Катеринівська ЗШ І – ІІІ ступенів\nВчитель : Лопушнян С. М.\nТема 1. Вступ. Інформація та інформаційні процеси.\nІнформатика. Поняття інформації. Інформація та повідомлення. Властивості інформації. Носії повідомлень, форми та способи подання повідомлень. Інформація та шум і їх взаємоперетворення.\nОсновні етапи становлення і розвитку обчислювальних систем від абака до комп'ютера. Сфери застосувань сучасної комп'ютерної техніки.\nІІ. Інформаційна система\nТема 2. Інформаційна система\nПравила поведінки в комп'ютерному класі та техніка безпеки при роботі з комп'ютером. Правила підготовки комп'ютера до роботи\nСтруктура інформаційної системи. Апаратна й інформаційна складові інформаційної системи. Взаємозв'язки апаратної та інформаційної складових. Основні пристрої апаратної складової інформаційної системи, їх призначення.\nПрактична робота № 1. «Початок і закінчення роботи з комп'ютером»\nПроцесор. Основні функції процесора. Пристрої введення – виведення повідомлень. Клавіатура. Дисплей. Принтер. Сканер. Призначення контролерів і адаптерів. Модем і його призначення. Поняття про комп'ютерні мережі.\nПам'ять комп'ютера. Внутрішня та зовнішня пам'ять комп'ютера. Оперативна пам'ять комп'ютера. Зовнішні запам'ятовуючі пристрої комп'ютера. Дискові накопичувані, їх основні характеристики. Розміщення повідомлень на дискових накопичувачах\nІІІ. Операційні системи.\nТема 3. Операційні система.\nПоняття файлу. Ім'я і розширення імені файлу. Каталоги (папки) файлів. Зарезервовані імена зовнішніх запам'ятовуючих пристроїв\nПоняття операційної системи (ОС). Функції та склад ОС. Поняття інтерфейсу ОС. Різні види інтерфейсів. Основні об'єкти, що опрацьовуються за допомогою ОС. Правила роботи з об'єктами. Властивості об'єктів, набір операцій над об'єктами. Меню. Запуск у роботу\nпрограм, що працюють під управлінням ОС. Основні вказівки ОС для роботи з файлами, папками, дисками. Пошук, зберігання, вилучення, переміщення, копіювання та перейменування файлів\nПрактична робота № 2. «Робота з об'єктами на робочому столі: виділення, переміщення, перегляд властивостей, створення, перейменування, вилучення. Робота з вікнами.»\nПоняття про комп'ютерні віруси. Класифікація комп’ютерних - вірусів. Профілактика і боротьба з комп'ютерними вірусами. Антивірусні програми, їх класифікація та принципи роботи. Знайомство з роботою антивірусних програм. Захист інформації. Поняття про стиснення даних. Архівація файлів. Програми для роботи з архівами. Створення архівів. Додавання файлів до архіву. Перегляд вмісту архівів. Вилучення та переписування файлів із архіву.\nТематичне оцінювання. «Інформаційна система. Операційні системи». Тестування.\nIV. Програмні засоби загального призначення Програмні засоби загального призначення\nПрограмні засоби загального призначення. Текстові редактори. Текстовий редактор Блокнот.\nПрактична робота №3 «Створення тексту. Редагування тексту».\nТекстовий редактор WORD. Редагування тексту. Робота з текстовими файлами.\nПрактична робота №4 «Створення тексту. Редагування тексту. Робота з фрагментами тексту: виділення, копіювання, перенесення».\nГрафічний редактор та його призначення.\nПрактична робота № 5 «Робота з графічним редактором. Створення малюнків»\nКомп'ютерні мережі. Електронна пошта.\nПрактична робота № 6 «Створення електронних повідомлень. Пересилання повідомлень електронною поштою. Перегляд повідомлень, що надійшли електронною поштою».\nТематична атестація з тем «Програмне забезпечення загального та навчального призначення. Комп'ютерні мережі. Електронна пошта».\nТема: “Інформатика. Поняття інформації. Інформація та повідомлення. Властивості інформації. Носії повідомлень, форми та способи подання повідомлень. Інформація та шум і їх взаємоперетворення.”\nМета: дати визначення інформатики, ознайомити з поняттям інформації і повідомлення, розповісти про взаємозв’язок інформації і повідомлення; розібрати поняття інформаційних процесів, їх структури.\nОбладнання: плакат “Властивості інформації”.\nПоняття інформації. Властивості інформації. Види інформації.\nІнформація і повідомлення. Види повідомлень.\n4. Носії повідомлень, форми і способи подання повідомлень.\n5. Інформація і шум та їх взаємоперетворення.\n Інформатика — це наука про інформацію та інформаційні процеси в природі і суспільстві, методи та засоби одержання, зберігання, обробки, передачі, опрацювання, використання, захисту інформації та управління інформаційними процесами.\nІнформатика (інформаційна автоматика) сформувалася як наука завдяки розвитку комп'ютерної техніки.\nІнформатика – практична наука. Її досягнення повинні проходити підтвердження практикою і прийматись у тих випадках, коли вони відповідають критерію підвищення ефективності.\nСлово інформатика походить від французького слова Informatique (об’єднання термінів “інформація” і “автоматика”), що виражає її сутність, як науку про автоматичну обробку інформації. Крім Франції термін “інформатика” використовується в ряді країн Східної Європи. В більшості країн Західної Європи і США використовуються інші терміни Computer Science (наука про засоби обчисленої техніки).\nУ якості джерел інформатики називають дві науки - документалістику і кібернетику.\nПоняття інформації. Властивості інформації.\nУ означені поняття “інформатика” присутнє слово “інформація”.\nТермін “інформація” походить від латинського informatio, що означає пояснення, виклад, тлумачення.\nПоняття “інформація” в інформатиці є одним із основних (як, наприклад, “пряма” в геометрії, “число” в арифметиці тощо). Тому дати йому означення неможливо, його можна лише пояснити або описати.\n Інформація — це відомості про об'єкти навколишнього світу, які сприймаються людиною, твариною, рослинним світом або спеціальними пристроями і підвищують їх рівень інформованості.\nІнформація може носити різноманітний характер і призначатися як для живих організмів, так і для різних машин.\nФас! – інформація для собаки;\nСигнал точного часу – інформація для людини;\nКлючі від квартири – інформація для механічного замка.\nІснують різні форми подання інформації – у символьному, текстовому, графічному вигляді. Є інші форми, наприклад, звукова, відео...\nБудь-яку речовину можна охарактеризувати за допомогою її властивостей, наприклад, тверда, легкоплавка, білого кольору тощо. Інформація також має властивості, але вони не настільки очевидні, як властивості речовини.\nІнформація повинна мати визначені властивості, щоб бути використаною суспільством.\nЦінність інформації – інформація дає максимально можливу користь для досягнення мети. Спробуйте замислитися над тим. Чому деякі люди відразу реагують на певну інформацію, тоді як інших ця інформація залишає байдужими. Чому біржовий маклер, почувши про падіння цін на акції, помчить продавати їх, а пересічний громадянин тільки позіхне на цю звістку? Річ у тому, що інформація буває корисною і несуттєвою (у певному розумінні її можна назвати непотрібною). Відомості, корисні для однієї людини, виявляються непотрібними для іншої, оскільки вона не може їх використати.\nДостовірність інформації – інформація з такою властивістю правдива, відповідає істинному стану речей, надає відомості про подію, яка мала місце або може відбутися.\nЯкщо ви дізналися про повінь у Карпатах з інформаційної телепрограми, у якій показано наслідки повені, така інформація, швидше за все, буде достовірною. А якщо ви почули від приятеля про виверження вулкана в українських степах. То цю інформацію можна відразу визнати недостовірною.\nПовнота інформації— інформація з такою властивістю надає весь об'єм відомостей про те, що обговорюється\n"На обід були борщ, котлети і компот", "Я живу в Україні, у селі Катеринівка Кіровоградського р – ну, Кіровоградської області — це приклади повної інформації. Припустимо, що ви зібралися на південь до моря, але з місцевого прогнозу погоди дізналися про очікуване похолодання. Чи досить цієї інформації, щоб відмінити від’їзд? Очевидно, ні, оскільки, по-перше, погода на далекому півдні може не залежати від погоди у вашому місті, а, по-друге, ви поки що не знаєте, наскільки тривалим виявиться похолодання. Тобто у даному разі інформація про погоду є неповною.\nАктуальність інформації— інформація з такою властивістю надходить саме в той час, коли в ній є потреба.\n"Поїзд до Києва відходять через 15 хвилин". Для вас важлива інформація про час відправлення поїзда, на якому ви маєте їхати. Однак ця інформація втрачає свою актуальність після того, як поїзд (на який ви, можливо, не встигли) уже вирушив. Інформація про відправлення вашого поїзда важлива (або корисна) для вас, але є непотрібною для іншої людини.\nДоступність інформації— інформація з такою властивістю зрозуміла і завдяки цьому може бути використана. Інформація стає доступною лише за умови можливості розпізнавання знаків і сигналів, за допомогою яких вона передається. Коли у приміщенні вокзалу повідомляють про прибуття поїзда, а ви не можете розчути це оголошення через шум у залі – це означає, що інформація не задовольняє вимозі розпізнаваності.\nПопередні приклади інформації мають властивість доступності (ясності).\nНаприклад, дворічній дитині буде неясна така правдива, повна і своєчасна інформація “Квадрат гіпотенузи дорівнює сумі квадратів катетів”.\nВідсутність одній з цих властивостей робить інформацію некорисною і навіть шкідливою. Наприклад: "Завтра о шостій годині ранку почнеться кінець світу" — інформація має властивості ясності, своєчасності, повноти. Відсутня тільки вірогідність. Можна уявити, якої біди наробить така "інформація"!\nІнформація має ще одну цікаву особливість - нею можна ділитися з ким завгодно і скільки завгодно разів, а її менше не робиться.\nІснують такі види інформації:\nтекстова - інформація, яка міститься в усій друкованій літературі або відображається технічними пристроями у вигляді текстів;\nграфічна - картини, малюнки, графіки, діаграми, схеми, відеоінформація;\nзвукова - усне мовлення, музичні мелодії, шумові ефекти;\nчисельна - набори числових даних;\nскладна – відео кліпи, спектаклі, концерти.\n3.Інформація і повідомлення. Види повідомлень.\n За допомогою повідомлень проводиться обмін інформацією між людьми, між людьми і машинами, між машинами; обмін сигналами у тваринному і рослинному світі від клітини до клітини, від організму до організму тощо.\nЗ часу, коли на Землі з'явилися живі істоти, все більшого значення для існування набувають отримані відомості про об'єкти навколишнього світу. Хижак у лісі не виживе, якщо не буде знати, де шукати здобич, Усі зайці загинуть, якщо не будуть вміти заплутувати свої сліди і вчасно втікати від вовків і лисиць. Бджола знає, де шукати квіти і як з них збирати нектар. Навіть дерево "знає", коли одягати листя і коли його скидати.\nВідомості стають інформацією, коли вони фіксуються у вигляді малюнка або тексту на скелі, папірусі, пергаменті З виникненням писемності інформація стала передаватися у вигляді письма і друкованих текстів: газет, журналів, книг. Для передачі інформації почали використовувати телефон і радіо.\nРізноманітну інформацію люди (і машини) збирають, обробляють, зберігають і передають іншим людям ( машинам) для використання, Таким чином здійснюються основні процеси нагромадження, обробки і розповсюдження інформації.\nЗ розвитком цивілізації до відомостей про природу додалися інформація про створені машини, апарати, прилади, технологічні процеси, наукові відкриття... Написані романи, повісті, вірші. Створені картини, скульптури, архітектурні ансамблі... Винайдено кіно і телебачення, телефакс і супутниковий зв'язок...\nЩо ж таке інформація в сучасному розумінні?\nкласний журнал містить інформацію про учнів (прізвища, імена та по батькові, де і коли народилися, адресу, відомості про батьків, дані про успішність);\nсупутник автоматично збирає і передає на Землю інформацію про стан атмосфери і космічного\nбатько показує синові будову трактора, вчить їздити на ньому і підтримувати трактор у робочому стані.\nІнформація передається від людини до людини, від людини до автомата, від автомата до людини, від автомата до автомата.\n1) від людини до людини: пасажир передає касиру інформацію про № потягу, час відправлення, дату, кількість квитків, тип вагону, станція призначення;\n2) від людини до комп’ютера: касир вводить необхідну інформацію в комп’ютер;\n3) від комп’ютера до комп’ютера: комп’ютер касира передає інформацію у вигляді електричних сигналів в центральний комп’ютер;\n4) знову від комп’ютера до комп’ютера: центральний комп’ютер передає інформацію про наявність місць в комп’ютер касира у вигляді електросигналів;\n5) від комп’ютера до людини: на екрані комп’ютера касира відображується інформація про наявність місць у вигляді букв і цифр;\n6) від людини до людини: касир повідомляє пасажиру інформацію про наявність місць.\nВідповідність між повідомленням і інформацією не є взаємнооднозначною. Одну й ту саму інформацію можна передати за допомогою різних повідомлень, наприклад, різними мовами. З іншого боку, одне й те саме повідомлення може сприйматись по-різному, тобто може передавати при цьому різну інформацію. Наприклад, різні люди, читаючи одну й ту саму статтю, отримують різну інформацію залежно від рівня сприйняття, підготовленності тощо.\nТаким чином, інформація залежить від того, як трактується повідомлення, за допомогою якого вона передається.\n4.Носії повідомлень, форми і способи подання повідомлень.\nОбмін інформацією у вигляді повідомлень здійснюється у мовній формі. Мовні повідомлення можуть передаватись різними способами: усно, письмово, на дотик.\nУ науці і техніці використовують багато штучних мов, сформованих формальним чином. Вони використовуються для опису і побудови певних теорій, для передачі інформації між технічними пристроями, для фіксації алгоритмів тощо.\nОсобливе значення в історії людства має винайдення способу передавання та збереження повідомлень за допомогою довготривалих носіїв інформації. Подання інформації на таких носіях називається письмом. Прикладом може бути письмо, що сприймається зором і створюється ручними або механічними засобами, письмо, що сприймається на дотик сліпими. Фіксація зображень, наприклад, у кіно чи на наскальних малюнках також є письмом. Листи і газети – один із найстаріших прикладів передавання інформації через записи на довготривалих носіях. Телеграфні коди у вигляді послідовностей крапок і тире, сигнали світлофора, біологічні та електричні імпульси, звукові сигнали, фотографії, кінофільми тощо – це все приклади носіїв інформації.\nКожний об’єкт живої чи неживої природи має деякі властивості: розмір, колір, запах, густину тощо. Отже, він несе (зберігає) певну інформацію. Інакше кажучи, він є джерелом , або носієм, інформації. Цю інформацію можуть сприймати інші об’єкти, наприклад, люди за допомогою органів чуття.\nНосій інформації – це природне або штучне середовище, в якому зафіксована інформація.\nСимвольна форма подання інформації є найбільш простою, в ній кожний символ має якесь значення. Наприклад: червоне світло світлофора, показники повороту на транспортних засобах, ранковий крик півня, різні жести, скорочення і позначення у формулах тощо.\nУ символьній формі використовуються букви, цифри, знаки. Але кожний символ має своє значення.\nНаприклад: літера V може означати швидкість або об'єм; знак "!" у червоному колі означає "Попереду небезпека!".\nВід зміни послідовності символів інформація, відображена у символьній формі, свого значення не втрачає.\nТекстова форма подання інформації є більш складною. Ця форма передбачає, що зміст повідомлення передається не через окремі символи (цифри, букви, знаки), а їх сполученням, порядком розміщення. Послідовно розташовані символи утворюють слова, які у свою чергу можуть утворювати речення\nУ текстовій формі зміст інформації істотно змінюється залежно від порядку послідовності символів, Так, слова "кіт" і "тік" мають однакові символи, але містять різну інформацію. Текстова інформація використовується у книжках, брошурах, газетах, журналах тощо,\nГрафічна форма подання інформації, як правило, має найбільший об'єм. До цієї форми належать фотографи, картини, креслення, графіки тощо. Графічна форма найбільш інформативна. Наприклад, картина Іллі Рєпіна "Запорожці пишуть листа турецькому султану" дає глядачу стільки відомостей про своїх героїв (побут, одежа, зброя, обличчя, характер ...), що ні одним текстом не описати. Мабуть, тому, коли беремо в руки нову книжку, перш за все шукаємо в ній малюнки, щоб створити про неї найбільш повне враження.\nІнформацію можна подавати одним із способів: літерами і знаками, жестами, нотами музики, малюнками, скульптурами, звукозаписом, відеозаписом, кінофільмами.\n5.Інформація і шум та їх взаємоперетворення.\nПовідомлення, яке не несе інформації, несе шум. Іншими словами, якщо повідомлення не підвищує інформованість об’єкту, то воно несе інформацію. Наприклад, в кімнаті двоє: батько слухає новини по телевізору, син вголос вчить вірш. Син не сприймає новини з телевізора, і його інформація для нього є шумом. Очевидно, що і батько старається зосередитись на новинах, і голос сина для нього теж є шумом. Коли ж почали передавати спортивні вісті, син захотів почути результати останніх матчів з футболу, переключив свою увагу на телевізор, і для нього шум від телевізора перетворився в інформацію. І для батька голос сина з коментарем до чергової перемоги команди “Динамо” перестав бути шумом.\nШумом є також повідомлення, що сформульовані невідомою для об’єкта мовою або містять невідомі терміни. Але для тих, хто розуміє цю мову або знає зміст цих термінів, це повідомлення є інформацією.\nУ процесі передачі інформація може спотворюватись або витрачатися в різноманітні дії зовнішніх факторів, наприклад, дії електромагнітних полів.\nМи можемо чути спотворений звук по телефону, спостерігати вплив атмосферних шумів у радіо, спотворення телевізійного зображення тощо. Для покращення рівня захисту від шумів створені спеціальні методи, наприклад під час повідомлень використовують додаткові символи, які не мають реального змісту, але служать для контролю за правильністю отриманого повідомлення.\nКоли інформатика сформувалась як наука?\nЯке поняття в інформатиці є основним?\nЧи можна дати означення поняттю “інформація”?\nВивчити матеріал за конспектом.\nОбладнання: “Властивості інформації”.\nТема: “Основні етапи становлення і розвитку обчислювальної техніки від абака до комп’ютера. Сфери застосування сучасної комп’ютерної техніки.”\nОбладнання: таблиця “Покоління обчислювальної техніки”\n В процесі розповіді скласти з учнями таку таблицю:\n1. Опрацювати матеріал за конспектом. Підготувати доповіді - реферати про історію розвитку ЕОМ.\nТема: « Правила поведінки в комп’ютерному класі та техніка безпеки при роботі за комп’ютером. Правила підготовки комп’ютера до роботи. Структура інформаційної системи. Апаратна та програмна складові інформаційної системи. Взаємозв’язки апаратної та інформаційної складових. Основні пристрої апаратної складової інформаційної системи, їх призначення.\nПрактична робота № 1. «Початок і закінчення роботи з комп’ютером»\nМета: ознайомити учнів зі структурою інформаційної системи, сформувати поняття про логічну структуру електронних обчислювальних машин, структуру апаратної складової ІС\nОбладнання: схеми «Схема інформаційно-обчислювальної системи», «Категорії програмного забезпечення». Комп’ютерна презентація «Інформаційна система»\nОсновні пристрої апаратної складової ІС, їх функція та взаємодія.\n4. Практична робота № 1. «Початок і закінчення роботи з комп’ютером.\nІІІ. Підсумок уроку. Домашнє завдання\nЗаслуховування доповідей - рефератів про історію розвитку ЕОМ.\n2. Структура інформаційної системи\nХудожник-дизайнер створює на комп'ютері малюнки за допомогою різноманітних графічних редакторів, виконує комп'ютерну обробку зображень.\nМузикант готує на комп'ютері аранжування музичних творів, а сучасний композитор пише музику за допомогою комп'ютера.\nВидавець звертається до комп'ютера для створення електронних макетів книг та журналів, для підготовки майбутніх друкованих матеріалів.\nБухгалтер виконує на комп'ютері економічні розрахунки та веде всю бухгалтерську документацію. Користувач Інтернету отримує через свій комп'ютер інформацію з глобальної мережі, причому список запитань, на які можна знайти відповіді в Інтернеті, не обмежений.\nКористувачі будь-якого віку можуть захоплено грати у комп'ютерні ігри.\nЗагалом, можливості персонального комп'ютера надзвичайно широкі. Вони визначаються двома основними факторами: конструкцією комп'ютера (апаратним забезпеченням) та програмами, які на ньому встановлені (програмним забезпеченням).\nІнформаційною системою називають сукупність взаємопов'язаних засобів, які здійснюють зберігання та обробку інформації.\nІнформаційна система — це взаємозв'язана сукупність пристроїв, методів і персоналу для обробки інформації.\nВ сучасних інформаційних системах обов'язково застосовують комп'ютерну техніку, тому їх також називають інформаційно-обчислювальними системами. До інформаційної системи дані надходять від джерела інформації. Ці дані надсилаються на зберігання чи зазнають певної обробки у системі і потім передаються споживачеві. Споживачем може бути людина, пристрій або інша інформаційна система. Між споживачем та власне інформаційною системою може бути встановлений зворотний зв'язок. У цьому разі інформаційна система називається замкненою. Канал зворотного зв'язку є необхідним, якщо потрібно врахувати реакцію споживача на отрим ану інформацію.\nСхема інформаційно-обчислювальної системи\n• введення інформації від джерел інформації;\n• обробка (перетворення) інформації;\n• зберігання вхідної і обробленої інформації;\n• виведення інформації для відправлення користувачу;\n• можливе введення інформації від користувача через зворотній зв'язок.\nУ сучасній інформаційний системі комп’ютер відіграє роль апаратно-програмної частини.\nЄ два міжнародні стандарти персональних комп'ютерів (персональні комп'ютери інших видів не настільки поширені) :\n• Macintosh виробляє фірма Аррlе (яблуко) — потужні, висока якість графіки, надійні, дорогі. Фірма Аррlе у 1976 році створила перший в світі персональний комп'ютер;\n• ІВМ РС (фірми ІВМ персональний комп'ютер) — розробила у 1981 році всесвітньо відома фірма ІВМ (США), більш "демократичні”, з відкритою архітектурою, що дозволяє його пристрої виготовляти різними фірмами по всьому світі.\nФірми-виробників постійно вдосконалюють свої комп'ютери, і з кожним роком на ринку з'являються більш могутні машини.\nІВМ-сумісні персональні комп'ютери можна поділити на групи:\n• малопотужні комп’ютери старих моделей, що працюють під керуванням операційної системи МS DOS;\n• сучасні комп’ютери, що працюють під керуванням операційної системи Windows.\nКомп’ютер складається із апаратної частини та програмного забезпечення.\nАпаратна частина (Hardware, «тверда частина» - грубо кажучи «залізо») складається із з’єднаних між собою різноманітних пристроїв, які можна побачити і помацати.\nПрограмне забезпечення (Software, «м’яка частина») складається із програм операційної системи, яка робить комп’ютер працездатним, і програм для виконання великого переліку робіт.\nНеобхідною складовою інформаційної системи є програмне забезпечення (ПЗ), яке називають також software (у перекладі "м'який виріб") чи просто "софт". Програмне забезпечення поділяється на такі категорії:\nСистемні програми - призначені для управління пристроями комп'ютера обчислювальними процесами.\n3.Основні пристрої апаратної складової ІС, їх призначення.\nДо апаратної частини комп’ютера входять такі групи пристроїв:\nпристрої для роботи в мережі.\nМи розглянемо сьогодні на уроці три групи.\nПристрої введення. Пристрої введення служать для введення інформації та підключаються до комп'ютерів. До них належать клавіатура (введення числової та текстової інформації), різноманітні маніпулятори (миша, трекболи та джойстики). Маніпулятори перетворюють рух якогось вузла, наприклад кульки, у переміщення курсору на екрані монітора. Існують також пристрої введення - сканери, які призначені для оптичного зчитування зображень та перетворення їх на цифровий код. Для введення звукової інформації використовується мікрофон, який приєднується до входу звукової плати.\nПристрої виведення. Це пристрої, що приєднуються до комп'ютера, служать для виведення інформації. У комп'ютерних мережах та в окремих персональних комп'ютерах основним пристроєм виведення є монітор. Монітор призначений для відображення на екрані графічної та символьної інформації. У переважній більшості ПК застосовуються монітори на електронно-променевих трубках (винятком є портативні комп'ютери, у яких для відображення інформації застосовуються екрани на рідких кристалах). Для виведення інформації на папір застосовуються інші пристрої - принтери. За принципом дії принтери поділяються на матричні, струменеві, світлодіодні та лазерні. Лазерні принтери забезпечують найякісніший друк. Креслення на великих аркушах малюються за допомогою плоттера. Для виведення звуку використовуються звукові колонки.\nПристрої введення-виведення називають ще зовнішніми, адже вони служать для взаємодії комп'ютера із зовнішнім світом.\nПристрій обробки інформації називається процесором. Крім функцій обробки інформації, він керує обчислювальним процесом. Процесор складається із арифметико-логічного пристрою, де виконуються усі арифметичні і логічні операції над інформацією у двійковому коді, пристрою керування, який організовує і координує взаємодію усі пристроїв комп'ютера під час їх роботи. Пристрої обробки інформації розміщені на материнській платі в системному блоці.\nПристрої зберігання інформації (пристрої пам'яті) служать для тимчасового або постійного зберігання інформації, результатів й обробки, також програм, за допомогою яких проводиться ця обробка.\nКомунікаційне обладнання. Комп'ютери, що входять до мережі, сполучаються між собою через лінії зв'язку. Сигнал, що надсилається одним комп'ютером до лінії зв'язку та одержується іншим, має бути підданий кодуванню та декодуванню. Це завдання у локальних мережах виконується мережним адаптером, а в глобальних мережах — модемом.\n1. Включення комп’ютера.\n2. Виключення комп’ютера.\nПерелічіть апаратні компоненти інформаційної системи.\nНа які категорії поділяється програмне забезпечення?\nПерелічіть відомі вам групи прикладних програм.\n4. Які правила безпеки при роботі у комп’ютерному класі?\nТема: «Процесор. Основні характеристики та функції процесора. Пристрої введення-виведення інформації. Клавіатура. Дисплей. Принтер. Сканер. Призначення контролерів і адаптерів. Модем і його призначення. Поняття про комп’ютерні мережі»\nМета: ознайомити учнів з поняттям процесор, його основними характеристиками; пристроями введення – виведення інформації; модемом та його призначенням; розповісти про комп’ютерні мережі.\nОбладнання: Комп’ютерна презентація «Інформаційна система», схема клавіатури комп’ютера. Відповіді до кросворда : Відповіді по горизонталі: 1. Монітор. 2. Регістр. 3. Кодування. 4. Миша. б. Розрядність. 9 Вінчестер. 6. Байт. 8. Контролер. 7. Модем.\nВідповіді по вертикалі: 10. Принтер. 11. Процесор. 12. Сканер. 13. Маніпулятор. 14. Клавіатура. 15. Магістраль. 16. Архітектура. 17. Джойстик. 18.\nТрекбол. 19. Бебідж.\nПристрої введення – виведення інформації. Клавіатура.\nДисплей. Принтер. Сканер.\nПризначення контролерів і адаптерів.\nМодем і його призначення.\nПоняття про комп’ютерні мережі.\nЗаповніть схему програмного забезпечення використовуючи картки.\n1. Процесор: основні функції та характеристики\nПроцесор – це основний пристрій комп’ютера.\nВін призначений для перетворення введеної інформації. Процесор виконує арифметичні операції з числами (додавання, віднімання, множення, ділення), логічні операції (порівняння чисел чи символів) та інші дії з числовими кодами. Процесор керує роботою адаптерів і контролерів і постійно обмінюється даними з оперативною пам’яттю. Все це він виконує згідно з командами користувача чи його програмами.\nПід час роботи процесор ПК нагрівається, тому він повинен мати свій вентилятор (кулер). Навіть разом з вентилятором габарити процесора не перевищують коробки сірників. Завдяки мініатюрним розмірам його називають мікропроцесором.\nУ сучасних комп'ютерах АЛП та ПУ поєднані на одній мікросхемі - мікропроцесорі, яка виготовлена з напівпровідникового кристалу кремнію у вигляді ВІС Нагадаємо, що для ВІС характерним є дуже щільне "пакування" елементів, завдяки чому на кристалі площею близько 1 см2 може бути розміщено велику кількість елементів: транзисторів, конденсаторів тощо. Так, схеми сучасних процесорів Pentium містять понад 3 мільйони транзисторів.\nМікропроцесор виконує дві основні функції. По-перше, він здійснює обчислення згідно з програмою, яка зберігається в оперативній пам'яті. По-друге, забезпечує загальне керування комп'ютером та обчислювальними процесами.\nЕлементарні операції мікропроцесор виконує по тактах. Щоб реалізувати ту чи іншу дію, нескладну з погляду користувача, мікропроцесор має виконати дуже багато елементарних операцій. Приміром, навіть додавання двох чисел потребує кількох тактів роботи МП.\nТривалість одного такту роботи МП визначається тактовою частотою. Вимірюється тактова частота у мегагерцах або скорочено МГц. Один мегагерц відповідає 1 мільйону коливань за секунду або в мікропроцесорі 1 мільйону операцій за секунду.\nТактова частота генерується електронним пристроєм, так званим тактовим генератором. Чим вища тактова частота, тим менша тривалість такту та вища швидкодія МП.\nОкрім швидкодії, важливим є набір операцій, які може виконувати МП. Сучасні мікропроцесори „навчені" не тільки арифметичним та логічним операціям, вони вміють виконувати десятки та сотні інших важливих операцій. Швидкість виконання таких типових операцій сягає десятків та сотень операцій за секунду.\nЩе однією важливою характеристикою процесорів є їх розрядність. Процесор оперує з двійковими числами, що подані як послідовності 0 та 1, наприклад, 1011 або 10011010. Кожна цифра у двійковому числі записується до свого розряду, наприклад, у числі 1011 наявні чотири розряди, а у 10011010-вісім розрядів.\nРозрядність МП - це кількість розрядів у двійкових числах, які обробляються процесором за один такт.\nДвійкові числа, які обробляються мікропроцесором протягом одного такту та якими мікропроцесор обмінюється з пам'яттю, називаються словами. Слово може становити 1 байт чи 2 байти. Мікропроцесори перших персональних комп'ютерів були 8-розрядними, всі сучасні моделі МП - вже 32-розрядні. Нині існують і 64-розрядні МП.\nзчитує із пам’яті команди і дані для їх опрацювання;\nкерує передачею даних між процесором та пам’яттю, а також опрацьовує сигнали, які поступають із зовнішніх пристроїв.\nЯкі моделі мікропроцесорів найчастіше застосовуються в ПК? У комп'ютерах типу IBM PC - це МП фірми Intel, а також сумісні з ним моделі МП інших фірм (AMD, Cyrix, IBM тощо). Наведемо список МП фірми Intel за порядком зростання їх продуктивності: Intel 8088, 80286, 80386 (SX і DX), 80486 (SX, SX2,DX, DX2 і DX4), Pentium, Celeron, Pentium II, MMX, Pentium III, Pentium 4. Нині найбільше поширені процесори фірми AMD, а саме: К6, К6-2, Athlon, Athlon XP.\nПристрої введення – виведення інформації. Клавіатура. Дисплей. Принтер. Сканер.\nПристрої введення інформації.\nДля введення інформації до пам'яті комп'ютера існують спеціальні пристрої.\nП ристрої введення служать для перетворення інформації, що існує в формі, яка зрозуміла людині, в форму, зрозумілу комп’ютеру і доступну для обробки в ньому.\nНайуніверсальнішим є клавіатура, котра дозволяє вводити числову та текстову інформацію. Крім того, за допомогою клавіатури користувач може керувати роботою комп'ютера.\nП ід час роботи за комп'ютером якраз перед вами розташована клавіатура - основний пристрій для введення символьної інформації. Незважаючи на зовнішню простоту, сучасна клавіатура - це досить складний пристрій. Окрім панелі з клавішами, вона містить електронні схеми, які перетворюють натискання клавіш у двійкові числа, тобто виконують кодування символів\nСтандартна клавіатура ПК\nПрактичне знайомство з персональним комп'ютером звичайно починається з вивчення клавіатури та призначення клавіш. Розділимо всі клавіші на групи і коротко опишемо роботу з ними:\n алфавітно-цифрові клавіші: зверніть увагу: клавіші мають подвійні позначки (а деякі - навіть потрійні). Верхні написи на клавішах працюють, коли ви набираєте текст латинськими літерами, а нижні написи - коли набираєте текст російськими літерами. Літера, що вводиться, може бути великою чи малою - це визначається тим, чи натиснуто на клавішу Shift (таких клавіш на клавіатурі всього дві - зліва та справа від алфавітно-цифрових клавіш). Натисніть клавішу Shift та, утримуючи її натиснутою, натискайте будь-які клавіші з символами. У вас будуть набиратися великі літери. Відпустіть клавішу Shift, і ви повернетесь до набору малих літер. Набір малих літер відповідає нижньому регістру клавіатури, набір великих — верхньому регістру. Змінювати регістр можна лише для символів, але не для цифр. Цифри набираються лише у нижньому регістрі (коли клавішу Shift не натиснуто). Користуючись однією і тією ж клавішею можна отримати від 2 до 6 символів (н-д, клавіша з літерою Є)\nК лавіатура може забезпечувати роботу на англійській (En), російській (Ru) та українській (Uk) мовах.\nПеремикання з однієї мови на іншу відбувається одночасним натисканням двох клавіш Alt+Shift або Ctrl+Shift\n керуючі клавіші, до яких належать Shift, Ctrl, Alt та CapsLock. Ці клавіші ніяких символів не друкують, однак вони можуть змінювати значення інших клавіш. Дію однієї з цих клавіш - Shift - ми вже описали: вона змінює регістр з нижнього на верхній. Для переходу у верхній регістр можна також використати клавішу CapsLock. Натискання на цю клавішу перемикає режими нижнього та верхнього регістрів. Після натискання клавіші CapsLock спалахує лампочка-індикатор у верхній правій частині клавіатури. Індикатор сигналізує про те, що ввімкнено верхній регістр. Про призначення інших керуючих клавіш (Ctrl і Alt) ви дізнаєтесь пізніше.\n керування курсором: курсор - це миготливий покажчик місця вставки символу, який з'являється на екрані під час роботи у текстовому редакторі. У групі клавіш керування курсором є клавіші зі стрілками, які вказують напрямок переміщення курсору, клавіші Home, End, PageUp і PageDown. Клавіша Home вертає курсор на початок рядка, a End - на кінець рядка. Клавіші PageUp і PageDown забезпечують перегортання сторінок документа.\n функціональні клавіші Fl - F12. Вони не мають постійного призначення (за винятком F1, яка звичайно використовується для виклику довідки - Help). У кожному додатку можуть бути свої значення функціональних клавіш.\n цифрова клавіатура: ці клавіші застосовуються або для введення цифр та знаків арифметичних дій (після натискання клавіші Num Lock), або для керування курсором (при вимкненому режимі Num Lock).\nНарешті назвемо спеціальні клавіші стандартної клавіатури ПК, які не належать до названих груп клавіш:\nEnter - введення команди або створення нового абзацу (у текстових редакторах);\nEsc - скасування останньої дії або виходу з поточного режиму програми;\nIns - перемикання між режимами заміни та вставки символів;\nDelete - видалення виділених об'єктів або символу справа від курсору;\nBackspace (або) - видалення символу зліва від курсору;\nTab - перехід до наступної позиції табуляції;\nPrintScreen - виведення вмісту екрана на принтер;\nScroll Lock – управління виведенням інформації на екран при роботі в DOS;\nPause - зупинка роботи комп'ютера (звичайно до натискання наступної клавіші).\nОстаннім часом почали застосовувати 104-клавішні клавіатури, розроблені фірмою Microsoft спеціально для роботи в ОС Windows. Вони відрізняються від стандартної клавіатури наявністю трьох додаткових клавіш. Це дві клавіші виклику Головного меню  та клавіша виклику контекстного меню.\nКоли ви працюєте з клавіатурою, потрібно враховувати низку моментів. Не слід стукати по клавішах так, як у механічній друкарській машинці. Не треба затримувати палець на клавіші, тому що це призводить до повторного введення символу. Натискання на клавіші мають бути швидкими та м'якими. У тексті подальших розділів вам зустрічатимуться пояснення типу «наберіть клавішну комбінацію Ctrl+Shift+-». He намагайтеся для цього натиснути дві-три клавіші водночас. Натисніть першу клавішу (у даному разі Ctrl) та, утримуючи її, натисніть на інші дві клавіші.\nПри роботі з сучасним програмним забезпеченням комп'ютер обов'язково має бути оснащений ще одним пристроєм уведення - мишею. Після появи та широкого поширення програм з графічним інтерфейсом миша стала незмінним та серйозним пристроєм-покажчиком. Навіть при написанні слова "миша" було відкинуто лапки, і від гризуна-миші лишилося тільки нагадування форми.\nОбтічний корпус миші, що повторює анатомію людської долоні, оснащений принаймні двома кнопками: лівою та правою. Існують конструкції з трьома та чотирма кнопками, а також з коліщатком прокручування. З нижнього боку корпусу миші розміщена кулька, покрита гумою. При переміщенні миші по поверхні стола (чи килимка) кулька перекочується у своєму гнізді.\nРазом з переміщенням миші по екрану монітора рухається покажчик миші. Якщо покажчик навести на об'єкт (елементи малюнка, символ, елемент інтерфейсу тощо), то можна виконати низку дій з об'єктом. Клацання лівою кнопкою миші звичайно призводить до виділення об'єкта, клацання правою — до виклику контекстного меню об'єкта. Якщо під час роботи у Windows ви захопите об'єкт кнопкою миші, то його можна буде перемістити чи скопіювати.\nПідключається миша через послідовний порт. Тепер уже є моделі безпровідникової миші, у яких застосовують передачу даних у радіо- чи інфрачервоному діапазоні. Така миша може розташовуватися у будь-якому місці в радіусі 1.5-2 м від комп'ютера. До комплекту поставки миші входять, як правило, програми встановлення та тестування, а також драйвер.\nТрекбол за своєю будовою та принципом роботи схожий на мишу. Відмінність у тому, що замість руху пристрою введення обертається вмонтована у пристрій кулька. Трекбол може розміщуватися на поверхні клавіатури (у портативному комп'ютері) або на підставці (у настільних комп'ютерах). Трекбол на підставці використовується у настільних комп'ютерах замість миші. Ви можете обрати як пристрій введення мишу чи трекбол, залежно від того, що вам більше до вподоби.\nДля роботи в деяких програмах (особливо в іграх) зручним є ще один пристрій введення - джойстик. Саме слово джойстик - це комбінація двох англійських слів: joy (радість) та stick (палиця). Справді, цей пристрій введення створений для розваг, це рукоятка керування з кнопками. Нахил рукоятки у той чи інший бік веде до переміщення покажчика на екрані.\nРозглянуті три пристрої введення (миша, трекбол та джойстик) — це група пристроїв-маніпуляторів.\nДля введення у комп'ютер зображень (малюнків, фотографій, тексту тощо) широко застосовуються сканери. Терміни "сканер", "сканувати" походять від англійського слова scan - переглядати, оглядати. Основним завданням сканера є перетворення зображення у цифровий код для подальшої обробки комп'ютером.\nІснує багато моделей сканерів, вони передусім відрізняються механізмом руху зчитувального пристрою (скануючої головки) відносно паперу. Щоб увести до комп'ютера будь-який документ за допомогою найпростішого ручного сканера, потрібно вручну провести скануючу головку по зображенню. Рух скануючої головки автоматизовано у досконаліших моделях сканерів: планшетних та барабанних. Планшетний сканер, що також називається настільним, розміщується на столі. Ви кладете аркуш документа під кришку сканера, а скануюча головка рухається відносно аркуша за допомогою спеціального двигуна. У сканерах барабанного (або рулонного) типу аркуш документа протягується автоматично через пристрій сканера, при цьому зчитування виконується нерухомою скануючою головкою.\nПерші моделі сканерів були чорно-білими, тобто сприймали лише чорний та білий кольори. Сучасні сканери дозволяють розпізнавати мільярди відтінків.\nЗдатність сканера розпізнавати кольори називається глибиною розпізна-вання кольору.\nВимірюється глибина розпізнавання кольору в бітах, наприклад, чорно-білі сканери є 1-бітними. Сканери 24-бітні (звичайно планшетні та барабанні) розпізнають 16,7 млн. можливих кольорів, а 32-бітні сканери — 4,4 млрд. кольорів. Зазначений зв'язок між кількістю розпізнаваних кольорів та глибиною кольору зумовлений тим, що зображення в сканері подається як набір точок-пікселів, кожен з яких має свій колі.\nМаксимальна щільність точок, яку здатен розрізнити сканер, називається роздільною здатністю сканера.\nВимірюється роздільна здатність у одиницях dpi. Перші моделі сканерів мали роздільну здатність 200 - 300 dpi. Для сучасних планшетних сканерів ця величина становить 600 - 1200 dpi й вище, а для сканерів барабанного типу навіть 8000 dpi й більше.\nСканер внаслідок зчитування документа створює файл графічного формату (наприклад, BMP, TIFF, JPEG). Якщо первинний документ містив текст, то файл, отриманий внаслідок сканування, не може бути прочитаний програмою текстового редактора. Необхідно виконати перетворення файлу в текстовий формат. Для цього існують спеціальні програми, що називаються програмами оптичного розпізнавання тексту.\nСканер застосовують у роботі з великими масивами текстових документів, вони є незамінними у діяльності художників та дизайнерів. Широко використовують сканери й у видавничій діяльності.\nОстаннім часом часто використовують цифрові відеокамери та фотоапарати. Звукова інформація вводиться за допомогою магнітофона, який підключається до входу звукової плати.\nДля роботи з тим чи іншим зовнішнім пристроєм введення-виведення необхідною є спеціальна програма, що називається драйвером.\nД райвер - це програма, що керує роботою пристрою. Після першого підключення пристрою до ПК потрібно встановити відповідний драйвер.\nП ристрої виведення служать для перетворення інформації із форми, що зрозуміла комп'ютеру, у форму, зрозумілу людині. Основними пристроями виведення результатів обробки є монітор і принтер.\nОсновним пристроєм виведення інформації в ПК є монітор. Він служить для відображення на екрані графічної та символьної інформації. У більшості ПК застосовуються монітори на електронно-променевих трубках (ЕПТ), що нагадують кінескопи звичайних телевізорів. Останнім часом дедалі частіше застосовуються переносні та настільні монітори з екранами на рідких кристалах. Вони менші за розмірами і споживають менше енергії, ніж монітори на ЕПТ.\nЕлектронний промінь у ЕПТ послідовно висвітлює на екрані рядок за рядком. Цей процес проходження електронного променя називається рядковою розгорткою, а набір рядків, що скануються електронним променем, - растром. Чим ближче розташовані рядки растру, тим чіткішим та якіснішим є отримане зображення. Однак рядки не можуть бути розміщені ближче, ніж відстань між сусідніми точками люмінофора. Для характеристики якості зображення на екрані вводять роздільну здатність.\nР оздільна здатність монітора - це число точок зображення, які\nвідтворюються по горизонталі та вертикалі.\nНаприклад, значення роздільної здатності 640 х 480 відповідає 640 рядкам растру, кожна з яких складається з 480 крапок. Можливі й інші стандартні значення роздільної здатності, наприклад 800 х 600, 1024 х 768.\nРозмір екрана характеризується довжиною його діагоналі, яка звичайно виражається в дюймах. Існує кілька стандартних розмірів екрана монітора в дюймах: 9', 14', 15', 17', 19', 20', 21',... Монітори з невеликим екраном (до 15' включно) використовуються для навчання, а також у домашніх та деяких офіс них комп'ютерах. Для роботи з графічними видавничими системами потрібен розмір екрана не менше 17', а бажано 21'.\nОскільки люмінофор щільно заповнює всю поверхню екрана, відстань між точками люмінофору приблизно дорівнює розміру точки. Розмір точки люмінофора у сучасних моніторах змінюється від 0,21 до 0,28 мкм. Чим менший розмір точки, тим якісніше зображення на екрані.\nМонітори бувають чорно-білі (монохромні) та кольорові. На кольоровому моніторі є вже не одна, а три електронні гармати, кожна з яких керує своєю системою електродів. На поверхню електродів нанесено люмінофор з трьох базових кольорів (червоного, зеленого та синього), з яких формується кольорове зображення. Кожна з гармат "стріляє" лише по точках люмінофора свого кольору. Світло від трьох сусідніх точок різного кольору веде до зорового змішування трьох базових кольорів.\nНайпопулярнішими пристроями для виведення інформації на папері є принтери. Вони дають можливість виводити під час друку як символьну (тексти, числа), так і графічну (малюнки, діаграми, графіки) інформацію. Всі знаки, що друкуються принтером, подано як набір окремих точок. Спосіб нанесення цих точок на папір залежить від конструкції принтера. Можливі різні класифікації принтерів:\nза послідовністю друку (посимвольні, порядкові, поаркушеві);\nза кількістю відтворюваних кольорів (чорно-білі, кольорові);\nза способом дії (ударні, безударні);\nза способом отримання зображення на папері (матричні, струменеві, лазерні, світлодіодні, термічні тощо).\nГоворячи про ту чи іншу модель принтера, найчастіше називають останню ознаку — спосіб отримання зображення. Розглянемо принтери з цієї точки зору.\nМатричні принтери - це принтери, які першими почали застосовуватися у IBM PC-сумісних комп'ютерах. Це ударні друкувальні пристрої, у яких є друкуюча головка з висувними голочками. Між головкою та папером розташована фарбуюча стрічка. Коли принтер працює, у головці висуваються потрібні голки. Вони ударяють по паперу через фарбуючу стрічку, і на ньому лишається слід або відбиток. Чим більше голок у друкувальній головці, тим вища якість зображення. Головка принтера може бути оснащена 9, 18 або 24 голками. Майже десять років тому матричні принтери були найпопулярнішими для IBM PC. Ці принтери найдешевші, однак вони мають невелику швидкість роботи, низьку якість відбитка й дуже шумлять у процесі друку.\nтруменеві принтери - це найпоширеніший нині тип принтерів. Вони серйозно відсунули матричні принтери, бо дозволяють досягти прийнятної якості відбитка при невисокій вартості пристрою. Струменеві принтери - безударні пристрої, тому вони працюють безшумно. Зображення формується в них за допомогою друкувальної головки, що містить дуже багато капілярів-сопел (від 50 до 200), крізь які до паперу подається чорнило. Так само, як у матричному принтері, друкувальна головка рухається по горизонталі, а аркуш паперу переміщається вертикально. Можна сказати, що роль «голок» у струменевому принтері виконують сопла. Однак якість отримуваного відбитка в струменевому принтері значно вища, ніж у матричному. Це пов'язано з тим, що діаметр кожного сопла суттєво менший від діаметра голки (сопло тонше від людської волосини), а кількість сопел більша за кількість голок. Щоправда, отримавши готовий відбиток на струменевому принтері, необхідно пам'ятати, що він може постраждати від контакту з водою.\nЛазерні принтери дозволяють отримати найкращу якість відбитка, чорно-білого чи кольорового, тому вони широко застосовуються у видавничій справі. Принцип створення зображення такий: промінь лазера, керований комп'ютером, електризує поверхню барабана, що є у лазерному принтері. До заряджених ділянок барабана прилипають частинки сухого фарбувального порошку - тонера. Коли через принтер пропускається аркуш паперу, частинки тонера переносяться на нього з барабана. Результатом є якісний відбиток. Лазерні принтери мають високу швидкість друку (десять і більше сторінок за хвилину) та не потребують використання спеціального паперу. Завдяки швидкісним якостям лазерні принтери широко застосовуються як мережні принтери. Однією з основних характеристик лазерних принтерів є роздільна здатність - кількість друкованих точок на одиницю довжини. Для лазерних принтерів звичайною роздільною здатністю є 600 dpi, але деякі моделі можуть досягти й більших значень.\n3. Контролери. Адаптери\nОтже, дані, необхідні для роботи програм, вносяться до оперативної пам'яті, туди ж записуються і результати обчислень. Для введення та виведення даних служать зовнішні пристрої, які підключаються до комп'ютера. Однак обмін інформацією між оперативною пам'яттю та зовнішнім пристроєм відбувається не прямо, а через спеціальну електронну схему, яка називається контролером (або адаптером, що у перекладі означає „допоміжний пристрій"). Існують контролери дисків, монітора, клавіатури тощо.\nКонтролер (адаптер) - це електронна схема, яка керує роботою зовнішнього пристрою.\nЗображення на екрані монітора визначається відеосигналом, який надходить на монітор від спеціального пристрою - відеоадаптера. Відеоадаптер - це зазвичай окрема плата, яка вставляється до відповідного слоту на материнській платі. Команди з формування зображення надходять від мікропроцесора до відеоадаптера, де згідно з ними конструюється зображення. Це зображення заноситься до внутрішньої пам'яті відеоадаптера, що називається відеопам'яттю. На основі вмісту відеопам'яті формується вихідний сигнал відеоадаптера (відеосигнал), який подається до монітора.\n«Комп’ютер повинен бути озвучений». Поки не буде звуку – комп’ютер залишиться для людини холодною грудою металу… Спосіб навчити комп’ютер «розмовляти» - це використовувати звукові плати (вони вбудовані в материнську плату) або звукові карти, які створюють звуки і музику. Карта вставляється в гніздо всередині ПК, але її роз’єми розміщуються зовні на задній панелі комп’ютера. До цих роз’ємів підключаються мікрофон і звукове обладнання.\n4.Модем і його призначення\nКомп’ ютери можуть працювати у локальній мережі в межах однієї установи або у глобальній мережі.\nДля створення локальної мережі в межах однієї установи або приміщення використовують звичайний двожильний провід, нескладне обладнання (мережений адаптер) і спеціальні програми.\nДля роботи в всесвітній мережі (наприклад, Інтернет) у режимі електронної пошти або абонента інформаційної мережі використовується існуюча телефонна мережа, потужні комп’ютери у вузлах зв’язку (сервери) і спеціальні програми.\nЩоб під’єднати комп’ютер до такої мережі, потрібний модем, який проводить перетворення аналогових телефонних сигналів у дискретні (цифрові) для комп’ютера при прийомі і навпаки – при передачі повідомлень.\n5.Поняття про комп’ютерні мережі.\nК омп'ютерна мережа - це сукупність взаємопов'язаних та узгоджених апаратних і програмних засобів: комп'ютерів, периферійного (мережного) обладнання, операційних систем і мережних додатків. Частиною комп'ютерної мережі є також канали зв'язку для передавання даних.\nКомп'ютерні мережі розрізняють за їхніми масштабами та можливостями. Найменші з них - локальні обчислювальні мережі (ЛОМ) або, англійською мовою, local Area Networks (LAN). Ці мережі об'єднують невелику кількість комп'ютерів (звичайно до 100) та існують у рамках однієї організації або підприємства. Такі мережі часто створюються для організації інформаційної системи, або, зокрема, для спільного використання ресурсів (дисководів, принтерів, сканерів та іншого дорогого обладнання). Каналами зв'язку в ЛОМ є спеціальні кабелі (коаксіальні або вита пара), які забезпечують якість зв'язку та високу швидкість обміну (до 100 Мбіт/с).\nВеликі підприємства (банки, енергетичні та інвестиційні компанії, засоби масової інформації тощо) звичайно мають різні віддалені філії, і тому вони зацікавлені у створенні власних корпоративних обчислювальних мереж (КОМ). Складовими КОМ є менші локальні мережі окремих підрозділів, які з'єднані між собою телефонними каналами, радіоканалами, супутниковим зв'язком. Мережі транснаціональних корпорацій можуть покривати країни та континенти. Однак, незважаючи на значну поширеність, КОМ також є мережами підприємств. У корпоративних мережах вдаються до спеціальних заходів для збереження таємниці та попередження несанкціонованого доступу до інформаційних ресурсів.\nЯкщо комп'ютери поєднані у мережу масштабу регіону країни, то йдеться про регіональні обчислювальні мережі (РОМ). Як лінії зв'язку для такої мережі можуть бути використані телефонні лінії або безпровідний супутниковий зв'язок, РОМ спрямовані, як правило, на виконання завдань масштабу регіону (ін формаційне забезпечення роботи електроенергетики, транспорту, регіонального постачання, банківських розрахунків тощо).\nМережі різного масштабу можуть бути поєднані між собою. Скажімо, локальна мережа по кабелю може бути приєднана до регіональної мережі, а мережі різних регіонів можуть бути пов'язані телефонною лінією. Завдяки поєднанню мереж різного масштабу можлива передача повідомлень між містами, країнами та континентами. Об'єднання мереж, яке надає послуги багатьом кінцевим користувачам, розміщеним на великій території, називається глобальною мережею (Wide Area Networks, WAN). Найяскравішим прикладом глобальної мережі світового масштабу є Internet.\nОстаннім часом сформувався новий тип мереж - міські мережі або мережі мегаполісів (Metropolitan Area Networks, MAN), які призначені для обслуговування клієнтів на території великого міста. Особливістю цих мереж є використання цифрових магістральних ліній зв'язку на оптоволоконних кабелях з високою швидкістю обміну (понад 40 Мбіт/с). Розвиток таких мереж забезпечують в і основному міські телефонні компанії.\nЯкий пристрій в комп’ютері вважається основним.?\n2. Назвіть основні групи клавіш на стандартній клавіатурі.\nЯк вмикається цифрова клавіатура?\nНазвіть клавіші спеціального призначення.\nДо якого порту підключається миша?\nНазвіть основні типи сканерів. За якою ознакою вони розрізняються?\nЩо таке роздільна здатність сканера? У яких одиницях вона вимірюється?\nДля чого призначений модем?\nДля чого існують комп’ютерні мережі?\n2. Визначити назви зображених на малюнку пристроїв комп’ютера та їх призначення. Заповнити таблицю (у зошиті), яка наведена нижче.\nНомер на рисунку\n1. Зовнішній пристрій для виведення зображення на екран.\n2. Комірки, з яких складається внутрішня пам'ять процесора. 3. Перетворення інформації шляхом заміни одного набору символів на інший. 4. Пристрій із сімейства «гризунів» для введення інформації. 5. Одна з властивостей процесора, що визначає обсяг інформації, яку він обробляє за один такт. 6. Одиниця виміру кількості інформації. 7. Пристрій, що перетворює цифрові двійкові сигнали у аналогову форму та навпаки для передачі по лініях зв'язку. 8. Електронна схема для керування зовнішнім пристроєм. 9. Сленгова назва жорсткого диска.\n10. Пристрій для виведення інформації на папір. 11. Електронний при стрій, що здійснює обробку інформації, представленої у вигляді електричних двійкових сигналів. 12. Пристрій для введення плоских графічних зображень. 13. Пристрій введення, що забезпечує природний спосіб спілкування користувача з комп'ютером. 14. Пристрій для введення текстів. 15. Сукупність провідників, що поєднують між собою основні блоки комп'ютера. 16. Система основних функціональних засобів ЕОМ, принципів переробки інформації в ЕОМ. 17. Пристрій введення інформації, що застосовується в комп'ютерних іграх. 18. «Миша, що лежить на спині». 19. Ім'я вченого, що сформулював основні принципи роботи ЕОМ.\nТема: «Пам’ять комп’ютера. Внутрішня й зовнішня пам’ять комп’ютера. Оперативна пам’ять комп’ютера. Зовнішні запам’ятовуючі пристрої комп’ютера. Дискові накопичувачі, їх основні характеристики та принципи роботи. Розміщення повідомлень на магнітних носіях.»\nМета: ознайомити учнів з пристроями внутрішньої пам’яті, класифікацією пристроїв зовнішньої пам’яті; принципами зберігання інформації на накопичувачах, дати загальні відомості про вінчестери, дискети, CD та DVD диски.\nОбладнання: таблиця «Пам’ять комп’ютера», дискети, CD-диски, вінчестер, флеш-брелок. Комп’ютерна презентація «Інформаційна система».\nДискові накопичувачі та їх основні характеристики та принципи роботи.\nРозміщення повідомлень на магнітних носіях.\nІ. Перевірка рівня засвоєння знань.\n1. Монітор – це пристрій, призначений для:\n1. Принтер – це пристрій, призначений для:\nа) виведення інформації;\nв) збереження інформації;\nг) введення інформації.\n2. Пристрій для друку – це:\n3. Пристрій для введення інформації – це:\n3. Структура мікропроцесора:\n4. Основні характеристики мікропроцесора:\nа) системна плата, контролери;\nб) пристрій управління, АЛП, регістри;\nв) регістри, магістраль;\nг) розрядність та тактова частота;\n4. Вилучити символ зліва від курсора можна клавішею:\n5. Вилучити символ перед курсором можна клавішею:\n5. Роботою зовнішніх пристроїв керують:\n5. Для організації комп’ютерного зв’язку треба мати:\n6. Пристрій, який дозволяє зчитати зображення, має назву:\n7. Пристрій, який дозволяє вивести зображення, має назву:\n7. Перемістити курсор на початок рядка можна клавішею:\n8. Перемістити курсор на кінець рядка можна клавішею:\nб) стрілка вліво;\nє) стрілка вправо.\n8. З наведеного нижче переліку сформуйте склад\nапаратного забезпечення комп’ютера\nпрограмного забезпечення комп’ютера\nа) графічні редактори;\nв) внутрішня пам’ять;\nд) текстові редактори;\nє) зовнішня пам’ять;\nе) текстові редактори;\nж) глобальна мережа;\nП ам'ять комп’ютера призначена для зберігання вхідної, тимчасової і вихідної інформації. Комп’ютер має внутрішню і зовнішню пам’ять.\nФізично пам’ять комп’ютера виконана у вигляді окремих мікросхем – запам’ятовуючих пристроїв (ЗП). ЗП поділяються на постійні запам’ятовуючі пристрої (ПЗП) та оперативні запам’ятовуючі пристрої (ОЗП).\nВ нутрішня пам'ять — це оперативна і постійна пам’ять, які виконуються у вигляді мікросхем і знаходяться на материнській платі всередині системного блоку комп'ютера.\nВнутрішня пам'ять коштує дорого, має відносно невеликий об’єм, ПРАЦЮЄ ШВИДКО.\nОперативна пам’ять — важливий компонент комп'ютера. Від об'єму оперативної пам'яті залежить швидкодія комп’ютера. Швидкодія – це дуже важлива характеристика пам’яті, від неї залежать швидкість та продуктивність роботи всього комп’ютера.\nОперативна пам’ять слугує для тимчасового зберігання інформації, необхідної для роботи програми.\nВ оперативній пам'яті розміщуються програми операційної системи, а також прикладні програми, ЩО ВИКОНУЮТЬСЯ, і інформація, ЩО ОБРОБЛЯЄТЬСЯ.\nОперативна пам'ять скрадається з комірок пам'яті і будується на електронних елементах. Як правило, в одній комірці розміщується один байт інформації. Байт є комбінацією 8 знаків (бітів) — 0 або 1.\nОбмін інформацією міх оперативною пам'яттю і процесором ведеться "порціями", які називаються машинними словами. Машинне слово — це така кількість інформації, яка може бути записана в пам'ять за один такт роботи процесора. У перших комп'ютерах машинне слово мало один байт (8 біт), такі машини називались 8-розрядними.\nПід час запису попередні дані, які зберігались у комірках пам’яті, стираються. Записані дані зберігатимуться у комірках доти, поки на них зверху у ті самі комірки не буде записано нові дані. У сучасних пристроях пам’яті процес запису або зчитування триває недовго, менше 100 наносекунд (1 наносекунда – мільярдна доля секунди), тобто пристрої оперативної пам’яті характеризуються високою швидкодією. Інформація в мікросхемах оперативної пам'яті зберігається доти, доки на них подано напругу. Після вимикання комп'ютера мікросхеми залишаються без живлення та інформація у оперативній пам'яті зникає.\nТільки безпосередньо з оперативної пам'яті приходять дані та команди на обробку в процесор. І тільки в оперативну пам'ять ідуть результати виконання кожної команди і програми в цілому.\nРозташування інформації в пам’яті називається записом, а отримання інформації з пам’яті – читанням або зчитуванням.\nУ процесі роботи комп’ютера дані можуть бути записані до будь-якої комірки ОЗП, а також можуть бути зчитані з будь-якої комірки, тобто пристрої оперативної пам’яті забезпечують доступ до довільної комірки пам’яті. Тому ОЗП називають також пам’яттю з довільним доступом (англійською мовою Random Access Memory, або скорочено RAM).\nОперативна пам’ять виготовляється у вигляді НВІС, що забезпечують різноманітну інформаційну ємність.\nУ постійній пам'яті зберігаються програми, які перевіряють працездатність комп'ютера після вмикання і після цього завантажують операційну систему в оперативну пам'ять.\nПостійна пам'ять у вигляді спеціальних мікросхем виготовляється на фірмі. Інформація в них без спеціальних засобів не може мінятись ні людиною, ні комп’ютером. Інформація в постійній пам’яті зберігається і після вимикання комп’ютера. Про програми та дані, записані до ПЗП, кажуть, що вони «прошиті» до комірок пам’яті виробником комп’ютера. Цим підкреслюється та обставина, що постійна пам’ять призначена тільки для зчитування інформації.\nЗовнішня пам'ять — це гнучкі магнітні диски (дискети), жорсткі магнітні диски, магнітооптичні диски, компакт-диски тощо. Зовнішня пам'ять виготовляється на магнітних носіях, КОШТУЄ ДЕШЕВО, ЗБЕРІГАЄ ВЕЛИКИЙ ОБ'ЄМ ІНФОРМАЦІЇ, працює відносно повільно.\nЗовнішня пам’ять є, як правило, довготривалою. Якщо в оперативній пам’яті дані зберігаються лише під час роботи програми, то у зовнішній пам’яті інформація може зберігатись протягом місяців та років. Через це пристрої зовнішньої пам’яті називають також накопичувачами.\nДля визначення певних накопичувачів у системному блоці ПК є спеціальні монтажні відсіки. Це дозволяє компактно розміщати всі необхідні пристрої зовнішньої пам’яті у системному блоці.\nДисководи для магнітних дисків мають механізм обертання, запис інформації відбувається при пересуванні магнітної голівки відносно осі поверхні диску. Дисководи для дискет і вінчестери працюють набагато повільніше, ніж електронні елементи внутрішньої пам'яті, але на них можна зберігати дуже великі об'єми різної інформації і програм (до десятків гігабайт і вище),\n<продемонструвати в ході розповіді всі види накопичувачів>\nГнучкі магнітні диски. Для зберігання невеликих кількостей інформації та перенесення їх з одного комп’ютера на інший використовуються дискети.\nДискета – це тонкий і гнучкий магнітний диск, покритий з обох боків шаром магнітної речовини і поміщений до захисного корпусу. Коли дискета вставляється в дисковід, диск обертається всередині футляру із швидкістю 360 об/хв. Гнучкі магнітні диски називають також флопі-дисками. Флопі-диски були розроблені ще до появи ПК. Перші ІВМ РС вже були оснащені приводами для таких дисків діаметром 5,25 дюйма (133 мм). Ємність перших дисків була невеликою, усього 160 Кбайт. Магнітний шар на них було нанесено лише з одного боку. Нині використовуються в основному флопі-диски діаметром 3,5 дюйма (89 мм) з двостороннім магнітним покриттям. Ці дискети мають ємність 1,44 Мбайта. <звернути увагу на отвори по обидва боки від етикетки>\nВінчестер (слово «вінчестер» у первинному розумінні означає автоматичну гвинтівку калібру 30/30, перший жорсткий диск (розробка фірми ІВМ, 1973 р.) мав 30 доріжок і 30 секторів і позначався також 30/30) складається з кількох жорстких магнітних дисків, до яких підведено головки читання-запису. Ці головки тримаються на опозиціонері, який нагадує важіль звукозйомника у програвачі грамплатівок. Диски вінчестера закріплені на одній осі, яку обертає двигун. Весь механізм дисководу і самі диски запаяні в спеціальний корпус. Швидкість обертання дисків дуже висока – від 60 до 200 об/с.Застосування жорстких дисків, захищених від зовнішнього впливу, дозволяє записувати інформацію з більшою щільністю. Об'єм вінчестера від 10 Мбайт (на старих комп'ютерах) до 160 Гбайт і більше. Вінчестер призначений для постійного зберігання програм і даних великого об’єму. На жорсткому диску ПК звичайно розміщається ОС, яка завантажується до пам’яті одразу після ввімкнення комп’ютера.\nЛазерні диски. Завдяки своїм невеликим розмірам та значному обсягу інформації, що зберігається, лазерні диски стали тепер найпопулярнішими накопичувачами. Лазерний диск має пластикову основу з алюмінієвим покриттям, яке відбиває промінь лазера при зчитуванні. Закодована у двійкових числах інформація нанесена на диск у вигляді ямок та горбків. Ямка відповідає нулеві, а горбок – одиниці. Доріжка, по якій зроблено запис, має вигляд спіралі. Ця доріжка лише одна, на відміну від багатьох доріжок на магнітному диску, зроблених у вигляді концентричних кіл. Обсяг інформації, що зберігається на лазерному диску, становить до 800 Мб. Для високоякісних звукових файлів це майже година звучання; на лазерний диск можна записати понад 20 тис. картинок, виконаних у стиснутому форматі JPEG; якщо ж зберігати лише текст, то на диск можна розмістити близько 1000 книжок по 300 сторінок. Лазерні диски поділяються на CD-ROM, CD-R, CD-RW, DVD-ROM, DVD-R, DVD-RW. <пояснити відмінність і ємність>.\n3. Розміщення інформації на магнітних дисках\nРозбиття магнітного диска на доріжки та сектори\nМагнітні диски мають таку назву завдяки наявності тонкого магнітного шару на своїй поверхні. Інформація записується на різноманітні ділянки цього магнітного шару. Запис відбувається по к онцентричних колах - доріжках. Всі концентричні доріжки розбивають на дуги, що називаються секторами. Сектор - це найменша фізична ділянка поверхні диска, на яку можна записати дані.\nЗрозуміло, що чим більше секторів та доріжок на диску, тим більшу кількість інформації можна на ньому розмістити.\nПереважна кількість накопичувачів на магнітних дисках має більше однієї робочої поверхні. Приміром, на гнучких дисках магнітний шар можна наносити з обох боків, а у вінчестерах є не один, а цілий набір дисків.\nРозмічання магнітного диска на доріжки та сектори називається форматуванням (так зване низькорівневе форматування). Внаслідок форматування доріжкам та секторам надаються номери. Якщо під час форматування на поверхні диска з'являються дефектні місця, то на них буде поставлена певна електронна мітка, яка забороняє запис.\nЗапис інформації на магнітний диск, що обертається. проводиться на концентричну доріжку, після чого магнітна голівка пересувається на нову позицію. Доріжки розмічені на сектори. які є одиницями запису і зчитування інформації. Мінімальною одиницею обміну інформацією з диском є кластер, що на сучасних комп’ютерах має 8 послідовних секторів.\nДля ОС магнітний диск – це послідовність кластерів з номерами від 0-го до максимального. Нумерація кластерів починається від краю диску і закінчується ближче до центру з 0-ої доріжки лицьової сторони у напрямку обертання диску. Після чого нумеруються кластери 1-ої доріжки і т.д. до останньої доріжки.\nЯке призначення і характеристики має внутрішня пам'ять?\nДля чого використовується оперативна пам’ять?\nЯк виготовляється і яке призначення постійної пам'яті?\nЩо становить зовнішню пам'ять комп'ютера?\nЯке призначення і характеристики має зовнішня пам'ять?\nДля чого служать і які характеристики мають дисководи?\nЯке влаштування і призначення має дискета?\nЯке влаштування і призначення має вінчестер?\nЯкі основні характеристики мають пристрої пам’яті?\nЯк розміщується інформація на магнітному диску?\nДомашнє завдання: 1. Опрацювати конспект.\n2. Розгадати ребус. 3. Скласти свої ребуси.\n4. Заповнити таблицю в зошиті, вписавши в її стовпчики назви пристроїв внутрішньої та зовнішньої пам’яті.\nР озгадайте ребус:\nТема: «Поняття файлу. Ім’я та розширення файлу. Каталоги (папки). Зарезервувовані імена зовнішніх запам’ятовуючих пристроїв комп’ютера»\nМета: ознайомити учнів з поняттям файлу, ім’ям та розширенням файлу, каталогом та підкаталогом; ввести поняття імен запам’ятовуючих пристроїв.\nНазвіть пристрої, які складають апаратну складову ПК.\nНазвіть основні пристрої комп'ютера, без яких неможливе його функціонування.\nЯк ви вважаєте, достатньо лише названих вами пристроїв для того, щоб комп'ютер працював? Чому ви так вважаєте?\nЩо ще треба для функціонування комп'ютера?\nСьогодні ми починаємо вивчати тему, яка допоможе вам зрозуміти, що крім апаратних пристроїв для роботи ПК необхідна сукупність програм, яка допомагає керувати комп'ютером та його пристроями і зветься операційною системою.\nОпераційна система — це сукупність програм (їх звуть системними), призначених для керування роботою комп'ютера; його ресурсами та підтримки взаємодії користувача з апаратною частиною комп'ютера та прикладними програмами.\nРозглянемо поняття «диск», «каталог», «файл», «файлова система».\nІнформація, яка є на комп'ютері, зберігається у вигляді файлів.\nФайл – це пойменована область диска.\nСукупність файлів — файлова система операційної системи. Кожний файл має ім'я та розташовується на визначеному пристрої зберігання інформації. У вигляді файлів зберігаються програми (такі файли звуться виконуючими) та документи. Іноді у склад одного додатку або документу входять декілька файлів. Для зручності зберігання та і пошуку файлів вони об'єднуються у папки. Папки можуть бути вкладені одна в одну та створюють багаторівневу деревовидну структуру. Синонімами терміна «папка», який використовується у Windows, є слова «каталог» і «директорія». Подібно до файлів папки мають свої імена.\nІм'я файла зазвичай складається з двох частин, які розділено\nкрапкою, наприклад, «Список клacy.txt».\nЧастина імені файла ліворуч від крапки (Список класу) — це і є ім'я файла. Крапка та частина імені за нею є розширення імені файла. Розширення вказує на тип файла, на те, яка інформація в ньому зберігається. Розширення може бути відсутнім, у цьому випадку тип файла є невизначеним. В іменах папок розширення зазвичай не використовується. У таблиці наведені приклади найбільш розповсюджених розширень та відповідні їм типи файлів.\nДля того, щоб використовувати інформацію, яка зберігається у файлі, необхідно знати, на якому пристрої, диску та в якій папці знаходиться потрібний файл. Ці відомості містяться в повному імені файла. Повне ім'я файла складається із шляху до файла та імені файла. Шлях до файла — перелік імен папок, які потрібно послідовно відкрити, щоб спуститися до файла з найвищого рівня дерева файлів.\nВ операційних системах сімейства Windows повне ім'я файла починається з імені пристрою пам'яті, на якому його розташовано. Ім'я пристрою містить два символи — латинська літера і за нею двокрапка. Імена А: і В: використовують тільки для дисководів гнучких магнітних дисків (дискет). Після імені пристрою йдуть імена папок, які розділені символом.\nПриклад повного імені файла:\nC:\_Doctfments and Settmgs\_Адміністратор\_Moї документи\_Наггу Potter\_User.ini\nЧастина операційної системи, яка відповідає за зберігання файлів і папок, називається файловою системою. Файлова система надає користувачу можливість створювати, перейменовувати та видаляти файли і папки, а також переглядати зміст папок.\n1. Відомо, що файл Таблиця.xls знаходиться у папці EXCEL, а файл Схема.bmp — у папці PAINT, запишіть повне ім'я цих файлів.\nПовне ім'я файлів PROBA.TXT та NUMER.TXT відповідно A:\_0NE\_PRI\_WORD\_PROBA.TXT і A:\_ONE\_PRI\_PAINT\_ NUMER.TXT.\nВідновити зміст файлової структури диска А.\nОпрацювати матеріал конспекту\nПобудувати дерево каталогів диска А: , якщо надані повні імена файлів:\nТема: «Поняття операційної системи. Функції та склад ОС. Поняття інтерфейсу ОС. Основні об’єкти, що опрацьовуються за допомогою ОС. Правила роботи з об’єктами. Меню. Запуск програм, що працюють під управлінням ОС. Основні вказівки ОС для роботи з файлами, папками, дисками. Пошук , збереження, вилучення, переміщення, копіювання та перейменування файлів»\nознайомити учнів з функціями та складом ОС, класифікацією\nопераційних систем, особливостями ОС Windows;\nнавчити учнів завантажувати та завершувати роботу з ОС;\nознайомити учнів з поняттям «Робочий стіл» та основними\nоб'єктами Windows; навчити виділяти об'єкти та змінювати їх\nвластивості; дати уявлення про контекстне меню об'єктів; навчити\nучнів розрізняти ярлики та позначки;\nрозвивати практичні навички роботи з ПК, увагу, зосередженість,\nлогічне мислення, пам'ять;\nЗа яким правилом обираються назви файлів та каталогів? Що називають розширенням файла?\nЯка з частин назви файла є обов'язковою?\nПозначте в наведеному рядку назву пристрою, специфікацію, роз\nширення, ім’я файла та шлях до нього.\n4 Що називають шаблоном?\n5. Наведіть приклади імен файлів, які відповідають наведеним шаблонами\n6. Запишіть повне ім'я файлів Приклад.doc, Слова.doc, Сценарій.doc, використовуючи зазначену схему.\nНайбільш популярні три сімейства операційних систем для персональних комп'ютерів: Windows і UNIX для IBM-сумісних комп'ютерів и MacOS для комп'ютерів Makintosh. Операційні системи Windows випускаються корпорацією Microsoft, системи сімейства UNIX — різноманітними виробниками, у тому числі й безкоштовно. Широко і використовується операційна система Linux, яка входить до складу сімейства UNIX. MacOS поставляється фірмою Apple.\nДеякі спеціалісти вважають, що операційні системи сімейства UNIX більш надійні та продуктивні, ніж Windows. Недоліком систем , UNIX є складність установки та настройки, а також менша, порівняно з Windows, кількість призначених для неї прикладних програм.\nСучасні операційні системи персональних комп'ютерів призначені для вирішення практично однакових завдань із використанням обладнання зі схожими характеристиками, тому самі операційні системи схожі одна на одну структурою та набором функцій.\n3. За допомогою комп'ютерної презентації учні вивчають основні об'єкти ОС Windows.\nУчні вивчають основні поняття та об'єкти ОС Windows: робочий стіл, документ, програму, групу програм, диск, папку, файл, піктограму, ярлик, панель задач, контекстне меню, вікно — та заповнюють таблицю.\nОсновні поняття ОС Windows\nДля роботи з об'єктами використовують мишку.\nВибір об'єкта — наводимо стрілку миші на піктограму (не на\nнапис під нею) та один раз натискаємо ліву клавішу миші.\nПерегляд властивостей та можливостей дій з об'єктами — наво\nдимо стрілку миші на піктограму та натискаємо праву клавішу миші, з'явиться контекстне меню зі списком можливих дій.\nВідкривання об'єкта можливе скількома способами:\nнавести курсор на об'єкт та двічі швидко натиснути ліву клавішу миші;\nвиділити об'єкт та натиснути клавішу Enter;\nвідкрити контекстне меню об'єкта та вибрати в ньому «Від\nПрацювати з об'єктами можна і не використовуючи мишку; при цьому використовуються клавіші клавіатури: ТАВ, клавіші керувавання курсором, клавіша Enter— для підтвердження вибору — та спеці альні клавіші Windows.\n1. Заповнити порівняльну таблицю понять «Піктограма» та «Ярлика».\nХарактеристика лише для цього об’єкта\n1) відкрити вікно об'єкта «Мій комп'ютер»;\n7)знову відкрити вікно об'єкта «Мій комп'ютер»;\n• Що відбувається, коли Ви клацаєте один раз лівою кнопкою миші, навівши курсор на об'єкт?\n• Що відбувається, коли Ви клацаєте двічі лівою кнопкою миші, навівши курсор на об'єкт?\n• Що відбувається, коли Ви клацаєте один раз правою кнопкою миші, навівши курсор на об'єкт?\nЩо називають контекстним меню?\nЯке вікно вважається активним?\nЯк зробити вікно активним?\nЯкі з елементів наявні у вікні будь-якого додатку Windows?\nЩо можна зробити за допомогою контекстного меню робочого столу?\nЧи зрозумілими були зав\nЧи комфортно Ви себе\nпочували під час заняття?\n1. Опрацювати матеріали конспекту.\n2. Знайти інформацію і описати призначення основних модулів операційної системи, заповнивши таблицю:\nДрайвер зовнішніх пристроїв\nТема: Практична робота № 2. «Робота з об’єктами на робочому столі: виділення, переміщення, перегляд властивостей, створення, перейменування, вилучення. Робота з вікнами»\nознайомити учнів з основними об'єктами робочого столу та мето\nдами роботи з ними в операційній системі Windows (виділення,\nпереміщення, перегляд властивостей, створення, перейменуван\nнавчити учнів розрізняти різні типи вікон;\nрозвивати та вдосконалювати практичні навички учнів роботи\nз об'єктами за допомогою контекстного меню;\nвиховувати культуру роботи учнів за комп' ютером.\nДля чого використовується об’єкт «Мій комп’ютер»?\nОпишіть призначення кнопок панелі інструментів.\nЩо називають ярликом?\n6. Які дії можна виконувати з вікнами?\n7. Для чого використовується контекстне меню об’єкта?\n8. Запишіть у зошиті за поданими картками схему – алгоритм завантаження операційної системи.\n9. Розв’язування інтерактивної вправи «Квітка рішень»\nН а дошці:\nІІ. Виконання завдання практичної роботи\nВиконайте наступні дії, записавши (у зошиті) способи їх реалізації в правому стовпчику таблиці.\nВідкрити вікно «Мій комп'ютер»\nСтворити за допомогою контекстного меню на робочому столі папку з назвою «Нова папка»\nПерейменувати створену папку в «Проба»\nНаписати звіт практичної роботи.\nУкажіть, які елементи керування присутні у зображеному діалоговому вікні ДРУК.\nТема: «Поняття про комп’ютерні віруси. Класифікація комп’ютерних вірусів. Профілактика і боротьба з комп’ютерними вірусами. Антивірусні програми, їх класифікація та принципи роботи. Знайомство з роботою антивірусних програм. Захист інформації. Поняття про стиснення даних. Архівація файлів. Програми для роботи з архівами. Створення архівів. Додавання файлів до архіву. Перегляд вмісту архівів. Вилучення та переписування файлів з архіву»\nувести поняття комп'ютерного вірусу; ознайомити учнів з видами та типами вірусів, шляхами зараження ПК вірусами та основними методиками боротьби з вірусами;\nнавчити користуватися антивірусними програмами для перевірки та лікування ПК;\nувести поняття архівація файлів; ознайомити учнів з програмами для роботи з архівами;\nвиховувати уміння самостійно приймати рішення та нести за нього відповідальність.\nОбладнання: навчальна презентація теми «Стиснення інформації та програми-архіватори»); Папка «Архівація» у ній файл «Бесіда.doc» для п/р на робочому столі.\nДо чого призводить діяльність вірусів в організмі?\nА як ви вважаєте, комп’ютер може захворіти?\nIII. Вивчення нового матеріалу. (Міні – лекція вчителя)\n1. Комп’ютерні віруси\nУ 1989 р. 23-річний американський студент Роберт Морріс написав невеличку програму. За його задумом програма-жарт повинна була непомітно розповсюдитися з одного комп’ютера на інший, не заважаючи їхній роботі. Але допущена в програмі помилка змусила інформацію розповсюдитися з великою швидкістю, від чого всі канали зв’язку ЕОМ виявилися перевантаженими і наукова 86н формація, накопичена в обчислювальних центрах, у своїй більшості стала непридатною для використання. Всього за кілька годин найважливіші мережі східного західного узбережжя США були виведені з ладу. Епідемія охопила 6 тисяч комп’ютерів, об’єднаних у 70 систем, за допомогою яких відбувався обмін найважливішою інформацією.\nНа сході були пошкоджені комп’ютерні центри таких великих закладів, як Масачусетський технологічний інститут. Гарвардський, Пітсбургський, Мерілендський і Вісконсинський університети, науково-дослідна морська лабораторія. На заході Каліфорнійський і Стенфордський університети, науково-дослідна лабораторія КАСА, Ліверпульська лабораторія ядерних досліджень. Усі вони були зв’язані супутниковою системою «АРПАНЕТ». А причиною всього стала маленька програма-жарт, запущена в систему.\nНадалі такі програми почали називати комп’ютерними вірусами.\nКомп’ютерним вірусом називають певну сукупність виконуваного машинного коду, яка може створювати свої копії (що не обов’язково співпадають з оригіналом) і вміщувати їх у файли, системні області комп’ютерів, комп’ютерні мережі.\nВірус — це своєрідна програма, яка, на відміну від звичайних програм, ніколи не зберігає себе у вигляді окремих файлів, а також може виконувати різні небажані дії в комп’ютері.\nОзнаки діяльності вірусів на комп’ютерах :\nВідео- та аудіо ефекти(на екрані монітора несподівано чи періодично з’являються певні графічні заставки, зображення на екрані може видозмінюватися або спотворюватися, комп’ютер може програвати музичні фрагменти);\n• робота на комп’ютері істотно уповільнюється;\nкомп’ютер «зависає» у звичайних ситуаціях;\nВіруси можуть проникати в обчислювальну систему двома шляхами:\nпо-перше, з інфікованого комп’ютера при копіюванні з нього файла, що містить вірус;\nпо-друге, при запуску програми, розділеної між кількома комп’ютерами, в тому числі й при завантаженні операційної системи.\nЗазвичай віруси розміщуються у файлах, які здебільшого керують роботою. Це файли ОС, системних і прикладних програм, драйверів, пристроїв, файли об’єктних модулів і бібліотек, дисковий і системний завантажувачі, початкові тексти програм мовами високого рівня.\nЗавантажувальні – заражають сектор завантаження диска .\nТекстові – заражують текстові файли 87н фор87ора WinWord, інші документи та об’єкти, що містять макроси .\nНевидимі (Stealth – 88н фор ) – використовують особливі засоби маскування і при перегляді код вірусу не видно.\nБезпечні – не виконують ніяких дій, окрім свого розповсюдження і видачі різних повідомлень або інших ефектів (перезавантаження комп’ютера і тощо)\nНебезпечні – що призводять до втрати інформації і руйнування обчислювальної системи .\nвстановлення захисту від запису на 88н фор88 дисках із файлами;\nДля виявлення та знищення комп’ютерних вірусів використовують антивірусні програми. Всі вони поділяються на чотири великі групи: ревізори, детектори, лікарі, фільтри.\nНайпоширенішими є AidsTest, Doctor Web, AVP, Norton Antivirus\nСпочатку запам’ятовують відомості про стан програм і системних областей дисків, а після цього порівнюють їхній стан з початковим. При виявленні невідповідності повідомляють про неї.\nЗавантажуються резидентно в оперативну пам’ять, перехоплюють ті звернення до системи, що використовуються вірусами для розмноження і нанесення шкоди, і повідомляють про них.\nАрхівація та архіватори\nАрхіватори — це програми, призначені для стискання 89н формації та створення файлів-архівів.\nМетоди стискання інформації :\nМетод заміни ланцюжків однакових бітів, символів або послідовності символів одним бітом або послідовністю з коефіцієнтом повторення.\nНаприклад: послідовність ававававававав (14 байтів) можна замінити на 7 ав (3 байти).\nКоефіцієнт стискання – співвідношення обсягів стиснутої і початкової інформації. Вимірюється у відсотках.\nРобота учнів з навчальною презентацією теми «Стиснення інформації та програми-архіватори».\n3. Ознайомитися із пунктом меню «Настройки» антивірусної програми.\n4. Створити файл-архів із файла Бесіда .DOC, що є в папці «АРХІВАЦІЯ» на робочому столі.\n5. Розпакувати створений архів на робочий стіл.\n7. Створити файл-архів із всіх файлів, що є в папці «АРХІВАЦІЯ» на робочому столі.\n8. Створити архів, що саморозпаковується з файла Бесіда.DOC,\nщо є в папці «АРХІВАЦІЯ» на робочому столі.\n9. Знищити ваші файли-архіви.\n10. Заповніть таблиці.\n2. Що таке комп’ютерний вірус?\n3. Які ознаки діяльності вірусів на комп’ютері?\n4. Які ви запам’ятали види вірусів?\n5. Які типи антивірусних програм ви запам’ятали на уроці?\n «Що було б, якби комп’ютерні віруси з’явилися одночас\nно на всіх ПК у світі»;\n «Що вміють та не вміють комп’ютерні віруси»;\n «Як ввести боротьбу з поширенням комп’ютерних віру\nТема: Тематичне оцінювання з теми «Інформація. Інформаційна система. Операційна система»\nМета: перевірка знань, вмінь та навичок учнів з даних тем.\nІІ Тестування з теми «Інформація. Інформаційна система. Операційна система»\nІнформатика – це наука про…\nг) методи роботи з ЕОМ.\nІнформація – це…\nб) все, що в книгах, газетах, журналах..\nв) різні інформаційні процеси, що протікають в ЕОМ.\nУкажіть, чим відрізняються ЕОМ різних поколінь:\nУкажіть, скільки поколінь ЕОМ ви знаєте:\nУкажіть найменшу одиницю вимірювання інформації:\nУкажіть скільки байт в 1 кілобайті:\nВизначити, з чого складається обчислювальна система:\nв) з різних програм та дисків.\nВизначте, що таке процесор:\nв) це пристрій, який запускає ігри;\nг) це пристрій, який живить комп’ютер.\nУкажіть, якою буває пам’ять ЕОМ:\nа) велика, нормальна, маленька;\nб) розширена, звичайна, звужена;\nв) зовнішня, оперативна, постійна та внутрішня.\nУкажіть, які пристрої відносяться до введення інформації:\nа) клавіатура, монітор, миша, сканер;\nб) принтер, монітор;\nв) клавіатура, сканер, миша.\nУкажіть основні характеристики монітора:\nа) роздільна здатність, тактова частота;\nб) роздільна здатність, розмір екрана;\nв) тактова частота, розмір екрана.\nУкажіть, які принтери ви знаєте:\nа) моні хроні, чорно – білі, лазерні;\nб) роликові, протяжні, струменеві;\nв) матричні, струменеві, лазерні.\nДрайвер - це програма…\nа) що керує роботою пристрою;\nб) що керує роботою зовнішнього пристрою;\nв) що керує роботою комп’ютера.\nКонтролер (адаптер) – це…\nа) електронна схема, яка керує роботою зовнішнього пристрою;\nб) електронна схема, яка\nкерує роботою комп’ютера;\nв) електронна схема, яка\nкерує роботою пристрою.\nОпераційна система — це…\nа) сукупність програм, призначених для керування роботою комп'ютера;\nб) електронна схема, яка керує роботою зовнішнього пристрою;\nФайл – це …\nа) пойменована область диска для збереження програм і даних;\nб) диски та програми;\nв) папки та каталоги.\nВизначте, які файли відповідають шаблону а*.*:\nб) са1. doc;\nв) а. doc;\nВизначте, які файли відповідають шаблону а?.*:\nКомп’ютерний вірус – це…\nа) певна сукупність виконуваного машинного коду, яка може створювати свої копії і вміщувати їх у файли, системні області комп’ютера, комп’ютерні мережі;\nб) кодування інформації, коли закодований варіант займає менше дискової пам’яті, ніж початковий;\nв) ) електронна схема, яка\nробить збої в роботі комп’ютера.\nАрхівація інформації – це…\nа) кодування інформації, коли закодований варіант займає менше дискової пам’яті, ніж початковий;\nб) програми, призначені для стискання інформації та створення файлів – архівів;\nв) процес усунення фрагментації.\nг) формат вірусів.\nУкажіть, які типи антивірусних програм існують:\nа) файлові, поліморфні, безпечні;\nб) фільтри, ревізори, лікарі, детектори;\nв) фільтри, звичайні, завантажувальні.\nб) попрацювати з не провіреною дискетою;\nг) кашлянути на комп’ютер.\nг) від форматувати вінчестер.\nЯкі способи реалізації копіювання файлів у ОС Windows ви знаєте?\nЧим відрізняється пересування об’єктів у ОС Windows правою та лівою клавішею?\nЯк записати повне ім’я файла РЕФЕРАТ.doc, який знаходиться в папці ДРУК, розміщений у папці 7 Клас, що на диску А:?\nЯк записати повне ім’я файла РЕФЕРАТ.doc , який знаходиться в паці ІНФОРМАТИКА, розміщеній у папці 7 КЛАС, що на диску С:?\nУкажіть види вікон ОС Windows.\nНазвіть основні елементи керування діалоговим вікном ОС Windows.\n(Практичне виконання завдання – 3 бали)\n1.Створіть у папці\n7 КЛАС файлову структуру:\n2. Скопіюйте з папки МОЇ ДОКУМЕНТИ будь – який текстовий файл і вставте його до папки ТЕКСТ;\n3. Створіть копію файлу і розмістіть його у папці ДОКУМЕНТ;\n4. Перейменуйте файл у папці ДОКУМЕНТ на файл Копія.doc.\nТема: Текстові редактори. Текстовий редактор Блокнот. Практична робота № 3. «Створення тексту. Редагування тексту».\nпояснити поняття «текстовий редактор та процесор», його призначення та основні функції;\nнавчити учнів завантажувати текстовий редактор Блокнот;\nрозвивати навички введення тексту з клавіатури;\nрозвивати інтерес до інформатики та культуру користувача ПК.\nТип уроку: комбінований (вивчення нового матеріалу та практикум).\n1. Системи опрацювання текстів їх основні функції.\n2. Завантаження текстового редактора Блокнот.\n3. Інтерфейс текстового редактора Блокнот. Режими екрана.\n4. Збереження документу у ТР Блокнот.\n5 . Практикум.\nУчитель за допомогою питань підводить учнів до основних понять уроку.\n1. Системи опрацювання текстів їх основні функції\nПрикладне програмне забезпечення - це програми, призначені для виконання конкретних завдань користувача.\nНайбільш поширеними програмами загального призначення є програми опрацювання текстової інформації або текстові редактори (процесори).\nТипи текстових редакторів:\nТекстовий процесор – це програма, що дозволяє вводити, редагувати і форматувати текст, вставляти малюнки і таблиці, перевіряти правопис, складати зміст, виконувати перенос слів та багато інших складних операцій.\nТекст - це інформація, яка подається за допомогою символів, що вводяться із клавіатури.\nПрикладами текстів є листи, звіти, статті, документи тощо.\nТекстовий редактор Блокнот можна запустити :\nВиконати команду Пуск/Все программы/ Стандартные/ Блокнот\nПісля чого на екрані з'являється вікно редактора.\n3. Інтерфейс текстового редактора. Режими екрана.\nІ рядок : Рядок заголовку\nІІ рядок Рядок команд меню – це список можливих видів робіт, з яких можна робити вибір.\nРядок меню має у своєму складі 5 меню:\n"Файл", "Правка", "Формат", "Вид", "Справка".\nЩоб вибрати команду в одному з меню, досить на його назві клацнути мишею, після чого меню розгортається у список команд.\nКоманди, можливі для виконання у даній ситуації, забарвлені у темний колір. Команди, тимчасово неможливі для виконання, забарвлені у світлий колір. (Навести приклади).\nЯкщо випадково відкрили не те меню, досить перевести вказівник миші на потрібне меню – попереднє меню автоматично закриється і відкриється потрібне.\nІІІ рядок: Рядок стану\nЗберігати на диску\nЗвичайно, після створення документа або після закінчення сеансу редагування свою роботу необхідно зберегти.\nІснують кілька засобів збереження інформації:\nЗбереження файла під старим іменем:\nкнопка “Сохранить” панелі інструментів;\n“швидкі клавіші” – CTRL+S.\nЗбереження файла з нашим іменем (і в новій папці або на новому диску):\n“Сохранить как...” .\nТаку команду виконують, наприклад, тоді, коли є потреба зберегти існуючий документ у незмінному вигляді, але на основі його створити новий дркумент.\nвідкрити файл, що вас цікавить;\nвиконати команду “ Файл” – “Сохранить как...” – з’явиться діалогове вікно “Сохранение документа”;\nнадати файлу нове ім’я у полі “Файл:”;\nпри необхідності вибрати новий диск (папку) у полі диск “Диск: “ (“Папка”);\nклацнути “мишею” на кнопці “Сохранить”. Попередній файл закриється, а на екрані залишиться файл з новим ім’ям.\nІІІ. Закріплення матеріалу. Виконання учнями практичного завдання на комп’ютері.\n1. Запустіть текстовий редактор Блокнот відомих вам способом..\n2.Розглянте вікно редактора Блокнот.\nI рядок – рядок заголовку.\nЩо написано зараз у цьому рядку?\nII рядок – рядок меню.\nВідкрийте кожне з меню та розгляньте його.\n3. Наберіть текст з клавіатури.\nСвятий Миколай – найулюбленіший святий і дітей, і дорослих. Чим же заслужив він таку честь і славу?\nНародився Миколай у місті Патарі в Малій Азії в благочестивих батьків. Дитиною багато часу проводив за молитвою в храмі, а юнаком прийняв чернечий сан. Після смерті батьків усю спадщину роздав убогим. Усі сили він спрямував на допомогу людям: розшукуючи бідних, потай допомагав їм, годував голодних, заступався за зневажених.\nДо наших днів дійшла зворушлива історія про бідного чоловіка і трьох його дочок. Не маючи приданого, дівчата не могли вийти заміж. Довідавшись про скруту, в якій опинилися ці добрі, скромні та богобоязливі люди, Миколай тричі підкинув у вікно їхньої халупи по клуночку із золотом. І донині має він звичку вкладати свої подарунки то в черевичок, то під подушку…\n4. Виправіть помилки у тексті, якщо вони є.\n5. Збережіть текст у папці 7 КЛАС під назвою Чудотворець Миколай.\nЯкі типи текстових редакторів ви знаєте?\nЯк завантажити ТР Блокнот?\nЯкий інтерфейс вікна ТР Блокнот?\nЯк зберегти документ створений у ТР Блокнот?\n1. Вивчити конспект\n2. Підібрати цікавий текст для введення його до комп’ютера.\nТема: Текстовий редактор Microsoft Word. Редагування тексту. Робота з текстовими файлами.\nРозкрити поняття текстового процесора Microsoft Word;\nнавчити учнів завантажувати текстовий редактор Microsoft Word;\nрозвивати навички редагування тексту;\n1. Основні функції ТР Microsoft Word.\n2. Завантаження текстового редактора Microsoft Word.\n3. Інтерфейс текстового редактора Microsoft Word. Режими екрана.\n4. Редагування тексту в ТР Microsoft Word.\n4. Збереження документу у ТР Microsoft Word.\nУ нинішній час найбільше розповсюдження отримав текстовий процесор Microsoft Word для Windows з інтегрального пакету Microsoft Office. Розглянемо детально середовище текстового редактора Word.\nФункції ТР Microsoft Word\n1) введення тексту в комп’ютер;\n2) редагування тексту;\n3) пошук необхідної інформації у тексті;\n4) форматування тексту;\n5) перенесення і копіювання фрагментів тексту;\n6) виділення частин тексту;\n7) розбиття тексту на сторінки;\n8) робота з декількома документами одночасно;\n9) друкування тексту із заданою щільністю, якістю та інше;\n10) збереження тексту на магнітних дисках.\n2. Завантаження текстового редактора.\nТекстовий редактор Word можна запустити декількома способами:\nВиконати команду Пуск/Все программы/ Microsoft offise/ Microsoft Word.\nК лацнути двічі мишею на ярлику Word’а на Робочому столі Windows ;\nКлацнути один раз на кнопці Word’а на панелі задач.\n3. Інтерфейс текстового редактора. Режими екрана. Використання вікон. Одержання довідок.\nВікно Word має такі елементи:\nІ рядок – Рядок заголовку\nРядок команд меню – це список можливих видів робіт, з яких можна робити вибір.\nРядок меню має у своєму складі 9 меню:\n"Файл", "Правка", "Вид", "Вставка", "Формат", "Сервис", "Таблица", "Окно", "?" (Довідка).\nІІІ рядок та декілька наступних рядків\nПанель інструментів (керуючих кнопок).\nПанель інструментів буває двох видів:\nОсновне місце вікна – вікно редагування Microsoft Word.\nНад ним та ліворуч розташовані звичайні лініки зі шкалою (горизонтальна і вертикальна), на яких позначки розмірів аркуша та деяких атрибутів текстової інформації.\nПередостанній рядок екрана – статус-рядок.\nРедагування – це перетворення, яке забезпечує додавання, видалення, переміщення або виправлення змісту документа, його символів або фрагментів.\nРежими вставляння та заміни\nПрограма Word для роботи з документами забезпечує режими вставляння і заміни для редагування існуючого тексту.\nРедагування заміною проводиться тоді, коли необхідно помилкові символи замінити на правильні. При цьому курсор підводиться зліва від помилкового символу і у режимі "Замена" натискається клавіша з правильним символом. На місці помилкового символу з'явиться новий символ, заміна відбулася.\nРедагування вставкою проводиться тоді, коли необхідно вставити пропущений або вилучити зайвий символ. При цьому курсор встановлюється на ту позицію, після якої повинен вставитися новий символ, або зліва від символа, який необхідно стерти. Щоб вставити символ, досить у режимі "Вставка" натиснути клавішу з потрібним символом. Щоб стерти символ, досить натиснути клавішу Delete, якщо курсор стоїть перед символом, або клавішу Backspace, якщо курсор стоїть після символу.\nВ першому випадку текст розсунеться для нового символу. У другому випадку текст зсунеться, щоб зайняти місце вилученого символу.\nІ ІнфІарматика ІнфІформатика\nІІ Інформатика Інформатика\nДля того щоб відредагувати текст, потрібно навчитись виділяти його фрагменти.\nВстановити на ньому І-подібну вказівку миші і виконати подвійне клацання\nВстановити на ньому І-подібну вказівку миші і, утримуючи клавішу <Ctrl>, клацнути на ньому один раз\nВстановити на ньому вказівку миші і виконати потрійне клацання\nВстановити вказівку миші в смузі виділення (вказівка набуває вигляду ) і клацнути двічі\nВстановити вказівку миші в смузі виділення (вказівка набуває вигляду ) і протягнути навпроти необхідної кількості рядків, утримуючи ліву кнопку\nПротягти І-подібну вказівку миші по фрагменту, утримуючи ліву кнопку\nВстановити текстовий курсор у потрібному місці, і, утримуючи клавішу <Shift>, виділяти текст натисканням курсорних клавіш-стрілочок\n<Ctrl> + A(лат)\nВстановити вказівку миші в смузі виділення (вказівка набуває вигляду ) і клацнути тричі\nВстановити вказівку миші в смузі виділення (вказівка набуває вигляду ) миші і, утримуючи клавішу <Ctrl>, клацнути один раз\nКлацнути мишею в будь-якому місці документа або натиснути одну з курсорних клавіш-стрілочок\nЗ виділеним фрагментом тексту можна виконати операції:\n«Правка» - «Копировать»\nКнопка стандартної панелі інструментів\nCTRL + C (CTRL + INS)\nВилучення в буфер\n«Правка» - «Вырезать»\nК нопка стандартної панелі інструментів\nCTRL + X (SHIFT + DEL)\nВставка з буферу\n«Правка» - «Вставить»\nCTRL + V (SHIFT + INS)\nВідміна останньої операції (або кількох останніх операцій)\n«Правка» - «Отменить <указывается последнее действие>»\nCTRL + Z (ALT + BACKSPACE)\nЗавдання: Відредагувати текст, що зберігається у файлі Приказки.doc, що зберігається (зазначить вчитель), так щоб кожне прислів’я починалося з нового абзацу. Зберегти відредагований файл у папці Тексти, що необхідно створити у вашій структурі папок.\nВідкрийте документ Приказки.doc.\nРозмістіть прислів’я та приказки так, щоб кожне з них було розміщене в окремому абзаці. Для цього встановіть курсор на кінець першого рядка та натисніть клавішу Delete. Далі встановіть курсор після крапки та натисніть Enter.\nДіючи аналогічно, завершіть редагування документа.\nЗбережіть відредагований документ під новим ім’ям, надавши йому ім’я свого прізвища та приказки (Наприклад: Іванов Приказки. Doc).\nТема: Практична робота № 4.\n«Створення тексту. Редагування тексту. Робота з фрагментами тексту: виділення, копіювання, перенесення».\nМета: навчитися створювати текст; редагувати текст: перевіряти орфографічні і граматичні помилки, використовувати функції "Знайти" і “ Замінити”, вміти відмічати блоки тексту з наступним копіюванням чи перенесенням, виконувати заміну одного контексту на інший, з’єднувати кілька частин тексту в єдиний текст.\nОбладнання: міні-таблиці «Виділення тексту», «Робота з фрагментами тексту», інструктивні картки для виконання практичної роботи, картки для контролю знань\n1. Контроль знань.\n3. Підсумок практичної роботи . Домашнє завдання.\n1. Як можна здійснити виділення слова?\n2. Як можна здійснити виділення речення?\n3. Як можна здійснити виділення абзацу?\n4. Як можна здійснити виділення одного або декількох рядків?\n5. Як можна здійснити виділення певного фрагмента тексту?\n6. Як можна здійснити виділення певного фрагмента тексту за допомогою клавіатури?\n7. Як можна здійснити виділення всього документа ?\n8. Як можна здійснити скасування виділення?\n9. Які операції можна виконувати з фрагментом тексту?\n10. Які дії передбачає процес редагування тексту? Побудуйте радіальну діаграму.\n1. Введіть текс пісні «Грицю, Грицю…»\n2. Виділіть другий стовпчик пісні та перемістіть його в кінець.\n3. Перевірте орфографію і граматичні помилки.\n4. Виділіть третій стовпчик пісні, скопіюйте його та вставте в кінці всієї пісні 2 рази.\n5. Знайдіть та замініть Слово «Грицю» на власне ім’я.\n6. Збережіть створений вами документ у папці 7 КЛАС під ім’ям «Практична робота 4».\n3. Підсумок практичної роботи .\nВставте пропущені слова в реченні.\nТекстовий Microsoft Word — це_________,\nщо належить до стандартного ________,\nпризначена для та текстових і може бути завантажена декількома способами.\n2. Опишіть елементи вікна текстового редактора MS Word.\nТема: Графічний редактор та його призначення\nознайомити учнів з графічним редактором Paint та його призначенням;\nоволодіння навичками створення зображення із застосуванням ГР Paint за допомогою вказівок ГР;\nрозвиток уміння застосовувати здобуті знання на практиці;\nвиховання творчих якостей особистості.\n1. Що таке комп’ютерна графіка? Види комп’ютерної графіки.\n2. Графічний редактор Paint.\n3. Завантаження графічного редактора Paint.\n4. Елементи вікна програми графічного редактора Paint.\n5. Ознайомлення з інструментами Панелі елементів графічного редактора.\n6. Палітра кольорів графічного редактора Paint.\nДо графічних зображень належать різноманітні малюнки, креслення, графіки, діаграми та інші зображення, які створюються за допомогою ПК та виводяться на екран і які можна друкувати.\nКомп’ютерна графіка – це створення та опрацювання графічних зображень за допомогою комп’ютера.\nКомп’ютерна графіка використовується при конструюванні, в архітектурі, створенні рекламних роликів та емблем, у видавничій діяльності.\nРозрізняють два види графічних зображень: растровий та векторний.\nУ растровій графіці принцип зображення складається з точок – пік селів відповідних кольорів. Растрове зображення нагадує аркуш паперу в клітинку, на якому кожна клітинка зафарбована яким–небудь кольором.\nПіксель (від англ.. Picture Element) – найменша одиниця растрового зображення.\nКожний растровий малюнок складається з певної кількості точок на одній горизонталі та на одній вертикалі, які характеризують розмір малюнка. Наприклад, для ОС Windows розміри дисплея в пік селях становлять 640480, 1024768, 12801024. чим більша кількість пікселів міститься на екрані за одних і тих самих геометричних розмірів малюнка, тим вища якість зображення.\nКрім розмірів, малюнок характеризується також кольором кожного пікселя.\nР астрова графіка дає змогу одержати високу якість зображення, тому за її допомогою можна відтворювати реальні образи. До переваг растрових зображень належать: плавні переходи між кольорами, відтворення півтіні. Недоліком растрової графіки – є великі за обсягом файли для зберігання растрових зображень, а також втрата якості зображення при збільшенні або зменшенні його розміру. На рис 1. зображено растрове зображення.\nРис. 1. Растровий малюнок\nастрові зображення використовуються для запису фотографій, художніх картин тощо.\nВ екторні малюнки будуються за допомогою математичного опису простих об’єктів – ліній, кіл, прямокутників, з яких складаються більш складні. Такі прості об’єкти називаються графічними примітивами. На рис. 2 зображено векторний малюнок.\nПеревагою векторної графіки є те, що за обсягом файли, у яких зберігаються векторні зображення, в 10 -\nРис. 2 Векторний малюнок\n000 разів менші, ніж обсяги файлів, у яких зберігаються аналогічні растрові зображення. Векторні зображення легко масштабуються та редагуються без втрати якості.\nНедоліком векторної графіки є «неприродність» малюнка. Тому векторну графіку в основному використовують для побудови креслень, технічних рисунків, карт.\nПрограми, призначені для створення та опрацювання графічних зображень за допомогою ПК, називаються графічними редакторами.\nГрафічний редактор Paint належить до стандартних програм операційної системи Windows і призначений для створення та опрацювання графічних зображень.\nЗавантажити ГР Paint можна декількома способами:\nКлацнути двічі мишею по ярлику Paint на Робочому столі операційної системи Windows.\nКлацнути один раз мишею на кнопці Paint на панелі задач.\nІнтерфейс графічного редактора:\nП анель інструментів:\nВиділення довільної області;\nОкруглений прямокутник. Рис. 3. Панель інструментів\nОлівець - для малювання довільних ліній;\nГумка - для видалення частини малюнка;\nВибір кольору - дозволяє точно вибрати основний або фоновий колір не з палітри, а безпосередньо з малюнка;\nРозпилювач - для малювання ліній розпилюванням фарби;\nЛінія - для креслення прямих ліній;\nПрямокутник - для малювання прямокутних фігур протягуванням курсору мишки;\nЕліпс - для малювання еліпсів і кіл;\nЗаливка - для заповнення замкнутих контурів основним або фоновим кольором;\nВиділення області - служать для роботи з виділеними областями;\nМасштаб - для збільшення малюнка, щоб вималювати деталі;\nПензель - для малювання довільних широких ліній;\nВведення тексту - для введення коротких заголовків;\nКрива лінія - для малювання гладких кривих ліній;\nБагатокутник - для малювання довільних багатокутників;\nОкруглений прямокутник - для малювання прямокутників з округленими кутами.\nРис. 4. Палітра кольорів.\nК ольорова палітра служить для вибору основного кольору (клацанням лівої кнопки миші) і кольору фону (клацанням правої кнопки миші). Палітра дає змогу вибрати потрібні кольори. Палітра графічного редактора Paint містить 28 стандартних кольорів. У лівій частині Палітри розміщується індикатор вибраних кольорів, до якого належать два квадрати.\nКвадрат на першому плані відображає основний колір малювання, квадрат на задньому плані – колір фону. Для вибору основного кольору малювання треба клацнути лівою клавішею мишки на потрібному кольорі Палітри, для вибору кольору фону – клацнути правою клавішею мишки.\nЯкщо серед запропонованих 28 кольорів Палітри не можна дібрати потрібного відтінку, можна змінити кольори Палітри. Зробити це можна виконавши такі дії: зайти в меню Палітра/Змінити палітру. Після цього на екрані з’явиться вікно Зміни палітри. Яке має вигляд, як показано на\nРис. 5. Вікно зміни палітри\nІноді доводиться деякі елементи зображення зафарбовувати в такий самий колір, який вже є на малюнку. Візуально важко визначити та дібрати точно необхідний відтінок, тому для вибору кольору, який вже використовувався на малюнку, призначений інструмент\nК лацання лівою клавішею мишки на малюнку з використанням цього інструмента задає основний колір, правою клавішею мишки – колір фона.\n7 . Практикум\n1. Запустіть графічний редактор Paint одним з відомих вам способів.\n2. Розгляньте, які типові елементи вікон і програм містить вікно програми Paint.\n3. Розгляньте меню програми Paint, по черзі наводячи вказівник мишки на відповідне меню, розкрийте його, дослідіть та запишіть у зошит які вказівки розташовані у меню Вигляд (Вид).\n4. Ознайомтеся з інструментами Панелі елементів графічного редактора. Скориставшись прийомом затримки мишки для визначення назв інструментів, розташованих на Панелі елементів.\n5. Виберіть по черзі кожен з інструментів та визначте їх призначення та які з них мають додаткові параметри.\n6. Результати дослідження занесіть до Таблиці 1.\n7.Проаналізуйте, які геометричні фігури можуть бути використані для малювання дорожніх знаків, зображених на Рис. 6.\n8. Спробуйте намалювати дорожні знаки, які подані у на Рис. 6.\n9. Розфарбуйте на свій розсуд малюнок, що зберігається у файлі, який зазначить вчитель.\n10. Дофарбуйте у відповідні кольори малюнок, що зберігається у файлі, який зазначить вчитель.\n3. Розкрийте поняття растрової графіки. З чого складається растрове зображення? Які воно має переваги та недоліки?\n4. Розкрийте поняття векторної графіки. З чого складається векторне зображення? Які воно має переваги та недоліки?\n5. Що називають графічним редактором? Який графічний редактор ви будете вивчати?\n6. Як завантажити графічний редактор Paint?\n7. З яких елементи складається вікно програми графічного редактора Paint?\n8. Які ви знаєте інструментами Панелі елементів графічного редактора? Для чого вони призначені?\n6. Для чого служить Палітра кольорів графічного редактора Paint? 7.Що відображає квадрат на першому плані та задньому плані індикатора вибраних кольорів?\n8. Як можна змінити кольори Палітри?\nВивчити теоретичний матеріал .\nПовторити основні групи клавіш інструментів Панелі елементів графічного редактора.\nТема: Практична робота № 5.\n«Робота з графічним редактором. Створення малюнків».\nЩоб вибрати інструмент для побудови зображення, слід встановити курсор на піктограму потрібного інструмента і клацнути правою кнопкою миші\nРозмір малюнка не може бути більшим ніж розмір вікна .\nЗображена пунктиром зіронька дозволяє виділити будь-які фрагменти малюнка для подальшого переміщення, копіювання, вилучення\nЩоб задати колір фону, треба при виборі кольору клацнути правою кнопкою мишки.\nРозмір малюнка також змінюється за допомогою зміни масштабу.\n1 . За поданим зразком намалювати малюнок, використовуючи інструменти ГР Paint.\nЗберегти малюнок під назвою Потяг(Прізвище). Bmp у папці 7 КЛАС.\nЗа допомогою сітки побудувати малюнок:\n4. Результати роботи показати вчителю\nТворче завдання. Підготувати завдання-картку для малювання орнаменту, яка буде містити:\nтри запитання з теми «Графічний редактор».\nАлгоритм створення орнаменту записати у зошит\nТема: Комп’ютерні мережі. Електронна пошта.\n«Створення електронних повідомлень. Пересилання повідомлень електронною поштою. Перегляд повідомлень, що надійшли електронною поштою».\nознайомити учнів з поняттям електронна пошта, поштові протоколи;\nнавчити створювати власні поштові скриньки;\nстворювати електронне повідомлення та відправлення його електронною поштою;\nпереглядати повідомлення, які надійшли електронною поштою\nСтворення власної електронної скриньки.\nЕлектронна пошта призначена для обміну повідомленнями між користувачами за допомогою мережі. Для цього треба скористатися будь – якою поштовою програмою, що підтримує електронний зв’язок, наприклад, Pegasus Mail, MS Outlook, Outlook Express, Eudora тощо.\nФункціювання цих програм базується на поштових стандартах, які забезпечують поштові протоколи SMTP – для надсилання повідомлень, POP3 і IMAP – для отримання повідомлень.\nВхід у поштові програми в системах колективного доступу захищений паролем, який треба зберігати в таємниці, оскільки послуги Інтернетом зазвичай платні. Крім цього пароль призначений для захисту інформації.\nКореспонденція нагромаджується і тимчасово зберігається в поштових скриньках, які є на серверах.\nПереваги електронної пошти такі: доставляння майже миттєве, вартість доставляння не залежить від відстані, але може залежати від обсягу файлів.\nЗагальний вигляд поштової адреси такий:\nПоштову адресу(скриньку) надає провайдер або її можна створити й отримати безкоштовно, скориставшись відповідною послугою сервера-портала.\nСтворити електронне повідомлення виконавши команду Створити;\nЗаповнити бланк листа. У робочій області написати текст листа.\nЗаповнити поле Кому адресою отримувача.\nЗаповнити поле Копія – адресами, кому вислати копії\nЗаповнити поле Тема – темою листа.\nНадіслати лист натиснувши кнопку Доставить.\nВідкрити отримане повідомлення, потрібно клацнути на його заголовку (чи виконати команду Відкрити і вибрати потрібний файл зі списку).\nВідповісти на отримане повідомлення, потрібно, відкривши його, виконати команду Відповісти і після написання відповіді Надіслати.\nПідготуватися до Тематичної атестації з теми: «Програмне забезпечення загального призначення . Електронна пошта».\nТема: Тематичне оцінювання з теми «Програмне забезпечення загального призначення . Електронна пошта».\nІІ. Тестування з теми «Інформація. Інформаційна система. Операційна система».\nІІІ. Практичне завдання з даної теми\nПлани – конспекти уроків 7 клас