2.1. Правова характеристика суб’єктів бюджетних правовідносин у науці\nБудь-яка держава прагне створити найбільш ефективну в практичній дії систему своїх органів. Реформування цієї системи, яке в Україні вже набуло постійного характеру, реальних позитивних результатів не дає.\nОргани публічної влади мають законодавчо закріплений статус, що дозволяє їм бути суб’єктами правовідносин.\nСуб’єкт настільки дійсний, наскільки він дієвий, активний .\nМожна стверджувати про існування в нашій державі певної системи (сукупності, організаційної єдності) органів публічної влади – суб’єктів бюджетних правовідносин, які мають спільну мету та певні спільні завдання тощо. Тобто суб’єкти бюджетних правовідносин являють собою цілісну (нерозривну) систему відповідних органів і посадових осіб, які поєднані між собою цілою низкою взаємокореспондуючих прав та обов’язків. Цілісність системи суб’єктів зумовлена наявністю спільної мети їх бюджетної діяльності та публічного інтересу. Більш детально це питання розглядається в спеціальних дослідженнях .\nЯкщо вести мову про функції органів публічної влади, то їх можна згрупувати таким чином: правовстановлювальні (вироблення політики та регулювання); правозастосовні (контрольно-наглядові функції й індивідуальне правовстановлення); інші функції (управління майном і надання послуг) . У бюджетному праві правовстановлення також виявляється у виробленні бюджетної політики, створенні правових основ регулювання бюджетних відносин; правозастосовна функція реалізується на будь-якій стадії бюджетного процесу; управлінські функції виявляються, приміром, в управлінні бюджетними коштами.\nПрактично всі органи держави без винятку займаються фінансовою діяльністю. Органи загальної компетенції – вищі представницькі і виконавчі органи державної влади – керують усіма фінансами, бюджетом, податками, грошово-кредитною системою тощо. Органи спеціальної компетенції залежно від ступеня участі у фінансовій (зокрема бюджетній) діяльності можна поділити на дві групи :\n1) державні органи, що здійснюють фінансову (бюджетну) діяльність у зв'язку з виконанням своїх основних функцій і завдань; їх функції та повноваження в галузі фінансів і бюджету визначаються спеціальними нормативно-правовими актами (йдеться про всіх розпорядників бюджетних коштів);\n2) державні органи спеціальної компетенції, для яких фінансова діяльність є основною; ці органи створюються спеціально для здійснення цієї діяльності (наприклад, Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України).\nЯк слушно вважає Н.І.\nХімічева, бюджетне право регулює певну частину суспільних відносин і визначає коло учасників цих відносин, яких наділяє юридичними правами та обов’язками, що забезпечують використання грошового фонду відповідної території згідно із завданнями та функціями органів влади та органів самоврядування. Це у свою чергу зумовлює наявність такої категорії, як суб’єкти бюджетного права , які є похідними від суб’єктів фінансового права.\nВарто враховувати той факт, що склад суб’єктів бюджетних правовідносин відрізняється від складу суб’єктів бюджетних прав. Бюджетні права бувають матеріальними та процесуальними. Перші має держава, адміністративно-територіальні одиниці, але реалізовувати ці права самостійно, тобто вступати у бюджетно-процесуальні правовідносини, можуть не завжди. У російській фінансово-правовій науці досить добре досліджено питання участі в означених правовідносинах суспільно-територіальних утворень (держави, суб’єктів федерації, муніципальних утворень). На думку О.Г. Пауля, як суб’єкти бюджетно-процесуальних прав такі утворення не є безпосередніми учасниками конкретних бюджетно-процесуальних відносин. Суб’єктами таких правовідносин може бути лише орган державної влади чи місцевого самоврядування, що виступає (діє) від власного імені або від імені відповідного утворення .\nУ літературі вже порушене питання щодо інституту представництва в бюджетних правовідносинах. Тобто йдеться про представлення інтересів держави відповідними органами державної влади, а публічних інтересів – органами публічної влади. При цьому слід мати на увазі, що таке представництво основане не на договорі, а на законі, і повноваження органу публічної влади як учасника бюджетних правовідносин визначаються не довіреністю, а компетенцією цього органу . Важливою у цьому контексті також вважається участь одних осіб у певних правовідносинах від імені інших. Проте конструкція «від імені іншої особи» – це юридична конструкція представництва. За такої конструкції, як пише В.Є. Мартиненко, виникають такі відносини: 1) між тим, кого представляють, і представником; 2) між представником і третьою особою; 3) між тим, кого представляють, і третьою особою.\nДії представника створюють права та обов’язки для того, кого він представляє. На думку цього науковця, суб’єктом бюджетно-процесуальних відносин, в яких державний чи муніципальний орган виступає від імені суспільно-територіального утворення, є саме це утворення . Далі цитований автор звертає увагу на те, що під час здійснення бюджетного процесу виникають відносини, суб’єктами яких вважаються саме державні органи, які є самостійним суб’єктом (стороною) бюджетно-процесуальних відносин, виступаючи від власного імені, але в інтересах держави. Таким чином, суб’єктами бюджетно-процесуальних відносин можуть виступати такі особи: 1) суспільно-територіальні утворення (як суб’єкти названих правовідносин вони представлені своїм органом, який виступає від імені відповідного утворення); 2) органи державної влади чи муніципальних утворень; 3) отримувачі бюджетних коштів. Суб’єкти Федерації виступають як самостійні суб’єкти бюджетно-процесуальних відносин під час розгляду і затвердження регіонального бюджету, а також затвердження звіту про виконання такого бюджету .\nУчасть органів публічної влади й інших суб’єктів у бюджетних правовідносинах спонукає до використання поняття «учасник правовідносин». Досить часто це поняття ототожнюється з поняттям «суб’єкт правовідносин». Із цього приводу, наприклад, А.Т. Ковальчук наголошує на тому, що названі поняття нерідко уподібнюються, проте вони мають також і свої певні особливості, що дозволяють розмежовувати їх. Так, на його думку, суб’єкт фінансово-правових відносин як генератор перетворень у фінансовому просторі відіграє свою роль не лише як учасника, а й першопричини фінансових правовідносин. Тобто за будь-яких умов принципово неправильно протиставляти ці категорії, подібна вільність допустима лише завдяки науковій абстракції . Далі цитований автор пише, що учасник фінансових правовідносин – це, як правило, юридична особа, що володіє правосуб’єктністю, тобто потенційно здатна бути суб’єктом фінансових правовідносин. На нашу думку, таке твердження є не зовсім коректним, – незрозуміло, на підставі чого А.Т.\nКовальчук стверджує, що учасником є, «як правило, юридична особа». Хіба фізична особа не є учасником фінансових правовідносин? Навіть за ст. 20 БК України учасниками бюджетного процесу є органи (тобто юридичні особи) та посадові особи (це вже фізичні особи), які наділені бюджетними повноваженнями.\nПереважна більшість учених слушно стверджує, що суб’єктом фінансових і бюджетних правовідносин є реальний учасник цих відносин. Вважаємо, що всі суб’єкти бюджетних правовідносин є їх учасниками, але не всі учасники є такими суб’єктами. Тобто поняття «суб’єкт бюджетних правовідносин» є вужчим за своїм обсягом, ніж поняття «учасник бюджетних правовідносин».\nТакож А.Т. Ковальчук зазначає, що суб’єктами фінансових правовідносин вважаються фізичні та юридичні особи, які вступають у реальні фінансові правовідносини з метою досягнення конкретної мети чи отримання запланованого (позитивного результату). Ті ж самі особи, які потенційно правоздатні та дієздатні в системі фінансових правовідносин, демонструють відповідні наміри та бажання, але не вступили у реальні фінансові правовідносини, є учасниками цих відносин, водночас не будучи їх суб’єктами . Наведене твердження викликає декілька зауважень і заперечень. Так, очевидною є помилковість визначення учасників, адже учасник – це особа, яка бере чи брала участь у чому-небудь ; участь у правових відносинах є реалізацією прав і обов’язків . На цю недоречність слушно звертає увагу і В.Д. Чернадчук .\nУчені С.С. Алексєєв та Р.Й. Халфіна обстоюють думку про те, що «суб’єкт права» (правосуб’єктність)» – це поняття відмінне від поняття «суб’єкт (учасник) правовідносин»; суб’єкт правовідносин – це реальний учасник правових відносин . Халфіна Р.Й. також вважає, що доречніше використовувати поняття «учасник правовідносин», а не «суб’єкт правовідносин», оскільки останнє дещо подібне за своїм найменуванням до поняття «суб’єкт права». Ці питання розглядає у своїй монографії і Н.І. Хімічева, яка поняття суб’єктів та учасників бюджетних правовідносин розуміє однаково .\nУсі органи публічної діяльності є учасниками бюджетних правовідносин та залучені до бюджетної діяльності. Суб’єктами бюджетної діяльності є визначені законодавством органи публічної влади. На думку В.Д. Чернадчука, ці органи визначені у бюджетному законодавстві . Вагомими в аналізованому контексті є норми Основного Закону України, що становлять основу конституційного законодавства. Чернадчук В.Д. також вважає, що суб’єкти бюджетної діяльності – це держава та адміністративно-територіальні одиниці в особі відповідних уповноважених органів, для яких бюджетна діяльність є спеціальною або входить до їх компетенції. Названі органи діють від імені відповідних суспільно-територіальних утворень, які є власниками відповідних бюджетів . Наведена теза викликає декілька запитань і зауважень.\nПо-перше, спірним є твердження про те, що суспільно-територіальні утворення є власниками відповідних бюджетів. Якщо під суспільно-територіальними утвореннями розуміти територіальні громади (таке тлумачення відповідає назві, хоча нижче автор ніби вже ототожнює адміністративно-територіальні одиниці та суспільно-територіальні утворення), то в їх власності перебувають не бюджети, а доходи місцевих бюджетів (відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів тощо).\nПо-друге, викликає заперечення і положення про те, що для якихось органів бюджетна діяльність може бути спеціальною. Учений правильно зауважив, що ця діяльність становить компетенцію органів, але, як видається, навряд чи можна знайти орган публічної влади, який би займався виключно бюджетною діяльністю, тобто для якого вона була б спеціальною.\nСпираючись на класифікацію суб’єктів бюджетної діяльності, яка запропонована В.Д. Чернадчуком , та враховуючи наведені вище критичні міркування, пропонуємо таку класифікацію:\nІ група – пасивні суб’єкти – держава та адміністративно-територіальні одиниці, які безпосередньо не беруть участі в бюджетній діяльності, а делегують відповідним органам публічної влади свої повноваження;\nІІ група – активні суб’єкти-організатори – органи публічної влади (органи державної влади та органи місцевого самоврядування), які діють від імені держави та від імені територіальних громад у межах своєї компетенції (уповноважені суб’єкти) або від власного імені у межах своїх повноважень (зобов’язані суб’єкти);\nІІІ група – безпосередні суб’єкти реалізатори – розпорядники та одержувачі бюджетних коштів.\nДля здійснення програм і заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.\nДискусійною видається пропозиція В.Д. Чернадчука розмежовувати суб’єктів і учасників бюджетної діяльності . Очевидно, учений керувався поділом суб’єктів та учасників бюджетних правовідносин, виділенням у БК України учасників бюджетного процесу, до яких належать органи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями. Бюджетні повноваження ж у контексті ст. 19 БК України – це права та обов'язки учасників бюджетних правовідносин (органів, установ та посадових осіб) з управління бюджетними коштами. Варто ще раз зазначити, що всі органи публічної влади є суб’єктами бюджетної діяльності і, відповідно, особи, які представляють інтереси цих органів, також належать до названих суб’єктів. У зв’язку із цим не зовсім обґрунтованою видається позиція згаданого вище вченого, який вважає, що, окрім суб’єктів бюджетної діяльності, до неї залучені ще й особи, які «своїми діями забезпечують той чи інший напрямок здійснення бюджетної діяльності та діють від імені суб’єктів бюджетної діяльності в межах їх компетенції або повноважень з метою реалізації завдань і функцій цих суб’єктів, яких слід визнати учасниками бюджетної діяльності і чия присутність здебільшого є обов’язковою, оскільки інколи їх дії стають об’єктом правового впливу з боку суб’єктів бюджетної діяльності». Так, до таких учасників цитований автор відніс Прем’єр-міністра України, Міністра фінансів України, керівників інших державних органів та органів місцевого самоврядування, депутатів, голів комітетів Верховної Ради України, представників комітетів (не зовсім зрозуміло, чому представників, адже вони є депутатами, яких вже називали вище), депутатських фракцій та груп, представників Кабінету Міністрів України, Рахункової палати тощо. Усі вони – конкретні фізичні особи, які, щоправда, представляють публічний інтерес. На наше переконання, не зовсім доцільно розмежовувати суб’єктів бюджетної діяльності як уповноважених державних органів та їх керівників (представників) – учасників бюджетної діяльності, оскільки їх усіх охоплено поняттям «суб’єкти бюджетної діяльності», розмежування – лише ускладнить бюджетно-правову термінологію. Слід просто зрозуміти, хто саме забезпечує здійснення бюджетної діяльності, а це, власне, і є учасники.\nДо речі, Ю.О. Крохіна не розмежовує поняття «суб’єкт» і «учасник», а вживає їх як синонімічні .\nТак само, з огляду на практику застосування бюджетно-правових норм, не потрібно розділяти суб’єктів (учасників) бюджетної діяльності на заінтересованих і незаінтересованих. Усі суб’єкти бюджетної діяльності так чи інакше зацікавлені в досягненні певних цілей. До незаінтересованих суб’єктів В.Д. Чернадчук відносить, наприклад, апарат Верховної Ради України, який розповсюджує серед народних депутатів висновки та пропозиції до проекту закону про держбюджет. Цей приклад аж ніяк не підтверджує наведений вище висновок ученого, оскільки Верховна Рада України як законодавчий орган влади є суб’єктом бюджетної діяльності, але це не означає, що всі її працівники, усі структурні підрозділи повинні займатися бюджетною діяльністю. У такому разі, за аналогією, незаінтересованим учасником бюджетної діяльності має бути копіювальник, який розмножує проект держбюджету. Також ми не вважаємо, що, приміром, бухгалтерія Рахункової палати є незаінтересованим учасником державного фінансового контролю, який здійснює Рахункова палата, оскільки вона залучена до контрольного процесу. Адже це виглядало б абсурдно.\nКоло суб’єктів бюджетної діяльності є ширшим, ніж бюджетних правовідносин.\nНа думку Ю.Л. Смірнікової, метою бюджетної діяльності суб’єктів Російської Федерації є фінансування видаткових функцій бюджетів субфедеральних утворень, досягнення якої (йдеться, мабуть, про функції органів місцевого самоврядування. – О. М.-С.) має забезпечуватися наявністю доходних джерел бюджетів суб’єктів Федерації . Словосполучення «видаткова функція бюджету» видається дещо некоректним, особливо з огляду на те, що в теорії фінансового та бюджетного права, а також в економічній теорії досить давно і доволі чітко визначені функції бюджету.\nІснує тісний взаємозв’язок суб’єктів та об’єктів бюджетної діяльності. Так, В.Д. Чернадчук зазначає, що «у процесі цієї діяльності здійснюється управлінський вплив суб’єкта бюджетної діяльності на об’єкт і, відповідно, певною мірою його підпорядкування волі суб’єкта. Таким чином, між суб’єктами з приводу об’єкта складаються управлінські відносини, а сама бюджетна діяльність набуває управлінського характеру» . На підставі розглянутих вище положень можна зробити висновок про те, що між суб’єктами цієї діяльності щодо об’єкта виникають не просто управлінські відносини, а саме бюджетні правовідносини. Управлінський характер останніх не викликає заперечень.\nНа думку М.О. Перепелиці, під суб’єктом фінансового права розуміється суб’єкт права, на якого поширюється дія фінансово-правових норм і який наділений такими юридичними ознаками, як: 1) зовнішня фінансова відокремленість; 2) фінансова персоніфікація; 3) здатність виробляти, виражати і здійснювати фінансову персоніфіковану вволю (фінансова правосуб’єктність); 4) здатність виступати носіями фінансових прав і обов’язків (фінансова правоздатність); 5) здатність реалізовувати фінансові права та обов’язки у фінансових правовідносинах (фінансова дієздатність) . Всі ці ознаки притаманні також суб’єктам бюджетних правовідносин – органам публічної влади.\nСуб’єкти фінансового та бюджетного права складають фінансовий апарат, що становить частину державного апарату, на яку покладено функцію керівництва та управління фінансами. Фінансовий апарат України включає: Міністерство фінансів України, Державну казначейську службу України, Національний банк України, Державну податкову службу України, Рахункову палату, їх територіальні установи, фінансові відділи та управління міністерств, відомств, державних комітетів і комісій, фінансові відділи та управління органів влади АРК, органів місцевого самоврядування та місцевих державних адміністрацій, а також підприємств, установ, організацій. Саме на фінансовий апарат покладено функції: розроблення, виконання та звітності про виконання державного і місцевих бюджетів, розроблення фінансових планів, балансів, кошторисів; мобілізації, розподілу та використання фондів коштів; контролю за цільовим та ефективним використанням матеріальних і трудових ресурсів у ході господарсько-фінансової діяльності .\nДеякі вчені досить своєрідно тлумачать поняття «суб’єкти бюджетних правовідносин». Наприклад, інколи до них відносять державу, адміністративно-територіальні одиниці, соціальні утворення, тобто народ, територіальні громади, соціальні спілки . Таке бачення є подекуди спірним, особливо стосовно питання участі народу в бюджетних правовідносинах. Очевидно, що народ, лише делегувавши від себе до законодавчого та місцевого представницького органу відповідних осіб, віддав їм право вступати у бюджетні правовідносини, вирішувати де-юре питання у своїх інтересах. Безпосередньо ж народ навіть не бере участі у бюджетних правовідносинах. Відповідно до ст. 69 Конституції України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Тобто у цих відносинах народ безпосередньо є учасником. Проте ст. 74 Конституції України передбачає, що референдум не допускається щодо законопроектів з питань податків, бюджету та амністії. Отже, у цих відносинах не допускається волевиявлення народу та його прямої участі.\nФінансові та бюджетні правовідносини є яскраво вираженими відносинами підпорядкованості. Як слушно з цього приводу зауважує В.Д. Чернадчук, підпорядкованість у бюджетному праві має різний характер і може виявлятися: 1) у праві уповноваженого суб’єкта видавати акти, обов’язкові для виконання організаційно не підпорядкованому йому суб’єкту правовідносин; 2) у праві представницького органу влади приймати правові акти, які є обов’язковими для органів виконавчої влади як підзвітного йому суб’єкта бюджетних правовідносин; 3) у праві органу виконавчої влади адресувати своє юридично владне волевиявлення іншій організаційно підпорядкованій стороні .\nПауль О.Г. зазначає, що необхідно розрізняти суб’єктів бюджетно-процесуальних прав і суб’єктів бюджетно-процесуальних правовідносин. Суб’єктами перших можуть бути як органи державної влади та місцевого самоврядування, так і безпосередньо суспільно-територіальні утворення. У конкретних вже правовідносинах суспільно-територіальні утворення виступають лише в особі відповідних органів .\nУ фінансово-правовій науці, виходячи з аналізу чинного законодавства, виділяють три групи суб’єктів фінансового права (та правовідносин): держава та адміністративно-територіальні одиниці, колективні суб’єкти, індивідуальні суб’єкти .\nДержава в цілому є суб’єктом фінансового права, коли постає як держава-суверен, держава-власник, тобто як казна. Держава, реалізуючи свої суверені права, досить часто реалізує і свій статус власника (у такому разі йдеться саме про участь у правовідносинах. – О. М.-С.). Це не випадково: приймаючи рішення з фінансових питань, держава одночасно змушена розпоряджатися бюджетом, який є складовою казни, що перебуває в державній власності. Нерідко держава-суб’єкт підміняється вказівкою на ті державні органи, в особі яких вона діє .\nУ теорії права та спеціальній юридичній літературі визначається підхід, відповідно до якого держава та різні територіальні утворення є суб’єктами деяких правовідносин. Але при цьому відсутній єдиний підхід щодо визначення конкретних правовідносин, у яких бере учать держава. Стосовно бюджетного права і бюджетних правовідносин, то в науці фінансового права це питання знайшло певне втілення у роботах, наприклад, М.В. Карасьової та О.О. Семчик.\nВідомий учений-цивіліст О.О. Красавчиков писав, що держава є специфічним суб’єктом, особливості якого виявляються у єдності політичного та господарського керівництва країною, єдності влади суверена та власника, самостійному визначенні порядку, форми і характеру здійснення належних йому прав .\nУзагалі, держава вважається політичною організацією населення (суспільства) цієї країни, необхідна йому для виконання «суспільних справ», для встановлення порядку відносин у суспільстві; це офіційний представник суспільства ( в особі своїх органів та вищих посадових осіб вона виступає від імені народу тієї чи іншої країни, виконує функцію представництва народу всередині країни і на міжнародній арені); виконує роль соціально-політичного арбітра в суспільстві; регулятивний інститут суспільства (держава – це від початку політично владна юридична особа, яка відповідним органам і установам надає владні повноваження; від неї походить легальний державний примус, право застосовувати який вона делегує своїм органам і установам); має суверенну державну владу, що наділена верховенством стосовно будь-якої іншої влади; виконує особливі функції в суспільстві (економічну, політичну тощо); основний творець моделей публічно-правових відносин у суспільстві .\nУ публічній сфері (а сфера бюджету належить саме до такої. – О. М.-С.) держава є єдиним суб’єктом консолідації, тому для централізації суспільних відносин держава використовує імперативний метод регулювання, заснований на субординації інтересів .\nНа думку М.В. Карасьової, держава як суб’єкт бюджетних правовідносин реалізує свої матеріальні бюджеті права через казначейство. Саме цей орган у процесі виконання бюджету витрачає його, тим самим реалізує право держави на використання та розподіл бюджетних коштів… Коли держава чи її суб’єкт є суб’єктами фінансових правовідносин, вони виступають у цих відносинах як відповідний фінансовий орган .\nЯк вказує Л.Л. Бобкова, державні органи відрізняються від держави як суб’єкта фінансового права такими ознаками: вони не наділені суверенними правами, які має держава; у фінансових правовідносинах державні органи ніколи не виступають власником .\nКечек’ян С.Ф. писав, що права держави є правами її органів . Тобто держава завжди діє лише через власні органи та за їх допомогою. Цього ми не заперечуємо, проте не всі бюджетні права держави – бюджетні права органів публічної влади. Права останніх є похідними від прав держави і значно ширші від них. Також саме держава має бюджетні права, а реалізують їх вже відповідні органи.\nУ науці фінансового права поширена думка, що держава є суб’єктом матеріальних бюджетних прав чи повноважень. До матеріальних бюджетних прав держави зазвичай учені відносять:\n1) право на власний бюджет. Саме це право є основним (первинним) матеріальним бюджетним правом, яке, на думку В.Д. Чернадчука, належить «суспільно-територіальному утворенню і визначає саме його бюджетну правосуб’єктність, а не правосуб’єктність державних органів чи органів місцевого самоврядування» . Професор Н.І. Хімічева з цього приводу пише, що внаслідок набуття права на бюджет набувається цілий комплекс прав на отримання доходів бюджету та їх подальший розподіл і використання на соціально-економічний розвиток відповідної території . На наш погляд, саме право на власний бюджет є тим первинним бюджетним правом, від якого походять усі інші бюджетні права та обов’язки. Це право все ж таки визначає бюджетну правосуб’єктність як держави, так й органів публічної влади;\n2) право на отримання бюджетних доходів і внесення їх до бюджету;\n3) право на використання бюджетних коштів;\n4) право на розподіл бюджетних доходів між бюджетами певних територій;\n5) право на утворення та використання в межах бюджету цільових і резервних фондів.\nУ праві держави на власний бюджет набуває вираження суверенітет. Через матеріальні бюджетні права реалізується статус держави-казни. Тож Україна, використовуючи матеріальні бюджетні права у фінансових правовідносинах, реалізує як свій статус держави-казни, так і свої суверенні права в галузі фінансів. Статус держави-казни реалізується через казначейство. Держава в цілому має визнаватися суб’єктом фінансового права та фінансових правовідносин при грошовій емісії. Деякі вчені, зокрема П.-М. Годме, розглядають стягнення податків як суверенне право держави. Так само й повернення надмірно сплачених коштів і надання державного кредиту (держава має боргові зобов’язання, отже, держава в цілому є також і суб’єктом фінансових правовідносин з приводу визначення порядку, умов випуску (видачі) та розміщення своїх боргових зобов’язань) .\nПри розгляді питання суб’єктів бюджетних правовідносин необхідно з’ясувати механізм зв’язку між державою як суб’єктом фінансового права і тим органом, у особі якого вона діє в бюджетних правовідносинах.\nОтже, держава як суб’єкт фінансового права у певних, зокрема бюджетних, правовідносинах діє в особі певного державного органу. При цьому такий орган наділено фінансовою правосуб’єктністю, що є поєднанням фінансової правоздатності та дієздатності й розкривається в його компетенції. У певних фінансових правовідносинах дієздатність держави переходить на державні органи, що представляють державу; деліктоздатність припадає саме на державу.\nВарто підтримати думку В.Д. Чернадчука про те, що суб’єктом матеріальних бюджетних прав є держава, а суб’єктом бюджетно-процесуальних прав і бюджетних правовідносин держава може бути опосередковано – через органи державної влади, які виступають від її імені та за дії яких держава несе відповідальність .\nТе, що держава є суб’єктом бюджетних відносин, передбачено у БК України. Так, відповідно до ст. 1 цим Кодексом регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, а також питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства. Наприклад, п. 20 ст. 2 БК України встановлює, що державний борг – це загальна сума боргових зобов’язань…; у п. 50 ст. 2 фінансовий норматив бюджетної забезпеченості визначається як гарантований державою в межах наявних бюджетних коштів рівень фінансового забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно Радою міністрів АРК, місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами місцевого самоврядування, що використовується для визначення обсягу міжбюджетних трансфертів. Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 7 БК України (принцип самостійності бюджетної системи) саме держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов'язання органів влади АРК і органів місцевого самоврядування; ст. 12 містить вказівку на те, що класифікація боргу систематизує інформацію про всі боргові зобов'язання держави, АРК, місцевого самоврядування; за ч. 1 ст. 16 право на здійснення державних внутрішніх і зовнішніх запозичень у межах і на умовах, передбачених законом про Державний бюджет України, належить державі в особі Міністра фінансів України або особі, яка виконує його обов'язки, за дорученням Кабінету Міністрів України.\nПраво власності – це приватне право, але воно має забезпечувати і публічний інтерес . З огляду на це держава як юридична особа публічного права та суб’єкт цивільних правовідносин має право володіти майном, яке їй належить. Володіння – це фактичне утримування речі (майна), що надає можливість впливати на неї . У володінні бюджетними коштами виявляється статика відносин власності, закріпленість речей (майна) . Динаміка ж відносин полягає у користуванні та в розпорядженні своїм майно, адже цивільно-правові відносини власності (саме про них і йдеться, коли аналізуються питання права власності держави та органів місцевого самоврядування) наділені ознакою динаміки. Користуються та розпоряджаються державними коштами розпорядники бюджетних коштів.\nКористування бюджетними коштами. На думку В.Д. Чернадчука, суб’єктом права користування бюджетом виступає держава в особі уповноважених державних органів . Проте видається, що в аналізованих відносинах суб’єктом виступають вже безпосередньо органи публічної влади, які і так завжди діють від імені держави. Сама ж держава вже не користується коштами бюджету.\nКористування бюджетними коштами практично співпадає з розпорядженням, оскільки воно полягає в передачі бюджетних коштів у відання юридичних осіб (й інших суб'єктів) . Право користування – це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості для задоволення своїх особистих та майнових потреб; це одне із повноважень власника . Бобкова Л.Л. робить висновок про те, що отримувати корисні властивості, наприклад, безпосередньо з грошей, не можна, адже вони у них відсутні… Отримання та користування отриманими грошовими доходами може здійснюватися лише шляхом тих або інших угод з третіми особами (продаж і придбання речей), тобто шляхом здійснення правомочності розпорядження. Правомочність користування бюджетними коштами з держави здійснюється через витрачання цих коштів. Останнє зумовлено тим, що корисні властивості грошових коштів виявляються не інакше як через їх функції (платежу), для реалізації яких власник повинен вступити у правовідносини з іншими суб'єктами .\nРозпорядження бюджетними коштами. Відносини розпорядження бюджетними коштами належать до бюджетно-процесуальних відносин. При їх розгляді В.Д. Чернадчук знову ж таки пише про те, що держава-власник бюджетних коштів вирішує їх юридичну долю . Однак, на нашу думку, це питання вже вирішує представницький орган відповідного рівня, затверджуючи закон чи рішення про бюджет. Також вбачається, що, наприклад, при перерахуванні коштів з державного бюджету на рахунки відповідних розпорядників бюджетних коштів їх статус дещо видозмінюється, оскільки змінюється власник коштів (якщо спочатку власником доходів бюджету була держава, то потім власником стає вже розпорядник, який і відповідає за цільове використання коштів). При цьому форма власності не змінюється: як була державна, так такою ж і залишилася (якщо йдеться про кошти місцевих бюджетів, то тут слід вести мову про комунальну форму власності).\nВарто зауважити, що в бюджетних правовідносинах стосовно обігу бюджетних коштів навряд чи можна повною мірою застосовувати цивільно-правову тріаду права власності (право володіння, користування та розпорядження). Це пояснюється тим, що коштами бюджету ніхто не користується – ними розпоряджаються, тобто право користування як таке випадає або ж поглинається правом розпорядження. Застосування на практиці, у фінансовому законодавстві чи побуті термінів «користування» та «використання» зовсім не означає, що існує «право користування».\nАктуальним нині є висновок відомого вченого В.О. Лебедєва про те, що дуже важливо, аби не було поєднання в одній особі зберігання і розпорядження грішми. Тобто основним правилом фінансового господарства має бути таке: 1) ніхто не може зберігати казенні гроші, якщо він не призначається на те від Міністерства фінансів; 2) той, хто має на руках державні гроші, не має права самостійно витрачати їх, а може лише видавати їх, відповідно до розпорядчих вказівок; 3) той, хто має право розпоряджатися грошима, не може бути відповідальним їх зберігачем .\nПри розгляді питання суб’єктного складу бюджетних правовідносин В.Д. Чернадчук робить висновок, що «держава, яка є суб’єктом бюджетного права, не може бути безпосереднім суб’єктом бюджетних правовідносин, від її імені та за її дорученням діють органи державної влади, які і є безпосередніми суб’єктами, а держава є опосередкованим (але все ж таки основним) суб’єктом цих правовідносин, волю якого і виконують державні органи…» . Це твердження вбачається спірним, особливо, коли йдеться про безпосередніх та опосередкованих суб’єктів. Врешті-решт, і органи публічної влади безпосередньо (у прямому розумінні цього слова) не беруть участь у правовідносинах, оскільки від їх імені виступають відповідні посадові особи, тобто фізичні особи – індивідуальні суб’єкти правовідносин. Тому волю та публічний інтерес держави в бюджетних правовідносинах представляє не стільки орган, скільки посадова особа. Така аналогія дає дуже вузьке (обмежене) розуміння правовідносин взагалі. У зв’язку із цим не варто так обмежено трактувати бюджетні правовідносин та їх суб’єктний склад. Очевидно, що держава не може існувати та діяти як суб’єкт бюджетних правовідносин без тих органів, які вона уповноважує на реалізацію тих чи інших своїх бюджетних прав.\nОсобливістю органів публічної влади як суб’єктів бюджетних правовідносин є те, що названі органи самостійно встановлюють загальнообов’язкові для всіх учасників цих відносин правила поведінки, а також визначають, встановлюють, закріплюють свою бюджетну правосуб’єктність. Однак помилково стверджувати, що держава має універсальну правосуб'єктність, оскільки правосуб'єктність держави не безмежна, вона обмежена певними рамками. Держава як публічно-правове утворення покликана забезпечувати нормальне функціонування суспільства. Правосуб'єктність держави має межі, вона обмежена рамками чинного правопорядку та функціями держави, які вона покликана забезпечувати .\nКолективні суб’єкти – це найбільше коло суб’єктів фінансового права, до яких належать організовані, відокремлені, самоврядні групи людей, наділені правами вступати у відносини з іншими суб’єктами персоніфіковано, як єдине ціле . У бюджетних правовідносинах беруть участь перш за все саме такі суб’єкти. Найчастіше суб’єктами бюджетного права та правовідносин є колективні суб’єкти, а саме: держава, суб’єкти федерації (у федеративних країнах), органи державної влади, органи місцевого самоврядування, адміністративно-територіальні одиниці.\nОргани публічної влади як суб’єкти бюджетного права та правовідносин одночасно є уповноваженими державою органами. З цього приводу В.Д. Чернадчук пише, що державні органи можуть виступати як уповноважені та як зобов’язані суб’єкти . На наш погляд, всі органи публічної влади можуть бути суб’єктами бюджетних правовідносин, які уповноважені та зобов’язані державою бути такими. Наприклад, органи публічної влади завжди є зобов’язаними державою органами, які відповідають за розроблення та виконання бюджету. Водночас ці суб’єкти є бюджетними установами, які уповноважені отримувати бюджетні асигнування (відповідно до п. 47 ст. 2 БК України розпорядник бюджетних коштів – це бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення витрат бюджету. Також про уповноваження йдеться в ст. 22). Названі суб’єкти – перш за все зобов’язані особи, а вже потім – уповноважені.\nІндивідуальні суб’єкти фінансового права – це, по-перше, громадяни, іноземці, особи без громадянства; по-друге – посадові особи, які вступають у фінансові правовідносини переважно у зв’язку зі своїми обов’язками щодо сплати податків і зборів, а також як податкові агенти. У бюджетних правовідносинах суб’єктами виступають ті індивідуальні суб’єкти, які є посадовими особами.\nСлід погодитись із думкою вчених про те, що суб’єктом бюджетного права (і правовідносин) є носій бюджетних прав і обов’язків у сфері утворення та використання грошового фонду відповідної території (державного і місцевих бюджетів) .\nЗазначимо, що в галузі фінансового права досі не сформовано єдиного підходу до питання визначення складу суб’єктів бюджетного права. Наприклад, Н.О. Повєткіна вважає, що до кола суб’єктів бюджетного права входять: 1) держава, суб’єкти федерації (у федеративних країнах), муніципальні утворення; 2) органи державної влади та органи місцевого самоврядування; 3) бюджетні установи .\nКучеров І.І дотримується думки про те, що склад суб’єктів бюджетного права охоплює: 1) державу; 2) суб’єктів федерації (у федеративних країнах); 3) адміністративно-територіальні утворення; 4) органи державної влади та органи місцевого самоврядування; 5) інших суб’єктів . Найбільш проблемною у цій класифікації є остання група суб’єктів, оскільки вони вступають у бюджетні правовідносини не завжди, не регулярно (наприклад, Національний банк України та кредитні установи, які в Україні можуть залучатися для здійснення операцій з обслуговування бюджетних коштів. Ці установи мають статус суб’єкта бюджетних правовідносин, зокрема при застосування банківської чи змішаної системи виконання бюджетів). На підставі розгляду І.І. Кучеровим питання суб’єктів бюджетних правовідносин , можна зробити висновок, що до «інших суб’єктів» учений також відносить: бюджетні установи, розпорядників бюджетних коштів, одержувачів бюджетних коштів, центральний банк, кредитні установи та органи грошово-кредитного регулювання, фінансові органи, а також органи державного (муніципального) фінансового контролю. Звичайно, кожен із перелічених суб’єктів діє в межах законодавчо закріплених за ним повноважень, а також має власні завдання та мету діяльності.\nДля будь-якого суб’єкта бюджетних правовідносин характерним є те, що кожен із них бере участь у розподілі доходів і видатків між бюджетами різних рівнів; або виступає стороною на окремих стадіях бюджетного процесу; або пов’язаний з бюджетом, отримуючи з нього відповідну суму коштів у формі бюджетного фінансування, субвенції чи субсидії . До першого виду можна віднести органи, що затверджують бюджети (Верховна Рада України, місцеві ради); до другої групи – органи, які відповідають за складання і виконання бюджетів (Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України, її територіальні органи). Третю групу, на нашу думку, не зовсім правильно виокремлювати з-поміж суб’єктів, оскільки до них належать розпорядники бюджетних коштів і в такому статусі вони належать до учасників бюджетних правовідносин (відповідно до положень БК України), але в чистому вигляді вони не є суб’єктами бюджетних правовідносин.\nСуб’єкти бюджетних правовідносин – органи публічної влади – займаються: 1) регулюванням бюджетних відносин (наприклад, органи державної влади створюють нормативно-правову основу для регулювання відповідних відносин); 2) участю в бюджетних правовідносинах (тут залучені всі органи публічної влади).\nУ галузі регулювання бюджетних відносин до відання органів державної влади належить:\n1) встановлення структури і загальних принципів організації та функціонування бюджетної системи держави. Так, Верховна Рада України, прийнявши БК України, визначила структуру бюджетної системи (ст. 5 БК України), основні принципи бюджетної системи (ст. 7 БК України та ст. 95 Конституції України);\n2) визначення джерел формування та розмежування доходів між різними рівнями бюджетної системи (ст. 29, 63-69 БК України, щорічні закони про державний бюджет);\n3) розмежування видатків між різними рівнями бюджетної системи (ст. 30, 82-91 БК України, щорічні закони про держбюджет). Відповідно до БК України місцеві бюджети містять видатки, що враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, і видатки, що не враховуються. Також держава може передати Раді міністрів АРК чи органам місцевого самоврядування право на здійснення видатків, але за умови відповідної передачі бюджетних ресурсів через закріплені за відповідними бюджетами загальнодержавні податки та збори (обов’язкові платежі) або їхні частки, а також трансферти з Державного бюджету України (ч. 1 ст. 85 БК України). Тобто передача певних видатків супроводжується передачею відповідних бюджетних ресурсів;\n4) визначення видів видатків на здійснення повноважень. Наприклад, у ст. 82 БК України визначено видатки на здійснення повноважень, що виконуються за рахунок коштів державного бюджету та місцевих бюджетів, які поділяються на: видатки на забезпечення конституційного ладу держави, державної цілісності та суверенітету, незалежного судочинства, а також інші передбачені БК України видатки, які не можуть бути передані на виконання АРК і місцевому самоврядуванню; видатки, які визначаються функціями держави та можуть бути передані до виконання АРК та місцевому самоврядуванню з метою забезпечення найбільш ефективного їх виконання на основі принципу субсидіарності; видатки на реалізацію прав та обов'язків АРК та місцевого самоврядування, які мають місцевий характер та визначені законами України;\n5) визначення загальних правових основ бюджетного процесу (ст. 19-28, 32-62, 75-80 БК України);\n6) визначення правових основ здійснення запозичень (ст. 15-17, 73, 74 БК України; постанова Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 р. № 110, якою затверджено Порядок здійснення місцевих запозичень ; щорічні закони та рішення про відповідні бюджети);\n7) визначення правових основ формування, забезпечення погашення, обслуговування, управління публічним боргом (п. 20, 35 ст. 2, ст. 18 БК України, Закон «Про державний внутрішній борг України» від 1 вересня 1991 р. , щорічні закони та рішення про відповідні бюджети, якими встановлюється граничний обсяг внутрішнього та зовнішнього державного боргу, боргу АРК чи місцевого самоврядування);\n8) визначення правових основ міжбюджетних відносин, порядку надання та отримання міжбюджетних трансфертів (розділ IV БК України);\n9) визначення правових основ контролю за дотриманням бюджетного законодавства та відповідальності за порушення бюджетного законодавства (розділ V БК України визначає повноваження різних органів з контролю за дотриманням бюджетного законодавства, а також регулює питання відповідальності різних органів публічної влади за вчинення того чи іншого бюджетного правопорушення);\n10) затвердження бюджетної класифікації (ст. 8-12 БК України).\nЩоб стати суб’єктом бюджетних правовідносин (як і правовідносин взагалі), особа, як вважає В.Д. Чернадчук, має пройти два етапи наділення юридичними властивостями (якостями) . По-перше, особа має набути якостей суб’єкта права і стати потенційним учасником правовідносин через наділення правосуб’єктністю. Органи публічної влади одразу отримують статус суб’єкта права і бюджетного права (одразу після їх офіційного створення, затвердження персонального складу). По-друге, особи мають набути різних додаткових якостей юридичного характеру в конкретно юридично значущій ситуації – здатності реалізовувати суб’єктивні права та обов’язки, якими вони наділяються з огляду на поширення на них дії правових норм, що визначають правові зв’язки та взаємодію між суб’єктами. На наш погляд, суб’єкти бюджетного права – органи публічної влади – завжди є суб’єктами бюджетних правовідносин (для того, щоб отримати цей статус, їм не потрібно чекати на якусь «конкретно юридичну значущу ситуацію»). Це пояснюється тим, що органи публічної влади постійно беруть участь у безперервному бюджетному процесі, тобто постійно реалізовують свої суб’єктивні права та обов’язки. Суб’єктивне право розуміється як належний уповноваженій стороні (владному органу) спосіб поведінки, реалізація якого необхідна для задоволення публічних фінансових інтересів, а також забезпечення юридичних обов’язків зобов’язаної сторони. Юридичний обов’язок – це приписаний зобов’язаній стороні і забезпечений державним примусом спосіб необхідної поведінки, якого вона повинна дотримуватися у публічних фінансових інтересах (тобто юридичний обов’язок зводиться до необхідної дії чи утримання від дії). Подібні за змістом визначення досить давно сприйняті фінансово-правовою наукою.\nВідмінність юридичного обов’язку від суб’єктивного права полягає в тому, що суб’єктивне право (межа можливої поведінки) покликане задовольняти публічні фінансові інтереси, а юридичний обов’язок (спосіб необхідної поведінки) – це власне і є задоволення таких інтересів.\nЗагалом, за тривалого розвитку вітчизняного фінансового права і бюджетного законодавства, нині не можна констатувати бурхливого розвитку чи зміни у суб’єктному складі бюджетних правовідносин. Єдине, що відбулося, то це законодавче та реальне визнання органів місцевого самоврядування самостійними суб’єктами.\nЕще по теме 2.1. Правова характеристика суб’єктів бюджетних правовідносин у науці фінансового права:


Сороконіжки Nike Legend 8 Academy TF AT6100-090 купити за вигідною ціною\n>\tСороконіжки Nike Legend 8 Academy TF AT6100-090\nСороконіжки Nike Legend 8 Academy TF AT6100-090\nБутси NIKE LEGEND 8 ACADEMY TF - 8-е покоління перевіреної часом моделі з серії TIEMPO, призначені для гри на жорстких полях з синтетичним покриттям (тип підошви TF). Верх взуття комбінований - передня частина виготовлена з натуральної шкіри, а задня частина з синтетичного матеріалу. Рельєфний тривимірний верх з алмазної ромбовидної структурою забезпечує чудову дотик і контроль м'яча. Внутрішній язичок зафіксований шнурівкою і не зміщується при двіженіі.Перфорірованние отвори на язичку підвищують рівень вентиляції. Внутрішня анатомічна устілка виконана зі спіненого матеріалу і володіє відмінними амортизаційними властивостями. Проміжна підошва виконана з піноматеріала EVA, ефективно поглинає ударні навантаження, і гарантує пружну амортизацію і стабільність. Протектор підошви виконаний з високоміцної вуглецевої гуми і забезпечений дрібними шипами, які забезпечують маневрування і ефективне зчеплення на будь-якому синтетичному покритті.\nМатеріал: шкіра / поліуретан / текстиль / композитний матеріал\nШкарпетки Nike Everyday Lightweight Training Crew Socks (3 Pairs) SX7676-010\nФутбольна Точка © 2021 Всі права захищені 0.0435


Світові ціни на нафту спрямувалися вгору / Новое Время\nСвітові ціни на нафту спрямувалися вгору\nЗростання нафтового ринку викликане даними про падіння видобутку в США\nНесподіване скорочення видобутку в США підтримує нафтовий ринок у четвер, 29 червня. Ціни на еталонні марки активно зростають і торгуються на максимальному рівні за два тижні, передає Інтерфакс-Україна\nТак, вартість серпневих ф'ючерсів на нафту Brent на лондонській біржі ICE Futures до 14:25 за Києвом піднялася на $0,46 (0,97%) - до $47,77 за барель.\nЧитайте також: П'ятий тиждень нафтових мінусів і довгоочікуване зниження цін на українських АЗС - огляд і прогноз ринку нафти і палива\nЦіна ф'ючерсу на нафту WTI на серпень на електронних торгах Нью-йоркської товарної біржі (NYMEX) збільшилася до цього часу на $0,47 (1,05%) - до $45,21 за барель.\nЗростання нафтового ринку викликаний даними про падіння видобутку в США на минулому тижні відразу на 100 тис. барелів на добу, рекордними темпами за рік. Спад видобутку викликаний, найімовірніше, періодом профілактичних робіт на низці родовищ на Алясці, відзначають експерти.\nЗапаси нафти в США за минулий тиждень підвищилися на 118 тис. барелів, тоді як експерти, опитані S&P Global Platts, в середньому прогнозували зниження на 3,25 млн барелів. Тим часом раніше Американський інститут нафти (API) повідомив про зростання запасів на 851 тис. барелів.\nТеги: WTI Нафта Ціни на нафту ОПЕК Brent Стоимость


Темпи сівби кукурудзи на 24% вище, ніж в минулому році | ► КОППСТ\nГлавная / АГРОНОВИНИ / Темпи сівби кукурудзи на 24% вище, ніж в минулому році\nТемпи сівби кукурудзи на 24% вище, ніж в минулому році\nв АГРОНОВИНИ 27.04.2019 0 11 Просмотров\nЗернові культури. Станом на 25 квітня темпи сівби ярих зернових в Україні на 3% вище, ніж на аналогічну дату минулого року. Про це пише propozitsiya.com з посиланням на УкрАгроКонсалт.\nМінагрополітики знову знизило прогноз сівби ранніх ярих зернових (з 2260 тис. га до 2247 тис. га) в основному за рахунок зниження на 9 тис. га прогнозних площ гороху.\nСівба кукурудзи набирає обертів — до звітної дати темпи сівби випереджають аналогічний показник минулого року на 24%.\nОлійні культури. За повідомленням Мінагропроду України, станом на 25 квітня поточного року соняшник посіяний на площі 2193,8 тис. га або 38% із запланованих 5714,1 тис. га (офіційні дані). Темпи посівних робіт на 17,8% перевищують минулорічні. На відповідну дату минулого року було посіяно 1862 тис. га соняшнику.\nТемпи сівби сої на звітну дату майже на 3% випереджають торішні. Так, за станом на 25 квітня поточного року посіяно 177,1 тис. га сої, що становить 10% від прогнозної площі — 1821,9 тис. га. У минулому році на звітну дату соя була посіяна на площі 172 тис. га.\nПредыдущий В уряді затвердили перші захищені назви для низки українських продуктів\nСледующий Аграрії Черкаської області засіяли яровими зерновими майже третину запланованих площ


Як сонячні панелі могли б вирішити енергопроблему людства - TechToday\nДодому Статті Як сонячні панелі могли б вирішити енергопроблему людства\nЯк сонячні панелі могли б вирішити енергопроблему людства\nЩоб задовольнити усі щорічні потреби планети в електриці потрібно покрити усього 50% площі дахів світу.\nСьогодні світ перебуває у гострій енергетичній кризі, але найбільш перспективна технологія термоядерного синтезу ще далека від комерційного використання. Близько 800 мільйонів людей у всьому світі залишаються без належного доступу до електрики. Однак людство може задовольнити усі свої потреби в електриці за допомогою існуючих технологій, стверджують автори опублікованого у журналі Nature матеріалу.\nСонячні панелі на порятунок людства\nНа сонячні фотоелектричні установки на даху в даний час припадає 40% встановленої потужності сонячної фотоелектрики в світі. На них також припадає чверть від загального обсягу доданої потужності відновлюваних джерел енергії в 2018 році.\nУ світі знаходиться приблизно 0,2 мільйона км2 площі дахів, що в сукупності становить 27 петаВт*год на рік при витратах в діапазоні 40-280 доларів США за одну МВт*год. Потужність у 10 петаВт*год в рік може бути реалізовано менш ніж за 100 доларів за кожну МВтч.\nГлобальний потенціал дахової фотовольтаїки в основному розподілений між Азією (47%), Північною Америкою (20%) і Європою (13%).\nВартість реалізації потенціалу найнижча в Індії (66 доларів США за МВт*год) і Китаї (68 доларів США за МВт*год), при цьому США (238 доларів США за МВт*год) і Великобританія (251 долар США за МВт*год) є одними з найдорожчих країн.\nЯк сонячні панелі на даху врятують\nСонячні панелі на даху стали на 79 відсотків дешевше, ніж у 2010 році. Ці різко знижені витрати зробили сонячну фотоелектрику на даху ще більш привабливою для домашніх господарств і підприємств, які хочуть зменшити свою залежність від електромереж при одночасному скороченні викидів вуглекислого газу.\nЯк правило, дахи, розташовані в більш високих широтах, таких як північна Європа або Канада, можуть відрізнятися на 40 відсотків за своїм потенціалом генерації протягом року через великі відмінності в сонячному світлі між зимою і літом.\nДахи поблизу екватора, як правило, розрізняються за потенціалом генерації приблизно на 1 відсоток в залежності від сезону, так як сонячне світло набагато більш постійне.\nЦе важливо, тому що ці великі коливання місячного потенціалу можуть мати значний вплив на надійність електроенергії від сонячних батарей в регіоні. Території, де сонячне світло нерегулярне, вимагають рішень для зберігання енергії, що збільшує витрати на розгортання таких установок.\nАзія виглядає як найдешевше місце для установки дахових панелей. В таких країнах, як Індія і Китай одна кіловат-година (кВт*год) електроенергії, або приблизно 48 годин використання ноутбука, можна виробити всього за 0,05 пенса. Таку ціну зумовлють низькі витрати на виробництво панелей, а також більш сонячний клімат.\nНайдорожчими країнами для впровадження сонячної енергії на даху є США, Японія і Великобританія. Європа займає проміжне положення – витрати по всьому континенту складають близько 0,096 пенса за кВт*год.\nСонячні панелі на даху виглядають так, ніби вони були б однаково корисні в районах з низькою чисельністю населення та в міських центрах. Для тих, хто живе у віддалених районах, панелі допомагають поповнювати або навіть замінювати джерела живлення від потенційно ненадійних місцевих мереж. А для тих, хто живе в містах, панелі можуть значно знизити забруднення повітря, викликане спалюванням викопного палива для отримання енергії.\nЄ певні проблеми впровадження\nГлобальне електропостачання не може покладатися на одне джерело генерації для задоволення потреб мільярдів людей. Завдяки мінливій погоді і денному і нічному циклу нашої планети, невідповідність між попитом і пропозицією сонячної енергії неминуча.\nОбладнання, необхідне для зберігання сонячної енергії, як і раніше надзвичайно дорого. Крім того, сонячні панелі не зможуть забезпечити достатню потужність для деяких галузей промисловості. Наприклад, важке виробництво і обробка металів вимагають дуже великих струмів і спеціалізованої подачі електроенергії, яку сонячна енергія поки не зможе забезпечити.\nНезважаючи на це, сонячна енергія на даху має величезний потенціал для скорочення енергетичної бідності і повернення чистої, екологічно чистої енергії в руки споживачів по всьому світу. Якщо вартість сонячної енергії продовжує знижуватися, панелі на даху можуть стати одним з кращих інструментів для створення надійного електропостачання.


Великий Любінь » Культурне і господарське життя Любеня у ХХ столітті\nКультурне і господарське життя Любеня у ХХ столітті\nЗгадую також культурне і господарське життя в Любені від половини ХХ століття до наших днів. А визначалося воно наявністю певних підприємств чи організацій у тому чи іншому мікрорайоні Любеня.\nУ Кінці був Фільварок (колгосп) і Ґуральня (спиртзавод). Власне вони і створювали той специфічний мікроклімат жителів. Ґуральня була причиною наявності підвищеної кількості пияків у тому мікрорайоні. То були моцні пияки — шпірт пили, як воду.\nХодили чутки, що в тому чи іншому хлопові займився шпірт, і тоді єдиним спасінням того бідаки була жінка. Вона присідала над чоловіком і (хотіла — не хотіла) гасила вогонь, справляючи природну потребу. Якщо давно не ходила за стодолу, то хлоп був врятований. А я! А я! Бігме — не брешу! Я йно вповідаю то, шо чув.\nАле не подумайте, що в Кінці жили якісь харлаки. Нарід з Кінцє був дуже працьовитий і, звичайно, фізично міцний.\nНе знаю, коли вони лягали спати, але вставали вдосвіта — треба було обійти худобу, згодувати їй залишену звечора брагу (яка була найголовнішим кормом для худоби) і летіти (значить, бігти) займати чергу — хто з відрами на коромислі, хто з пахтарками (бідонами різної ємності) на ґаляресах (тачках), візках різної конструкції, переважно, власного виробництва.\nНадворі було ще темно, а люди, як мурахи, снували туди-сюди. Хтось в один бік з порожньою тарою, а хтось уже назад із наповненими посудинами. Пам’ятаю розповідь одного водія ранкового автобуса. Він згадував, як вперше їхав через Любінь на Львів, а було то взимку. Сніг довкола глибочезний лежить, дорога засипана… Переїхав уже майже ціле село, аж тут дивиться — з темноти перед фари починають виринати люди… купа людей… І кожен тягне санки або візки на колесах від дитячих візочків. На санках стоять баньки, а з них парує. Шофер думав, що потрапив на той світ або втратив свідомість і це все йому здається. Ну, можна собі уявити, що він у той момент відчував, особливо, якщо навіть не здогадувався, що таке брага і для чого її треба тягати зі спиртзаводу додому. Коли ж довідався, то довго сміявся і казав, що Бог його беріг, бо він не одружився з дівчиною з Любеня. «Тут зятеві рік за два рахується. Теща зранку будить, дві баньки в зуби — вали по брагу!»\nЩе й нині можна спостерігати подібне явище в Кінці. Воно, звичайно, не таке жахливе, як колись, все-таки наука і техніка рухаються вперед, візки вдосконалюються, але щось подібне є.\nКоли в ті часи «кєровнік» відкривав браму, щоби почати відпуск браги, моментально робився такий шалений рух, що треба було добре орієнтуватися і триматися на ногах. В одну мить ти міг опинитися на землі, під ногами в тієї страшної, сконцентрованої тільки на доступі до браги, юрби. Брагу, в основному, черпали з ями різними способами. Одні чіпляли відро до гачка коромисла, інші конструювали різного виду «кулі», щоби легше і, головне, швидше зачерпнути браги. Не одна людина викупалася в тій ямі. Мала біда, коли температура браги в ямі була невисокою. А були випадки, коли з потерпілого здирали одяг разом зі шкірою. Людина живцем варилася в тій ямі. Огорожа ями була чисто символічною і тому не витримувала тієї людської навали.\nНезважаючи навіть на смертельні випадки, люди і надалі не дотримувалися техніки безпеки, а один поперед другого пхалися до заповітної браги.\nКоло Лазєнок нарід жив за зовсім іншими мірками. Тут молодь, силою об’єктивних причин, прилучалася більше до культурного життя, довідувалася, як люди маються поза кордонами Любеня, області і навіть України. Усе це — через спілкування з курортниками (відпочиваючими в санаторії).\nОсобливо тісні зв’язки з прибульцями підтримували молоді здорові хлопці. Питаєте, чому? А що в санаторії лікували? Крім опорно-рухової системи? За даними фахівців, добрі результати давало також лікування різних «жіночих» проблем, у тому числі й безпліддя. А для закріплення тих добрих результатів була своя технологія. Після застосування ліків, процедур та іншого, треба було переконатися, чи той лікувальний комплекс подіяв. І тут вже, хочеш — не хочеш (а більше хочеш) до комплексу лікувальних заходів включалася люблінська кавалєрка. Не одна пізніше писала листи з подякою за сина чи дочку…\nБуквально вся молодь Лазєнок уміла плавати і танцювати. Причому, танцювали різні танці. Якщо в Кінці або на Тамтій стороні танцювали виключно польку або «шуфляду», то тут, у Лазєнках, танцювали вальс, фокстрот, танго (вміли всі поголовно!), а значна частина молоді вміли танцювати краков’як, падеграс, чарльстон.\nНа місці теперішнього шостого корпусу санаторію колись був танцювальний майданчик (танцплощадка, як її називали курортники, та й ми…). На тій танцплощадці культура (культмасовик санаторію) щодня безкоштовно проводив навчання танців. То як, скажіть, «лазєнкові легуники» могли пропустити таку нагоду? Спробував би ти прийти на танці і не вміти вальса… Жодна дівчина, місцева чи курортниця, не пішла би з тобою до танцю. Ще й би зганьбився перед усім чесним народом.\nТанці — то була чи не єдина культурна розвага молоді за совєцьких часів.\nАга! Ще був спорт. Нерідко на лікування приїжджали також спортсмени-професіонали, які з задоволенням ділилися досвідом із місцевою молоддю. Були в курорті, у четвертому корпусі більярдні і тенісні столи. Година гри в більярд коштувала 50 копійок після 1961 р., а до того — 5 рублів. У теніс можна було пограти безкоштовно. Грали «на висадку». Тобто, програв — вискакуй! І не важливо було, хто ти — курортник чи місцевий.\nЦікаво би тепер влаштувати конкурс на відшукання того, хто вміє танцювати вальса. Скоріше за все, конкурс називався би «днем з вогнем» або «голка в копиці». А, може, я помиляюся… Добре було б! А як багато молоді і дітей вміє плавати? А більярд… Що з Любенем робиться?\nЩе згадуються зими. Але ж то були зими! Як у кінці листопада — в грудні випадав сніг, то так і лежав кучугурами до березня, а навіть до початку квітня. А які морози були! Кожного року в кінці лютого починали різати лід для холодильника, який будувала Чайна. П’ятеро-шестеро чоловіків брали інструменти — сокири, пили, гаки — і виходили на стави, річку або басейн. Лід розчищали, розміряли його на прямокутники і різали. Часом, товщина леду була до пів метра. Розміри холодильника були, приблизно, 6 на 12 метрів. Холодильник будували з тих вирізаних блоків леду, а зверху засипали його тирсою і стружкою шаром не менше 60-70 см. Такий «холодильник» служив безвідказно до вересня-жовтня місяця. Уявляєте, яка була економія електроенергії! Але ж яка вигода! Тепер немає ні такого леду, ані майстрів, щоби збудувати диво-холодильник.\nЩо стосується плавання, то одним із найпопулярніших місць для плавання був басейн. Тут можна було не тільки культурно поплавати, але й поскакати з дошки (вишки), яка виступала на висоті двох метрів над водою. Басейн був гарний, обгороджений. На його території були душові кабіни, де можна було помитися після купання. Взимку басейн перетворювався на хокейний майданчик. Ключки хлопці робили самі з чого попало: з молодого дуба, ясена, берези. З усього, що потрапило під руку — аби у відповідному місці було загнутим. Шайбу також брали з чого-небудь. Часом вирізали з дерева, а часом брали консервну банку. Взимку пильної роботи не було, тому хлопці могли по цілих днях пропадати на басейні, забуваючи навіть про обід. Але ж то були баталії!\nНе можна обійти увагою таке визначне (колись) явище в Любені, як футбол. Був він у нас у дуже великій повазі. Пам’ятаю перше «грище» на Болоню, коло Каміньки. Було це десь 1940-1945 р.р.\nМатчі відбувалися тільки по неділях. Пополуднувавши після повернення з церкви, вболівальники сходилися на Болоню, довкола грища. На футбол приходили всі: і старі, й малі; і жінки, і чоловіки. На полі завжди точилася запекла боротьба, тому вболівальники завжди гаряче і голосно підтримували своїх. Придумували різні гасла, які викрикали і так додавали своїй команді запалу. Якщо ж суддя нечесно судив, то спочатку вболівальники обурювалися, потім починали нервувати, аж врешті хтось крикнув: «Суддю — до Фіцькового саду!» І тоді ціла гурма розлючених «наших» починала наздоганяти суддю. Він бачив, що непереливки, починав втікати. Йому дорогу відсікали так, щоби біг в одному конкретному напрямку – а саме, до Фіцкового саду, звідки виходу вже не було… Треба було чесно судити!\nЗаписано від Славка\nOlegSeth Серпень 2, 2009 13:22\nОрест Серпень 4, 2009 08:09\nДякую. Знаю, що такі ж кльові розповіді мають всі наші дідусі і бабусі, та і наші батьки. Тільки треба колись сісти біля них, попросити розказати, а самому скоренько записувати-записувати. Тоді прислати до адміна. Орест опрацює з літературної точки зору, опублікуємо і так позбираємо ті дорогоцінності, які мають у своїх головах наші предки.


Шахраї почали обдурювати тернополян через соцмережі - 0352.ua\nШахраї почали обдурювати тернополян через соцмережі\n13:30, 2 березня 2015 р.\nНовий вид шахрайства з’явився в інтернеті. Шахраї заходять на сторінку в соціальних мережах, скачують ваші фотографії, копіюють усі повідомлення і створюють точну копію вашої сторінки.\nДалі – заходять до друзів і просять допомогти грошима на день-два, перевівши їх на картку або телефон. Шахраї, як правило, обирають тих, у кого багато товаришів.\nОдне з таких повідомлень надійшло до фотокореспондента Тернополя. Про це він написав у фейсбуці. У листі йшлося про те, що в його знайомого, який перебуває за кордоном, викрали усі речі. Тому він просить через Western Union перекинути йому 1500 євро.\nЯк з’ясувалося згодом, сторінка була зламана.\nОтримавши такі повідомлення, правоохоронці просять зідзвонитися з друзями та уточнити інформацію. В жодному разі гроші не перераховувати.\nШахраї тернополяни соцмережі


Обстріл Зайцеве: перші подробиці. Politeka\nОбстріл Зайцеве: перші подробиці\n23 липня, 16:08\nЗ’явилася нова інформація з ранкового обстрілу в Зайцеве\nПодробиці повідомляє прес-служба ГУ НП в Донецькій області на своїй сторінці в Facebook.\nКурт Волкер особисто побачив трагедію Авдіївки (фото)\nТак, уже відомо, що по вулиці Лєскова снаряд потрапив в нежитловий будинок, а по вулиці Вернадського – в дах літньої кухні. За попередньою інформацією, постраждалих в результаті обстрілу немає. На місце обстрілу для документування наслідків та допомоги людям направлена слідчо-оперативна група Бахмутського відділу поліції.\nВідзначимо, терористи відкрили вогонь по населеному пункту сьогодні близько 9 ранку. В результаті попадання снарядів були пошкоджені будинки. Факт обстрілу внесуть до Єдиного реєстру досудових розслідувань за попередньою правової кваліфікації за ст. 258 (Терористичний акт) Кримінального кодексу України.\nНагадаємо, зараз в Україні з офіційним візитом на територіях Донецької та Луганської областей – в зоні проведення АТО – знаходиться спеціальний представник Держдепартаменту США з питань України Курт Волкер.\nТеги: АТО боевики обстрел


Браззавільський синдром - Київський форум УКРАЇНЦІ\nЧетвер, 26.04.2018, 03:11\nКиївський форум УКРАЇНЦІ » СПОРТ » Євро 2012 » Браззавільський синдром (офіс Наагенства до Євро за 0,58 млн грн в місяць)\nGadukin Дата: Середа, 30.03.2011, 21:46 | Повідомлення # 1\nСеред чоловічої частини населення Браззавіля - столиці Конго, однієї з найбідніших країн Африки, існує культ одягу.\nЛюди можуть жити посеред смітників, їсти зіпсовану їжу та пити жахливу воду, але останні копійки вони відкладають на придбання костюмів кричущих кольорів, часто - дорогих французьких або італійських фірм.\nЇхня мета - бути схожим на колонізаторів півсторічної давнини. Наряджаючись у вишуканий, хоч і абсурдний одяг, вони намагаються втекти від сумної африканської дійсності.\nХизуючись один перед одним зеленими або жовтими костюмами-трійками, конголезці доводять всім навколо, що вони не є лузерами. І нехай у них немає грошей на гідне харчування, але життєві негаразди їм компенсує можливість пройтися центральною вулицею в яскравому туалеті.\nТаку саму здатність пускати пил в очі продемонструвала головна урядова структури з підготовки до Євро-2012.\nУ країні, де значна частина населення живе за межею бідності, а соціальна інфраструктура повністю зруйнована, Національне агентство з підготовки до Євро-2012 витрачає мільйонні кошти просто на оренду свого приміщення в найдорожчому бізнес-центрі столиці.\n"Українська правда" вже неодноразово писала про непрозорі схеми розподілу фантастичного обсягу бюджетних коштів, які виділяються на Євро-2012, а також про бенефіціарів цього "Клондайку" в статтях "Хто заробляє на Євро-2012? Перша частина розслідування"; а також "Хто заробляє на Євро-2012? Друга частина розслідування".\nАле виявилося, що тендери з одним учасником - не єдиний сумнівний момент в процесі витрати коштів платників податків.\nОфіс за 5 мільйонів\nПісля отримання Україною права проводити європейську першість з футболу, тодішній уряд Януковича створив в серпні 2007 року спеціальний орган - Національне агентство з питань підготовки та проведення Євро-2012. Згодом його очолив вірний соратник екс-президента Ющенка Євген Червоненко. Але у листопаді 2008 вже урядом Тимошенко Нацагентство було ліквідоване.\nНове життя це відомство отримало після обрання Януковича президентом і призначення головним відповідальним за Євро-2012 віце-прем'єра Бориса Колеснікова. Саме він був визначений координатором новоствореного Нацагенства, яке очолив близький до Колеснікова колишній директор будівництва стадіону "Донбас-Арена" Володимир Ковалевський.\nПізніше Нацагентство отримало небачену владу. Згідно зі змінами, ухваленими до закону про держзакупівлі, всі роботи в рамках Євро-2012 проходять без конкурсу саме після погодження з агентством. Тобто з Ковалевським.\nА у травні 2010 уряд знайшов Нацагентству нову домівку. Своєю постановою Кабмін дозволив поселити відомство не де-небудь, а на 17 поверсі фешенебельного бізнес-центру "Парус", що на вулиці Мечникова, 2 в центрі Києва.\nПитання, яке виникло в зв'язку з таким вибором місця роботи, лежить на поверхні - у яку суму бюджету обходиться оренда цілого поверху шикарного бізнес-центру для державної установи?\nНевже для 70 співробітників Нацагентства не знайшлося місця у безлічі київських урядових будівель? І це при тому, що влада оголосила масштабні скорочення державного апарату, внаслідок яких обов'язково мають з'явитися вільні кабінети у тій же будівлі Кабміну.\nАле уряд дозволив "центральному органу виконавчої влади" орендувати приміщення в будівлі, де розміщені офіси найбагатших людей України.\nНаприклад, поверхом нижче від Нацагентства розташована компанія з управління активами "Concorde". Також у "Парусі" свої офіси мають фігуранти списку "Форбс" Віктор Пінчук та Дмитро Фірташ.\n"Українська правда" попросила Нацагентство офіційно повідомити вартість оренди. Адже платники податків мають знати, скільки їхніх грошей іде на комфортні умови праці чиновників з підготовки Євро-2012 - і скільки недоотримають, наприклад, лікарні та школи.\nОднак Нацагентство... відмовилося назвати ціну оренди! Вони послались на пункт договору з орендодавцем, який забороняє розголошувати інформацію про обставини угоди.\nЦіна оренди офісу Нацагентства - це не пусте питання. З офісу Євро-2012 відкривається чудова панорама "Октябрської лікарні", що перебуває в жахливому стані - як й переважна частина інших українських лікарень.\nІ зекономлені на "Парусі" гроші могли би піти, наприклад, саме на утримання лікувальних закладів України.\nОтримавши відмову від Нацагенства, "Українська правда" зв'язалася з відповідним відділом самого бізнес-центру "Парус".\nМенеджери розповіли, що наразі вартість оренди приміщення оцінюють у 45 доларів США за квадратний метр, плюс 8 доларів - за експлуатаційні послуги. Всього 53 долари за квадрат.\nЗгідно з таблицею, яка доступна на сайті "Парусу", площа 17 поверху, де знаходиться Нацагентство, складає 1 380 квадратних метрів.\nШляхом нескладних математичних підрахунків отримуємо, що у місяць оренда поверху обходиться у 73 тисячі 140 доларів.\nТобто майже 578 тисяч гривень на місяць!\nРішення уряду поселити Нацагентство у "Парусі" з'явилося в травні. Якщо рахувати з 1 червня, ця установа орендує приміщення вже повних дев'ять місяців. Виходить, що за цей час лише за оренду приватному бізнес-центру держава сплатила близько 5 мільйонів 134 тисяч гривень!\nМабуть, не варто нагадувати, що у цей же час уряд всіма силами намагається залатати бюджетні дірки, а під стіни Кабміну приходять тисячі освітян, що вимагають підвищення зарплат.\nВідповідь на ще одне питання, навіщо державній установі винаймати офіс у такому бізнес-центрі, глава Нацагенства Володимир Ковалевський дав задовго до цієї публікації.\nПісля скандалу, коли журналісту "Українській правді" перешкоджали фотографувати офіс Нацагентства, відомство поширило гнівну відповідь, у який Ковалевський, зокрема, стверджував, що Нацагентство здійснює "важливі представницькі функції".\nДійсно, можна лише уявляти, яких людей приймають в установі, керівник якої благословляє застосування безтендерних процедур при закупівлях для Євро-2012.\nЧиновники озвучили ще одну версію, чому Нацагентство орендує "Парус" - тому що в цьому ж бізнес-центрі знімає квадратні метри місцевий організаційний комітет Євро-2012 на чолі з Маркіяном Лубківським.\nПроблеми лише в тому, що за їхню оренду платить УЄФА, а не українські громадяни. Подібний же вибір офісу державною структурою межує з марнотратством у напівзлиденній країні.\nЦікаво, що за старої влади Нацагентство з Євро-2012 квартирувалося у будівлі Державної акціонерної компанії "Хліб України", що знаходиться зовсім поруч з "будівництвом сторіччя" - НСК "Олімпійський".\nБудівля ДАК "Хліб України"\nКолишній керівник Нацагентства і теперішній чиновник МНС Євген Червоненко розповів "Українській правді", що тоді відомство орендувало по половині двох поверхів у цій будівлі. Однак вартість оренди він пригадати не зміг.\nАле це й не так важливо, адже у тому випадку державна установа орендувала приміщення у державної компанії. Тобто гроші просто перекладалися з однієї бюджетної кишені до іншої. Зараз же бюджет платить комерційній структурі - при чому суми явно непорівнянні.\nВласником бізнес-центру "Парус" є олігарх Дмитро Фірташ, який користується особливою повагою у нинішніх господарів Банкової.\nРемонт, який не відбувся\nВтім, для державних чиновників, які відповідають за підготовку до Євро-2012, мати офіс у престижному бізнес-центрі виявилося недостатньо. Вони ще вирішили його... відремонтувати. Звісно, за державні кошти.\nТак, у листопаді 2010 року Нацагентсво замовило собі капітальний ремонт офісного приміщення. Звісно, без проведення тендеру. Підряд на роботи в розмірі 1 мільйон 73 тисячі бюджетних гривень отримало ТОВ "Авіа-Буд".\nЩоправда, залишалося незрозумілим, навіщо робити цей самий ремонт, якщо сам хмарочос лише 2007 року здали в експлуатацію?\nІз запитанням, яка була потреба в ремонті, "Українська правда" направила до Нацагентства ще один інформаційний запит. Однак відповіді на це питання ми не отримали. Державна установа відповіла, що процедуру закупівлі робіт з капремонту в одного учасника скасували 27 грудня. Очевидно, зробили це після резонансу в пресі.\nЗа час нетривалого перебування в офісі Нацагентства у журналіста не склалося враження, що кабінети потребують навіть косметичного ремонту.\nНемає потьоків на стінах, протягів від щілин у віконних рамах, розбитого паркету або інших явищ такого гатунку, які можна спостерігати у приміщеннях інших державних організацій.\nПідлога застелена чистим ковроліном, кабінети відділені охайними скляними перегородками, на яких висять жалюзі, пофарбовані у нейтральний колір стіни, які увішані фотографіями стадіонів, сучасні офісні меблі та техніка...\nЩоб внести ясність в питання щодо "житлових умов" Нацагентства, "Українська правда" намагалася домовитися про офіційну фотозйомку офісу цієї державної установи. Але виявилося, що підлеглі Колеснікова засекречені не гірше Міністерства оборони.\nЗа версією чиновників, для фотозйомки на орендованому ними поверсі... необхідний дозвіл бізнес-центру. Відповідний запит редакція направила ще два тижні тому, але питання фотозйомки, яка має зайняти не більше 10 хвилин, не узгоджене й досі.\nНапевно, на думку чиновників, українських громадян, як і конголезьких модників, має цікавити лише яскрава обгортка Євро-2012. А якою ціною буде проведено футбольну першість і на що витрачаються бюджетні гроші, їм знати необов'язково.


Готелі у м. Vagator - Search on KAYAK\nПорівняйте ціни на готелі Vagator на сотнях сайтів відразу\nVagator, GA, Індія\nлютий Проживання у цьому місяці обійдеться найдорожче, ціни зростають на 62%.\n₴4 838 нд - чт: середня ціна за останні 2 тижні.\n₴7 244 пт та сб: середня ціна за останні 2 тижні.\nКоли краще бронювати готель в Vagator\nПоради, як знайти ідеальний готель в Vagator за найкращою ціною\nЯкщо вас цікавить недороге житло в Vagator, поїздку варто планувати на "низький" сезон. Найвигідніші місяці, коли ціни на готелі в Vagator знижуються до мінімуму, — це серпень і грудень.\nВартість готельного номера в Vagator залежить від різних факторів, але якщо вас цікавить найбюджетніший день тижня, то зазвичай це понеділок. четвер – це, навпаки, найдорожчий день.\nПоширені запитання про бронювання готелю в Vagator\nЧи безпечно зупинятися в готелях за напрямком Vagator під час пандемії коронавірусу (COVID-19)?\nЗагалом готелі не вважаються місцем підвищеного ризику за умови, що їхній персонал уживає належних санітарних заходів для профілактики коронавірусу (COVID-19). Тим не менше, ми рекомендуємо вам уточнити інформацію про такі заходи у готелях за напрямком Vagator в органах місцевої влади.\nЯк знайти готель у центрі міста Vagator?\nПісля того, як ви здійсните пошук готелів на KAYAK, ви можете уточнити свої вподобання щодо району і вибрати, наприклад, лише центральну частину міста Vagator. Ви також можете задати запит на карті, щоб звузити область пошуку до центру міста Vagator.\nДе зупинитися в Vagator?\nНаша карта покаже точне місце розташування кожного готелю та допоможе вам вибрати чудовий номер в Vagator.\nНайкращі готелі Vagator\nГотелі Vagator, які рекомендують найчастіше\nW Goa - Vagator - Басейн\nOzran Heights Beach Resort - Vagator - Будівля\nCasa Vagator - Vagator - Патіо\nAlcove Resort - Vagator - Вигляд зовні\nAntares Beach Resort - Vagator - Басейн\nI love Bell Bottoms - Vagator - Басейн\nCasa Playa Comforts - Vagator - Ресторан\nCochichos Resort - Vagator - Басейн\nThe Grand Leoney Resort - Vagator - Будівля\nSiolim Holiday Apartments - Vagator - Спальня\nTapasya Yoga and Resort - Vagator - Вигляд зовні\nOyo 6221 Home Spacious 3bhk Vagator Beach - Vagator - Спальня\nAria Beach - Vagator - Ресторан\nSpot On 38648 Hotel Goan Darbaar - Vagator - Будівля\nOYO 36236 Luxurious Studios Anjuna - Vagator - Патіо\nVagator – пропозиції від готелів. Пошук готельних номерів у м. Vagator. Знаходьте дешеві готелі міста Vagator. KAYAK здійснює пошук на сотнях туристичних сайтів, щоб допомогти вам знайти бюджетні готелі і вигідно забронювати зручний номер.


2 березня 2021 року в будинку Центру Української Культури та Мистецтва розпочала роботу виставка творів трьох художниць – «Неповторна мить».\n«Весна розпочалась з цієї прекрасної виставки! Це справжній подарунок для нашого Центру! Роботи художниць хоч і написані в різних техніках, але гармонійно доповнюють одна одну!», – висловила своє захоплення Світлана Долеско, Генеральний директор Центру Української Культури та Мистецтва. Ольга Музиченко, заступник директора Центру, додала: «Ця виставка – справжній весняний подарунок для наших відвідувачів».\nТож, познайомимомося з кожною з учасниць! Катерина Поляруш – дуже багатогранна особистість. Найбільше її надихає природа та красиві місця. Техніка в якій працює Катерина – вітражний розпис (малюнок на склі вітражною фарбою). Художниця зізнається: «Ця техніка обрала мене». Створює не лише картини, а і розмальовує неймовірні вази, підсвічники, посуд, магніти та навіть новорічні іграшки! Катерина каже: «Свої твори не треба всі зберігати в себе! Це і є успіхом та визнанням, коли роботи купують, це розширює горизонти!».\nАнна Дахно – неймовірно витончена художниця, яка передає свій характер та відчуття краси в картинах. Вони написані з любов’ю! «Надихає мене все, що оточує. Я можу прокинутися, побачити промінь сонця, спів пташок, і мить завмирає... Я розумію, що зараз потрібно творити. Момент, коли я пишу, ніби зупиняє час. Підходжу до дзеркала – й ніби помолодшала, навіть рум’янець з’являється. Іноді не пам’ятаю процес написання картини» – розповідає пані Анна. Натхнення іноді настільки охоплює Анну, що вона створює свої роботи за один підхід.\nЛілія Безверха – мисткиня, що працює в авторській техніці створення декоративних робіт, яку вона розробила та щоразу вдосконалює. Це поєднання трьох самостійних технік: аплікація, різьблення та інкрустація. «Натхнення – це магія! Це те, що приходить самостійно… Хіба ми маємо натхнення на народження дитини? Ні! Ти просто живеш, а воно саме до тебе приходить». Лілія додає: «Спочатку все починалося зі звичайної аплікації, схоже на такі, як усі робили у школі. А вже згодом я почала додавати щось нове та експериментувати!».\nУкраїна, м. Київ, вул. Хорива, 19-Вст.м. «Контрактова площа» (вихід з метро в бік вулиць Верхній і Нижній Вал)\nФорми і методи художньо-творчого розвитку школяра


Аналіз рівня відсоткового ризику протягом року показує, що в цілому банк додержує встановленого ліміту за винятком періоду до 1 місяця. У цьому періоді індекс відсоткового ризику перевищує встановлений ліміт на 3%, що означає наявність підвищеного рівня ризику. Якщо протягом 1 місяця відсоткові ставки знизяться, наприклад, на 2%, то відсотковий прибуток банку зменшиться на 2,6 млн.грн (20013010000). Отже, якщо прогноз свідчить про зниження ставок протягом найближчого місяця, менеджеру банку необхідно зменшити додатний геп і по змозі перейти до від'ємного.\nМетоди управління гепом мають наступні недоліки:\nНавіть нульовий геп не гарантує повного захисту від ризику, оскільки ставки за активами і пасивами можуть змінюватися по-різному. У цілому ставки за активами мають тенденцію змінюватися швидше, ніж ставки за пасивами. Між моментами зміни ставок існує розрив у часі.\nДві основні характеристики відсоткових ставок – мінливість і непередбачуваність значно ускладнюють використання у процесі управління банком стратегії гепу.\nЕфективність управління кумулятивним гепом значною мірою залежить від правильного вибору періодів переоцінювання. Вибір цих періодів – суб'єктивний, що може призвести до несприятливих наслідків через потрапляння окремих статей у проміжки між періодами переоцінювання.\nПерехід від позитивного гепу до від'ємного вимагає певного часу, а банки не завжди мають у своєму розпорядженні фінансові інструменти та механізми, які б дозволили це зробити швидко. Через те ефективність застосування геп-менеджменту знижується.\nПерелічені недоліки значно ускладнюють процес управління гепом і збільшують ризик фінансових втрат, тому більшість банківських менеджерів у процесі управління активами і пасивами спираються на стратегію хеджування ризиків [31,c.312].\nІдея розглянутих методів управління активами і пасивами може бути застосована у процесі управління валютним ризиком банку чи фірми. У такому разі аналізується співвідношення строків і сум активів та пасивів, які виражені в одній і тій самій іноземній валюті. Іноді такий підхід називають методом узгодження надходжень та платежів в іноземній валюті.\nВ зарубіжній практиці для зменшення можливих втрат по пасивних операціях використовуються методи процесу хеджевання. Під хеджуванням (від англ. Hedge – захищ атися від можливих втрат, ухилятися, обмежувати) розуміють діяльність, яка спрямована на створення захисту від можливих втрат у майбутньому.\nНайбільш значними фінансовими ризиками є валютний та ризик зміни відсоткової ставки. Валютний ризик відбиває ймовірність витрат, пов'язаних зі зміною курсу національної валюти щодо іноземної валюти протягом певного часу. Ризик відсоткових ставок – це ймовірність фінансових втрат у зв'язку з мінливістю відсоткових ставок на фінансових ринках.\nДля управління фінансовими ризиками застосовують хеджування. Термін "хеджування" в економічній теорії та практиці має кілька значень – стратегія, метод, операція та інструменти хеджування.\nМетоди хеджування – це способи впливу на структуру фінансових активів та зобов'язань з метою обмеження рівня ризику або створення систем захисту від ризику укладанням додаткових фінансових угод. У широкому розумінні до методів хеджування відносять:\nзбалансований підхід до управління активами і пасивами банку;\nуправління розривом між чутливими активами і пасивами – геп-менеджмент;\nпроведення операцій хеджування;\nуправління середньозваженим строком погашення;\nобмеження обсягу ризикових операцій;\nстрахування на відкритих фінансових ринках.\nУ вузькому розумінні хеджуванням вважається лише проведення відповідних операцій, які забезпечують компенсацію фінансових втрат внаслідок зміни ринкової ціни активу у майбутньому.\nОперація хеджування полягає в укладанні строкової компенсаційної угоди з третьою стороною з метою повної ліквідації, або часткової нейтралізації фінансового ризику. Ці операції фіксують майбутню вартість активів на визначеному рівні, що виключає як можливість зазнати в майбутньому збитків, так і можливість одержати спекулятивні прибутки. Операції хеджування проводяться на ринку строкових угод, коли період від дати укладання угоди до дати виконання реальної операції становить більше як 2 робочі дні. На практиці тривалість такого періоду коливається від кількох тижнів до кількох років, здебільшого 1-3 місяці.\nХеджування відсоткових ставок здійснюється на основі використання таких інструментів:\nФорвардний контракт за відсотковими  це двостороння угода, в якій фіксується відсоткова ставка за кредитом (депозитом), що його буде надано (прийнято) на визначену дату в майбутньому.\nФ'ючерсний контракт на короткострокові відсоткові ставки  це угода між продавцем (покупцем), з одного боку, та кліринговою палатою ф'ючерсної біржі, з іншого, про поставку (прийняття) стандартної кількості грошових коштів під визначену відсоткову ставку на конкретну дату в майбутньому.\nОпціон відсоткових ставок  це угода, яка дає право власникові на одержання кредиту за ставкою, що не перевищує фіксованої верхньої межі, або право інвестування коштів під ставку, не нижчу за встановлену нижню межу. у деякий момент часу в майбутньому або протягом наперед визначеного періоду.\nВідсотковий своп  це контрактна угода між двома учасниками про обмін відсотковими платежами в розрахунку на визначену суму, яка укладається з метою встановлення нижчих витрат запозичення.\nПри правильному використанні даного методу можна значно зменшити втрати банку пов'язаних із зміною відсоткових ставок. Проте в Україні даний метод не набув поширення через слабкий розвиток фондового ринку [31,c. 302].\nВикористання будь-якого з вище зазначених методів дає змогу банку проводит ефективну політику управлінні пасивами. Менеджер банку повинен знати всі переваги та недоліки кожного з методів, вмати враховувати особливості свого банку та ринку вцілому, і лише тоді застосовувати їх на практиці. Проте використовувати в повному обсязі будь-який з методів в умовах сучасної української економіки є неможливим через нестабільність економічних показників та, як наслідок неможливість їх прогнозування (одна з умов методів управління).\n3.3. Основні напрями розвитку пасивних операцій.


Про азот в метеоритах з Марса - Фактосвіт\nПро азот в метеоритах з Марса\nМетеорит з Марса\nГрупа японських дослідників виявила в карбонатних мінералах марсіанського метеорита речовини, що містять азот (раніше дослідженням заважали забруднення земним матеріалом).\nМарсіанський метеорит – це гірська порода, що сформувалася на планеті Марс і внаслідок падіння астероїда або комети на неї була викинута з Червоної планети, після чого потрапила на Землю. Станом на березень 2014-го із понад 61 000 метеоритів, знайдених на Землі, 132 ідентифіковані як марсіанські. У складі марсіанських метеоритів є такі самі композиції хімічних елементів та ізотопів, що відповідають композиціям марсіанських скельних порід та газів, які були досліджені з допомогою космічних апаратів, що працюють на цій планеті.\nМолекули азоту збереглися на Червоній планеті з часів нойського періоду (термін походить від назви землі Ноя), коли відбувалося інтенсивне утворення кратерів, формування долин та ерозій, темп яких у порівнянні з подібними процесами на Землі був набагато нижчим. В ті часи ранньої епохи геологічного розвитку Червоної планети, що відбувалися 3,8—4,1 млрд років тому, утворився басейн Еллада, плато Тарсис і долина Марінера. Тому й припустили, що знайденим молекулам азоту в марсіанському метеориті близько 4-х мільярдів років, про що пише EurekAlert.\nЗа словами науковців, карбонатні мінерали випадають в осад з ґрунтових вод. Що прямо вказує на те, що на Червоній планеті була волога і органіка, тобто Марс був придатний для життя.\nОсобливо цікавим є метеорит Аллан-Хіллз (ALH) 84001 (названий на честь району Антарктиди), що впав в 1984 році. ALH 84001 містить карбонатні мінерали помаранчевого кольору, які 4 мільярди років тому на Марсі з солоної рідкої води випадали в осад. В результаті забруднення снігом і льодом Антарктиди і через технічні обмеження визначення марсіанського органічного матеріалу в метеориті в попередніх аналізах було ускладненим, тому й азот в ALH84001 не було виміряно.\nАзот є важливим елементом життя і корисним індикатором розвитку планетарної системи. В новому дослідженні, проведеному командою ELSI-JAXA, використані сучасні аналітичні методи для вивчення вмісту азоту в карбонатах ALH84001. Тепер дослідники впевнені, що знайшли перші вагомі докази на користь існування органіки на Марсі, якій біля 4-х мільярдів років.\nВчені, щоб уникати забруднення, розробили нові методи підготовки зразків, для чого в лабораторії ELSI, щоб від основного метеорита відокремити крихітні карбонатні зерна (які за розміром десь з товщину людської волосини), використовують срібну стрічку.\nПодальше видалення можливих поверхневих забруднень з підготовлених карбонатних зерен відбувається за допомогою приладу з іонно-променевим сканувальним електронним мікроскопом в JAXA (агентство, що відповідає за космічну та авіаційну програму в Японії). Також проводилася спектроскопія µ-XANES (мікроскопічне поглинання рентгенівських променів) на ближній кромці, що дозволяє виявити азот, присутній навіть в дуже невеликих кількостях, і визначити, в якій хімічній формі перебуває знайдений азот.\nПісля ретельних перевірок на наявність забруднення команда науковців визначила, що виявлена органіка, найімовірніше, є дійсно марсіанською.\nНагадаємо, марсохід Curiosity (розмірами з автомобіль роботизований ровер, запущений в листопаді 2011 року) вже зробив найдетальнішу панорамну світлину марсіанської поверхні з найвищою роздільною здатністю серед наявних фотознімків Червоної планети, яка складається з понад тисячі зображень і містить 1,8 млрд пікселів.\n← Тонкощі вибору морозива → Місяць самоізоляції


Дрезден-Відень з зупинкою в Празі\nAuthor Topic: Дрезден-Відень з зупинкою в Празі (Read 3008 times)\n« on: 03.03.16 , 01:03 »\nПланую проїхатись з Дрездена до Відня з тривалою зупинкою в Празі (на добу, максимум дві). Сайт DB показує, що на потрібну дату (з зупинкою в Празі 24 чи 48 годин) є квитки за 21,70 € (це насправді 29 в комбінації з моїм BahnCard25).\nЦікавить, чи на ділянку Прага-Відень є Zugbingung (тобто прив'язка до конкретного потяга), чи, можливо, існують якісь інші обмеження (на тип потяга EC/RJ, тривалість зупинки в Празі тощо)?\n« Reply #1 on: 03.03.16 , 11:03 »\nПрив'язки до поїзда і обмеження на час зупинки - будуть лише на ділянку по Німеччині, далі по Чехії і Австрії - це звичайний квиток з терміном дії 15 днів без спеціальних обмежень на категорії поїздів і на терміни зупинок. Скоріш за все квиток буде з можливістю проїзду ділянки Прага - Брно обома маршрутами (тобто у VIA буде фраґмент назразок *praha*(havbrod/c.treb)*brno*).\nЇхати можна будь-яким поїздом, на який діють квитки "великої" залізниці. Тобто на LeoExpress під'їхати з Праги до Коліна чи Пардубіце - не можна, на RegioJet з Праги до Пардубіце теж не можна. На усіх інших поїздах, включно з EC і RailJet - можна.\nРезервація місць на RailJet чи EC тут не обов'язкова.\nНа SuperCity (пендоліно) - ділянку Прага - Пардубіце під'їхати по такому квитку можна, але треба обов'язково докупити резервацію.\nЩодо часу зупинки - не проблема суто у недосконалості інтерфеса сайта ДБ. Справді, на стадії вибору маршрута - він не дозволяє явним чином вказати зупинку наприклад у Празі > 48 годин, хоча таке використання того квитка, умовами того тарифу не заборонено.\nНасправді зупинки > 48 годин були б неможливі лише на німецькій частині маршрута, але сайт DB на будь-який запит зупинки > 48 годин реагує нервово - завжди видає помилку навіть не намагаючись проаналізувати чи у Німеччині таку зупинку намагаються запросити це поза нею.\n« Reply #2 on: 05.03.16 , 14:03 »\nQuote from: Maxy on 03.03.16 , 11:03\nСкоріш за все квиток буде з можливістю проїзду ділянки Прага - Брно обома маршрутами (тобто у VIA буде фраґмент назразок *praha*(havbrod/c.treb)*brno*).\nТак і є: Praha*(C.Trebova/Havlickuv Brod)*Brno*Breclav*Breclav(Gr)\n« Reply #3 on: 02.04.16 , 15:04 »\nНасправді, там проблема в обмеженні системи HAFAS, якою DB користується для ведення розкладів та планування маршрутів. Ось шматок документації:\nТож зупинку довшу за 48 годин неможливо запросити ані на сайті, ані в автоматі. Підозрюю, що й у касирів виникли б труднощі при оформленні такого квитка, бо я так розумію, що їхні комп'ютери теж через HAFAS API працюють.\nTags: dresden praha wien\nGoogle visited last this page 05.04.16 , 03:04


Модний жіночий одяг – Ужгородка\nПредставниці прекрасної статі надають особливого значення свому гардеробу. Він може сказати багато про що: характер, зрілість, спосіб життя і багато іншого. Для кожної жінки важливо виглядати красиво та привабливо. У нашому інтернет-магазині “ANSWEAR” є величезний розділ “жіночий одяг”, в якому вам обов’язково що-небудь сподобається.\nЧому варто купувати жіночий одяг в “ANSWEAR”\nАсортимент нашого магазину настільки різноманітний, що створити креативний, неповторний образ буде простіше простого. Вся продукція оцінюється нашими фахівцями, які відбирають одяг з нових колекцій з урахуванням сучасних трендів.\nСучасна мода характеризується універсалізмом, який дозволяє інтуїтивно підібрати окремий елемент одягу до цілого образу.\nЩе однією перевагою нашого магазину є постійна наявність акцій, які дають можливість купувати товар за вигідними цінами.\nВеличезний асортимент припаде до смаку всім, хто бажає перетворитися, незалежно від того, якому стилю ви віддаєте перевагу: ставний, вульгарний, епатажний, стриманий, класичний, спортивний і т.д.\nЯкщо ви тільки формуєте свій гардероб для повсякденного використання, то почніть його з поповнення білизни.\nВажливо виглядати красивою і доглянутою в будь-якому місці, тому слід задуматися про придбання нового затишного домашнього наряду.\nДля походів на роботу можна вибрати модні строгі джинси або штани. Більш вільним варіантом буде присутність в образі брюк галіфе, які відмінно поєднуються з заправленими блузами.\nСезонний жіночий одяг\nНе забуваючи про те, що за межами офісу або будинку нас можуть чекати суворі погодні умови, переміщаємося на вкладку з плащами, пальто, демісезонними і зимовими куртками. Через великий асортимент вибір буде ускладнений, але ви впораєтеся.\nПісля закінчення морозів і дощів настають сонячні, спекотні дні. Гардероб сучасної дівчини складно уявити без сукні, тому вирушаємо в розділ з легким літнім одягом.\nЖіночий одяг для урочистих заходів\nВідмінною рисою жіночого образу є те, що образ дівчини завжди відповідає типу заходи, на якому вона знаходиться. Це говорить про те, що вибір одягу повинен відштовхуватися від того, який статус має прийдешній свято, вечірка або ділова зустріч.\nДля офіційних заходів є певні дрес-коди, які передчасно оголошуються. Якщо це бал, то пастельні відтінки шикарного плаття наповнять вас ніжністю і жіночністю, а ось класичний чорний підкреслить строгість і елегантність.\nДля клубних вечірок або домашніх дискотек можна придбати яскравий, що приваблює увагу, одяг.\nКращим варіантом для побачення або зустрічі з подругами буде приталені плаття до колін. У 2021 році продовжується тенденція пастельних відтінків, яка поширюється практично на всі елементи вашого гардеробу.\nНе бійтеся експериментувати з образами, цілком можливо, що те, чого ви остерігаєтеся і вважаєте безглуздим, виявиться саме тим стилем, який ідеально доповнює ваш характер і підкреслює всі достоїнства фігури.\nПопередній запис:Назад У 2020 році у Європейському Союзі зменшилось споживання яблук\nНаступний записВперед Без фемінітивів і проєктів: Окружний адмінсуд Києва скасував новий правопис


Бюро перекладів в Києві | Послуги в Києві\nБюро перекладів (Київ) на Link.ua: перелік усіх бюро перекладів Києва, де можна замовити переклад документів, текстів на різні мови світу\nНе знаєте, де знайти хімчистку в Києві або де найближче від будинку відділення пошти? А може, Вам потрібно терміново застрахувати машину або перевести документ з завіренням перекладу? У розділі «Бюро перекладів в Києві» є список компаній, що пропонують потрібні вам послуги. Крім цього загальний розділ містить всі мережі автозаправок, станцій СТО Києва і навіть компаній, що пропонують юридичну допомогу. Компанії за напрямком: бюро перекладів можна шукати за списком, за допомогою форми пошуку або по алфавітному покажчику.\nГоловна » Послуги в Києві » Бюро перекладів в Києві\nБюро перекладів за станціями метро:\nЗолоті ворота (28)\nМайдан Незалежності (13)\nПлоща Льва Толстого (21)\nБюро перекладів на Link.ua: Бюро перекладів в Харькове, Бюро перекладів в Донецке\n2009-2019 © Бюро перекладів (Київ) на Link.ua