967. - Т.8.\n12. Лазаревский А. Лубенщина и князья Вишневецкие // Киевская старина. - 1896. - №1-3.\n13. Бочкарев К. Очерки Лубенской старины. - М., 1900.\n14. Винничук Ю. Малоросійський мазохізм // Пост-поступ. - 1993. - №44-46.\n15. Рудницький Ю. Ієремія Вишневецький. Спроба реабілітації. - Львів, 2008.\n16. Ковбаса В. Князь Дмитро Вишневецький (Байда) в українському епосі // Київська старовина. - 2008. - №1. - С.128.\n17. Грушевський М. Історія української літератури. - К., 1995. - Т.УІ. - С.545-586.


» ПСИХОЛОГІЧНА СЛУЖБА » ПЕДАГОГІЧНИМ ПРАЦІВНИКАМ » Психологічна допомога під час війни\nТілесні ранкові ігри для дітей (від Світлани Ройз)\nВажливі в будь-який час - дітям і дорослим, але вранці саме зараз вони просто необхідні. Від нашої "тілесності" зараз буде залежати, як ми впораємося із емоційним навантаженням, травмуванням.\nДоброго ранку, носик, доброго ранку щічки, доброго ранку вушка,доброго ранку шийка, доброго ранку плечики і т.д. - торкаємося різних частин тіла, промовляючи слова (можливо, цілуючи). Треба пройтися по всьому тілу.\nКолобок - спочатку "засипати" муки - пройтись легкими рухами по всьому тілу, потім,"налити" води - рухи, що гладять. Ліпимо тісто, а потім робимо колобок - дитина сидить, обійнявши себе руками. А ми її обіймаємо за спинку. Розкриваємо руки - колобок "випікся"\nПоцілунки - квадратный, трикутний, овальний - цілувати лобик чи щічку багатьма поцілунками так, щоб їх послідовність утворила форму\nЯкого кольору поцілунок (є прекрасна книга "якого кольору поцілунок) - наприклад, я тебе зараз цілую жовтим поцілунком, малиновим, райдужним в т.д.\nОбійманці - обійми мене, сильніше, ніж я.\nКенгуру - дитина сідає животик до нашому животику і міцно обіймає.\nДіду - діду, де ти там, не морозь (щічки, носик, попу,животик, ніжки..)...... нам - дорослий каже слова,торкається до якоїсь своєї частини тіла. Діти - називають її і також торкаються. Потрібно пройтись по всьому тілу.\nКоврик - простукати себе, все тіло, мов коврик.\nОрангутан - стукати із криком Яяяя себе по грудній клітині, мов мавпа.\nТоркатися один одного "різними дотиками" - як зайчик, як змія, як лисиця хвостиком.\nСніговик - "ліпимо" із тіла дитини сніговика. Просимо напружити всі м'язи, наче він змерз. А потім "гріємо сонечком" - а зараз вийшло сонечко в сніговик тане. І дитина розслабляється.\nОчищення. Сонечко чи вода проходить (із нашими торканнями) по тілу зверху донизу - і змиває, освітлює все, що напружує, лякає, заважає .\nДомик ти Домик - це у тебе підлога, (ніжки) стіни (проходимо по всьому тілу доторками), криша - голівка. Ти в домику. (Можна покласти руку на сердце).\nВажливо пам'ятати, що зараз діти і дорослі навряд чи зможуть грати в ігри, робити практики із закритими очима - поки що ми можемо намагатися контролювати всі процеси.\nТоркаємося тільки частин тіла, закритих одягом.\nНаші доторки - не поверхневі, не лоскочуть, а трохи проминають.\nДитина може якусь гру просити повторювати багато разів - ця гра для неї найтерапевтична.


Дитяча казка: Кошлате диво\nХлопчик Іллюша давно мріяв про собаку. Він просив батьків подарувати йому песика, та мама з татом щоразу відповідали: «Буде в тебе песик, як прийде час».\nДекілька років поспіль Іллюша писав листа Діду Морозу з проханням про омріяного песика. Та щороку зранку Нового року хлопчик знаходив під ялинкою інші подарунки. Вони були гарними, але то був не собака.\nЦього разу напередодні новорічних свят Іллюша знову написав листа Діду Морозу.\n- Все одно, марно! – перечитавши свого листа, сказав хлопчик. Він зітхнув та вирішив, що більше не буде відправляти його. Втім, викидати листа було шкода. Тому Іллюша запхнув лист у кишеню куртки та побіг на вулицю ліпити сніговика. «Нехай лежить на згадку про мою мрію», - подумав хлопчик.\nВ перший день нового року Іллюша знову очікував знайти під ялинкою цікаву іграшку, хоча в нього все ще була надія почути з-під ялинки веселий гавкіт цуценяти.\nТа ні, песика під новорічною ялинкою знову не було. А замість очікуваної великої коробки з іграшкою Іллюша знайшов там маленький пакунок.\n- Що це? Поводок? І якийсь лист, - здивовано сказав хлопчик, відкривши пакунок.\nВ листі було написано: «Доброго ранку, Іллюшо. Щойно під ялинкою ти знайшов подарунок для твого подарунку. А твій подарунок чекає на тебе на вулиці. Ти отримаєш його від моїх помічників. Дід Мороз».\nІллюша – кмітливий хлопчик, і одразу зрозумів, що десь на вулиці на нього чекає песик. Але де ж шукати помічників Діда Мороза?\n- Мамо, тато! – захоплено закричав Іллюша. – Я отримав листа від Діда Мороза. Мені треба швидше йти на вулицю – шукати його помічників! Ви мені допоможете?\n- Звичайно, - відповіли батьки.\nЗбираючись на вулицю, Іллюша запитував: «А де ми знайдемо помічників Діда Мороза? А що, як я їх не впізнаю?» Та батьки заспокоювали сина та запевняли, що він все зрозуміє.\nВийшовши у двір, Іллюша звернув увагу на сніговика, який вони два дні тому ліпили з друзями. Він зберігся, і, здається, став навіть ще охайнішим. Поруч зі сніговиком стояв юнак у смішному синьому ковпаку з зображенням сніжинок та в такому ж піджаку. В руках хлопець тримав маленького цуцика.\nІллюша підійшов ближче, щоб роздивитися. «А може, цей юнак та сніговик і є помічниками Діда Мороза?» - промайнуло передчуття.\n- Доброго ранку, Іллюшо. Вітаємо з Новим роком! – сказав хлопець в синьо-сніжинковому вбранні. Бачу, ти нас впізнав. А ось і твій подарунок. Хлопець передав Іллюші на руки малого цуцика. Він був справжнім кошлатим дивом.\n- Дякую! Дякую! Це найкращий подарунок, про який я так довго мріяв! – закричав радісно хлопчик. – Але ж цього року я так і не відправив листа Діду Морозу, звідки ж він дізнався про моє бажання?\n- Здається, ти поклав листа до кишені куртки? Подивись, він і досі там? – запитав юнак-помічник Діда Мороза.\nІлля помацав кармани.\n- Ні, немає…\nЮнак посміхнувся та відповів:\n- Пам’ятаєш, два дні тому ти зліпив цього Сніговика? Так ось, саме тоді твій лист випав з кишені. Вночі Сніговик ожив, знайшов лист та викликав мене. А я передав його Діду Морозу. Ми ж його помічники! Та насправді, Дід Мороз пам’ятав твоє прохання про собаку ще з минулих років. Просто тоді ще не прийшов час для такого подарунку. А тепер цей час прийшов. Люби свого песика, бережи його, а мені вже час повертатися додому.\nВ цю мить маленький песик раптом вистрибнув з рук Іллюші. Поки хлопчик його наздоганяв, помічник Діда Мороза кудись зник.\nЩасливий, з песиком на новому повідку, Іллюша з батьками йшов вулицею. Вони разом вигадували малому ім’я.\n- Тато, мамо, а що означають слова помічника Діда Мороза про те, що тепер прийшов час для мого подарунку?\n- Мабуть, синку, це значить, що ти вже став достатньо дорослим для того, щоб мати собаку, - сказав тато. – Адже песик – не лише для спільних ігор. Про нього треба дбати, годувати, гуляти з ним, лікувати, якщо захворіє. Саме час тобі мати такого друга – кошлате диво.\nПрисвячується моєму похреснику Іллі\nОпублікувано : 10 січня 2019 | Переглянуто : 1406 | обговорити на форумі


Санкцii проти Росii не вiдмiнять, поки Украiну не залишать iноземнi вiйська: випуск 13:00 (видео). Лента новостей Mobus\nВiкторiя Нуланд не хоче знiмати санкцii з Росii (видео)\nСанкцii проти Росii залишаться в силi, поки всi iноземнi вiйська з обладнанням не залишать Украiну, Киiв не вiдновить суверенiтет на кордонi i всi заручники не будуть звiльненi. Про це заявила помiчник держсекретаря США Вiкторiя Нуланд на конференцii з трансатлантичних вiдносин у Берлiнi....\nґС введе новi санкцii проти Росii, якщо терористи захоплять Марiуполь: випуск 17:00 (видео)\nґС готовий ввести новi санкцii проти Росii, якщо бойовики встановлять контроль над Марiуполем та аеропортом Донецька. Про це повiдомляe агентство Bloomberg. Ранiше посли краiн ґвропейського союзу вирiшили залишити санкцii проти Росii без змiн....\nСлiдом за ґС санкцii проти Росii посилюють й США: випуск 13:00 (видео)\nСША сьогоднi посилять санкцii проти Росii. Обмеження торкнуться енергетичного, фiнансового та оборонного секторiв росiйськоi економiки. США мають намiр за прикладом ґС обмежити доступ до капiталу росiйським кредитним органiзацiям....\nБританiя готова посилити санкцii проти Росii (видео)\nКремль вiдверто порушуe мiнськi домовленостi й направляe вiйська i технiку через украiнський кордон. Велика Британiя готова посилити санкцii проти Росii. Про це заявив прем'eр-мiнiстр - Девiд Кемерон. Черговi обмеження запровадять, якщо найближчим часом ситуацiя на Сходi Украiни не покращиться....\nґвросоюз може посилити санкцii проти Москви: випуск 16:00 (видео)\nСкасування санкцiй проти Росii тепер неможливе. Про це заявив офiцiйний представник канцлера Нiмеччини Штефен Зайберт. Адже з Росii лунають офiцiйнi заяви про визнання так званих виборiв у ЛНР i ДНР. За словами посадовця, якщо ситуацiя погiршуватиметься санкцii посилять....\nСлiдом за США Японiя готова зняти санкцii проти Росii (видео)\nЯпонiя також не проти переглянути або й взагалi скасувати санкцii проти Росii. Але за тих же умов, якщо там сприятимуть мирному врегулюванню кризи в Украiнi. Про це повiдомляють в МЗС краiни. Нагадаю, вчора Токiо розширило санкцii проти Москви. Мотивували це тим, що Росiя продовжуe дестабiлiзувати ситуацiю в Украiнi....\nґвросоюз не хоче пом'якшувати санкцii проти Росii (видео)\nґС не бачить пiдстав пом'якшувати санкцii проти Росii. Вчора в Брюсселi посли краiн-членiв ґвросоюзу вкотре проаналiзували ситуацii в Украiнi. У результатi постановили - поки що санкцiй не мiнятимуть. Пообiцяли й надалi стежити за розвитком подiй, зокрема за реалiзацieю Росieю - Мiнських домовленостей....\n17 листопада ґС розгляне новi санкцii проти Росii (видео)\nРосii загрожують новi санкцii. Це питання залишаeться на порядку денному, заявила пiд час вiзиту у Варшаву Федерiка Могерiнi - верховний представник ґвросоюзу з питань закордонних справ. Краiни ґС розглянуть можливi санкцii проти Росii 17 листопада на засiданнi eвропейських мiнiстрiв закордонних справ....\nCгенерировано за 0.206956 секунд


Компанія медобладнання подає скаргу на умови закупівель у Полтаві | Новини\nКомпанія медобладнання подає скаргу на умови закупівель у Полтаві\n10 лютого Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського оголосила про проведення відкритих торгів медичних приладів, обладнання та інструментів для гемодіалізу. Вже 18 лютого ТОВ «Діалсервіс» подало скаргу про дискримінаційні вимоги до документації конкурсних торгів. Наскільки вона обґрунтована?\nЯк нам стало відомо, на обліку в ПОКЛ імені М.В. Скліфосовського стоїть понад 90 осіб, які потребують проведення сеансів гемодіалізу. Це один із методів очищення крові — його проводять людям, у яких відмовили нирки. Вчасна закупівля інструментів та матеріалів для гемодіалізу є вкрай важливою: інакше пацієнти постраждають від недостатнього лікування.\n18 лютого Товариство з обмеженою відповідальністю «Діалсервіс» подало скаргу щодо встановлення Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.В. Скліфосовського дискримінаційних вимог у документації конкурсних торгів на вище вказану закупівлю до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України. Можна припустити, що «Діалсервіс» вбачає дискримінацію у розмірі площі одного з діалізаторів: рівно 1,5 замість 1,3-1,5 кв. метрів. У зв’язку з цим Колегія Антимонопольного комітету прийняла рішення призупинити процедуру закупівлі на строк до винесення рішення за скаргою. Розгляд відбудеться 04.03.2015 року об 11 годині.\nТреба розуміти, що цей процес безпосередньо створює ризики для пацієнтів, які можуть не отримати необхідного лікування. А враховуючи специфіку хвороби — під величезною загрозою опиняються людські життя. Звичайно, подання скарги — це невід’ємне право позивача, але, під час прийняття таких рішень треба враховувати усі ризики. Бо якщо мета скарги — просте затягування часу та завдання шкоди державній установі, то від цього в першу чергу постраждають пацієнти.\nТОВ «Діалсервіс» є одним із лідерів ринку гемодіалізу. Але тут слід відзначити, що цей постачальник вже неодноразово подає скарги до Антимонопольного комітету щодо наявності дискримінаційних вимог у документації конкурсних торгів. Наприклад, встановлених Обласною базою спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради. Крім того, ТОВ «Діалсервіс» оскаржувало документацію конкурсних торгів при проведені закупівлі витратних матеріалів для гемодіалізу Львівською обласною клінічною лікарнею у листопаді-грудні 2014 року. Після цього документацію оскаржувало і ТОВ «РУМЕД». У результаті торги були відмінені (причина — відсутність потреби у закупівлі).\nДо речі,за інформацією, яку оприлюднила ГО «Наші Гроші», ТОВ «РУМЕД» та ТОВ «Діалсервіс» мають спільне минуле. Основоположниками «Діалсервісу» можна вважати Леоніда та Лілію Файнблатів. Їхня фірма «Гамбрамед» раніше входила до складу засновників «Діалсервісу» і досі ділить з нею одну адресу у Києві по вул. Зоологічна, 3я. Згодом «Діалсервіс» було перереєстровано на Євгена та Олександра Батюків. Також Файнблати були засновниками «РУМЕДу», згодом фірму перереєстрували на Олександра Кушніра і Галину Жнякіну.\nУ зв’язку з цим, будемо чекати рішення Колегії Антимонопольного комітету і повідомляти полтавців про результати розгляду скарги. Тим паче, що закупівлі у медичній галузі — одні з найважливіших видів державних закупівель взагалі, і від них залежить майбутнє конкретних живих людей.


2 грудня 2008 року, 10:00 година\nГОЛОВУЮЧИЙ. Доброго ранку, шановні народні депутати і гості Верховної Ради. Прошу, будь ласка, підготуватись до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”.\nУ залі зареєстровано 432 народних депутата України, ранкове пленарне засідання оголошую відкритим.\nШановні колеги, відповідно до 25 статті Регламенту у вівторок ми маємо півгодини часу для виступів уповноважених представників депутатських фракцій зі своїми заявами, пропозиціями, оголошеннями. Я прошу, будь ласка, представників всіх фракцій записатись на виступи.\nШановні виборці, сьогодні навіть сліпий бачить, що кредити від Міжнародного валютного фонду, взяті нинішніми можновладцями та їхніми політичними подільниками не тільки обмежили політичну незалежність та суверенітет держави, а і відкрили новий етап фінансових та соціально-економічних злочинів.\nПід загальний шумок щодо необхідності врятування банківської системи, а насправді власних капіталів, комерційні банки після прийняття, так званих, антикризових заходів вивели за кордон вже майже 20 мільярдів. Тобто це саме ті гроші, які необхідно було спрямовувати на збереження робочих місць, виплату заробітної плати, наповнення Пенсійного фонду та Фонду зайнятості, фінансування шкіл та лікарень. І в цей же самий час за рахунок високих кредитних ставок знищуються залишки виробничого потенціалу України. Граючись на валютному курсі, знецінюючи гривню, банківські олігархи свідомо руйнують малий та середній бізнес в Україні, а разом з цим шаленими темпами свідомо зменшують і доходи громадян. І навіть цього їм замало. Вони почали вимагати надання їм надзвичайних повноважень для того, щоб без суду і слідства конфісковувати майно, яке було у заставі під взяті кредити. Тобто вже зараз комусь доводиться повертати свій автомобіль, житло, призупиняти навчання своїх дітей у вищих навчальних закладах. І це все – плата за так звані привабливі кредити. Вже сьогодні кожний п'ятий такий кредит неможливо повернути, тому що брали його на одних умовах, коли гривня була по п'ять, а віддавати треба на інших, коли гривня вже по сім, а завтра-післязавтра буде і по дев'ять. Як віддавати такі кредити, коли внаслідок масових звільнень тисячі людей опинились на вулиці?\nМи, комуністи, пропонуємо терміново на законодавчому рівні затвердити наступні заходи: валютні кредити повинні розраховуватися і повертатися відповідно до офіційного курсу Нацбанку на момент підписання кредитної угоди. По-друге, у період економічної кризи заборонити банківським установам вилучати майно, яке знаходиться у заставі. І по-третє, встановити максимальну кредитну ставку у п'ять відсотків річних для підприємств вітчизняної промисловості та сільського господарства. А звертаючись сьогодні до банкірів, я хотів би ще раз вам нагадати: ваші статки повинні зростати не від спекулятивних операцій, а від того, як працюють підприємства.\nШановні виборці, на жаль, але у нинішніх умовах економічної кризи ми з вами знову стали свідками, як вищі посадові особи держави займаються пустопорожньою балаканиною та самовихвалянням. Досі відсутня на державному рівні програма щодо виходу з економічної кризи. Натомість маємо лише політичне хизування. Пригадайте суботній з'їзд нашої України. При рівні довіри громадян у три відсотки Ющенко офіційно призначив себе керівником цієї партії. І здійснивши цей крок, він не лише в черговий раз порушив Конституцію, але й зухвало засвідчив, що не є Президентом усієї держави. Тобто він – главар купки націоналістичних екстремістів і де-факто, і де-юре. А для України сьогодні стало випробуванням тригодинне випробування на телеефірі, коли, так скажемо, нові знущання над народом України відбуваються. Тому вже не дивно, що усі його дії спрямовані лише на одне – тотальна бандерізація України, а на людей йому наплювати і на живих, і на мертвих.\nПід лицемірні заяви про збереження пам’яті предків він дає вказівки найманцям зносити пам’ятники і варварськи руйнувати монументи радянським воїнам-визволителям. Ющенко як садист топчеться сьогодні по святиням. Ми маємо типовий зразок політичної некрофілії. Хіба може влада, очолювана такою людиною, об’єднати народ?. Зрозуміло, що ні.\nХіба може багатонаціональний народ об’єднати людина, яка веде неоголошену війну з найближчим сусідом, братнім народом Росії. На адресу Росії щодня лунають безпідставні звинувачення, прикриваючись новими заявами про нові загрози в Європі, на кордоні з Росією розміщується з’єднання військово-повітряних сил та протиповітряної оборони. Демонстративно витісняється з Севастополя Чорноморський флот. Він продовжує називати Росію винною у збройному конфлікті у Південній Осетії і це, не дивлячись на те, що вже сам Саакашвілі визнав, що цю бойню у Цхінвалі розпочав саме він. Така поведінка помаранчевого президента це не просто політична дурість, це пряма державна зрада. Ющенко свідомо робить усе для того, щоб Україна купувала газ по 400 доларів, щоб таким чином, наша вітчизняна промисловість лягла, а люди відмовились від опалення за рахунок такого дорого газу. Він та помаранчеві свідомо ведуть Україну до економічного банкрутства, вихід тільки в одному, Президент та його команда мають піти з політичної арени. Самі вони цього не зроблять, ми закликаємо народ допомогти нам у цьому. Україна без Ющенка та помаранчевих можлива, з ними – ні. Дякую за увагу.\nГОЛОВУЮЧИЙ. Кендзьор Ярослав Михайлович, будь ласка. Кириленко В’ячеслав Анатолійович.\nШановні колеги, шановні виборці, безумовно, немає жодного сенсу відповідати на ту маячню, яка щойно була виголошена із трибуни перед всім українським народом, бо маячня вона і є маячня. А ті, хто вдається до таких аргументів, нехай згадають скільки мільйонів людських життів за їхніми злочинними спинами і спокутувати цю провину Компартія буде ще сотні років, бо сама вона ніколи не покається, але присуд їй винесе український народ. Це загальне місце, я думаю, тут розсудить історія.\nЯ хотів би сказати про інші важливі речі. От зараз, коли треба говорити про економіки і порятунок людей багато хто, в тому числі і в нашій залі говорить лише про коаліцію, а ми переконані, що треба все менше говорити про коаліцію і все більше приймати законів, які мають конкретне антикризове спрямування. Яка ситуація тепер в парламенті.\nВнесено 26 антикризових законопроектів, до речі, всю процедуру пройшов і готовий до ухвалення тільки той, який внесла "Наша Україна-Народна Самооборона", решта законопроектів навіть не розглядається в комітетах. Разом з тим, всі політичні керівники, майже всі, зайняті лише навколо коаліційною балаканиною. Це абсолютно непродуктивна витрата часу, оскільки парламент повинен хоча би на рівні комітетів ухвалити антикризові законопроекти і внести їх на розгляд парламентського залу. Разом з тим, розмови про різні формати коаліції продовжуються. От ми чуємо уже тиждень про те, що буде створено коаліцію Партія регіонів і "Блок Тимошенко". Зробіть, будь ласка, милість, оприлюдніть своє рішення уже для людей і, щоб ми також знали, тому що це буде означати, окрім всього іншого, в тому числі і те, що окрім діючого уряду відповідальність за стан справ в економіці на себе бере і опозиційний уряд, це буде, окрім всього іншого, означати, що відповідний перерозподіл посад чітко вкаже і людям і тим, хто представляє їхні інтереси в парламенті, що відповідальність порівну за теперішній стан справ буде розділено між двома фракціями "Блок Тимошенко" і Партія регіонів. Якщо такі повідомлення неправдиві, ми очікуємо на спростування, хоча кожна політична сила в праві ухвалювати ті рішення, які для неї є прийнятними.\nТепер наступне. От зараз йдуть великі торги навколо 2010, 2015 і 2016 навіть років, дві найбільші політичні сили уже розподіляють посаду Президента на 10-й рік і на 15-й рік.\nШановні колеги, треба говорити про кризу, треба говорити, що зробили для вугільної галузі, металургії, хімії, будівництва, автомобілебудування, а не ділити, хто в парламенті в 2010 році стане президентом. Та ніхто не стане! Тому що президент в Україні обирається всенародно. І тому ми, „Наша Україна”, застерігаємо всіх кандидатів в президенти, які є в цьому залі, або їхні фракції є в цьому залі, той, хто піде на те, щоби завести обрання президента в парламент, зробить злочин проти державного ладу. Тому що в 91-му році незалежна Україна відбулася значною мірою і завдяки тому, що 1 грудня, окрім референдуму, були також і всенародні вибори українського президента. І всі президенти стояли на сторожі державного суверенітету і територіальної цілісності країни. Всі три, які діяли, починаючи від 91-го року. Той, хто зараз плете змову проти інституту президента, який обирається всенародно, плете змову проти цілісності нашої країни. Той, хто уже приміряє на себе президентську тогу, яку отримає в парламенті від 300 депутатів, повинен уже починати думати про свою відповідальність за дезінтеграцію України. Це серйозні питання. І якщо вони стануть на порядок денний, то тоді нам буде не до економічної і навіть не до соціальної кризи. А тоді нам треба бути, рятувати країну. Тому що ця парламентська охлократія, яка є в парламенті тепер, тоді вже стане остаточною і системною. І тієї постаті, яка буде захищати країну в цілому, на політичній карті України просто не буде. Ми закликаємо і БЮТ, і Партію регіонів не кричати з місць, бо це нікому не допоможе, а подумати про ці серйозні речі.\nІ щодо спікера. Я думаю, що у випадку, коли нам треба швидко спікера, то цей спікер повинен бути позакоаліційний, який об’єднає весь парламент. Така наша українська позиція. Дякую за увагу.\nШановні колеги, 70 років тому, коли відбувся Мюнхенський зговір, Черчель на це відреагував так: із двох варіантів розвитку подій – війна і ганьба – учасники цієї змови обрали ганьбу. Дивлячись на те, що відбувається в Україні варто сказати, що українські політики, українська влада одночасно обирає два варіанти війну і ганьбу. Війну – для країни і ганьбу – для країн.\nУ цьому зв’язку вважаю за необхідне заявити. Я і фракція не претендують на жодні преференції, не претендують на жодні посади сьогодні. Наша позиція така. Ми не крадемо перемогу. Ще раз хочу наголосити. Ми не крадемо перемогу. Для нас найкращим, найкращою оцінкою є те, що минулої неділі на виборах сільських і селищних голів наша партія отримала майже 40 відсотків місць і оце – оцінка нашої позиції.\nУ нас існує лише одна вимога. Вимога і звернення до вас, шановні колеги. Дайте можливість працювати. Дайте можливість працювати над тим, про що ми так багато говоримо. Врешті-решт оприлюдніть свої домовленості. Врешті-решт я переконаний, що фракції можуть працювати. Хай вожді домовляються про те, що треба ще поділити. Кому відійде Ощадний банк, кому відійде Ексімбанк, хто забере Одеський припортовий завод і як ви розділите країну до 2015 року і забезпечите стабільність, як на кладовищі.\nА ми повинні, ми зобов’язані і я прошу, шановні колеги, не робити перерву в роботі Верховної Ради України. Говорити про проблеми чому до цього часу немає Державного бюджету. Першого грудня Державний бюджет має бути прийнятий. Чому взагалі немає розмови про Державний бюджет? Бо не хочу приймати Державний бюджет поза як людям треба сказати непрості речі. Чому їм обіцяли, що жити буде краще, а тепер треба зіткнутися із реаліями, що вони будуть жити гірше. Чому людям казали, що держава про них подбає, а тепер кинула їх напризволяще. Ми повинні заслухати звіт Національного банку. Чому відбуваються ті дії, коли неконтрольовано гроші на рефінансування передаються банкам: під які відкати, під які програми, що це дасть України? Збереження банківської системи заради збереження приватного сектору – це занадто велика розкіш для України. Ми повинні дати відповідь на запитання і послухати тут звіт, що зроблено для ліквідації наслідків повені? Чому люди не отримали те, що декларовано з центру? Чому не отримали? Правильно, розікрали. Ми повинні запитати, мабуть, суворо, що гріх красти на кладовищі.\nНаступне. Ми повинні сказати людям, як їм за нинішньої ситуації прожити. Коли жінка вчитель отримує пенсію 600 гривень – так життя розпорядилося, що вона залишилася одна у двохкімнатній квартирі, а їй за квартиру треба платити 550 гривень. Чому ми не розглянемо питання про житлово-комунальну сферу? Чому ми не приймемо рішення, щоб газ власного видобутку сьогодні пішов виключно на потреби житлово-комунальної сфери і за тою ціною, за якою видобувають газ із невеликим відсотком прибутку, який має отримувати той, хто господарює. Чому ці газові свердловини опинилися в приватних руках? Ми повинні дати відповідь на запитання: як вижити батькам, діти яких тяжко хворіють на церебральний параліч у місті, скажімо, Фастові, що вони не можуть доглянути цих своїх діток? А ми говоримо, хто за ким буде стояти і хто після кого буде обіймати посади.\nТому наша пропозиція, шановне товариство, шановні народні депутати, зараз продовжити роботу і розглядати той антикризовий пакет законів, про який багато говорять і який ніхто у вічі не бачив. Я переконаний, ми повинні припинити розмови про технічний уряд, про технічного спікера, бо це буде означати, що ми погоджуємося на те, щоб Україна була технічна.\nЯ переконаний, що ми сьогодні як ніколи стоїмо перед загрозою, що ми будемо говорити про Україну як державу, яка не відбулася. Народ прокляне всіх нас за такий сценарій. Дякую вам.\nГОЛОВУЮЧИЙ. Герман Ганна Миколаївна. Кінах Анатолій Кирилович.\nШановні народні депутати! Шановні громадяни! Ми вимушені ставити дуже жорсткий діагноз тому, що зараз відбувається в Україні, і однозначний висновок – в Україні по всім напрямкам поглиблюється системна, соціально-економічна і суспільно-політична криза. І проблеми не в світових кризових явищах, головні проблеми і ризики – внутрі України. І, як ми не раз підкреслювали, влада перейшла межу. Замість формування умов стратегії і розвитку, проведення розумної кадрової політики, політики консолідації суспільства, урядова і президентська вертикаль уже довгий період „працюють” (в лапках) в режимі взаємного знищення і роблять заручниками цього протистояння практично весь український народ, економіку і державу. І цей висновок робим не тільки ми, але й вже міжнародна спільнота.\nБіля тижня тому в Гаазі загальновідомі світові експерти зробили дуже неприємний висновок, що в умовах кризових явищ негативні показники падіння соціально-економічних параметрів в Україні набагато гірші, чим в інших державах, і дана дуже від`ємна оцінка безсистемності, непрофесійності, несконсолідованості дій української влади. У жовтні безпрецедентне падіння обсягів виробництва, мінус 20 відсотків, рекордна в Європі інфляція – все це створює для суспільства не просто невпевненість перед завтрашнім днем, громадяни України відчувають страх перед завтрашнім днем.\nДуже важливо те, що сьогодні на фоні цих показників ми не думаємо, як держава, в першу чергу я маю на увазі владу, про наше майбутнє. І сьогодні уже не просто ми тут, в Україні, але і знову ж світове співтовариство б’є тривогу: по рівню платоспроможності громадяни в Україні з 41 держави Європи займають 40-ве місце, за нами тільки Молдова. ООН б’є тривогу у зв’язку з поглибленням хвороб, які загрожують суспільству: ВІЛ-СНІД Україна по показниках займає практично в лапках „перше” місце в Європі і Центральній Азії. І по темпах захворювання на СНІД нас порівнюють з Африкою початку 80-х років.\nІ на цьому фоні до сьогоднішнього дня ми не можемо розглянути сконсолідований пакет дій, як це роблять всі держави в світі: Німеччина, Росія, Сполучені Штати, Франція, Японія тощо, - де приймаються чіткі системні антикризові заходи як спільний результат уряд – парламент - центральний банк. Весь світ сьогодні долає проблему недопущення охолодження економіки: знижуються податки, створюються сприятливі умови доступу до кредитних ресурсів, удосконалюється система соціального захисту, робиться все, щоб захистити національні ринки, підтримати експортера. У нас – зворотній результат. У нас немає навіть в ситуації хаотичної, корумпованої валютно-курсової політики навіть натяку, підкреслюю, на спільні дії того ж Національного банку і уряду, від чого страждають всі наші громадяни.\nАбсолютно зірваний бюджетний процес 2009 року, а ми розуміємо, що долати кризу можна тільки високопрофесійними, сконсолідованими діями. Державний бюджет, в основі якого повинен бути розвиток, питання валютно-курсової політики, державна програма соціально-економічного розвитку, наші пріоритети, які повинні відповідати пріоритетам, в першу чергу, України, - все це відсутнє. І ця невизначеність з кожним днем поглиблює системну соціально-економічну, суспільно-політичну кризу в Україні. І ми бачимо, що даже в умовах кризи, від якої вже страждають мільйони наших співвітчизників, влада робить спробу використати кризу не для її подолання, а для проведення дешевих акцій політичного піару і спроби створити більш-менш потужні позиції на майбутніх виборах. Це цинічна політика, ми її ніколи не підтримаємо. Фракція Партії регіонів внесла свій антикризовий пакет і однозначно, если в и неспроможні виправити ситуацію, відійдіть в сторону і не мучайте український народ.\nШановні виборці, як це не прикро констатувати, але правда є правдою. Занадто дорого обходиться Україні і людям наша бездіяльність. І мається на увазі не лише останній місяць. Ми рік, по суті, колотилися самі і будоражили народ і країну. За вікном колосальні за масштабами проблеми, виклики, ризики, загрози і чим ми відповіли, відповідаємо?\nКрім вступу до СОТ і то в найбільш несприятливий період та прийняття одного антикризового закону, більше нам особливо і похвалитись нічим. Зате у чому, дійсно, декотрі з нас досягли високої майстерності – це у собачих боях на різноманітних телешоу. Для людей це було видовищно, допоки в країні і в кожному домі все було гаразд. А сьогодні це вже далеко не смішно, коли батько – металург, чи шахтар вже другий місяць без роботи, а сім’я – без засобів існування.\nОтже висновок тут може бути тільки один: треба негайно об’єднуватися, брати відповідальність і починати працювати. І для початок давайте зробимо те, що ми можемо зробити, лише ми і невідкладно. Перше, колапс в банківській системі очевидний, Національний банк розгублений, кредитування економіки паралізоване. А грошово-кредитну політику в нас хто визначає? Кому підзвітний Національний банк? Відповідь: Верховній Раді, а це значить, нікому в нинішніх умовах. Тому і маємо такий результат.\nА з чиєї легкої руки сьогодні половину банків іноземних, вони залюбки прийшли на Україну заробляти гроші і не малі. Бо за бугром кредити видаються під 3 відсотки, а у нас у 5 разів дорожче.\nВидавали у валюті і не в конкретні галузі, а на споживання. Що купувалося? Та ті самі ж самі автомобілі, тільки закордонного виробника. За 10 місяців їх завезли на 9 мільярдів доларів. Хіба це критичний імпорт? Сьогодні весь російський газ за 10 місяців коштував 7 мільярдів, а зараз по центу збираємо, щоб заплатити борги.\nЛише за останній місяць регулятором надруковано понад 40 мільярдів гривень і видано своїм улюбленим банкам за сміхотворний відсоток. І де зараз ці гігантські суми? Їх дали авіа чи суднобудівникам? Чи на організацію експорту металу або зерна? Ні. Ці величезні кошти пішли на валютний ринок і розігріли його. Скупили валюту, і де зараз вона? В обмінних пунктах – нуль, в економіці – нуль. А ігрища з курсом? Це чия політика? Хто за це повинен питати?\nА ми на канікулах! Саме нам потрібно негайно приймати рішення і виводити із стагнації грошово-кредитну систему країни. Для цього у нас є відповідний комітет. Давайте, колеги, негайно рішучі пропозиції.\nДруге, тотальна і спустошлива криза чітко засвідчила: в Україні є величезна кадрова проблема. На всіх рівнях державної вертикали вкрай потрібні люди, які у цих неймовірних умовах повинні не просто працювати, а й давати ефективний результат. Треба з кожної політичної сили делегувати кращих менеджерів у владу. Це не партії улюбленій потрібно, а державі. У нас єдиний зараз прапор – український. Нагадаю, на центральному рівні кадрове питання вирішує теж парламент.\nТретє, найголовніша проблема, яку негайно треба розв’язувати на всіх рівнях – це безробіття. Експерти порахували, що збільшення безробітних на один відсоток дає 6 відсотків спалаху злочинності. Потрібно дати людям роботу, можливість самим заробити на себе і прогодувати сім’ю.\nСкільки будемо говорити за нашу дозвільну систему? Та вона в нас не дозвільна, а заборонна. Десять років розмов, а апарат все зростає. За кожен папірець гроші, гроші, гроші. Та врешті-решт, від кого це залежить? У нас же є відповідний комітет, де рішення… потрібно максимально спростити дозвільну систему, дати можливість людям швидко зареєструвати свою справу і працювати на себе і сім’ю.\nЧетверте. Сьогодні, практично, паралізовані усі світові ринки і найбільше аграрний. Мінеральні добрива, потужним виробником і експортером яких є Україна, не реалізуються. Навіть нефахівці розуміють, що може повторитися голодний 2007 рік, врожаю у світі не буде, а це значить, що наша валюта, наше золото – це хліб. АПК – єдина галузь в країні, яка дає чистий прибуток державі у вигляді валютних надходжень. Тому, якщо є можливість допомоги аграріям, ми зобов’язані у першу чергу саме їм і допомогти.\nП’яте – Державний бюджет. Абсолютно зрозуміло, що популістські розмови про те, що наступного року ми можемо на 35 відсотків підняти заробітну плату – це абсурд. Не до жиру. Ми пропонуємо профільним комітетам разом з урядом, з міністерствами ретельно відпрацювати прогноз соціально-економічних показників на наступний рік і бюджет без популізму. Дати людям реальне, хоча б зберегти те, що було у цьому році.\nІ останнє. В умовах кризи особливої актуальності об’єктивно набуло питання наших пільг та утримання Верховної Ради. Тож давайте без зайвої політичної тріскотні приймемо, нарешті, відповідний закон. На третину пропонується скоротити видатки на себе улюблених. Таким чином ми зекономимо у Держбюджеті 180 мільйонів гривень. Ці кошти окремою стрічкою туди, де беззахисні прошарки українського суспільства.\nГОЛОВУЮЧИЙ. Завершуйте, будь ласка, Іване Григоровичу.\nКИРИЛЕНКО І.Г. Всього ж підготовлено до розгляду понад 50 антикризових проектів як депутатських, так і урядових. По-розумному, колеги, це тиждень роботи. Давайте ж його не згаємо котрий раз!\nГОЛОВУЮЧИЙ. Шановні колеги, вчора відбулася нарада керівників усіх парламентських фракцій. Зараз ми чули уповноважених представників з заявами і пропозиціями, які висловлювалися.\nЯ хочу вас поінформувати, що учора під час обміну думками, під час наради жоден з керівників фракцій не сказав про те, що фракції є готові до того, щоб ми сьогодні розпочали роботу з обрання Голови Верховної Ради України, оскільки консультації з цього питання не завершені. Інша обов’язкова складова, яка сьогодні також згадувалася, це розгляд цілого ряду законопроектів, які повинні уповільнити розвиток кризових явищ в Україні. І ми зараз також чули заклик, що нам треба це зробити якомога швидше.\nУ нас відповідно до висновків комітетів, які розглянули попередньо проекти, які надійшли, 26 проектів законів, які підпадають, скажімо так, під визначення антикризових заходів. І мова йде про те, щоб ми їх якнайшвидше розглянули. Десять днів, які були, звичайно це було передбачено календарним планом роботи з виборцями, тому я не можу зараз констатувати, що комітети не працювали цей тиждень і це погано, але факт такий, що на сьогоднішній день тільки один проект закону пройшов розгляд в парламентському комітеті.\nЯ зараз звертаюся до голів комітетів, передусім тих, де є велика кількість таких законопроектів, Комітету з питань бюджету, Комітету з питань фінансів і банківської діяльності, Комітету з питань податкової та митної політики, ми повинні мати якісні продукти для розгляду в сесійній залі. Йшла мова про необхідність ухвалення проекту Державного бюджету на наступний рік. Ми сьогодні в парламенті не маємо проекту Державного бюджету на наступний рік. Той, який був поданий у вересні, відкликаний Кабінетом Міністрів і нового на сьогоднішній день проекту до Верховної Ради не надійшло. Це є конституційний обов’язок Кабінету Міністрів України подати до Верховної Ради проект бюджету на наступний рік, щоб він був ухвалений до кінця поточного року. І ми всі, я думаю, добре розуміємо, що це найголовніший антикризовий документ країни має бути на 2009 рік.\nУ підсумку обміну думками вчора уповноважені представники чотирьох з п’яти фракцій запропонували, щоб ми дали можливість комітетам попрацювати сьогодні і завтра, і керівникам фракцій завершити консультації, з тим щоб в четвер ми почали свою роботу з обрання Голови Верховної Ради і розгляду цілої низки тих проектів законів, які визначені як антикризові. Ось така домовленість, таке рішення вчора відбулося. У зв’язку з цим, якщо нема заперечень у представників, керівників фракцій, чи вони не змінили свою позицію протягом цієї ночі і вчорашнього вечора, я можу їх пропозицію поставити на голосування. Є заперечення? Заперечень нема.\nЯ ставлю на голосування пропозицію про оголошення перерви до четверга. Прошу визначатись.\nШановні колеги! Я ще раз прошу, будь ласка, використайте ці два дні для того, щоб ми мали можливість розглядати якісно підготовлені проекти законів в четвер. І керівникам фракцій обов’язково попрацювати ці два дні, щоб ми мали в четвер можливість розпочати ефективну роботу.\nРанкове пленарне засідання оголошую закритим, наступне розпочнеться в четвер о 10-ій годині ранку.


Головна/Про компанію/Медіа/ЗМІ про нас/Кантаріс: захищає майбутній врожай...\nДля кожного аграрія новий виробничий сезон розпочинається, коли на полях завершується дозрівання врожаю. Треба врахувати виклики цього сезону, оцінити правильність прийнятих рішень, та покласти цінні уроки в скарбничку свого досвіду.\nВисока розчинність тіаметоксаму у воді (4100 мг/л при +20 °C) гаранту блискавичне проникнення препарату в рослину. А тривале збереження його у високій концентрації забезпечується тим, що у процесі метаболізму тіаметоксаму утворюється клотіанідин, який також є інсектицидом. У результаті цього захисна дія препарату подовжується і може тривати до 160 днів.\nЕфективність Кантарісу® проти альтенаріозу\nЕфективність Кантарісу® проти фузаріозу


Головна>Новини>Цигарки взамін на цукерки: cтуденти Оваднівського професійного ліцею відзначили Міжнародний день відмови від паління\nВідтак, 16 листопада 2017 року в Оваднівському професійному ліцеї працівники Володимир-Волинського районного центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді провели профілактично-інформаційну акція «Міняю цигарку на цукерку».\n- З метою популяризації здорового способу життя, учні ліцею здійснювали обмін "негативної звички" на солодкі ласощі, - коментувала захід директор центру соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді Альона Пальонка.\nВодночас, її колега, головний спеціаліст Володимир-Волинського районного центру соціальних служб для сім’ї, дітей Наталія Рудюк провела із курцями міні-бесіду про вплив тютюну на організм.\n- Нікотин - це судинна отрута. Спочатку він розширює судини, а трохи пізніше настає їх звуження. Це вносить негативний вплив в роботу органів, насамперед, серця і головного мозку. Частота скорочень серця під дією нікотину збільшується, а це додаткове навантаження на нього. Крім того, в процесі куріння нікотин розчиняється в слині і потрапляє в шлунок. Слизова шлунка подразнюється, відбувається додаткове виділення кислоти, а це тягне за собою виникнення виразкової хвороби, - зазначила Наталія Степанівна.\nОсновний меседж, який ми хотіли донести до студентів - здоров'я підростаючого покоління визначає в майбутньому здоров'я всієї нації, наголосила Альона Миколаївна.


Вода Сасси : пий і худни » Свіжі новини України, та з-за кордону, інтерв'ю, репортажі, фото і відео, новини Києва, новини економіки, погода на news.cc.ua\nСвіжі новини України, та з-за кордону, інтерв'ю, репортажі, фото і відео, новини Києва, новини економіки, погода на news.cc.ua » Здоров'я » Вода Сасси : пий і худни\nДля тих хто хоче схуднути!\nВода Сасси (Sassy water) дістала свою назву на ім'я її творці Синтии Сасс (Cynthia Sass) і, як правило, її зв'язують зі всілякими дієтами, спрямованими на те, щоб зробити живіт плоским. Проте, те, що називається водою Сасси, працює відразу в декількох напрямах! І, звичайно ж, це далеко не просто вода.\nВона заспокоює ваш шлунково-кишковий тракт, виводить зайву рідину з організму, прискорює метаболізм, і інше, а так само допомагає встановити найактуальнішу для тих, що худнуть істину: чи добилися ви своєї мети за поточну добу або ні.\n8 склянок води плюс ще трохи (всього приблизно пара літрів);\nдюжина або біля того маленьких листочків м'яти (свіжих).\nНа ніч замішуємо усі інгредієнти у великому глеку.\nДайте суміші настоятися впродовж ночі в холодильнику.\nЗа добу випиваємо уся карафа.\nВоду Сасси вільно можна пити і поза будь-якими дієтами і системами. Але для системи плоского живота цей напій п'ють підряд 4 дні на самому початку, як стартовий крок.\nСасси, Cynthia, Синтии, кружечками, нарізаний, дієтами, тонко, творці, схуднути, худни, назву, Sassy, water, дістала, маленьких, дюжина, великому, лимон, інгредієнти, замішуємо\nХрусткі домашні чебуреки - приготувати зовсім нескладно


Листопадове повстання поляків протривало менше року | Новини на Gazeta.ua\nНеділя, 29 листопада 2020 09:10\nКартина художника Марчіна Залеського "Взяття Арсеналу, 1830 рік" / Wikipedia\n29 листопада 1830-го, 190 років тому, у Варшаві почалось національно-визвольне повстання проти Російської імперії. Воно охопило територію Царства Польського, а також перекинулось на сучасну Литву, Білорусь і частину України.\nАвтономну польську державу в складі Російської імперії Царство Польське створили у 1815-му рішенням Віденського конгресу. Він підбив підсумки Наполеонівських воєн. Із ліберальною конституцією, воно швидко почало зазнавати утисків Росії. Польська і литовська шляхти мріяла відновити Річ Посполиту в кордонах 1772-го. У її середовищі виникли таємні товариства з офіцерів і духовенства.\n29 листопада 1830-го 150 польських офіцерів напали на казарму російських військ у Варшаві. Їх підтримали близько 2 тис. студентів і робітників, які вбили 6-х польських генералів, вірних імператору, і захопили арсенал зброї. Тієї ж ночі російські імператорські війська на чолі з їх головнокомандувачем, князем Костянтином Павловичем, покинули Варшаву. Поляки створили тимчасову владу та вислали посланців для переговорів з імператором.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Росія занурює свою історію у формалін\nОтримавши 25 січня 1831-го звістку, що імператор готовий лише амністувати повсталих, у Варшаві того ж дня прийняли акт про позбавлення імператора польського престолу і заборону для династії Романових претендувати на нього.\nУ лютому 1831-го 125-тисячна російська армія вторглася до Польщі, де їй протистояла 80 тис. польських і литовських військових і добровольців. До травня 1831-го повстання розгромили в Царстві Польському, у Литві, на Волині, на Житомирщині та в Білорусі, де польське населення виступило проти росіян.\nУ вересні 1831-го польська влада і залишки армії втекли до Австрії та Прусії, де їх роззброїли й інтернували. 26 лютого 1832-го Росія ліквідувала Царство Польське і оголосила регіон частиною Росії, без права на армію, владу і адміністративний устрій. Почали переслідувати католицьке і греко-католицьке духовенство та перетворювати Польщу на провінцію Росії. Це привело до польського повстання 1863-го, яке стало більш масовим і жорстоким, але теж зазнало невдачі.\nЗараз ви читаєте новину «Листопадове повстання поляків протривало менше року». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


10 ІДЕЙ, ЯК ВИКОРИСТОВУВАТИ ЛАВАНДУ В ДИЗАЙНІ САДУ - ІДЕЇ ДИЗАЙНУ\n10 ідей, як використовувати лаванду в дизайні саду\nЛаванда - привабливе і ароматне рослина, яке широко застосовується в ландшафтному дизайні. Найчастіше вирощують лаванду вузьколистий. Цей універсальний квітка органічно виглядає в різноманітних комбінаціях. Ось кілька прикладів.\nУ північних регіонах лаванду вирощують як однорічник, оскільки ця любителька тепла і сонця не завжди благополучно переживає сувору зиму. А в м'якому кліматі лаванда вузьколиста є багаторічний чагарник, який при правильному догляді і грамотної обрізку щорічно влітку прикрашає сад своїми ніжними лілово-фіолетовими суцвіттям.\nПокрокова інструкція з фото по розмноженню лаванди. Все набагато простіше, ніж ви думаєте!\nУніверсальність лаванди дозволяє використовувати її в будь-яких комбінаціях. Але ландшафтні дизайнери віддають перевагу ось цим способам озеленення ділянки.\n1. Лаванда на альпійській гірці\nУ дикій природі лаванда - переважно гірська рослина, тому її по праву можна назвати королевою альпійської гірки і рокария. Кущики, розташовані "острівцями" між камінням, виглядають природно і органічно.\nЛаванда відмінно поєднується з будь-якими рослинами, що не загороджують їй сонячне світло. Але найбільш ефектно вона виглядає поряд з білими, темно-фіолетовими, блакитними, жовтими, помаранчевими і рожевими квіточками (наприклад, маком, шавлією, седум). Така колірна палітра нікого не залишає байдужим.\nКілька надихаючих ідей миксбордеров для вашого саду.\n3. Бордюр з лаванди\nВельми привабливі кущики лаванди, посаджені вздовж садових доріжок. Коли ви будете йти по стежці, вас огорне приємний лавандовий аромат. Але врахуйте: такі бузкові бордюри потрібно правильно стригти і стежити, щоб висота квітконосів була однаковою.\n4. Дует лаванди з трояндами\nМабуть, це найкращий сусід для лаванди. Вона ідеально поєднується з трояндами, особливо з великими бутонами рожевого забарвлення. Ці дві культури створюють в квітнику гармонію кольору і запаху.\n5. солитерні посадки лаванди\nНе варто засмучуватися, якщо ви ще не змогли вибрати для лаванди добре сусідство! Це самодостатнє рослина прекрасно виглядає і в одиночних посадках, наприклад, на тлі акуратно підстриженого зеленого газону. Якщо дозволяє територія ділянки, можете спробувати створити ціле лавандове поле.\n6. Вирощування лаванди в контейнері\nМолоді кущики і низькорослі сорти лаванди підходять для вирощування в контейнерах. Щоб рослина виглядало ще більш привабливим, посадіть його в незвичайний горщик.\n7. Озеленення схилів за допомогою лаванди\nЛаванда відмінно поєднується з рослинами для зміцнення схилів: вербейника, Веронікою, рододендроном, шиловидним флоксів, бузком, ялівцем та ін. На височини лавандові кущики стають ще більш помітними і, як у випадку з альпінаріями, природними.\n8. Клумба з пряними травами і лавандою\nХочете обзавестися на ділянці ароматної клумбою? Посадіть поруч з лавандою розмарин, кріп, шавлія, чебрець (чебрець), м'яту, материнку, деревій і ін. Приємний і цілющий запах, який буде виходити від такого незвичайного квітника, зробить цей куточок вашим улюбленим місцем відпочинку.\n7 ароматних рослин для вашого городу.\n8 чудових пряних трав для фіолетового саду\nКращі садові рослини для прикраси саду і додавання в чай.\n9. Жива огорожа з лаванди\nВисокорослі сорти лаванди - висотою 60-80 см (Hidcote Giant, Melissa Lilac, Vera) Підходять для створення живоплотів. Вони не тільки прикрашають ділянку, але і створюють бар'єр для непроханих гостей-комах, які не переносять лавандовий запах. Також ці рослини добре виглядають уздовж забору і по периметру різних будівель.\n10. Лаванда в городі\nДля лаванди можна підшукати відповідне місце не тільки в квітнику, а й в городі. Посадіть її між грядками з овочами і зеленню - і запашна квітуча трава відлякає шкідників і тим самим допоможе зберегти урожай.\nПідключіть фантазію і спробуйте поєднувати лаванду з іншими рослинами. Вам напевно вдасться отримати привабливу клумбу.\nДивіться відео: Цветок вейгела посадка и уход: обрезка и размножение вейгелы (Листопад 2019).


Сухі гілки зимою руйнують дахи | Новини на Gazeta.ua\nСухі гілки зимою руйнують дахи\nПʼятниця, 02 грудня 2011 05:15\nАвтор: фото з сайта www.FAZENDOCHKA.NET\nОбрізку дерев найкраще робити пізньої осені. Взимку під вагою снігу та льоду гілки ламаються, можуть пошкодити тин чи машину\n— Суху гілку за рівнем небезпеки можна прирівняти до зарядженої рушниці. На перший погляд чепуха, а насправді необрізане восени мертве гілля — це велика біда для двору та будинку, — розповідає киянин Володимир Кислий, 37 років.\nВін альпініст. Останніх дев'ять років обрізає дерева навколо будинків на Київщині в Кончі-Заспі, Пущі-Водиці, Бучі та Ірпені.\n— Був випадок, що суха гілка впала й зламала дах, а потім сповзла й повалила ще тин. Падали й на припаркований на подвір'ї автомобіль. Якщо попаде з кількох метрів у людину, буде синець. Знайомий лісник з Ірпеня відвоював Афган без ран, а йшов лісом, упала суха гілка на голову, то тиждень пролежав у реанімації.\nПізньої осені сухе гілля видно найкраще. Якщо потрібно зрізати живу гілку, то листопад-грудень — найкращий час. Дерево перебуває у стані спокою, соки не циркулюють. Тому рослина переносить обрізку безболісно. Роботи закінчують до снігу. Це безпечніше для альпініста. Також стовбури не встигають набрякнути від вологи.\n— Треба слідкувати за зрізом на живій частині крони. Задирки кори послаблюють дерево. Відкривають у стовбурі доступ шкідникам. Якщо зріз у діаметрі великий і живий, його замащують глиною.\nОсіння обрізка дерев не псує клумби і двір. Квіти відцвіли, фонтани вимкнули. Гілля під час обрізки нічого в дворі не привалить. Робітники не витопчуть декоративних рослин.\n— Якщо дерево близько електропроводів, то до гілляки прив'язуємо мотузок, а потім зрізуємо й водночас із землі тягнемо і відводимо від дротів. Якщо крона вросла в провода, викликаємо електриків, вони знеструмлюють мережу та знімають дроти, щоб дерево їх не порвало.\nНайнебезпечніші для дому сосни та дуби. Сосна крихка, тому її гілля часто падає. Дуб важкий — при падінні ламає все вщент.\n— Суха гілка відрізняється від живої кольором. Її зразу видно у кроні дерева. Якщо жива, то до гілки підлажу на альпіністському спорядженні без "кігтів", бо вони відколупують кору й ранять дерево. Часом господарі починають обрізати дерева навколо дому самі, а завершуємо ми. Не розраховують сили й висоту. Кажуть, "як був молодий, то скакав по деревах, а тепер тільки за 40 перевалило, то вже й ноги трясуться".\nЦіна обрізки — від 400 грн до 6 тис. грн залежно від складності робіт.\nОбрізані гілки рубають на дрова або вивозять. Також викорчовують пеньки, якщо дерево зрізали повністю, та вирубують чагарники. Щоб весною дикі кущі не пускали паростки, після вирубки їх заливають окропом або посипають сіллю.\nІз пеньків облаштовують клумби\nСухе, не трухляве дерево з широким стовбуром можна зрізати високо від землі. Так, щоб відшліфований пеньок весною міг слугувати столом чи стільцем.\n— У зрізаному низько від землі — облаштовують квітник, — говорить ландшафтний дизайнер Валентина Стовбичко, 46 років. — Для цього трохи вибирають деревину із середини. Застилають поліетиленом, щоб земля й вода не гноїли деревини. Засипають ґрунт і садять квіти з коротким корінням.\nЗараз ви читаєте новину «Сухі гілки зимою руйнують дахи». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Домашній пісний майонез без борошна — 4 покрокових рецепта | Кулінарні рецепти\nГоловна » Кулінарні рецепти » Домашній пісний майонез без борошна — 4 покрокових рецепта\nДомашній пісний майонез приготовані за нашими рецептами в домашніх умовах не відрізниш від звичайного. Склад пісного майонезу простий. Ми готуємо його без яєць і без молока. Якщо користуватися заглибним блендером, приготування займе п’ять хвилин.\nЦі рецепти виручать всіх віруючих і вегетаріанців. Майонез здатний поліпшити смак будь-якого прісного і пісного страви. Пропоную приготувати майонез за нашим простим рецептами. Він підійде до всіх пісним салатів, супів і других пісних страв.\nЯк ви вже зрозуміли, ми не будемо застосовувати ніяких тваринних продуктів. Однак майонез виходить чудовий. Ніжний і м’який на смак і по консистенції.\nУ маленькій каструльці розводжу крохмаль з холодною водою. Туди ж підсипаю цукор і сіль. Перемішуємо до повного розчинення цукру, солі, крохмалю.\nСтавлю каструльку на вогонь і нагріваю не перестаючи заважати, щоб крохмаль заварився і став як кисіль. Як тільки з’явився прозорий кисіль, знімаю з вогню.\nТепер чекаю, щоб кисіль охолов і перекладаю в посуд для блендера всі компоненти — наш кисіль, гірчицю, перець, оцет і олію. Нічого не треба підливати краплями — виливаю відразу все.\nМожна на цьому етапі додати дрібно січену зелень або сушені трави. Експериментуйте, не соромтеся.\nБобові цілком заслужено користуються великою повагою у пісної кухні. З квасолі, гороху, нуту і сочевиці варять супи та другі страви. А ми сьогодні з них готуємо соуси.\nГорох замочую на 6 — 8 годин. Перед готуванням промиваю, заливаю чистою водою і ставлю варити. Варю, поки не розвариться в густе пюре. Тепер нехай охолоне.\nУ чашу блендера наливаю 100 мл води і додаю сіль, перець, оцет, гірчицю і все пісне масло.\nПочинаю збивати блендером. Не припиняючи збивати, додаю по одній столовій ложці горохове пюре. Коли всі пюре змішалося з іншими компонентами в однорідну масу.\nІ наостанок я приберегла для Вас найцікавіше відео від Ірини Сафарова. Вона робить сыроедческий домашній пісний майонез трьох видів з нуту і кунжуту.\nНа цьому у мене про пісний майонез все. Дякую всім, хто готував сьогодні зі мною.


Яка різниця між підзаконними актами та конституцією організації?\nБагато чого, як Конституція встановила уряд Сполучених Штатів, у Статуті створюється нова корпорація. Насправді, у статутах більшості штатів є єдиним документом, необхідним для затвердження та визнання корпорації. Однак, хоча статті формують заяву про існування і встановлюють кілька основних цілей - подібно конституції - підзаконними актами розробляються правила, що регулюють діяльність корпорації.\nСтатут чи статут чи конституція організації вимагають лише декількох ключових відомостей. Незважаючи на те, що держава відрізняється одними, найпоширенішими елементами, якими повинен бути засновник товариства, є назва організації, призначення, імена та адреси директорів, кількість акцій та їхня власність, а також ім'я зареєстрованого агента або точки контакту. Держави, у тому числі Каліфорнія та Невада, пропонують безкоштовні заповнені чисті статті реєстраційних форм, щоб зробити процес простим і зрозумілим.\nВсі держави вимагають від корпорацій мати підзаконні акти, але лише деякі вимагають, щоб вони подавали закони до державного секретаря або будь-якого іншого урядового органу. Натомість, підзаконні акти повинні зберігатися у справі корпорації. Проте держави рідко вказують будь-який необхідний зміст підзаконних актів і залишають корпоративному засновнику свій власний метод управління. Закони штату Орегон про корпорації, наприклад, стверджують, що підзаконні акти "можуть містити будь-які положення щодо управління бізнесом і регулювання справ корпорації, які не суперечать закону або установчим договорам".\nУ звичайній практиці підзаконними актами окреслено роботу корпорації. Загальними тематичними підзаконними актами є те, як обираються директори, роль кожного директора, бухгалтерський облік та фінансові процедури, положення про розпуск та правила, що регулюють передачу акцій та права власності. Тим не менш, підзаконні акти можуть бути настільки деталізованими або такими ж простими, як корпорація любить і допускають величезну гнучкість з боку акціонерів і директорів, або можуть розробити детальну систему управління, яка обмежує повноваження окремих осіб.\nСтатті про реєстрацію мають значення переважно на початку існування корпорації. Вони створюють організацію і залишаються в статусі корпорації. Однак вони не грають великої ролі в повсякденному житті компанії. З іншого боку, підзаконні акти стосуються того, як компанія працює щодня і може бути переглянута за потреби, щоб відобразити мінливі реалії, очікування та цілі. Правильно збережені та підтримувані підзаконні акти можуть бути використані у вирішенні спорів та у судових справах, щоб показати політику компанії та подати позов на неправомірну поведінку директорів, посадових осіб або персоналу корпорації.\n© Copyright 2021. All rights reserved. Яка різниця між підзаконними актами та конституцією організації?


В Ірані почався процес над лідером повстанців\n28 травня 2010, 01:55\nУ Тегерані в четвер почався судовий процес над лідером сунітського повстанського угруповання, яке воює проти іранської влади, заявляючи про дискримінацію сунітів у майже повністю шиїтському Ірані.\nАбдолмалек Ріґі звинувачений у майже 80 злочинах, один із яких – сам факт того, що він був керівником угруповання «Джундолла» (назва арабського походження означає «Військо Господнє»).\nСеред заявлених злочинів цього угруповання, за які воно взяло на себе відповідальність, – вибух, влаштований минулого року при групі іранських військових, від якого загинули понад 40 осіб, серед них кілька провідних командирів іранської елітної «Революційної гвардії».\nАбдолмалекові Ріґі загрожує кара смерті. Його брата, теж члена «Джундолли», вже стратили в понеділок, засудивши на смерть за напади з вибухами, пограбування і торгівлю наркотиками.\nЗа повідомленнями, минулого року в Ірані вже стратили 14 членів цього угруповання за звинуваченнями в причетності до різних убивств і нападів.\nАбдолмалек Ріґі переховувався за кордоном, але в лютому іранські військові літаки перехопили в повітряному просторі країни киргизький пасажирський лайнер, який летів до Киргизстану з Об’єднаних Арабських Еміратів, змусили його приземлитися в Ірані і арештували Абдолмалека Ріґі і ще одного неназваного тоді члена «Джундолли», які були пасажирами цього рейсу, після чого відпустили літак і решту людей.\nІранська влада заявляє, що підозрює це збройне угруповання у зв’язках із терористичною організацією «Аль-Каїда».\nСаме ж угруповання сунітської меншини Ірану «Джундолла», яке діє на південному сході країни, в прикордонному з Пакистаном регіоні, і в свою чергу звинувачує іранське керівництво в дискримінації сунітів.\nВ Ірані фактично державною релігією, визначеною в Конституції, є один із різновидів шиїтської течії ісламу, шиїтами є й переважна більшість населення країни.


Главная Презентація техніко-економічного обґрунтування будівництва котельної на біомасі в м. Дніпропетровськ\nТрьома експертами ГО «АВЕ» було представлено результати оцінки теоретичного потенціалу твердої біомаси доступної в Дніпропетровській області, а також результати виконання ТЕО переводу котельної університету на біомасу.\nУ семінарі взяли участь представники муніципалітету та теплогенеруючих підприємств м. Дніпропетровськ, представники банківського сектору, представники бізнесу та промислових компаній, викладацький та педагогічний склад університету, науковці та студенти. Загальна кількість учасників – 41 людина (без студентства) та близько 40 студентів спеціальностей енергоефективність та енергоменеджмент.\nЗ презентаціями експертів ГО "АВЕ", представленими на семінарі, можна ознайомитись за посиланнями нижче:\nОлексій Епік. Доцільність переведення котельних з природного газу на біомасу в Україні.\nОльга Гайдай. Оцінка енергетичного потенціалу твердої біомаси в Дніпропетровській області.\nВолодимир Крамар. Техніко-економічне обґрунтування будівництва котельної на біомасі в Дніпропетровську.


News2Night | Latest News | Фото: Стиль гостей на презентації нової колекції Даце Бехмане\nФото: Стиль гостей на презентації нової колекції Даце Бехмане\nВ магазині Paviljons відбулося модне тижневе подія Риги. В центрі уваги була презентація нової лінії одягу Wild Dace Bahmann. Дизайнер Dace Bahmann (Даце Бехмане) вирішила випустити ексклюзивну колекцію одягу за доступними цінами, яку можна придбати тільки в Paviljons'е.\nУ всіх бажаючих була можливість подивитися й купити щось із нової колекції, отримати подарунок від Lancome, а також спробувати закуски від Street Burger, а напої від Absolut Vodka. За музику відповідав DJ Almost Famous, гості в процесі цього вечора слухали виступ латвійської групи Bandmaster, вокалістка якої була одягнена в сукню від Dace Bahmann. Інтер'єр магазину змінила творча і креативна Baiba Pridule. Її ідея з неоновими лампами ідеально доповнила ідею колекції дизайнера.\nКолекція Wild Dace Bahmann весна/літо 2016 виконана в романтично-спортивному і урбаністичному стилі, що зараз дуже актуально і відповідає останнім модним трендам. Дизайнер використала ніжні відтінки колірної гами, а також неонові акценти, які освіжають палітру фарб.\nНаряди доповнюють кокетливі волани і особливі вишивки. Одяг з колекції взаємно комбінується і чудово підійде як для буднів, так і для особливих випадків, наприклад, для вечірнього вбрання. Останній молодіжний тренд "сіточка" також включена в колекцію. Це ідеально відображає урбаністичний і спортивну нотку колекції. Dace Bahmann вважає, що одягатися стильно можна при будь-якому бюджеті.\nDace Bahmann іншими словами дизайнер Даце Криевиня-Бехмане закінчила художню академію мистецтв Латвії. Зараз працює в журналі l'officiel модним редактором. Віддає перевагу натуральним, природним матеріалам, індивідуальності. Вона завжди у пошуку нового, і особливу увагу присвячує чуттєвим суконь для жінок, щоб відобразити їх жіночність.\nРейтинг ФІФА: Збірна Латвії нижче Сурінаму та Коморських островів\nЗбірна Латвії опустилася на два рядки у рейтингу Міжнародної федерації футболу (ФІФА) за останній місяць і тепер займає 131-е місце.\nЕкспертиза підтвердила, що у лісі під Лієпаєю загинув дійсно Ваня Берладін\nМати Вані Берладина замовила в Управління криміналістики Держполіції аналіз ДНК, тому що до кінця не вірила, що знайдений 11 липня в Дубеньском лісі і похований на Лієпайському кладовищі хлопчик — саме її син. Як пише Lsm.lv, експертиза підтвердила, що мова йде про Вані. Проте бабуся покійного досі налаштована дуже категорично — вона переконана, що замість Вані похований хтось інший.\n4:38 pm on Thursday 23rd November 2017 / All News\nКолорадський сутенер засуджений до рекордного 472-річного тюремного терміну\nСуд штату Колорадо у США засудив 31-річного Брока Франкліна до 472 років позбавлення волі&nbsp


Навіщо Віталій Кличко заграє з неонацистами? Reporter UA\nНавіщо Віталій Кличко заграє з неонацистами?\nЧому видатний чемпіон і вже політик, завдяки прізвищу якого в т.ч. впізнають Україну в світі, вибудовує свою політичну кар’єру у співпраці з нацистами із «Свободи»? Зрозуміло, що демократія. Також зрозуміло, що опозиція. Але всьому в житті є розумні межі. Навіщо гратися в політику, обравши собі союзників, що прославляють «СС Галичину», не визнають День перемоги та відкрито культивують ненависть до «жидів»?\nБабусю Кличка Тамару Єфимівну Отінзон у роки Великої Вітчизняної війни під страхом смерті приховував від арешту її чоловік Родіон Петрович Кличко. Інші родичі Тамари Єфимівни у ті роки загинули у фашистському гетто. Співслужбовець батька Віталія Кличка Віктор Фостийчук у своїй публікації під назвою «Не придательство ли это?» (газета «Киевский вестник» за 02.04.2013 року) пригадав, що для нього та інших однополчан героїчної Краснознаменної повітряної армії, як «грім серед ясного неба» пролунала інформація проте, що Віталій Кличко виступив проти святкування 23 лютого та 8 березня. Чому син офіцера такого високого рангу, полковника авіації, одного з учасників ліквідації наслідків аварії на Чернобильській АЕС, в подальшому – генерала, військового аташе в посольстві України в Німеччині, чесного комуніста Володимира Родіоновича Кличка, який виховував своїх дітей виключно в дусі патріотизму та любові до своєї Вітчизни, дозволяє собі таке блюзнірство?\nЧому під час останньої парламентської кампанії, Кличко спільно з паном Яценюком та іншими самопроголошеними опозиціонерами, аби догодити певній категорії виборців, в т.ч. і «Свободи», проігнорували річницю пам’яті жертв масового розстрілу євреїв і циган, вбивства німецькими фашистами та їх посібниками із числа українських націоналістів громадян інших національностей в Бабиному Яру? Чому один з головних героїзаторів «УПА» та «СС Галичина» Валентин Наливайченко отримав депутатський мандат, висуваючись у першій десятці списку «УДАРу»? Так, політика, це амбіції, бруд і гра без правил. Але якщо вже син радянського офіцера перетнув межу, ставши пліч о пліч з нацистами, не виключено, що ми в наш час можемо стати свідками єврейських погромів.\nМожливо, Віталій ще отямиться і зміниться. Проте, одного разу чемпіон вже зрадив свого найкращого друга Олександра Омельченка, поховавши політичну кар’єру не самого найгіршого в історії столиці мера та сприяв відправці Києва в «космос» на довгі п’ять років. Зробіть, Віталію Володимировичу, так само із своїми новими політичними партнерами! Поки ганьба від Вашого політичного вектору не переважила спільних із братом спортивних досягнень…


На дорозі в США помітили перший електрокар Porsche без камуфляжу | Голос Одеси\nНа дорозі в США помітили перший електрокар Porsche без камуфляжу\nЗа чутками, два електродвигуна Taycan повинні видавати близько 600 кінських сил потужності.\nPorsche Taycan, ймовірно, найбільш очікуваний автомобіль 2019 року, який знаменує початок переходу основних виробників на повністю електричну енергію, помітили майже без маскування.\nЗнімки електромобіля були зроблені в штаті Вірджинія, повідомляє інтернет-видання Хроніка.інфо з посиланням на НР.\nОстанні кілька місяців Porsche активно тестувала Taycan в реальних сценаріях, але, щоб зберегти дизайн в таємниці, спорткар був покритий наклейками. Крім того, маскування зазвичай приховувала задню частину авто.\nАле на кадрах з Вірджинії більша частина цього зникла. Задня частина тепер повністю позбавлена додаткової фарби, а передні фари залишилися маскувального «гриму». З маскування залишилися тільки вихлопні труби.\nОновлений Kia Mohave показали без камуфляжу\nЗа чутками, два електродвигуна Taycan повинні видавати близько 600 кінських сил потужності, і в помірному режимі їзди забезпечувати 400 км запасу ходу. За попередніми даними, в Німеччині електрокари можна буде придбати за ціною від $86 тис. до $104 тис.\nВ ЄС все електромобілі зобов’яжуть видавати штучний шум


ТОВ Мажар - А. Виготовлення та продаж печаток і штампів.\nВиготовлення печаток і штампів,\nпломбірів під пластилін і сургуч,\n08.03.13 Міжнародний жіночий день - свято, що відзначається щорічно 8 березня в низці країн як «жіночий день». Щорічно відзначається ООН як Міжнародний день боротьби за права жінок і міжнародний мир. Історично з'явився як день солідарності трудящих жінок у боротьбі за рівність прав і емансипацію.\nБажаю щастя и тепла,\nЩоб частка світла увійшла\nДо шкірного віконця.\nТа небо буде яснім.\nЩасливе та прекрасним.\nАби всегда в твоїй душі\nІ хай у цею весняний час\n14.02.14 День святого Валентина, або День всіх закоханих - свято, який 14 лютого відзначають багато людей по всьому світу. Імовірно названий по імені одного з двох ранньохристиянських мучеників з ім'ям Валентин - Валентин Інтерамнскій і Валентин Римський.\nвідзначають це свято, дарують коханим і дорогим людям квіти, цукерки, іграшки, повітряні кульки і особливі листівки (часто у формі сердечка), з віршами, любовними зізнаннями чи побажаннями любові - валентинки.\n07.01.13 Різдво Христове . У християнській церкві з кінця II століття аж до IV століття події Різдва згадувалися в день Богоявлення, 6 січня. Близько 200 року Климент Олександрійський згадує про таку практику. Перші повідомлення про появу окремого свята Різдва та відзначення його 25 грудня відносяться до середини IV століття. За однією з версій це було обумовлено прагненням християнської церкви витіснити широко поширений в Римській імперії культ Непереможного Сонця, чиє народження відзначали 25 грудня, проте сучасна історична наука не має відомостей про святкуваннях Непереможного Сонця саме 25 грудня.\n31.12.12 Новий рік - свято, яке відзначають багато народів відповідно до прийнятого календаря. Свято наступає в момент переходу останнього дня року в перший день наступного року. У більшості древніх народів святкування Нового року збігалося з початком відродження природи і приурочене, як правило, до березня. Всі язичницькі народи ознаменовували його богослужбовими обрядами, урочистими приношеннями і забавами. Стародавні єгиптяни відзначали початок нового року святом відродження Осіріса. У Стародавній Греції народ і жерці, надівши на себе маски, влаштовували на вулицях ходу з піснями і танцями. Жінки, які збиралися на звані вечори, займалися ворожінням.