Незвичайний подарунок для вашої дитини – Заврик! | Про дітей\n← Скоріш у своє ліжечко! Як відучити дитину від спільного сну?\nЩоб руки не мерзнули! Вибираємо непромокальні рукавиці і краги →\nПісля того, як вилупиться звірятко, його залишають рости у воді. Іграшка зростає приблизно в 2-3 рази. На дотик іграшка м’яка, гумова і нешкідлива для діточок. З нею можна грати і колекціонувати інших зверят.\nПерш ніж почати процес вирощування, уважно ознайомтеся з інструкцією(див. нижче). Іграшка росте тільки в холодній воді(не вище за кімнатну температуру). І не повинна знаходитися у воді більше 3 днів! Інакше іграшка може перерости себе і деформуватися.\nНабор – іграшка ЗАВРИК робиться в Німеччині під високим контролем якості. До складу іграшки входить яйце-сюрприз і їстівна вафля у вигляді пластинок.\nВафля в набое – їстівний продукт. Вона солодка, хрустка, виготовлена на основі борошна і крохмалю із смаком полуниці і тутти-фрутти(суміш фруктів). У Німеччині цей популярний дитячий продукт називають їстівний папір, її люблять їсти і діти і батьки.\nІнструкція по вирощуванню Заврика :\n1. Акуратно розкрийте упаковку, не пошкодивши яйця.\n2. Покладіть яйце в ємність з холодною або прохолодною водою(ні в якому разі не опускайте яйце в гарячу воду, інакше Заврик не почне рости!)\n3. Через 24 – 48 годин, залежно від виду іграшки, яйце почне лопатися згори. Це самий захоплюючий момент, не пропустите його! Вилуплення проходить впродовж декількох годин.\n4. Як тільки з’явилася голівка і лапки, допоможіть дитинчаті вилізти з яйця: перекладете його в чисту воду. Шкаралупи яйця можна викинути.\n5. Залиште Заврика рости ще на 2 дні(не більше) у воді. Якщо іграшка залишається у воді довше, вона може перерости себе і деформуватися. Коли іграшка підросла(в середньому її розмір складає 6х10 см), просто дістаньте її з води і дайте обсохнути, або витріть сухим рушником. Тепер їй можна спокійно грати, брати з собою в садок або школу. 6. Якщо через декілька днів іграшка почала зменшуватися в розмірах, просто покладете її на ніч у воду, і вона знову прийме колишні форми.\nПереорієнтація – це одночасно строгий і добри...


У Києві пройшла хода до Європейського дня боротьби з торгівлею людьми | Новини на Громадському радіо\nOctober 20, 2018, 3:48 PM 2018-10-20T15:54:05\nУ Києві до Європейського дня боротьби з торгівлею людьми у рамках Всесвітньої акції проти торгівлі людьми пройшла «Хода за свободу» (Walk for Freedom) 2018.\nНа акцію зібралося понад 200 осіб. Заступник міністра соціальної політики Наталія Федорович наголосила, що сьогоднішню акцію проводять для того, «щоб іще раз сказати, що таке ганебне явище, як рабство і торгівля людьми все ще присутнє в Україні, як і в багатьох інших країнах».\nОрганізатори заходу наголосили, що акція покликана заявити про людей, які на позбавлені голосу, бо перебувають у рабстві.\nУчасники рушили ходою за маршрутом від Майдану Незалежності по вул. Хрещатик, вул. Богдана Хмельницького, вул. Володимирській, Володимирському проїзду, вул. Михайлівській, до Лядських воріт на Майдані Незалежності.\nВони одягнені у чорні кольори, у руках тримають чорні парасолі з логотипом Walk for Freedom.\nЯк пояснила координатор програми допомоги потерпілим від торгівлі людьми громадської організації «А21» Алла Зоренко, чорний колір одягу та чорні парасольки вони вирішили використати, щоб привернути увагу оточуючих.\nАкція Walk for Freedom в Україні розпочалася 18 жовтня в обласних та районних центрах. У Києві 20 жовтня проходить заключний етап акції — фінальна хода.\nWalk for Freedom — щорічна акція, спрямована на підвищення рівня обізнаності населення щодо проблеми торгiвлi людьми, поширення важливої інформації про тенденції її розвитку та небезпеку, яку вона становить.\nНагадаємо, Національна поліція виявила 186 фактів торгівлі людьми протягом шести місяців 2018 року. Потерпілими від цих злочинів визнані 156 людей.\nСеред усіх зафіксованих фактів торгівлі людьми 108 — це сексуальна експлуатація.\n«Відтак з кожним роком кількість виявлених злочинів цієї категорії росте, зокрема – фактів сексуальної експлуатації. Проте зазначу: це вказує не на зростання злочинності в цій сфері – це показник того, що ми навчилися оперативного виявляти такі правопорушення», — заявив Артем Крищенко.\nПотерпілими визнані 91 жінка, 49 чоловіків, 9 неповнолітніх і 7 малолітніх дітей.


Інтернет-версія газети "Галичина": Михайло АНДРУСЯК: 70 тисяч «Братів...» розійшлося по світу\n26 лютого 2009 року.\nМихайло АНДРУСЯК: 70 тисяч «Братів...» розійшлося по світу\nТорік коломийський письменник Михайло Андрусяк услід за документально-художніми повістями «Брати грому» (2001 р.) і «Брати вогню» (2004 р.) черговою третьою книгою «Брати простору» завершив дуже велику працю про національно-визвольний рух на Прикарпатті, яка стала помітною у всеукраїнському вимірі. «Галичина» запросила творця «братів» М. Андрусяка на розмову як про його трилогію, якій, сподіваємося, суджено стати однією з найкращих літературних пам’яток українському рухові Опору й буде цього року відзначено Шевченківською премією, так і про феномен УПА. Отож насамперед запитали Михайла Андрусяка, як виник у нього задум написати таку широкомасштабну книгу, як «Братиѕ», чи з самого початку мав уявлення, в що переросте його задум, який зміст вклав у поняття грім, вогонь і простір?\n— Ще першокласником із маминих уст почув кілька рядків, які закарбувалися мені на все життя:\nМи смілі воїни суворі —\nНаш батько гнів, а мати месть —\nБрати ми грому і просторів —\nБорці за волю, славу й честь, — розповідає Михайло Андрусяк. — Спочатку мені, малому, ті сміливі воїни уявлялися казковими богатирями, які воюють із поганими і злими істотами, поспішають на допомогу бідним і скривдженим. З третього класу я захопився Козаччиною, читав про козаків усе, що можна було знайти в сільській бібліотеці. Коли гриміли громи і небо шматували блискавки, козаки гарцювали на гарячих конях далеко-далеко на горизонті, я дуже шкодував, що не маю баского коня. Брати грому і просторів так вжилися в моїй свідомості, що відвідували мене часто і в дитячих кольорових снах.\nВже у більш зрілому віці прочитав, що автором слів, які міцно засіли в моєму серці, був славний повстанець Марко Боєслав – Михайло Дяченко.\nНаписати про людей, чиї світлі образи носив у душі багато років, вирішив 1985 року. На свято Преображення Господнього (Спаса) у Вербівцях Городенківського району, моєму рідному селі, зібрався невеликий гурт батькових товаришів по сотні «Орлика». Люди всі були надійні, тому я відважився на розпити. Повстанці, як не дивно, заговорили, спрацював татів авторитет. З того дня і розпочалася праця. Ще не старі чоловіки мали добру пам’ять, гуртом згадували цікаві подробиці, очі їхні палали, світилися обличчя... Почуте згодом переносив на папір, шифрував. Того ж року написав нарис-сповідь моєї мами «Студені милі». Першим, крім рідних, рукопис побачив 1988 року талановитий і доброзичливий Василь Лесів, з яким доля звела в редакції газети «Агро». Василь не тільки схвалив написане, але й щиро перейнявся справою видання. Звів мене з надзвичайно гарними людьми Василем Рудковським і Ярославом Довганом, редакторами облвидаву «Галичина». Вони відразу ж запалали бажанням видати небезпечну книжечку. Фінансування забезпечили патріоти з Коломиї Ганна Бурлак і Дмитро Ласійчук, на жаль, покійний. Здавалося, розпочата справа за такої кількості доброзичливців швидко завершиться. Однак ми не зовсім врахували те, в який час жили. Довкола маленької книжки розпочалися дивні речі. В обласній друкарні кілька разів пропадав привезений папір, ціни за друкування щоразу збільшувалися — від п’яти тисяч карбованців сягнули аж 25! Деякі люди від поліграфії, і не тільки, наполегливо «рекомендували» відмовитися від видання «Студених миль». Книжечка на 52 сторінки була для багатьох справжньою бомбою. Проте знайшлися в поліграфії і порядні керівники, без «заячої» хвороби. «Студені милі» побачили нарешті світ у Снятинській друкарні, яку очолював фахівець-патріот Володимир Карий.\nОпісля була «Ув’язнена скрипка» зі спогадами доброї пам’яті Галини Грабець і оформленням коломийської талановитої художниці Марти Томенко. Газета «Агро» впродовж року поміщала сторінки хронікально-документальної повісті «Криваві роси сорокових». Татові і друзів спогади лягли на сторінки книжки «Грані болю».\nПоки тривало писання й видання згаданих повістей, матеріалів назбиралося ще на кілька. Не давали спокою Боєславові брати грому і просторів. Ще 1991 року познайомився з дивовижною людиною Василем Федюком. Домовилися про співпрацю. Проте для повітового провідника ОУН, двічі політв’язня в тодішній Коломиї не знайшлося житла. 73-річний чоловік повернувся до Курська, де проживав після концтаборів. Тим часом із Запоріжжя до Коломиї перебрався легендарний сотенний УПА Мирослав Симчич, про якого я вже знав чимало. Зібрані за довгі роки матеріали довелося «посортувати». Все, що стосувалося підпілля ОУН, Служби безпеки, провідників, відклав. Залишилися матеріали про УПА, оскільки Мирослав Симчич «Кривоніс» був саме бойовим командиром Повстанської Армії. Назва «Брати грому» якнайкраще пасувала в цьому випадку.\nЩо ж до «Братів просторів», то головний герой повісті подолянин Пантелеймон Василевський просто народився людиною просторів. А на тих неозорих далечах зустрів тисячі таких, як він, — братів просторів.\n— Щоб написати такі документальні книги, треба було не тільки зібрати розпорошені документи часів визвольної боротьби, а й розшукати самих її учасників. Як і де Ви це робили? Адже ОУН і УПА, яку називають армією безіменних, були глибоко законспірованими структурами, захованими за\n— Вважаю, що моєї якоїсь особливої заслуги в тому, що мені давали інформацію, немає. Люди знали моїх батьків і тому довіряли їхньому синові. Чимало спричинилися до цього і члени нашої родини, які гинули від німецьких і московських куль від 1942 до 1949 років. Маючи такий кредит довіри, я поступово отримував рекомендації від чимраз більшої кількості повстанців... Треба було тільки не лінуватися. Щоправда, справою мусив перейматися щиро, оскільки і підпільні провідники, і повстанські командири — люди напрочуд ерудовані, та й психологи неабиякі, до того ж пройшли такі життєві «університети», що нещирість, недбалість чи нефаховість виявляли відразу ж. Поступово справа ця стала моєю життєвою необхідністю.\n— Чи можете сказати після такої великої дослідницько-пошукової роботи, що національно-визвольний рух достатньо вже вивчений? А також як справи з об’єктивністю? Я тут маю на увазі не публікації про УПА, написані в комуністичному, антиукраїнському дусі, бо з цим усе зрозуміло, а апологетичні, які своєю некритичністю й поверховістю нагадують приблизно те саме, що було за совєтів.\n— Національно-визвольний рух попри чималу кількість праць про нього — і досі цілина. Її ще орати й орати. Тему цю з кожним роком науковці експлуатують усе більше й більше, вона стає модною. Проте справжніх плугатарів на цій ниві, на жаль, не так вже й багато. Деякі замість того, щоб орати сучасними плугами вглиб, пробігаються по ній дерев’яними сошками або й лише легкими боронами. Науковці послуговуються здебільшого архівами колишнього КГБ, матеріали в яких грішать неточностями. Адже кожен повстанець, потрапивши до катівень НКВД-МГБ, вигороджував друзів, рятував себе, тобто говорив неправду. Тими неправдивими свідченнями з протоколів слідчих сьогодні послуговуються окремі науковці, не спілкуючись з очевидцями. Не дивно, що в їхніх працях переплутані навіть прізвища відомих провідників ОУН і командирів УПА. Об’єктивність теж нерідко шкутильгає на обидві ноги. Часто трапляються земляцько-родинне прославляння, ідолізація повстанців...\nВельми тішить те, що вже кілька років поспіль потужно діє Центр досліджень визвольного руху у Львові, який очолює після Володимира В’ятровича молодий і перспективний науковець Руслан Забілий. Сам же В. В’ятрович, кандидат історичних наук і автор численних праць, став радником голови СБУ та керівником архіву СБУ. Центр регулярно видає на бюджетні кошти науковий збірник «Український визвольний рух».\n— Яким накладом вийшла трилогія? Що можете сказати про читацький попит на неї? Звернув увагу, що дві з трьох книжок надруковані великим шрифтом, досить нетрадиційним для такої літератури 12 кеглем. Так зроблено, очевидно, з розрахунку на читацьку аудиторію старшого віку?\n— «Брати грому» і «Брати вогню» пережили кілька перевидань. 2,5 тисячі примірників «Братів грому» свого часу закупило Міністерство культури для всіх обласних, районних і міських бібліотек України. Понад тисячу примірників цієї книги було вислано до США, Канади, Австралії. Автор отримав навіть подяку від Конгресової бібліотеки Сполучених Штатів. Трилогія представлена практично в усіх країнах світу, де проживають українці. Нещодавно про «Братів...» писали грецькі газети. Сукупний же наклад усіх книжок трилогії становить сьогодні понад 70 тисяч примірників. Готуємо до чергового перевидання «Братів грому», оскільки попит уже давно перевищив пропозицію. В Івано-Франківську «Братів...» найбільше реалізовують книгарні «Сучасна українська книга», якою керує Ігор Майгутяк, і «Софія» під керівництвом Юрія Височанського. Книжки друкувалися великим шрифтом на побажання деяких героїв повістей та читачів. Через високу ціну на поліграфматеріали від такої практики довелося відмовитись.\n— Що сказав авторові герой першої книжки М. Симчич після прочитання її?\n— З Мирославом Симчичем ми розмовляли так багато і довго, що він тільки полегшено зітхнув, коли припинилися розпитування. Треба зрозуміти, що людина, розповідаючи про свій пройдений життєвий шлях, переживає все заново. Симчичева ж дорога ніколи не була всипана трояндами. Важкі спогади відбивалися на здоров’ї немолодої людини. Одного разу зізнався, що допитую його прискіпливіше, ніж колись в КГБ. Не перестаю дивуватися його мужності і твердості духу. Маємо вірних друзів-помічників Раїсу Симчич, Ольгу Руданець, Івана Липчука... Міцно і щиро подружив з героєм-сотенним Герой України Василь Ткачук. Постійно відвідує командира знаменитий Дмитро Павличко. У дружніх стосунках із Симчичем є Іван Драч. Любить погомоніти з прославленим повстанським командиром Віктор Ющенко.\n— Читач неодмінно зауважує, що у Ваших книжках немає характерних для українців плачів і нарікань на окупантів, а герої книжок — не мляві, а активні, вперті й навіть злі до окупантів бійці.\n— Ідеалом моїм повсякчас були люди «тверді, міцні, незламні, мов граніт» в усіх стосунках, життєве кредо яких:\nПропагувати нам треба не тільки Крути й Базар, але й Конотоп, і гору Лопату, і Рушір... Не люблю «сліз-слізоньок», «ворогів-воріженьків». На ворога-окупанта не нарікають, його б’ють, виганяють з рідної землі. Герої ж моїх творів справжні, живі. Вони злі — до ворога, добрі — до друзів, щирі й щедрі, сильні й працьовиті, розумні й веселі... Вони справжні українці!\n— Яке враження на Вас справило не присвоєння звання Героя України Степанові Бандері до його 100-річчя?\n— З цього приводу, не маючи достовірної інформації, зараз важко щось сказати. Чому Президент Віктор Ющенко, який не побоявся порушити важливі й актуальні питання мови, ОУН і УПА, Конотопської битви, Батурина, Биківні, Голодомору й багатьох інших, який, зрештою, присвоїв звання Героя України Романові Шухевичу, не вчинив так само й стосовно Степана Бандери? Скажу те, що думаю. Степан Бандера — справжній народний Герой, а питання ордена — то тільки питання часу.


Чому з'явився і як боротися з борошнистим червецем на кімнатних рослинах | Сад і город\nЧому з’явився і як боротися з борошнистим червецем на кімнатних рослинах\nБорошнисті червці є сисними шкідниками кімнатних рослин і по спорідненості досить близькі до щитовкам. Вони належать до равнокрылым комах підряду Кокцид та сімейства Твердокрилих. Паразити, яких в народі ще називають волохатими вошами, живляться соком листя і бутонів. Вони здатні доставити чимало клопоту квітникарям. У даній статті ми розповімо, як виглядає шкідник, які ознаки зараження культур, як боротися з борошняних, тобто з борошнистим червецем на кімнатних рослинах покупними препаратами і народними способами, провести профілактику.\nЯк боротися з червецем\nВідео «Як позбутися від борошнистого червця»\nВідомо близько 1600 різних видів червця, серед яких небезпеку представляють приморський, щетинистый, виноградний, а також цитрусовий.\nРозмір тіла шкідника варіюється в межах 3-6 мм Тулуб вкритий нальотом мутно-білого кольору. Паразит має довгий хоботок, але від природи позбавлений крил. Саме він дозволяє висмоктувати з листя, бутонів і квітів сік. Деякі види воліють мешкати на плоди і коріння. При ураженні шкідниками на кімнатних квітах можна побачити ділянки, немов з брудною ватою, які розташовані групами.\nНебезпека для рослини представляють як самки і самці, так і їх потомство. Паразит при відсутності сприятливих умов здатний тривалий час перебувати у інертному стані. Як тільки показники стають придатними, він знову активізується і продовжує свою згубну діяльність.\nПричинами появи паразита є порушення в догляді за культурами, неправильний обмін речовин, надмірне внесення в грунт азоту. Червець може потрапити до вас додому, якщо він мешкає на придбаному в магазині декоративному рослині. Він здатний проникнути в закритий грунт, де є заражена розсада. Для активного розмноження паразитів необхідні підвищена вологість і температура на рівні 25 градусів тепла.\nЗапідозрити наявність на улюблених кольорах комах можна за характерним нектару, який розташовується краплями. На бутонах, стеблах, листі, біля коренів виникають схожі на всім відому павутину або грудки вати гнізда. При пересадці в кореневій системі реально побачити нитки білого кольору, які не дають засвоюватися поживних елементів. У разі ураження рослин їхній ріст сповільнюється, стебло змінює форму, листя втрачають хлорофіл, деформуються, спостерігається гниття коренів. Все це не йде на користь зовнішньому вигляду і здоров’ю ваших культур.\nТепер кожен знає, як саме виглядає борошнистий червець, і потрібно розповісти, як боротися з паразитом на кімнатних рослинах покупними і народними способами.\nСамостійна боротьба з шкідливими комахами може проводитися із застосуванням хімічних препаратів або перевірених народних засобів, хоча досвідчені квітникарі зазвичай використовують всі одночасно.\nСьогодні в спеціалізованому магазині можна придбати синтетичні препарати, які відрізняються за складом, класу небезпеки для здоров’я людини, силою впливу на паразитів. Найпопулярнішими хімікатами є «Каліпсо», «Конфідор», «Биотлин», «Фітоверм», «Актара», «Актеллік», «Конфидант», «Танрек», «Фосфамід», «Моспілан» та інші.\nПотрібно обрізати листя і гілочки, листя і бутони, на яких вже влаштувалися комахи. Далі рекомендовано прибрати шкідників за допомогою тампона, яка попередньо змочується розчином мила. І тоді вже допустимо застосовувати сильнодіючий хімікат.\nПравильно буде обляпати квітка з пульверизатора. Розчин ще потрібно налити в горщик. При обробці будь-яким засобом можна допускати потрапляння в очі, на поверхню слизових, на шкіру рук. Радять одягти хоча б маску або респіратор, щоб уберегти органи дихання, одягти захисну або старий одяг.\nЩе одне питання – як позбутися від червця з допомогою народних методів? На практиці вони дуже ефективні, якщо рослина досить здорове, а ступінь ураження ще не надто висока. Найчастіше квітникарі застосовують часниковий розчин; настойку, виготовлену з цедри апельсина або лимона; настоянку календули, хвоща польового; мильно-спиртової або масляний розчин; навіть звичайну воду.\nДля приготування часникового розчину потрібно стовкти близько 50 грам зубків часнику, залити їх 1 літром окропу, настояти 1 годину.\nНастоянку з цедри цитрусових готують з кірки 1 фрукта, поміщеного на 1 годину на 1 літр окропу.\nНерозведений настій календули потрібно ввечері наносити на пошкоджені ділянки протягом 2-3 днів.\nДля отримання мильно-спиртового розчину потрібно взяти 15 мл рідкого мила, 10 мл денатурованого спирту, помістити компоненти в 1 літр теплої води.\nНастоянку хвоща польового без проблем можна купити готові в найближчій аптеці.\nОлійна рідина виходить з 1 столової ложки оливкової олії, розчиненого в 1 літрі теплої води.\nОскільки вода здатна змити з тіла паразита захисний покрив, після видалення пензликом гнізд комах можна промити водопровідною водою потрібні зелені ділянки. Але така міра дієва тільки в разі, якщо шкідників поки небагато.\nЩоб запобігти навалу червця і псування улюблених квітів, радять проводити профілактику. Вона полягає в правильному і своєчасному догляді, помірному поливі, видалення відмерлих частин рослин (найчастіше це листя і бутони). Потрібно забезпечити культур необхідний режим освітлення і підтримувати оптимальну температуру.\nПеріодично уважно оглядати свої рослини. Ще звернути увагу на стан розсади або здорового примірника, якщо він був куплений в магазині. Періодично можна проводити обробку препаратами, до складу яких входить масло дерева Ним. Оскільки для червця згубні підвищені температури, іноді радять ставити культури під душ з температурою не більше 45 градусів.\nЗ цього відео ви дізнаєтеся про те, як боротися з борошнистим червецем на кімнатних рослинах.


Іран і Китай домовилися про стратегічне партнерство | УНІАН\nКерівники двох країн раніше підписали 17 угод та документів про двостороннє співробітництво.\n22:48, 23 січня 2016\nІран і Китай охарактеризували відносини двох країн як стратегічне партнерство. Відповідну заяву зробили голова КНР Сі Цзіньпін та президент Ісламської Республіки Хасан Роухані, передає Lenta.ru.\n"Керівник китайської держави прибув до Тегерана ввечері в п'ятницю, 22 січня. Це перший візит лідера КНР в Іран протягом минулих 14 років", - йдеться в повідомленні.\nСі Цзіньпін та Роухані оголосили, що досягли угоди про стратегічне партнерство у всіх міжнародних, регіональних та двосторонніх справах.\nКерівники двох країн раніше підписали 17 угод і документів про двостороннє співробітництво.\n"У свою чергу, верховний лідер Ірану аятолла Алі Хаменеї закликав до тісніших економічних відносин з Китаєм, а також до зміцнення зв'язків у сфері безпеки. За його словами, Іран ніколи не довіряв Заходу", - повідомляє Reuters.\nДві країни домовилися протягом наступного десятиліття збільшити двосторонній товарообіг більш ніж в 10 разів — до 600 мільярдів доларів.\nМинулої суботи, 16 січня, МАГАТЕ підтвердило, що Тегеран в повному обсязі вжив заходів із припинення своєї ядерної програми. Відразу після цього про скасування санкцій щодо Ісламської Республіки оголосили Євросоюз та США. Також санкції зняла Японія.\nТегеран і "шістка" міжнародних посередників (США, Росія, Китай, Великобританія, Франція, Німеччина) досягли домовленості щодо ядерної програми Ірану. Ісламська Республіка зобов'язалася перетворити завод в Фордо в технологічний центр, а реактор в Араку перебудувати згідно з проектом міжнародного консорціуму.


З'явилась нова методика лікування вродженої сліпоти\n» З'явилась нова методика лікування вродженої сліпоти\nОпубліковано: 15 серпня 2009 | Переглядів: 2284\nГенна терапія вродженої сліпоти, розроблена американськими ученими, дала багатообіцяючі результати, повідомляє видання HealthDay. Висновки учених опубліковані в журналах Human Gene Therapy і New England Journal of Medicine.\nУ першому етапі експерименту, зробленого в Національному інституті очних хвороб США, взяли участь три пацієнти віком 22, 24 і 25 років з амаврозом Лебера, викликаним мутаціями в гені RPE65. У нормальному стані цей ген відповідає за виробництво необхідних для сітківки форм вітаміну А, які потрібні для роботи світлочутливих клітин фоторецептора.\nДослідники протягом року вводили здорові копії гену RPE65 в сітківку, після чого пацієнти змогли побачити дуже тьмяне світло.\nОтримані результати свідчать про те, що лікування за допомогою гену RPE65 стабільно підвищує світлочутливість сітківки.\nОфтальмологи знайшли новий спосіб відновлення зору\nСпеціальний тип клітин, знайденої британськими біологами, може мати важливу роль в регенерації сітківки і відновленні зору навіть після обширного пошкодження. Пошкодження, що відноситься до сітківки ока, відповідально за більшість випадків сліпоти. Завдяки новому дослідженню брит...\nСтрес погіршує мислення\nВ умовах стресу функції мислення головного мозку значно погіршуються, показало дослідження американських учених. У експерименті Університета Рокфеллера брали участь здорові студенти, мозок яких сканувався під час виконання психологічних завдань за допомогою функціональної магнітно-резонансної томо...


«Ми діти твої, Україно!»: у Кропивницькому відзначили лауреатів конкурсу «Дитина року – 2019» (Кропивницька міська рада)\nСьогодні, 29 травня, напередодні Міжнародного дня захисту дітей, на площі перед міською радою стартувала святкова програма «Ми діти твої, Україно», з якої у Кропивницькому розпочалася низка підготовлених спеціально для дітей спортивних, розважальних заходів та концертів.\nДитяче свято у Кропивницькому традиційно відбувається під патронатом міського голови Андрія Райковича. У центрі міста цього дня зібралися талановиті, розумні, творчі, мужні, допитливі і спортивні хлопчики і дівчатка. Упродовж року вони наполегливо оволодівали знаннями, перемагали на олімпіадах, на спортивних аренах, здобували для рідного міста, своїх шкіл високі нагороди і лауреатські звання. А сьогодні місто привітало кращих з кращих дітей, які досягли найбільших успіхів у різних сферах діяльності. В урочистій обстановці імена лауреатів конкурсу «Дитина року – 2019» назвали секретар міської ради Андрій Табалов та заступник міського голови Наталія Дзюба.\n- Ми зібралися на площі перед міською радою, щоб привітати і нагородити лауреатів конкурсу “Дитина року”, - відзначив у своєму вітальному слові Андрій Табалов. - Щороку напередодні Дня захисту дітей ми вручаємо відзнаки за науково-технічні, спортивні та творчі досягнення наших дітей. Але про дітей, особливо про тих, хто найбільше потребує нашої турботи та опіки, ми повинні думати не лише напередодні свята. Наші кропивницькі діти — найкращі, найерудованіші, найталановитіші, найспортивніші. На всіх змаганнях та олімпіадах вони завжди демонструють найвищий результат. Ми пишаємось вами! І особливі слова подяки хочу висловити тренерам, вчителям, батькам, усім, хто докладає максимум зусиль, виховуючи нашу обдаровану молодь. А всім школярам, які з наступного тижня ідуть на канікули, бажаю провести літо змістовно і гарно відпочити, щоб у новому навчальному році здобути ще більше перемог.\nУ номінації "За спортивні досягнення" переможцями визнано юну тенісистку Дитячо-юнацької спортивної школи №3 Марію Куріщенко, баскетболіста – вихованця Дитячо-юнацької спортивної школи №4 Романа Потєєва та талановитого майстра спорту України зі спортивного більярду, учня Кропивницького колегіуму Нікіту Гоменюка, а у номінації "За творчі досягнення" – вихованку музичної школи №2 імені Юлія Мейтуса Вероніку Габелко та ученицю Навчально-виховного об”єднання «Мрія» Бажену Онолову.\nУ номінації “За особисту мужність” нагорода вручена учню загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Сергію Розову, який взимку врятував маленького чотирилапого друга, що ледь не потонув під кригою в Інгулі.\nНе оминула міська влада увагою і дітей учасників антитерористичної операції у східних областях України, особливо тих, чиї батьки не повернулись з поля бою. Малюки отримали від міської влади сертифікати на покупки в магазинах казкового іграшкового світу і солодкі сувеніри від очільника міста.\nЗ прийдешнім святом, дорогі діти! Щастя і миру вам! Всього найкращого, нових перемог та звершень! Щасливих канікул і теплого літа!


Зараз в Україні працюють два підрядники » Слово і Діло\nУкраїна має намір збільшити видобуток газу\n29 жовтня 2017, 19:02\nУ 2017 році, порівнюючи з минулорічними показниками, в Україні планується збільшення видобутку газу приблизно на 4,1%.\nПро це в інтерв'ю «Укрінформу» заявив голова ПАТ «Укргазвидобування» Олег Прохоренко, пише «Слово і Діло».\n«За дев'ять місяців 2017 року, порівняно з аналогічним періодом минулого року, нам вдалося підвищити видобуток на 4%. За підсумками року ми плануємо вийти на показник 4,1%», - заявив Прохоренко.\nЗа його словами, у липні-вересні ПАТ «Укргазвидобування» мало «плюс» 7% до рівня минулого року, що відбулося за рахунок програми інтенсифікації свердловин, їх капітального ремонту, пришвидшення та розширення програми буріння, а також встановлення нових компресорів.\n«З вересня 2016 року по вересень 2017 року ми провели вже 105 операцій інтенсифікації і далі нарощуємо темпи. В Україні до цього часу ніхто таких показників не виконував», - підкреслив голова «Укргазвидобування».\nПрохоренко зазначив, що зараз в Україні працюють два підрядники - «Білорусьнєфть» і румунський Таcrоm, які завезли сучасне обладнання і дають більше видобутку, ніж очікувалося. За його словами, до співпраці запрошується і польська сторона.\nГолова Укргазвидобування зазначив, що Україна на сьогодні демонструє позитивну динаміку з розвитку видобутку газу.\n«У нас є стратегічна мета - вийти на самозабезпечення газом, тому Україна інвестуватиме в цю галузь. Це гарантуватиме безпеку не лише України, а й усього регіону», - наголосив Прохоренко.\nВін додав: якщо Україна буде забезпечена газом, то після 2020 року країна, теоретично, могла б постачати газ своїм сусідам.\nУ Порошенка пропонують заборонити відключати газ за борги 27 жовтня 2017, 13:35


Безвинно репресованих і замучених у роки сталінського терору | Українські твори\nГоловна ⇒ 📕Твори на задані теми ⇒ Безвинно репресованих і замучених у роки сталінського терору\nВеличезна праця проробив Олександр Солженицин у своєму “Архіпелазі Гулаге”. У післямові до книги він говорить: “Не тому я припинив роботу, що порахував книгу\nКінченої, а тому, що не залишилося більше на неї життя. Не тільки прошу я про полегкість, але крикнути хочу: як наступить пора, можливість – зберіться, друзі, що уцелели, добре знаючі, так напишіть поруч із цієї ще коментар…” Тридцять че –\nТире року пройшло з тої пори, як написані, ні, вибиті на\nСерце, ці слова. Уже й сам Солженицин правил книгу за кордоном, вийшли\nдесятки нових свідчень, а заклик цей залишиться, видно, на довгі десятиліття й до сучасників тих трагедій, і до нащадків, перед якими відкриються, нарешті, архіви\nКатів. Адже навіть число жертв невідомо!.. Перемога демократії в серпні 1991 року дає надію, що архіви незабаром будуть відкриті\nИ тому бачаться мені не зовсім вірними слова вже згаданого письменника Знаменского:”Та й скільки треба було сказати про минуле, мені здається, уже сказано й А. И. Солженициним, і в “Колимских оповіданнях” Варлама Шаламова, і в повісті “Барельєф на скелі” Алдан – Семенова. Та й сам я 25 років тому, у роки так званої\nвідлиги, віддав данину цій темі; моя повість про табори за назвою “Без покаяння”… надрукована в журналі “Північ” (N10, 1988 р.)”. Ні, я думаю, ще повинні потрудитися й свідки, і письменники, і історики.\nПро сталінських жертв і катів написали вже багато. Відзначу, що вийшло продовження роману “Діти Арбата” А. Рибакова “Тридцять п’ятий і інший роки”, у якому багато сторінок приділено таємним пружинам підготовки й проведення процесів 30 – х років над колишніми керівниками більшовицької партії\nДумаючи про сталінський час, мимоволі переносишся думкою на революцію. І вона сьогодні бачиться багато в чому по – іншому. “Нам говорять, що російська революція нічого не принесла, що в нас убогість більша. Цілком правильно. Але… У нас є перспекти –\nВа, у нас видний вихід, є воля, бажання, ми бачимо перед собою шлях…” – так писав Н. Бухарин. Тепер ми замислюємося: що ж зробила із країною ця воля, куди привів цей шлях і де вихід. У пошуках відповіді починаємо звертатися до джерел, коктябрю.\nМені здається, що глибше всіх досліджує цю тему А. Солженицин. Причому ці питання зачіпаються в багатьох його книгах. Але головний добуток цього письменника про джерела й початок нашої революції – багатотомне “Червоне колесо”. У нас уже надруковані частини його – “Август чотирнадцятого”, “Жовтень шістнадцятого”.\nДрукується й чотиритомний “Березень сімнадцятого”.\nОлександр Ісайович продовжує напружено трудитися над епопеєю. Солженицин наполегливо не визнає не тільки Жовтневу, але й Лютневу революцію, уважаючи скинення монархії трагедією російського народу. Він затверджує, що мораль революції й революціонерів антигуманна й антилюдяна, лідери революційних партій, включаючи Леніна, безпринципні, думають насамперед про особисту владу.\nНе можна погодитися з ним, але й не прислухатися теж не можна, тим більше, що письменник використовує величезне число фактів і історичних свідчень. Хотілося відзначити, що цей видатний письменник уже дав згоду повернутися на Батьківщину\nПодібні міркування про революцію є й у спогадах письменника Олега Волкова “Занурення в тьму”. Автор, інтелігент і патріот у кращому розумінні слова, провів у в’язницях і посиланнях 28 років. Він пише: ” За ті два із зайвим року, що батько прожив після революції, уже чітко й безповоротно визначилося: мужик, що приборкується круто, і трохи, що загнуздується м’якше робітник, повинні були ототожнювати себе із владою.\nАле говорити про це, викривати самозванство й обман, розтлумачувати, що залізні грати нових порядків ведуть до поневолювання й утворення олігархії, уже було не можна. Та й даремно…” чи Таку треба давати оцінку революції?! Важко сказати, остаточний вирок винесе тільки час. Особисто я не вважаю таку точку зору правильної, але й спростувати її складно: не забудеш адже ні про сталинщине, ні про глибоку сьогоднішню кризу.\nЯсно й те, що вивчати революцію й громадянську війну по фільмах “Ленін у Жовтні”, “Чапаєв” або по поемах В. Маяковського “Володимир Ілліч Ленін” И “Добре” більше не можна. Чим більше ми довідаємося про цю епоху, тим самостійніше прийдемо до яким – те висновкам. Багато цікавого про цей час можна почерпнути в п’єсах Шатрова, романі Б. Пастернаку “Доктор Живаго”, повести В. Гроссмана “Все тече” і інших\nЯкщо в оцінці революції є різкі розбіжності, те сталінську колективізацію засуджують усе. Та і як виправдати її, якщо вона привела до руйнування країни, загибелі мільйонів працьовитих хазяїв, до страшного голоду! І знову хочеться процитувати Олега Волкова про час, близькому до “великого перелому”:\n“Тоді ще тільки налагоджували масове вивезення пограбованих мужиків у прірві пустельних роздоль Півночі. До пори до часу вихоплювали вибірково: обкладуть “індивідуальним” несплатним податком, виждуть маленько й оголосять саботажником. А тамлафа: конфіскуй майно й шпурляй у в’язницю!…”\nВасиль Белов розповідає нам про предколхозной Село в романі “Кануни”. Продовженням служить “Рік великого перелому, Хроніка 9 місяців”, де описується початок колективізації. Одним із правдивих добутків про трагедію селянства в період коллетивизации є роман – хроніка Бориса Можаева “Мужики й баби”.\nПисьменник, опираючись на документи, показує, як формується й забирає влада той прошарок на селі, що благоденствує на руйнуванні й лиху односільчан і готова лютовать, щоб догодити начальству. Автор показує, що винуватці “перегинів” і “запаморочень від успіхів” ті, хто керував країною\nТема твору війни, здається, вивчена й описана в літературі досконально. Але раптом один із самих чесних наших письменників Віктор Астафьев, сам учасник війни, пише: “… до того, що написано про війну, я як солдат ніякого відношення не маю. Я був зовсім на іншій війні… Напівправда нас змучила…” Так, важко відвикати від звичних образів шляхетних радянських воїнів і знехтуваних ворогів, десятиліттями складних з військових книг і фільмів. От з газет ми довідаємося, що серед німецьких льотчиків було чимало таких, що збили по 100 і навіть по 300 радянських літаків.\nА наші герої Кожедуб і Покришкін – усього кілька десятків. Ще б! Виявляються, часом радянські курсанти налітували всього по 18 годин – і в бій! Та й самолеи, особливо в період війни, були неважливі.\nКостянтин Симонов в “Жив і мертвих” прекрасно описав, як гинули льотчики з – за той, що наші “яструбки” були “фанерні”. Багато правди ми довідаємося про війну з роману В. Гроссмана “Життя й доля”, з розмов солженицинских героїв – зеков, що були фронтовиків, у романі “У колі першому”, в інших добутках наших письменників\nУ книгах сучасних авторів звучить прекрасна Тема твору охорони й заощадження нашої природи. Сергій Залигін уважає, що перед особою тої катастрофи й тої трагедії, що насувається на нас, уже сьогодні немає більше головного й істотного завдання,\nЧим Екологія. Можна було б назвати добутку Астафьева, Белова, Распутіна ( у тому числі і його останні – про Сибір і Байкал), Айтматова й багатьох інших. З темою охорони природи тісно замикаються й моральні проблеми, пошуки відповіді на “вічні” питання. Так, наприклад, у романі Чингиза Айтматова “Плаха” обидві Теми – загибель природи й\nАморальність – доповнюють один одного. Піднімає теми загальнолюдських цінностей цей письменник і в новому своєму романі “Богоматір у снігах”.\nЗ моральних проблем письменників сильно хвилює моральне здичавіння частини нашої молоді. Це помітно навіть іноземцям. Один із закордонних журналістів пише:\n“Люди Заходу…часом знають про деякі історичні події в Радянському\nСполучнику більше, ніж російська молодь. Така історична глухота… привела до розвитку покоління молодих, не знаючих ні лиходіїв, ні героїв і поклоняющихся хіба що зіркам західної доля – музики”. Збурюванням і болем пронизана поема Андрія Вознесенська “Рів”, у якій автор ставить до ганебного стовпа разорителей могил, покидьків, які заради наживи займаються тим, як пише поет у післямові, що копаються “у кістяках, поруч із живою дорогою, щоб кришити череп і кліщами видирати,\nКоронки при світлі фар”. “До чого ж повинен дійти людина, як розбещене повинне бути свідомість?!” – викликує й читач разом савтором.\nВажко перелічити всі теми, які пролунали в кращих добутках останнього років. Все це свідчить про те, що ” Література наша йде зараз у ногу з перебудовою, виправдує своє призначення”.\nPrevious Post: Добро і правда в романі Л. Костенко “Маруся Чурай” ЛІНА КОСТЕНКО\nNext Post: Складіть роздум про ваше бачення ролі жінки в суспільстві


Версія за 11:14, 14 січня 2020 (переглянути вихідний код)\nАндрій Петрович Сафоник (обговорення • внесок)\nу 2010 році достроково захистив кандидатську дисертації за спеціальністю 01.05.02 – математичне моделювання та обчислювальні методи (технічні науки). Захист відбувся у спеціалізованій раді Д 35.052.05 Національного університету “Львівська політехніка” Міністерства освіти і науки України;\nу 2016 році захистив докторську дисертації за спеціальністю 01.05.02 – математичне моделювання та обчислювальні методи (технічні науки). Захист відбувся у спеціалізованій раді Д 35.052.05 Національного університету “Львівська політехніка” Міністерства освіти і науки України;\n2016 р. по теперішній час - професор кафедри автоматизації, електротехнічних та комп’ютерно-інтегрованих технологій.\nВерсія за 23:12, 15 січня 2020\nЄ членом науково-методична та науково-технічної ради Національного університету водного господарства та природокористування.\nЄ членом спеціалізованої вченої ради Д 47.104.09 з на здобуття наукового ступеня доктора (кандидата) технічних наук за спеціальністю 01.05.02 «Математичне моделювання та обчислювальні методи».\nОтримано з http://wiki.nuwm.edu.ua/index.php?title=Сафоник_Андрій_Петрович&oldid=16808


Як НАТО допомогти Україні протидіяти Росії: що пропонує Шмигаль - Новини Росії і України - 24 Канал\nЯк НАТО може допомогти Україні протидіяти Росії: пропозиція Шмигаля\n29 листопада 2021, 10:03 Читать новость на русском\nШмигаль запропонував НАТО варіант допомоги Україні / Пресслужба Кабміну\nПостійна присутність військових кораблів НАТО в Чорному морі була б сильним сигналом для Росії. Держава-агресорка розуміла б, що Україна має підтримку зі сторони західних партнерів.\nВідповідну заяву в інтерв'ю Politico зробив прем'єр-міністр Денис Шмигаль. Він переконаний, що відповіддю на агресивні дії Росії має стати солідарна відповідь України, країн ЄС та НАТО.\nЧитайте також У НАТО націлились захищати Україну: як світ готується до вторгнення Росії\nШмигаль про необхідність підтримки НАТО\nЗабезпечення постійної присутності військових кораблів Альянсу в Чорному морі було б дуже сильним сигналом на підтримку України,\nЗа словами глави Кабміну, постійне нарощування російського військового контингенту поблизу українських кордонів – один з інструментів політики Кремля.\nШмигаль заявив, що Росія регулярно демонструє свій військовий потенціал та прагне зірвати євроатлантичні прагнення України. Кремль зацікавлений не тільки в дестабілізації ситуації в Україні, а й у нестабільній ситуації у країнах ЄС та НАТО.\n"Газ уже використовується як зброя не лише проти нашої держави, а й проти всієї Європи. Ситуація навколо "Північного потоку-2" та зменшення транзиту блакитного палива через Україну – яскраво підтверджують цю тезу", – наголосив Шмигаль.\nРосія також використовує інші інструменти гібридної війни проти України та Заходу, зокрема кібератаки та дезінформаційні кампанії.\nЗаяви НАТО про ситуацію біля кордону України\nРаніше генсек НАТО Єнс Столтенберг заявив, що в Альянсі готові до будь-яких дій на кордоні України та Росії. Там ретельно стежать за пересуванням російських військ.\nУ НАТО поки не розуміють остаточних намірів Москви, однак не сумніваються, що державі-агресорці доведеться заплатити за можливу ескалацію конфлікту.\nСтолтенберг також звернувся до Росії із закликом зменшити напруження поблизу українського кордону.


Проректора Харківського національного університету імені В. Н. Каразіна та ексдепутата міськради Олексія Навроцького затримали в Туреччині за підозрою у вбивстві двох дітей та спробі вбивства дружини.\n25 березня він пішов у відпустку без збереження заробітної плати, мотивувавши це різким погіршенням стану здоров’я. За словами дружини підозрюваного, їхня родина приїхала через війну до Туреччини з України\n38-річний українець напав на дружину з ножем, поранив її, вбив 6-річну дівчинку та 4-річного хлопчика. Жінці вдалося втекти та сховатися, її крики почули сусіди та викликали поліцію.\nУ 2015-2020 роках Навроцький був депутатом Харківської міської ради.\nУ 2006 та 2010 роках Навроцького обирали депутатом Харківської районної ради від «Партії регіонів».\nЗ 1 вересня школярі та студенти повернуться за парти\nТікаючи від війни, забрала з дому не золото, а столітню вишиту сорочку


Німецькомовний клуб для етнічних німців «Sprachklub» | ЖОУНБ\nHome » Німецькомовний клуб для етнічних німців «Sprachklub»\nНімецькомовний клуб для етнічних німців «Sprachklub»\nУ грудні 2017 року члени клубу “Sprachklub” зустрічалися 6 разів. Тематична лексика стосувалася святкування Різдва та Нового року та різних німецьких традицій щодо цих свят, які є найулюбленішими для німецького народу.\nРозглядалися символи Різдва в порівнянні: Україна – Німеччина. Обговорювали, як прикрашати ялинку, вживаючи при цьому назви ялинкових прикрас, прослуховували різдвяні розмови на різдвяному ярмарку та виконували завдання на розуміння прослуханого. Також читали та обговорювали тексти, ставили питання до прочитаного.\nКрім цього переглядали відео-уроки “Taddylingua”, складали рецепт різдвяного пирога за традиційними інгредієнтами німецьких страв, створювали діалоги, переглядали навчальне відео по темі «Свята та традиції», смакували традиційне німецьке печиво, яке спекли члени клубу.


Святий орден за добрі справи | Хрещатик - новини та життя української столиці.\nСвятий орден за добрі справи отримав від церкви Олександр Омельченко за відродження столичних храмів\nСимволічно, що орден святого рівноапостольного князя Володимира другого ступеня митрополит Володимир вручив столичному меру саме у відродженому Успенському соборі Києво-Печерської лаври. Того дня слова Божого благословення лунали під склепінням храму й на адресу начальника міського управління охорони пам’яток Руслана Кухаренка та керівника корпорації “Укрреставрація” Миколи Орленка, котрі теж отримали від владики такі нагороди. Як і годиться справжньому господареві, Олександр Омельченко одразу ж після урочистостей влаштував імпровізовану робочу нараду. Бо ж незабаром у цьому історико-архітектурному заповіднику знову закипить робота.\n— Наприкінці весни, тільки-но на рахунок “Укрреставрації” надійдуть кошти, наші майстри розпочнуть роботу,— пояснив начальник корпорації Микола Орленко.— Потрібно оздобити мармуровими панелями перший поверх собору, закінчити настінні розписи. А вже тоді можна буде відкрити й освятити тут престоли церков Андрія Первозванного, Іоанна Богослова та Іоанна Предтечі. На фінансування цього етапу потрібно щонайменше п’ять мільйонів гривень. Загалом же, якщо врахувати укріплення лаврських корпусів та благоустрій території навколо них, то мільйонів з двадцять п’ять, може, й вистачить.\nВтім, як з’ясували державні мужі після детального огляду, навіть і такі суми не розв’яжуть усіх реставраційних проблем, які десятиліттями відкладалися на потім. Приміром, через надмірну вологу унікальний живопис Трапезної церкви роз’їдає грибок. Стеля вкрита жовтими плямами, бо через незалатаний дах проникають сніги й дощі. Вікна ж другого поверху, а там, до речі, колись розміщувалися хори, п’ятнадцять років тому забили фанерою. Неукріплене як слід і склепіння, що горіло під час війни.\nПрикро, але на цій святій землі й досі хтось нападає, а хтось обороняє свої рубежі. Скажімо, Музей українського народного декоративного мистецтва воює за кращу долю для своїх експонатів ось уже століття. Як розповіла його директор Ніна Розсошинська, нині в його колекції — 75 тисяч раритетів, серед яких і рідкісне церковне начиння. Але користуватися ним під час служби тепер не можна. Лише виставляти за склом.\n— Звісно, можна було б організувати окрему експозицію, як це зробили у Ватикані чи в Троїце-Сергієвій лаврі,— продовжує Ніна Леонідівна.— Але нехай музеєві, який, між іншим, займає колишні покої митрополита, виділять нове приміщення. Адже нині усе зводиться до одного: священнослужителі нашими бідами не переймаються, бо стверджують, що мистецтво Білокур і Приймаченко — то не історія церкви.\nпрочитало 8011 человек


Утеплення фундаменту пінополістиролом - покрокова методика\nУтеплення фундаменту пінополістиролом – популярний спосіб поліпшити показники теплоізоляції та запобігти промерзанню фундаменту. Пінополістирол – не що інше, як пінопласт, виконаний з більш сучасними технологіями. Екструдований пінополістирол володіє більшою міцністю в порівнянні із звичним пінопластом, а також більш зручною для монтажу формою плит.\nПереваги утеплення за допомогою пінополістиролу:\nВисокі теплоізоляційні характеристики, морозостійкість;\nНизьке паро проникнення;\nПлити пінополістиролу легко монтувати, різати під необхідний розмір;\nПоверхня не потребує додаткового підготовлення, допускаються нерівності;\nЦіна матеріалу невисока.\nМатеріал горючий, тому при монтажі на цокольну частину фундаменту вимагає оброблення негорючими матеріалами;\nПінополістирол часто пошкоджується гризунами та вимагає встановлення армованої сітки;\nПінополістирол вбирає вологу, що сприяє його руйнуванню, тому при утепленні фундаментів у вологому ґрунті необхідна додаткова гідроізоляція;\nМеханічна міцність матеріалу також невисока, тому при засипанні ґрунтом, що має тверді включення, необхідна додатковий механічний захист у вигляді щитів.\nТехнологія утеплення фундаменту пінополістиролом\nПідготовлення фундаменту. Утеплення пінополістиролом можливо як для об’єктів, що будуються, так і для тих, які вже експлуатуються. Фундамент повинен бути повністю розкопаний, очищений від ґрунту, пилу, будівельного сміття, жирових плям та іржі. Залишки рулонної гідроізоляції з фундаменту також необхідно прибрати. Утеплювати фундамент пінополістиролом можна як зовні, так і зсередини, але найбільш ефективним є зовнішнє утеплення, коли в тепло ізолюючу зону включається сам фундамент.\nВибір пінополістиролу. При виборі слід враховувати два фактори – щільність та розрахункову товщину шару утеплювача. Плити пінополістиролу мають товщину від 30 до 100 мм. При необхідності зробити більш товстий шар утеплювача їх кріплять у два шари. Щільність пінополістиролу для утеплення фундаменту необхідно вибирати від 35 кг/м3, клас горючості для підземної частини фундаменту значення не має, для цоколя краще вибирати пінополістирол з антипіреновими добавками, або ізолювати його від конструктивних горючих частин будівлі шаром негорючого матеріалу.\nГідроізоляція фундаменту. Цей важливий етап дозволить уникнути намокання фундаменту від ґрунтових вод в разі пропущення їх шаром утеплювача. Гідроізоляцію під утеплювач можна проводити будь-яким способом, виняток становить гідроізоляція бітумною мастикою на органічних розчинниках – пінополістирол в контакті з розчинниками швидко втрачає свої властивості та руйнується. Тому при виконанні обмазувальної гідроізоляції краще вибирати мастики на полімерній або водній основі.\nКріплення пінополістиролу до підземної частини фундаменту. Плити утеплювача кріплять на фундамент за допомогою контактного клею для пінополістиролу. Клей наносять по периметру плити та кількома смугами в її центрі, витримують 1 хвилину і міцно притискають до фундаменту. Чекають кілька хвилин, після чого кріплять наступну плиту. Кріплення плит краще проводити по рівню, щоб уникнути перекосів в місцях з’єднань. Якщо за результатами розрахунків потрібно шар утеплювача більшої товщини, ніж максимальна стандартна товщина пінополістиролу, утеплювач кріплять у два шари, один на один. При цьому плити розташовують так, щоб другий ряд повністю перекривав стики першого центром плити. Якщо після наклейки все ж залишаються щілини, їх запінюють монтажною піною.\nВажливий етап – захист утеплювача. До числа недоліків пінополістиролу відносяться його невисока механічна міцність та ймовірність пошкодження гризунами. Тому для збереження цілісності теплоізоляційного шару необхідний його захист за допомогою армованої сітки або дерев’яних щитів. Сітки або щити кріплять по периметру фундаменту на висоту засипки за допомогою дюбель-цвяхів. Поверх сітки можна обштукатурити фундамент цементним розчином з додаванням гідроізоляційних компонентів, що допоможе також уникнути намокання утеплювача та його руйнування при замерзанні.\nДренаж. Цей етап обов’язковий для будівель, встановлених на вологих ґрунтах з високим рівнем ґрунтових вод. Дренаж виконують по всьому периметру фундаменту та виводять в природну низину, водойма або спеціально викопаний дренажний колодязь. Дренаж являє собою перфоровану трубу з будь-якого матеріалу, покладену на спеціально підготовлену подушку з щебеню та піску. Засипку фундаменту виконують м’яким ґрунтом або піском, акуратно, щоб не пошкодити плити пінополістиролу.\nУтеплення цоколю. Цокольна частина фундаменту також підлягає утепленню. Підготовлена та гідро ізольована поверхня фундаменту готова до укладання плит утеплювача. Кріплять плити з пінополістиролу на той самий клей, порядок наклеювання аналогічний.\nПісля висихання клею, тобто через добу-дві, плити утеплювача додатково фіксують на цоколі з допомогою спеціального кріплення – дюбель-цвяхів з широким капелюшком. На кожну плиту має припадати мінімум 4 місця кріплення, і щоб зменшити їх загальну кількість, можна встановлювати дюбеля в стики плит. Попередньо свердлять у плиті та фундаменті отвір глибиною на пару сантиметрів більше довжини дюбелів, після чого дюбеля обережно забивають, слідом добивають цвях. Пластикові дюбелі за рахунок широкої капелюшки відмінно утримують плити пінополістиролу і в той же час не створюють містків холоду.\nУтеплення ґрунту. Ефективний прийом, що дозволяє не тільки поліпшити температурні показники в будівлі, але і оберігає сам фундамент від руйнування. Принцип дії його в тому, що ґрунт навколо фундаменту ізолюють від мінусових температур за допомогою утепленого вимощення, і межа відсувається від промерзання стін фундаменту на відстань утеплення. Зазвичай ширина вимощення буває не більше метра. Утеплення вимощення виконують плитами пінополістиролу, укладеними в опалубку на підготовлену подушку з піску, після чого вимощення армують прутком та заливають бетоном. При заливанні необхідно зробити невеликий ухил назовні, щоб атмосферні опади не застоювалися на відмостку.\nОздоблення цоколю. Оздоблення необхідне для захисту утеплювача від механічних пошкоджень та надання декоративного вигляду цокольній частині фундаменту. На плити утеплювача кріплять арматурну малярську сітку з допомогою клею на основі цементу, після чого чекають висихання клею та виконують оштукатурювання цоколю. На штукатурку можна кріпити будь-який облицювальний матеріал, або пофарбувати цоколь фарбою.\nУтеплення фундаменту пінополістиролом – не найефективніший спосіб для будівель, що зазнають великі механічні навантаження з боку ґрунту. Пінополістирол має більш міцні аналоги, наприклад, утеплення пінополіуретаном або плитами Піноплекс. Для виконання теплоізоляції фундаментів будівель, побудованих на ґрунтах, які сильно пузиряться, надійніше використовувати ці матеріали.\nВуличний щит на ділянці\n1 Comment on Утеплення фундаменту пінополістиролом\ntchernopiskij // Січень 24, 2015 at 8:17 pm // Відповіcти\nУтепление фасада очень необходимая вещь в наших климатических условиях


Сколівська РДА » Інформують територіальні органи влади » Сколівська районна філія Львівського обласного центру зайнятості » Наш вибір – легальна зайнятість!\nІснування «тіньового» працевлаштування – це важливий недолік в нашому суспільстві. На жаль, трудові відносини між працівниками та роботодавцями не завжди відповідають нормам та вимогам чинного законодавства: іноді працівники не оформлені на роботу офіційно, чи і зовсім працюють без оформлення трудового договору.\nУ вівторок, 11 липня, в приміщенні Сколівського РЦЗ відбувся профінформаційний семінар під назвою «Легальна зайнятість» на якому була присутня Головний державний інспектор Головного управління Держпраці у Львівській області Ольга Сироїжко. Завдяки проведеному семінару клієнти служби зайнятості дізнались про головні соціальні ризики та негаразди, на які погоджується особа, що отримує зарплату в конвертах. Серед них і відсутність права на оплачувану відпустку, іноді праця без вихідних та без додаткової оплати праці, відсутність права на достроковий вихід на пенсію, втрата можливості отримати страхові виплати у разі травмувань чи професійних захворювань та ряд інших. Ольга Сироїжко детально розповіла про головні види шахрайства, які можуть використовувати недобросовісні роботодавці, зокрема найбільш поширений – це так зване стажування, або випробувальний термін, який іноді не оплачують, або і зовсім не беруть особу на роботу. Також, іноді вражає і те, що самі особи не цікавляться про особливості трудових відносин між ним та роботодавцем, та не приділяють особливого значення оформленню всіх необхідний документів.\nПід час семінару безробітні ознайомились з порядком укладання трудового договору, цивільно-правової угоди, контракту. Ольга Сироїжко під час заходу надала роз’яснення присутнім про порядок укладання трудового договору, цивільно-правової угоди. Впродовж виступу, безробітні дізнались багато прикладів, з якими державний інспектор зустрічалася у своїй практиці, щодо порушень та незахищеності громадян під час легальної та нелегальної зайнятості.\nСколівський районний центр зайнятості, закликає, не погоджуватись на зарплату «в конвертах», адже офіційна праця, це наше гарантоване успішне майбутнє!


«Ми людей посадили на мило і слухаємо шансон», – Набруско\n20 Жовтня 2010 15:55\nЗа художньо-естетичним наповненням інформаційний простір в Україні програє тоталітарному радянському періоду в національній складовій.\nУ цьому переконаний секретар Національної спілки журналістів України Віктор Набруско, який 20 жовтня перебуває у Луцьку.\n«Наш інформаційно-частотний ресурс займає менше 10%, сьогодні кажуть, що 7-5%. Тому його треба виписати на законодавчому рівні разом з надрами, землею, водою як конституційну норму, як надбання, які належать народу… А то ми людей посадили на мило і слухаємо шансон», – вважає він.\nКрім того, Набруско каже, що справжня свобода слова Україні поки не світить, оскільки практично усі ЗМІ підпорядковані певним фінансово-промисловим групам, котрі змінюють свої підходи до роботи відповідно до конкретної політичної ситуації.\n«Який може бути розвиток свободи слова, коли людина працює в медіа-холдингу, який фактично обслуговує певний клан?» – каже він.\nПро поступ можна буде говорити, стверджує Набруско, тільки за умови, коли суспільство задаватиме свої «правила гри» через законодавче забезпечення і гарантії. До того ж необхідно наполегливо налагоджувати відповідальне соціальне партнерство між владою і ЗМІ.\n«Я навіть не знаю, чи нас потім врятує громадське мовлення, роздержавлення комунальних засобів масової інформації. Кинути у ринок міські чи районні газети, які сьогодні якусь копійку мають, то малоймовірно, що вони скрізь виживуть. А вчора вони існували в одних політичних умовах, завтра в інших. І від температури цього політичного поля залежить і рівень доступу до інформації, свободи слова», – коментує Набруско.\nУ Луцьку впіймали 15 водіїв, які паркувалися на газонах і тротуарах 10 Квітня 2017 10:23\nViktor 69 Показати IP 20 Жовтня 2010 16:05\nОт їздять ці чуваки по регіонам України і бла-бла-бла-бла... По типу ми тут задрипані полішуки сидимо і воопше не хріна не знаємо...\n))) до Viktor 69 Показати IP 20 Жовтня 2010 16:22\nвсе правильно, але Набруско, здається, уродженець Каменя-Каширського )))\nКоментатор Показати IP 20 Жовтня 2010 16:22\nКоли Набруско був чиновником, він би так не сказав. Скинув тягар з пліч і язик розвязався. Забув, як сам навязував державі "шансон". Знаємо таких земляків зі Стовбихова Камінь-Каширського району, які гнулися перед владою і когось нагинали. По рангу.\nЧоьму Показати IP 21 Жовтня 2010 01:55\nА хіба Вам подобається ця пісня? Див. http://files.mail.ru/JBNWTO або ця?


Леся Українка і Севастополь\nМета: створити в уяві учнів образ Лесі Українки як особистості та підґрунтя до адекватного сприйняття поезії Лесі Українки, розвивати уяву, навички аналізу, логічного та образного мислення, виховувати почуття гідності та любові до своєї малої батьківщини\nМісце проведення: бібліотека ім. Купріна у Балаклаві\nОформлення: учні сідають у коло, на столах розкладені папки з архівними документами бібліотеки, фотокартки Севастополя і Балаклави кінця ХІХ ст. та пам'ятників Лесі Українці в світі, збірки творів Лесі Українки\nГості: скульптор пам'ятника в Балаклаві В.Суханов, працівники бібліотеки\nСьогодні мені хочеться згадати ще про одну точку на карті Криму, де перебувала Леся Українка – це наша Балаклава.\nБалаклава – містечко неповторної краси, де зійшлися разом гори, скелі й море. Стародавні греки, а пізніше візантійці, називали його Сюмболон, генуезці – Чембало, турки – Баликая, а Леся ступила вже на землю сучасної нам Балаклави, де довгі роки радянського тоталітаризму тримали за колючкою шматок землі, пов'язаний з історією перебування на ній митця світового рівня, жінки, яка на свої тендітні плечі завдала ваготу високого Імені – Українка.\nУвійти у безсмертя людина може двома шляхами; створивши або велике Зло, або велике Добро. Та імена тих і інших пам'ятають цілі покоління: Понтій Пилат і Ісус, Торквемадо і Галілей, Микола I і Шевченко, Сталін і Довженко...\nАле, як сказала Леся Українка, „завжди терновий вінець буде кращим, ніж царська корона, завжди величніша путь на Голгофу, ніж хід тріумфальний; так з передвіку було і так буде довіку, поки житимуть люди і поки ростуть терни"\nЗерна Лесиної поезії, її палкої душі не зникли безслідно, а проросли в одних хвилюючими спогадами й глибокими роздумами, в інших – новою поезією та творчим поривом, у більшості – у пам'ятниках та музейних меморіалах.\nУ 2004 році з'явилося ще одне місце на Лесиній карті, що логічно продовжило історію перебування письменниці у Криму - було відкрито пам'ятник Лесі в Балаклаві.\nНаше завдання – дослідити, як справжній творець у мистецтві розкриває в геніальній постаті Лесі Українки особливі грані та відтінки і створює неповторний образ.\nІІ. Робота з архівними матеріалами про перебування Лесі Українки в Балаклаві, історії створення її пам'ятників у світі.\nУчні знайомляться з документами, статтями газет і журналів. Кожен має можливість виписати щось цікаве для себе. Особливу увагу учні та вчитель звертають на вірші, створені в цей період, виразно зачитують їх, знаходячи у збірнику, намагаються пояснити, як образний світ того чи іншого вірша може бути пов'язаний із особистісним життям поетеси. Шляхом аналізу поезій учні створюють уявлення про настрої та риси характеру поетеси.\nІІІ. Виступ працівника бібліотеки\n(Під час розповіді учні роздивляються фотокартки самої Лесі Українки, порівнюють їх з фотокартками пам'ятників, письмово створюють узагальнювальну таблицю „Пам'ятники-образи Лесі Українки в світі")\nГеографія пам'ятників-образів Лесі Українки велика: від грузинського міста Сурамі через всю Україну і до далеких канадських Клівленда та Саскуту та італійського Сан-Ремо.\nГірко, але перший пам'ятник Лесі поставлено у 1952 році не на українській землі, а на грузинській, у м. Сурамі – останній земній її оселі, звідки вона пішла у безсмертя. Тамара Абакалія зробила його із рожевого табориту, намагаючись передати тендітність Лесиного тіла й силу та могутність душі.\nЗвичні стереотипні визначення Л. Українки як великої, видатної та геніальної для скульптора мертві та безкрилі. Необхідно створити образ, передати його сутність\nЗа свідченнями учасників, Леся Українка була невеличкого зросту, схорована, зжерта під кінець життя сухотами кісток. Жіночої вроди та й вроди взагалі – не мала, бо й той чар свіжості, що бачимо на деяких фотографіях дитинства, ніколи не розквітнув, а, зів'явши передчасно зник без вороття. Отже, зовнішні, фізичні дані – не давали матеріалу, тим більше для пам'ятника, що мусить мати елемент монументальності.\nАвтору пам'ятника у Клівленді пощастило розкрити і показати чоловічу суть Лесі: вічний сенс постаті й справжнє єство особистості як письменника й людини. Леся Українка в цім монументі – не йде, а гряде, як непереможна правда, як необорна, неуникненна неминучість. У постаті від „фізики" залишилися – хіба антично-прекрасна голова Лесі з її високим чолом Атени-Софії та ще той біль, що горів у ній завжди і що супроводив і підкреслював урочистий тріумф її Духа.\nНад ледве проступаючим, скоріше відгадуванням, аніж присутнім, тілом – ледь-ледь еллінізовані, прості шати, намічений старогрецький меандрів взір та звичайна собі загортка на плечах – і вже не доба перелому XIX-XX ст., не сучасниця Коцюбинського й Олеся, не схорована донька Олени Пілки, а мешканка вершин і вічності, повноправна громадянка Олімпу!\nТак Михайло Черешньовський відкрив і розкрив суть Лесі-олімпійки, Лесі-класика в глибиннім, а не історично-літературнім значенні цього слова.\nМіцно вкарбувалося ім'я славетної Дочки Прометея в історію Волині. Кожен лучанин шанує співачку досвітних огнів і знає її творчість. Саме тому ім'ям поетеси названо багато культурних і навчальних споруд, зокрема Волинський державний університет, у приміщенні якого у 1985 р. відкрито її музей. На честь славетної землячки названо центральну вулицю, парк культури і відпочинку – улюблений куточок усіх лучан.\nА сам пам'ятник було спорудовано в 1977 р. Цей пам'ятнмк, вилитий із бронзи. Автори цього мистецького витвору – скульптори Н.Німенко та М.Обезнюк. Митцям вдалось глибоко розкрити образ Лесі як людини незбореного духу, мужньої і ніжної водночас. ЇЇ струнка постать гордо височить, непохитно стоячи на гранітному постаменті, вражає бездоганністью людської особистості, прагненням злетіти до найвищої мети, людського устремління до кращого майбутнього. Дочка Прометея тримає у руці книжку, що навіки зостанеться з Лесею, її порадницю й приятельку, джерело натхнення, її життя. Обличчя – відкрите, щире, спокійне, а погляд – спрямований у вічність.\nТа особливим буйноцвіттям обернувся образ Лесі Українки у творчості скульпторки Галини Кальченко. Любов і захоплення Лесею Українкою не покидали видатну майстриню впродовж усього її життя. Не випадково на запитання одного письменника: „З чого почалася скульпторка Г. Кальченко?" – була відповідь коротка й впевнена: „З Лесі Українки!" Вперше одраз великої поетеси Галина спробувала відтворити на третьому курсі Київського державного художнього інституту. Перед студентами було поставлено завдання – розробити модель пам'ятника Лесі до 80-річчя від дня її народження. Робота заполонила студентку. Вона зробила п'ять варіантів моделі.\nУ цих перших спробах Г. Кальченко ще не наважується відійти від фотографії, занадто детально проробляє обличчя, одяг. Дається взнаки недостатній досвід відбору головного. Але скульптурка вже вносить своє особисте розуміння духовного світу героїні, опромінює риси її обличчя натхненням, прагне передати поетичність, піднесеність образу.\nПо закінченні інституту та аспірантури художниця виконує мармуровий портрет Лесі, який нині – в Державному музеї українського образотворчого мистецтва у Києві.\nЗгодом з-під різця Галини Никифорівни постала зовсім інша Леся – нова, навіть незвичайна. Нікому досі не пощастило показати поетесу такою, якою сприймали її сучасники: Вишуканою і разом з тим сильною, жіночною і водночас мужньою. Така приходить вона до нас через свою поезію – болюче прекрасна, незалежна й ніжна. Галина Кальченко безнастанно творила свою Лесю, відкриваючи для себе і людей нові й нові грані безмежно глибокої душі поетеси, її героїчної вдачі. Робила пам'ятники, станові статуї, портрети, барельєфи, меморіальні дошки, медалі.\nУ літературно-меморіальному музеї Л. У. в Києві „оселилася" мармурова Леся, яку авторка назвала „Стояла я і слухала весну". Г.Никифорівна якось сказала: „я творила не хвору і немічну Ларису Косач, а Лесю Українку". Леся! Струнка, тендітна й чарівна. Вона гінко стоїть, прислухаючись до мрійної мелодії весни. Погляд ледь примружених очей лине в далечінь. Ліва рука чайкою злетіла до плеча. А свіжий сильний вітер підхопив край пелерини, обвіяв обличчя прохолодою, обійняв тендітну постать жінки, крізь той вітер, здається вчуваєш слова її вірша „Стояла я і слухала весну".\n(Учениця, підготовлена заздалегідь, виразно зачитує вірш.\nТо знов таємно-тихо шепотіла)\nСтатуя „Думи мої" (1971 р.) також у музеї на вулиці Сакса ганського у Києві. Поетеса стоїть спокійно, поза статична, постать гранично узагальнена, побудована чіткими уповільненими ритмами форм. Леся наче зупинилась в зажурі, трохи нахиливши свою горду, гарну голову. Художниця залишає невідшліфованою постать, одяг, прикраси, роблячи тільки натяк на плахту, вишивку на сорочці, низку коралів. Силует постаті чіткий, лаконічний, тому увага глядача зосереджується насамперед на обличчі.\nПортрет Лесі України (1971 р.) якоюсь мірою, мабуть, підготовча робота до постаті „Души мої..." Але його можна розглядати і як цілком завершений самостійний твір. Скульпторка створила образ глибоко драматичний, навіть трагічний, емоційно і пластично викінчений. Якою ж треба володіти майстерністю, яким тактом і відчуттям міри, щоб у статечному портреті, де ані поривання, ані зовнішньої динаміки, передати безмежне страждання і велич людської душі. Виразності, яка вражає, авторка сягнула не деталізацією окремих рис обличчя, як то було в ранніх творах, а сміливим узагальненням. В ясному, строгому образі Лесі – все дуже лаконічне й стримане, тільки гарні брови ледь заломилися від страждання, очі застигли в шумовинні, чітко окреслені вуста міцно стулені. Ледь-ледь помітна гра світла й тіней підсилює психологічну виразність твору.


Ром Барсело: імперіал, аньехо, бланко і інші різновиди ron barcelo\nРом Барсело займає 5 місце в світі за поширеністю серед інших видів даного алкоголю. Цей продукт не викликає похмілля, він містить найменшу кількість сивушних масел.\nУ вільний час Барсело проводив досліди з дистиляцією напою. У 1950 році компанія Барсело виготовила фірмовий варіант білого і золотого рому. У Домініканській Республіці якість алкоголю піддається строгому регламенту. Хуліо Барсело виготовив ром, який викликав захоплення навіть місцевих споживачів.\nПісля цього обсяг продажів напою зростав, а компанія почала створювати новий продукт. У 70-х роках випустили новий напій великої витримки. Продукт став користуватися попитом. Потім компанія створила марку преміум-класу 10-річної витримки. Це був Імперіал, який отримав міжнародні премії. Продукт вийшов до тридцятиріччя бренду Барсело. Зараз цей напій може конкурувати тільки з ромом, випущеним в 2011 році.\nАсортимент і особливості ромів Барсело\nРом Barcelo має великий асортимент. В даний час проводиться 8 сортів рому і 1 лікер. Кожен вид напою Ron Barcelo відрізняється своїми особливостями, вони полягають в смакових якостях, ароматі і кольорі продукту. Всі види мають високу якість. Зараз випускається кілька елітних сортів. Ці напої мають високу ціну і неперевершений смак і аромат.\nДомініканці відповідально і сумлінно ставляться до виробництва даного продукту. Цей міцний алкоголь, який виготовляють із цукрової тростини, вважається символом держави.\nМарка Ron Barcelo затребувана в самій Домінікані і далеко за її межами. Цей продукт постійно експортується в багато країн. Розглянемо особливості і характеристики продукту. Міцність напою - від 37,5 до 43% об. Обсяг однієї пляшки становить 700 мл. Напій виробляється різних видів, які розрізняються між собою смаковими якостями, кольором і запахом. Кожен вид вимагає особливого вживання.\nРом Барсело Аньехо - це сорт темного бурштинового відтінку. У ньому міститься до 37,5% спирту найвищої якості. Продукт роблять із суміші спиртного напою різних років витримки. Виготовляють його в бочках з-під віскі. Період настоювання алкогольного напою триває 4 роки. Компанія привозить дубові бочки з США. Смак напою м`який, з шоколадними нотками.\nПри дегустації цього благородного напою шоколадний смак міцного рому змінюється ароматом фруктів і поступово переходить в післясмак з відтінком вишні. Ром Barcelo Anejo володіє відмінним букетом. У ньому містяться рідини довголітньої витримки золотого відтінку.\nГран Аньехо - це гармонійне поєднання напоїв багаторічного дозрівання. Цей ром має густий колір з бурштиновим золотистим відтінком, насичений смак шоколаду і ванілі. Аромат цього напою поєднує в собі відтінки анісу, цитрусів і злаків. В коньяку міститься смак волоського горіха, кавових зерен, ірису.\nПродукт характеризується тривалим післясмаком, основу якого становлять цитрусові, а доповнюють волоський горіх, дорогу каву, ароматні спеції. Пити ром можна в якості основи для коктейлів, а також в чистому вигляді.\nІмперіал є сорт алкоголю преміум-класу. Це темний купажірованний продукт, який має високу фортецею - 43% об. Має інтенсивний коричневий відтінок з блиском граната. Шляхетний аромат характеризується гармонійністю і складністю. Продукт містить кілька запахів: апельсинові, мускатні, шоколадні, ванільні, фруктові та карамельні ноти.\nСмак гармонійно поєднує в собі відтінки вишні, цедри, мигдалю, дуба і тростинного цукру. Сорт має довгий і ніжне післясмак. Виготовляють даний вид алкоголю змішуванням декількох спиртів. Це марка десятирічної витримки, витриманий напій проходить купаж, що є досить складним і представляє технологію, яку тримають в секреті. Don Barcelo вважається одним з кращих у всьому світі спиртовмісних напоїв. Він переміг на престижних світових конкурсах і отримав найвищі нагороди.\nРом Барсело Бланко є коньяк, який не має кольору. Він містить 37,5% спирту. Продукцію витримують в дубових бочках 1,5 року. Дана технологія виробництва пояснюється тим, що сорт призначений для виготовлення коктейлів. Алкоголь має різкий смак, який поступово розкривається і супроводжується ароматом кави, ананаса, цитрусових і перцю.\nПри дегустації алкогольного напою спочатку відчувається смак спирту, який поступово переходить в яскравий фруктовий аромат з додаванням кориці, бананів і м`яти. Післясмак довгий, з нотами м`яти і горіхів.\nБланко Anejado має аналогічний термін витримки і характеристики. Відрізняється від попереднього запахом і смаком, в ньому переважають нотки кокоса і капучино.\nБланко Platinum являє собою перший сорт преміум-класу в Домінікані, виготовлений способом фільтрування та переробки Аньехо. В результаті вийшов прозорий напій, який характеризується ароматом перцю і цитрусових, який додається відтінками фруктів і прянощів.\nПродукт залишає ніжне довгий післясмак з нотами евкаліпта і цитруса. Вживають такий ром з содовою, лимоном або як основу для коктейлю. З нього виготовляють коктейльні напої різного складу і фортеці. Всі види рому Барсело відрізняються благородним смаком, високою якістю і тому користуються великим попитом у всьому світі. Бренд славиться і донині і постійно отримує на міжнародних виставках найвищі оцінки і нагороди.\nu.bgrepon.ru » Корисні поради » Види і опис рома барсело\nРом рон барсело аньехо і його особливості\nРом contrabando (контрабанда) та його особливості\nЗ чого роблять домініканський ром і як його пити\nРом рон барсело і його особливості\nРом рон барсело дорадо і його особливості\nОсобливості виробництва рому барсело, його види та фото\nОгляд рома havana club (гавана клаб)\nОсобливості виробництва, різновиди і ціна рома ангостура. Як і з чим пити алкоголь?\nОгляд рома рон барсело імперіал


Реферат: Інформація та інформаційні процеси - ur.co.ua\nРеферати » Реферати по комунікації та зв'язку » Інформація та інформаційні процеси\nВизначення поняття інформації\nІнформація по-латині означає повідомлення.\n1. Інформація? відомості, які не залежать від форми їх подання.\n2. Інформація? знання, тобто дозволяє одержати їх здійснювати цілеспрямоване дію.\n3. Інформація по Шеннону. Інформація? повідомлення, яке зменшує або усуває невизначеність у виборі однієї можливості з декількох.\n4. Інформація? міра складності структур.\nДані? інформація, виражена в формалізованому вигляді, що забезпечує можливість зберігання, обробки і передачі.\nДокумент? дані, представлені на певному носії та володіють певною структурою.\nСтрого певна структура документа спрощує роботу з ним.\nПриклад: паспорт, залізничний квиток.\nЙого строго певна форма утруднює її підробку (гроші).\n1. Зазначено назва і його призначення\n2. Реквізити виконавця документа.\nНезалежно від способу отримання та зберігання інформація має єдині характеристики. Інформація поряд з речовиною та енергією вважається зараз фундаментальним поняттям.\nУ цьому сенсі інформація це структура оточуючого нас світу, здатна впливати на процеси.\nВчені встановили, що геометрична структура володіє можливістю впливати на психіку людини, впливаючи на його підсвідомість.\n1.Информация може накопичуватися.\n2.Информация не має властивість збереження.\n3.Інформація може самоорганізовуватися, породжуючи нову інформацію.\nЦе суспільство, в якому більшість працездатного населення зайнято виробництвом, зберіганням, передачею, перетворенням і використанням інформації.\nСША, країни західної Європи і Японії вже вступили в фазу інформаційного суспільства, а Росія ще немає.\nНизька продуктивність Низька розвиток інформаційних праці та в сільському господарстві. структур.\nМова як здатність представлення інформації.\nСтруктура інформації, складена з елементів. Текстова інформація? буква. Усна інформація? звук (фонема).\nГеографічна інформація (зображенням як елементи є контур, колірне пляма, елементарна форма і т. Д.).\nОзнака елемента інформації\nДорожні знаки і сигнали. Азбука глухонімих (елементом є жест).\nЗв'язки між елементами\n2. Лінійна? зв'язок букв в слові і слів у реченні.\nГідність мережевий структура є висока швидкість взаємодії елементів (інтернет). Мережеві структури дуже стійкі до ушкоджень зв'язку, так як при розриві зв'язку з'єднання здійснюється в обхід.\nНедолік мережевої структури полягає в тому, що необхідно мати велику кількість зв'язку.\nПриродничі Штучні (код)\nПроцес запису на штучному мові називається кодуванням, а зворотний процес декодуванням.\nСПАСИТЕ НАС! кодування SOS декодування\nЗастосування штучних мов або кодів:\n2. Телеграфний код.\n3. Жаргон (арго), злодійський жаргон.\nСпеціальний чи професійний жаргон? природна мова, утворений природним шляхом і на відміну від штучної мови сам змінюється або розвивається. Будь-яка мова, як природний, так і штучний складається з безлічі елементів (алфавіту) і безлічі правил складання з безлічі елементів осмислених повідомлень (синтаксис).\nДвоичная форма подання інформації.\nДвоичная форма подання інформації полягає в тому, що вона координується двома символами: 0 і 1 т. Е. Так (1) і немає (0). Будь-яку інформацію можна представити як результат відповідей на питання так чи ні.\nУ тому випадку якщо варіантів більше ніж два їх безліч ділять навпіл, і відповідь полягає в тому, знаходяться в цій частині правильну відповідь. Такий спосіб називається дихотомія. Приклад: я хочу визначити в якому місяці у людини день народження, ставлячи йому запитання, на які він буде давати відповіді так чи ні. Всі місяці ми пронумеруємо:\nДвоичная система запису чисел:\n102 * 1 + 2 * 101+ 3 * 100\n3127 = 3000 + 100 + 20 + 7 an * 10n + an-1 * 10n-1 + ... ..a1 * 101 + a0 * 100 an * 2n + an-1 * 2n-1 + ... ..a1 * 21 + a0 * 20\n2в Ст.0 = 1 2в ст.4 = 16\n2в ст. 1 = 2 2в ст.5 = 32\n2в ст.2 = 4 2в ст.6 = 64\n2в ст.3 = 8 2в ст.7 = 128 і т.д.\n0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 ...\nКількість та одиниці виміру інформації.\nПідхід до визначення кількості інформації статистичний. Згідно з ним кількість інформації визначається як кількість елементів. Приклад:\n1. Книга містить 300 000 знаків (літери, розділові знаки, цифри, пропуски і т. Д.). Журнал же містить 5000 знаків, т. Е. Там, де більше елементів, там же і більше інформації.\n2. Я замовив телефонну розмову з іншим містом на 5 хвилин, а інша людина замовив розмову на 15 хвилин. Хто може більше передати інформації?\n3. Невелика картина і величезне живописне полотно (бородінська панорама) тощо. Д.\nСтатистичний спосіб визначення кількості інформації застосовується при організації її передачі, зберігання, перетворення або знищення.\nСтатистичний спосіб, вимірюючи інформацію, не враховує її зміст. Приклад:\n1. Визначте кількість інформації в цій фразі (43 байта)\n2. Визначення кількості інформації ймовірний. Одиниця інформації при цьому є біт. Один біт інформації міститься у відповіді так чи ні, якщо обидва варіанти відповідей різновірогідні. Приклад:\nПри підкиданні монетки відповідь на питання, яким боком вона впала, містить 1 біт. Якщо число можливих результатів більше двох, то кількість інформації можна визначити методом дихотомії. Приклад визначення кількості інформації при виборі карти з колоди. Пронумеруємо карти.\n1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20,21 , 22,23,24,25,26,27,28,2\n9,30,31,32,33,34,35,36 1 біт\nУ цьому прикладі приблизно 5,5 біт інформації. Приклад:\nВизначте методом дихотомії, скільки інформації міститься у відповіді на питання: «Яка масть випаде при випадковому витягуванні карти з колоди.»\nПриклад: визначте кількість інформації, містяться у відповіді на питання: «Яке число випало при киданні гральної кістки.»\nОдиниця знака? байт = 8 бітам. Приклад: Визначте, скільки байт міститься у відповіді на попередній приклад. 2 байта.\nСкільки байт міститься в фразі, написаній раніше. 168 байт. Більші одиниці називаються кбайт. 1Кбайт = 1024 байта, далі Мбайт? 1024 Кбайт, далі Гбайт? 1024 Мбайт, далі Тбайт? 1024 Гбайт. Середній персональний комп'ютер зберігає в собі близько 10 Гбайт. Одна дискета може зберігати 1,5\nМбайта, CD диск має місткість близько 700 Мбайт\nВимірювання кількості графічної інформації.\nНа екрані монітора зображення складено по горизонталі з 800 точок,\n7 по вертикалі з 640 рядків. Всього точок 480000, кожна з яких записується числом, що позначає її колір. Максимальна кількість кольорів, яке може містити комп'ютер становить 16,7 мільйона. Це дозволяє відтворювати на екрані комп'ютера природні кольори. Точковий спосіб запису зображення дозволяє зберігати і відтворювати будь-які зображення, але має недоліки:\n1. Зображення при збільшенні або деформації стає зернистим.\n2. Таке зображення займає в пам'яті комп'ютера дуже великий обсяг.\nВекторний спосіб зберігання зображення полягає в тому, що зображення описується математичними формулами. Сама формула займає мало місця в пам'яті комп'ютера, і при запуску відповідні програми перетворюють цю формулу в зображення. Цей спосіб має такі переваги: ??\n1. Дуже економічний.\n2. При зміні параметрів картинка змінюватиметься, т. Е. Кожна формула містить не одну, а сотні картинок, що дозволяє створювати рухаються зображення. Недоліком векторного способу є складність деяких формул для побудови фотореалістичного зображення. Приклад: рекламне зображення все-таки до цих пір не створюють повного еф\n3. фекта реальності і більше схожі на мультиплікацію, але що розвиваються комп'ютерні технології дуже скоро приведуть до того, що ці зображення будуть повністю не відрізняються від реальних. Це дозволить створювати кінофільми на комп'ютері.\nОсновні поняття та операції формальної логіки.\nЛогіка? Наука, яка за допомогою формальних правил визначає істинність або хибність висловлювання. При створенні комп'ютерів його елементи отримали назву логічних елементів.\nЕлементарні логічні функції.\nЦе функції, які можуть приймати значення 0 або 1 З трьох і, або, не.\nНайбільш просто сенс логічних функцій пояснюється за допомогою електронної системи вимикача.\nКрім простих функцій І, АБО, НЕ існують ще так звані складні функції, тобто поєднання простих функцій І, АБО, НЕ.\nЛогічні елементи комп'ютера.\nКомп'ютер складається з мільйонів елементів, пов'язаних між собою і взаємодіючих під час його роботи. Кожен елемент виконує якусь операцію над двійковим розрядом.\nМашинні елементи діляться на логічні, що запам'ятовують і допоміжні.\nЗ логічних елементів складаються операційні схеми, які забезпечують виконання арифметичних і логічних операцій над ланцюжками двійкових розрядів? Машинними символами. Запам'ятовуючі елементи призначаються для зберігання інформації. Допоміжні елементи призначаються для формування стандартних сигналів і узгодження роботи операційних схем.\nЗмінні і функції, приймаючі значення 0 або 1 звуться логічних або булевских по імені англійського математика і логіка Джорджа\nБуля (1815-1864), є творцем сучасної символічною логіки.\nДокладним вивченням булевских функцій займається область математичної логіки або обчисленням висловлювань. Кожному висловом відповідно значення її функції, істинності, рівне 1, коли висловлювання істинно і 0, коли вона брехливо.\nЛогічна функція І.


Роберто Баджо. Магія Божественного Хвостика - Футбол and justice for all - Блоги - UA.Tribuna.com\nРоберто Баджо. Магія Божественного Хвостика\nТеги Фиорентина Роберто Баджо Милан Брешия Ювентус Футбол\nЖиття неординарних особистостей в історії футболу наповнене парадоксами. І як по-іншому можна назвати статистику Роберто Баджо, рекордсмена всього італійського футболу, який за свою кар'єру в Серії А та на міжнародному рівні реалізував 86% пробитих пенальті (76 з 91). Однак, статистика і сухі цифри не є гарантією успішного пробиття єдиного удару, від якого може залежати доля золотих медалей чемпіонату світу.\nЗ перших кроків молодого Роберто у великому футболі, в ньому відкрився й закріпився талант бомбардира. Ефектна гра юного нападника впала в око скаутам клубу серії С «Віченци», і саме цей клуб став стартом для Баджо в його професійній кар'єрі. Перші два сезони хлопець справно грів банку, але в чемпіонаті 1984/85 вперше заявив про себе на повну гучність — 12 м'ячів Баджо посприяли виходу «Віченци» у Серію Б. А на нашого головного героя чекало ще стрімкіше підвищення — Роберто спакував валізи до «Фіорентини», клубу вищого дивізіону чемпіонату Італії.\nОднак, в останньому своєму матчі за «Віченцу» вісімнадцятирічний форвард отримав жахливу травму — розрив хрестоподібних зв'язок правого коліна. Перспектива контракту з «фіалками» зависла у повітрі, адже високим був ризик для молодого хлопця не повернутися на звичний рівень своєї гри.\nАле, у «Фіорентині» повірили в силу волі Баджо, а також — у його неординарний талант. І як засвідчило майбутнє — не помилились. У перших двох сезонах в Серії А Роберто з'явився на полі лише п'ять разів, допоки не залікував свою травму. Однак наступні три роки стали справжньою феєрією у виконанні Баджо в футболці «Сквадри Віоли». В сезоні 1989/90 Баджо провів «Фіорентину» до фіналу Кубка УЄФА.\nІ хоча за сумою двох матчів перемогу здобули суперники з «Ювентуса», феєрична гра Роберто та його оригінальна зачіска, завдяки яким він отримав прізвисько «Іl Divin Codino» («божественний хвостик»), залишили яскраве враження в серцях шанувальників футболу, особливо флорентійських.\nТіфозі «Фіорентини» мріяли про те, що Баджо й надалі захищатиме кольори їхнього клубу, однак боси «Старої Синьйори» зажадали мати технічного й забивного форварда у своєму розпорядженні, не пошкодувавши викласти за Роберто 17 млн. доларів (астрономічна сума за мірками початку 90-х). Новина про трансфер Баджо до стану принципового суперника «Фіорентини» — туринського «Ювентуса», стала справжнім шоком для вболівальників «Фіалок» — в місті кілька днів тривали масові заворушення, а Роберто назвали зрадником і запроданцем.\nТа попри ненависне ставлення до нього від тіфозі «Фіорентини», Баджо своїми вчинками демонстрував лояльність і шанування клубові, який створив йому ім'я в Італії: так, під час матчу між «Фіорентиною» та «Ювентусом» 1990 року, Роберто відмовився пробивати пенальті у ворота свого колишнього клубу, а йдучи з поля після заміни він, піднявши «розу», яку кинув на поле один із уболівальників «фіалок», поцілував її.\nХоча бомбардирські результати Хвостика в «Мілані» важко назвати високими, але своєю витонченою та самовідданою грою він завоював прихильність «червоно-чорних» трибун «Сан-Сіро». По завершенні свого другого сезону в футболці «россо-нері» Роберто здобув «Серце «Мілана» — приз глядацьких симпатій, який щороку присуджують гравцям клубу.\nНа чемпіонат світу 1994 року в Сполучені Штати Америки Баджо їхав у статусі найкращого футболіста Європи і світу та володаря Кубка УЄФА. Розпочав свою гру на мундіалі Роберто не надто яскраво, за що й отримав свою порцію критики, серед якої виокремились слова тодішнього власника «Юве» Джанні Аньєллі, який назвав Баджо «кроликом, що обмочився».\nНа цю критику Хвостик відповів якнайдостойніше — п'ять м'ячів у подальших іграх чемпіонату, що вивели його команду до фіналу. На фінальний матч Роберто не повинен був виходити — травма не дозволяла йому грати на повні оберти, але лікарям збірної не вдалося втримати Баджо поза грою. Фінал чемпіонату світу — це та вершина, до якої інколи не доходять навіть найкращі з найкращих. Деякі не доходять, а дехто зупиняється за пів кроку до своєї мети... Інколи так буває, серед усіх шедеврів генія найбільше запам'ятовується одна його трагедія.\nЗ 16 років у Баджо виявили алергію до потужних анальгетиків, і це не дозволило йому повністю ліквідувати больові відчуття при травмах. Вже у 20-річному віці підйом пішки по сходах ставав для нього пекельною мукою. «Вболівальники часто запитували, що змушує мене терпіти це все і не закінчувати кар'єру, — розповідав Роберто. — І я відповідав: пристрасть, лише величезна пристрасть до футболу».\nМожливо, такі релігійні погляди, а також мудрість і досвід, які здобув Баджо за час своєї професійної кар'єри, зосередили його позафутбольне життя на благочинній діяльності. Роберто призначено послом доброї волі Продовольчої і сільськогосподарської організації ООН. Баджо займався спонсоруванням будівництва лікарень у країнах третього світу, а також допомагав жертвам землетрусів, за що 2010 року його було удостоєно премії «Peace Summit Award», яку присуджують лавреати Нобелівської премії миру. В серпні 2010 року Роберто Баджо повернувся в італійський футбол: його було призначено головою технічного сектору федерації футболу Італії, відповідального за роботу з молодими гравцями та пошук талантів.


Психологічний трюк, який докорінно змінить ваше ставлення до дитячої істерики. Ділюсь хитрістю! - UA-IN\n03.12.2021 Yrij Цікаво\nБагато батьків напевно чули поради навколишніх: “Та ви неправильно виховуєте!”, “Треба карати, щоб не кричав!”, “Потрібно бити частіше, щоб був слухняним”, “Ясно, чому репетує!”.\nПоради давати простіше, але коли сам виховуєш, то починаєш розуміти, що немає ідеального рецепта. Дитина може “кричати, як різана” з багатьох причин. І батьки від цих незрозумілих криків починають самі злитися, гніватися, а це виливається в нові крики, покарання чи рукоприкладство.\nПросто уявіть собі ситуацію:\nУ вас щось сталося, якась неприємна ситуація, яка зіпсувала настрій. Наприклад: ви голодні та злитесь, зриваєтеся на близьких. Або щось самі загубили та також звинувачуєте всіх довкола. Але нам самим це може здатися нормальним.\n“Я ж спізнюся на роботу, а тут ще ця безглузда краватка кудись поділася” – і ось уже невдоволення, від якого страждають навколишні.\nСебе ми з легкістю приймаємо такими, якими ми є. Знаходимо собі виправдання. Але чомусь це не працює із нашими дітьми. Дитина сердиться і плаче не просто так. У неї теж якась своя мінітрагедія, а ми ще посилюємо своєю агресією: “Зараз покараю! Хочеш отримати по попі?”. А потрібно лише дізнатися в чому проблема.\nПсихологічний прийом, щоб назавжди змінити ставлення до дитячої істерики\nНайчастіше істерики трапляються у дітей 2-3-х років, коли вони намагаються намацати межу дозволеного та перевіряють нерви батьків на міцність.\nІ для таких моментів, у мене є цілий арсенал хитрощів, але вони не допоможуть для старших дітей. Це не сподобається тим, хто будь-яку непокору звик вирішувати силою, криком та погрозами.\nІноді трапляються якісь незрозумілі моменти, коли син 4-х років починає конфліктувати з мамою. І все це може перерости в плач у будь-який момент.\nЗараз метод “відвернути увагу” – не спрацює. Хлопчик уже дорослий, на ці хитрощі він уже не клюне, потрібно щось інше. Карати? Налякати ременем? Ні, ці методи не для нас.\nМій син почав нервуватися. Від усмішки не залишилося й сліду. Дружина відразу намагається його розважити, відвернути увагу. Але це вже не працює, але вона, здається, забула про це.\nТому це напружує, він починає нервуватися ще сильніше. І ось уже течуть сльози. Мама щось продовжує пропонувати та починає думати, що ці примхи через те, що він не хоче в садочок. Мама сама починає злитися, і хлопцеві стає ще образливіше. І ось уже істерика у всій красі. Тут уже й в мені починає все вирувати, але я розумію, що наша агресія взагалі не доречна.\nТут я уявляю собі ситуацію, про яку писав раніше:\nЧтайте також: В Україні встановили нові тарифи на газ: скільки тепер заплатимо і коли злетять суми.\nЯ загубив краватку і зриваюся на інших, а на мене за це кричать і хочуть покарати. І які ж у мене відчуття?\nДружина кличе мене на допомогу, мовляв, може тебе послухає? Я беру за руку сина, і просто спокійно говорю: “Все добре, сину, йди я тебе обійму”. Він обіймає, а я ставлю одне запитання: “У чому тобі потрібно допомогти? Можеш сказати, я завжди виручу”.\nВін, пхикаючи, дістає з кишеньки відламаний шматок пластику, який колись був спойлером у його машинки, а іншою рукою показує під ліжко.\nВиявилося, що коли він намагався щось зробити з цією деталлю, частина спойлера впала на підлогу. А потім прийшла мама і випадково вдарила ногою цієї деталі так, що вона залетіла під ліжко.\nЗапитую: “Через це ти засмутився? Якщо допоможеш мені, то ми все полагодимо разом за 2 хвилини”. І ось усмішка вже повертається, а син виносить із комори мій ящик з інструментами. А потім біжить до мами з обіймами, мовляв, вибач, що поводився так, тато все вирішив.\nНайголовніше, це запам’ятати, що коли дитина поводиться неадекватно, це й наша проблема. Це ми не можемо/не хочемо зрозуміти, що її непокоїть.\nістерика дитинаяк заспокоїти істерику дитини


Законодавча діяльність: Основні засади створення власної правової системи було визначено в\nОсновні засади створення власної правової системи було визначено в Законах про тимчасовий державний устрій: "Українська держава керується на твердих основах законів, виданих в установленій черзі".\nТут же встановлювалися й правові основи законотворчого процесу: "Закони розробляються в кожному Міністерстві по належності і передаються на загальне обміркування Ради Міністрів. По ухвалі Радою Міністрів внесених законопроектів вони передаються на ствердження Гетьманові". Міністрам надавалася можливість видавати розпорядження в розвитку і поясненні законів. Законом від 2 червня "Про порядок складання законопроектів, внесення їх до Ради Міністрів, обговорення, затвердження їх та про форму і порядок оголошення законів" керівництво цим процесом покладалося на Державну канцелярію і Державного секретаря. Про інтенсивність законодавчої діяльності гетьманського уряду свідчить той факт, що менш ніж за вісім місяців його існування було видано близько 300 законів.\nДеякі попередні законодавчі акти Гетьман скасував як такі, що суперечили соціально-політичним і економічним засадам Української держави. Така доля спіткала, наприклад, досить суперечливий за своєю сутністю Закон Центральної Ради про національно-персональну автономію (скасований 9 липня 1918 р.).\nВодночас гетьманська адміністрація вибірково застосовувала правові акти із законодавчої спадщини як Центральної Ради, так і Російської імперії. Наприклад, у циркулярі Міністерства праці від 16 травня зазначалося, що всі попередні акти у сфері трудового законодавства зберігають свою чинність, "якщо вони не скасовані Урядом Української Держави".\nУ міру того як затверджувалися відповідні закони Української держави, скасовувалися попередні законодавчі акти, про що, як правило, вказувалося в тексті цього закону. Показовим у цьому сенсі є Закон про українське громадянство від 1 липня, остання стаття якого скасувала Закон про громадянство, ухвалений Центральною Радою у березні 1918 р. На відміну від Закону Центральної Ради, цей Закон базувався на "нульовому варіанті": усі російські піддані, що перебували в Україні під час видання цього закону, визнавалися громадянами України.\nЗаконодавство Української держави в цілому спрямовувалося на захист права приватної власності. Було запроваджено українську грошову систему, засновано банки. Особливе значення мало законодавче врегулювання земельного питання. Скасувавши закон Центральної Ради про соціалізацію землі, Гетьманат вживав заходів щодо унормування становища селян і поміщиків. Для підготовки нового земельного закону було створено повітові та губернські земельні комісії, а також Вищу земельну комісію на чолі з Гетьманом. Однак за затвердженим у листопаді під тиском Українського національного союзу на чолі з В. Винниченком проектом земельної реформи усі великі землеволодіння мали бути примусово викуплені державою й розподілені між селянами не більше як по 25 десятин. Допускалося існування господарств у розмірі до 200 десятин, якщо ці господарства мали культурне значення. Фактично це було повернення до скасованого Закону "Про соціалізацію землі" з деякою модернізацією. Зрозуміло, що такий законопроект викликав різко негативне ставлення великих землевласників.\nНезаперечними є успіхи гетьманського уряду у законодавчому забезпеченні культури й освіти. Було засновано близько 150 україномовних гімназій. У середніх школах започатковувалося обо- в'язкове вивчення української мови і літератури, а також історії та географії України. У жовтні в Києві і Кам'янці-Подільському відкрилися українські університети. Було також засновано Український національний театр, Національну капелу, Національний музей, Національний архів та бібліотеку з понад 1 млн томів. Вершиною освітньої діяльності Гетьманату стало урочисте відкриття 24 листопада Української академії наук.\nПрезидентом академії було обрано академіка В. Вернадського.\nСтворюючи власні збройні сили, гетьманська адміністрація зробила важливі кроки у законодавчому забезпеченні військового будівництва. Влітку 1918 р. Гетьман наказав військовому міністерству відновити організацію козацтва як основного резерву військ. Важливе значення мали Закон про загальний військовий обов'язок від 24 липня та Закон про політично-правове становище службовців військового відомства від 1 серпня 1918 р. Цими законами встановлювався строк служби два роки у піхоті й три — у кінноті та артилерії, військовослужбовцям заборонялося входити до складу політичних партій та організацій, вони позбавлялися активного й пасивного виборчого права.\nУ вересні Рада Міністрів і Гетьман ухвалили план організації української армії, що мала складатися з 8 корпусів, кінних дивізій та інших військових з'єднань. Важлива роль відводилася Чорноморській флотилії, що складалася з кораблів, захоплених німцями за Брестською угодою і переданих ними Україні. Для підготовки військових кадрів засновувалися спеціальні школи. Було сформовано декілька військових з'єднань, в тому числі й Гвардійську Сер- дюцьку дивізію чисельністю 5 тис., укомплектовану молоддю, переважно з родин заможних селян.\nВживалися заходи для формування військових частин з козаків. Козаки кожної губернії утворювали кіш на чолі з кошовим отаманом. До козацького стану належали нащадки козаків, але до нього записували і всіх охочих. Передбачалося створити українську армію чисельністю близько 300 тис. Однак процес військового будівництва гальмувало командування окупаційних військ, яке боялося створення в Україні власної великої військової сили.\nДля періоду Гетьманату характерне посилення каральної спрямованості законодавства. Так, Законом від 8 липня 1918 р. "Про заходи боротьби з розладнанням сільського господарства" та іншими актами поміщикам надавалося право використовувати примусову працю під час жнив. За ухилення від повинностей селянам загрожували великі штрафи, тюремне ув'язнення та інші покарання. За Законом від 27 травня врожай 1918 р. вважався власністю держави і призначався на відправку до Німеччини й Австро-Угорщини. Селяни повинні були здати хліб державі за твердими цінами, окрім частини, необхідної для прожиття. До вилучення продовольства залучалися створені при німецьких комендатурах спеціальні команди, які застосовували жорсткі санкції і навіть розстріли. Народні маси позбавлялися політичних прав і свобод. Жорстко придушувалися будь-які прояви невдоволення чи опозиції. Це спричинило активізацію повстанського руху і в умовах, коли окупаційні війська внаслідок революції в Німеччині та розпаду Авс- тро-Угорської імперії залишали Україну, призвело до повалення гетьманського режиму.\nГетьманат, що проіснував менше восьми місяців, спочатку зміг здобути собі підтримку завдяки обіцянкам відтворити правопорядок. Залучивши представників соціально-економічної верхівки, чиновництва та військових, він спромігся розпочати створення центральних і місцевих органів управління, судової системи, правоохоронних органів та збройних сил. Було відновлено приватну власність на землю, створено умови для відродження козацтва як соціальної опори гетьманату, зроблено перші кроки на шляху до розвитку національної освіти, науки і культури. Але реальна влада в Україні значною мірою залежала від німецько-австрійського окупаційного командування, що не додавало популярності гетьманському режиму. Помилкою була спроба відновити стабільність шляхом повернення дореволюційного соціально-економічного устрою, насамперед на селі.\nПозитивним є прагнення законодавчого врегулювання суспільного життя.\nЕще по теме Законодавча діяльність:\n37. Порушення порядку зайняття господарською та банківською діяльністю (ст. 202).\nПоняття законодавчого процесу (для порівняння)\n2. СТВОРЕННЯ І ДІЯЛЬНІСТЬ ОРГАНІВ НАРОДНОЇ ВЛАДИ. ВХОДЖЕННЯ ЗАКАРПАТТЯ ДО УРСР