12. Соняшника лишають невинності - Александр Лозиков\nЗайшла якось Соняшник до Бели Харитонівни. Сіль в крамничці закінчилася, бо річками на нерест йшла горбуша, а йому саме декілька хвостів приятелі привезли. Харитонівна сиділа за пляшкою горілки з Петром Митухіним.\n— Не чіплявся б ти до мене, Петре. Одне слово — нахаба. Дуже дякую за те, що хряснув мені межі очі. А то б спотайна наробив дурниць. Аби ще втелепати, що саме тоді сталося. Послухаєш — жити не хочеться.\n— То ж і не живи, коли так. Сьогодні он скільки нових кладовищ поза містом відкрито. За горожею, під божими очима. А за Матвієвкою… ген-ген оком не охопиш. За десять років перебудови могил більше ніж за сімдесят за радянською владою.\n—І що ж… про це мовчати. Мені кляпа в рота сують з нашою хваленою демократією, а я мовчатиму. Ото ж і не стерпів… Мруть люди як восени мушня. Куди б не йшло — люди похилого віку, але ж молодь гине. Подивися на кам’яні скельки: мерці від десяти до сорока років. Цілими родинами вимирають. Друзяка мій, п’ятдесят три роки, йшов вартувати гаражі, зупинився, хапонувся долонею за груди і сів, як підкошений... Тільки й успів здивовано зиркнути до неба: за що, боже, я ж іще й жити не починав?\nСоняшник ще б довго стояв на призьбі, слухаючи про сучасні життєві страхіття, але Харитонівні обридли байки Митухіна про мерців, затулила долонею рота красномовцю.\n—У тебе тільки й розмов про мерців. Про життя треба говорити, про кохання, мені вже під п’ятдесят, але… До мене, бачу, сусід прийшов… сідай Семене до столу, чи не скучив ти по молодиці Белі бува?\nСоняшник скрушно похитав головою.\n— Не молодися, Бело, місяця не минуло як за п’ятдесят вісім випивали.\n— Так то ж коли було… тоді п’ятдесят вісім, а як побачила тебе, зараз же помолодшаю.\nХаритонівна легенько торкнулася долонею сідниць Митухіна, і той аж підскочив від збудження.\n—Я, мабуть, піду?..\n—Йди вже… чого там, а ти, Семене, мабуть за сіллю?\n—Горбуші хлопці привезли, ходімо до мене, вибереш, яка в око впаде.\n—Сіль візьми, і ти, Митухін, візьми, хіба не за сіллю приходив?\nХаритонівна відчинила невеличку скриньку, в котрій було щільно складено декілька десятків пакунків з сіллю. Митухін взяв три пакунка, Соняшник сказав що йому вистачить одного, але Харитонівна прихопила ще два.\n— Не бігати ж тобі по крамницям…\nМитухін вийшов, сів у свою «Ладу» и неспішно покотився вулицею.\n— Ти й справді сьогодні добре показуєш себе, Харитонівна, — промимрив Соняшник.\n— Жінці стільки років настільки вона себе почуває. Тобі, бачу не більше сімнадцяти, паленієш від раптового дотику.\n— Скільки не пам’ятаю, але років вже під тридцять швендаю світом. Після аграрного поголили в армію, а як повернувся від освіти залишився хіба що диплом. Скажи, Бело, чи правда бовтають, що Марія від Митухіна завагітніла, а куди діла дитину ніхто не знає. Недоладне щось у нас діється. Казала, що ненавидить Митухіна, але ж лягла з ним. Як таке порозуміти, га?\n— Нічого не поробиш, жінки цінують нахабство. Знаєш, Семене, мені, наприклад, з таким соромливим хлопчиком, як ти, кохатися не довелось. А Митухін, він, якби це сказати… він за фахом запліднювач… коханець на хвильку. Як ото кажуть: краще зробити не зміг — всунув, витяг і побіг… Тебе, Семене, я б навчила як це робиться. Бо, не вміючи, яку б дружину не взяв, вона тебе швидко буцкатися навчить.\nПри цьому Харитонівна зухвало посміхнулася.\n—Марія сахається мене, як божевільного. Попреш ніж вчити, треба одружитися, а якщо вона дізнається що я був твоїм коханцем… вона що… вибачить оці наші посиденьки? Ну, Харитонівна… ну?\n— Не нукай, не запріг ще. Про тих, хто зі мною грав, кожна комашина на садовій ділянці знає. Про що, думаєш, дзижчать бджоли? Вони знають з якої тичинки я нектар збирала? Бачили і чули як мужики стогнуть, ялозять ногами по траві. На їхній стогін іноді прибігала Марія. Вперше, наче коник скакнула в кущі, але не втекла… ні… сиділа дивилася як ми з Бойком куховарили. Тепер вона ночами не спить, бо двадцять п’ять років жінці. Приніс Митухін пляшку горілки, і… спеклася пташка. Повір мені, Семене, вона жіночка ще та. Розбурхають її, не вгамуєш… Я добре знаю її батьків. Знаєш хто був моїм першим коханцем, хто мою незайманість забрав? Не повіриш, Семен, саме її батько, Василь Касянович. Ми з ним однолітки, в одному класі вчилися. А ти… спав коли з жінкою? Ні! Отак і залишишся бурлакою на все життя. Доведеться мені облишити тебе, Семене, незайманості. Зараз горбушу посолимо і щоб мені без викрутасів… Надіюсь не побіжиш скаржитися що тебе бабуся Бела зґвалтувала…\nАграрії під Макогоном\nЩоправда, життя ставало з кожним днем складніше, вірніше сказати, тривожніше. Приїжджали на строкатих машинах якісь дивно одягнені, ніби з іншої планети випали, люди: у чорних плащах довгополих, насунутих на чоло кашкетах. потім з їх оточення випливав сам Макогон, низькорослий, лисуватий, з блідим обличчям, на якому пелюстками маків пахтіли маслянисто-вологі губи, замість очей — величезні темні окуляри. Назустріч прибульцеві на напівзігнутих, з підлесливою посмішкою випливав Петро Митухін, сам собі висуванець по переговорах з кримінальними угрупованнями. Він же і виступав перед колективом від імені Макогона, за одними даними — наркомана, по інших — хворого сифілісом.\nВід імені Макогона Петро обіцяв аграріям золоті гори, для отримання котрих необхідно буде перетворити галузь інституту в акціонерне товариство, з роздачею акцій між працівниками, залежно від стажу роботи, наукових досягнень та займаної посади.\nПетро Митухін був особливо красномовний у своєму новому амплуа. Обіцяв побудувати на землях інституту котеджі для працівників, розвести сади, теплиці з теплолюбними рослинами. І чим частіше Макогон, в оточенні своєї свити, з'являвся на землях інституту, чим переконливіше говорив Петро Митухін, тим більш сум'яття увіходило в душі людей.\nКожному із працівників, навіть підсобному робітнику, було відомо чим вимощена дорога до пекла. Бела Харитонівна тільки сміялася у відповідь. Вона переконувала товаришок що це черговий фокус криміналу, котрий має намір прибрати їхні землі разом з будинком інституту до своїх брудних рук. Від людей вона чула, що на місці селекційної станції Макогон планує побудувати станцію по ремонту автомобілів, з готелем, рестораном та іншим, зручним для кочових автолюбителів, причандаллям.\nСпочатку один тільки Петро Митухін підтримував пропозицію Макогона, але поступово до нього приєдналися інші оратори і нарешті питання про створення акціонерного товариства було вирішене на користь кримінального авторитета.\nКримінал рвався до влади. Всі порядні люди, які починали свій бізнес з нуля, були знищені або руйнуванні рекетирами. Кому трохи пощастило купували дорогі машини, але таємничим чином зникали разом з машинами. Семен Соняшник плакав ночами від самоти — ні з ким було розділити тривогу за майбутнє. Зовні Марія до подій ставилася стримано, навіть сміялася над страхами Семена.\n— Чому бути, того не минути, — говорила вона. — На руїнах держави почне кільчитися нове життя, це закономірно...\n—Але нам-то, нам як жити? — У відчаї лементував Семен.\n— Жити? — Посміхалася Марія. — Ми хіба жили колись... як виживали так і будемо виживати. А ці... нові росіяни, вони що, живуть? Думаєш їм гроші потрібні, війна їм потрібна, відчуття адреналіну в крові.\nБела Харитонівна відмовилася брати участь у знищенні того, що було створено її руками. Звільнилася без змісту Марія, попередньо пересадивши на своє подвір'я сіянці виведених сортів жимолості, порічки та аґрусу. Іноді, заради цікавості, а може й за покликом серця, проїжджала повз інституту, жахаючись того, що там діялося.\nНіби каміння з неба посипалися на доглянуті землі небачені раніше машини, в приміщення інституту вселилися люди, які ні слова не розуміли по-російськи. Загриміли землерийні машини, змішуючи із землею ділянки сіянців і навіть готових на продаж саджанців.\nЗемлі інституту обгородили височезним парканом, поставили залізні брами, так що в один прекрасний день охорона перестала впускати на територію інституту його колишніх працівників. Всі вони були звільнені у зв'язку з ліквідацією закладу.\n— Ви вірили, а я знала, що ми маємо справу з пройдисвітами, — баяла при зустрічі зі співробітниками Бела Харитонівна. — Фундамент будь-якої віри — помилка. Сьогодні на нас з усіх щілин полізли сектанти, злодії, вбивці всіх мастей, у кожного на думці одне — отримання прибутку. Бог, як і ринкова економіка, став розхожою монетою. Хіба раніше я вам про це не говорила.\nСпроба знайти підтримку від уряду не увінчалася успіхом. Помітингували на сходинах Білого дому, але у приміщення нікого не впустили. Один тільки Петро Митухін ходив із загадковою міною на обличчі, мабуть добре попрацював на погромників, хоча робив вигляд, що розділяє трагедію загалу. Але зупинити потік його красномовства було вже неможливо.\n— Ну що ви, що ви єрепенитесь. Подумаєш, тимчасово лишилися роботи! Кому вони потрібні були наші потуги. Що приніс нам і краю селекційний центр: по склянці ягоди з дачної ділянки. Подивіться скільки сонячних фруктів з'явилося на ринку, їх легше купити, ніж випестити. Займатися селекцією ви можете, взявши в оренду по вісім соток землі... Дачних шматків воно скільки... люди мруть, а ділянки заростають бур'янами. Хто нам заважає їх упорядкувати...\nПетро поки ще зараховував себе до колективу, говорив «нам», замість «хто вам заважає». Але хоча по місту ходив пішки, всі знали, що він купив, стару, правда, японську машину, а незабаром і чорний до п'ят плащ, під яким носив модерний на той час малиновий піджак.\nЗавжди спокійний, урівноважений Семен Соняшник якось не витримав, плюнув в обличчя Митухіну, і добре, що поряд знаходилася Бела Харитонівна. Вона зупинила Митухіна, коли той кинувся на Семена з кулаками. Ще й попередила:\n— Торкнеш Семена, сліпим по світу підеш, ти мене знаєш...\nДовелося Марії перетворювати свої городні сім соток землі в селекційний центр ягідних культур. Особливим попитом у дачників користувалися саджанці жимолості й аґрусу. Коли розгорнулася вакханалія знищення селекційного центру, Марії вдалося врятувати від потрави кілька десятків сіянців цих культур. Вирощувати саджанці порічки запропонувала Соняшнику, і він охоче пішов назустріч. Кукурудза безжально висмоктувала живі соки ґрунтів, тому від кукурудзи довелося відмовитися. У дачному суспільстві вони взяли дві кинутих ділянки по вісім соток. Голова пішов назустріч, знайшов ділянки з невеликими будівлями-сарайчиками, але цього було досить, щоб уникнути вимог — щось побудувати, довести до розуму, висадити встановлену кількість садових дерев і ягідників. Радянська влада дозволяла дачникам будувати халупки розміром не більше чотирьох квадратних метрів, і голова, колишній партійний працівник, суворо дотримувався цих правил. Він був упевнений, що вакханалія перебудови не сьогодні-завтра закінчиться, життя ввійде в колишнє добре русло, так що сарайчики на ділянках Марії та Семена цілком його влаштовували.\nДерев уздовж садових ділянок вони вже посадили самі.\nПізніше Марія шкодувала, що відмовила Соняшнику об'єднати їхні долі. Вона все ще сподівалася налагодити добрі відносини з батьками, а мати, про що вона добре знала, недолюблювала Семена за його тихий норов, майже хворобливу пристрасть до кукурудзи, яку сама вона терпіти не могла.\nУ селищі Соняшника тримали за людину віруючу, хоча насправді він був атеїстом, але про це не розповідав ні за часів радянської влади, ні тепер, коли бути атеїстом стало вельми проблематично. Світська держава наїжачилася язичницькими куполами церков, поміняла зірки на хрести, попереджаючи громадян, щоб змирилися зі своєю долею, інакше, як колись повсталі проти римської імперії спартаківці, їх буде розіп'ято на цих перевірених часом символах рабства.\nМарія забігала до хати Семена, коли він лікував рани вовка, але майже ніколи не бачила його з книжкою, тому вважала людиною вельми примітивною. Підозрювала, навіть, що він тихий наркоман або п'яниця. Не знала вона що одна з кімнат у будинку сусіда вздовж стін заставлена стелажами з книгами. Не знала що він запійний книжник, вільно володіє англійською, китайською і кількома слов'янськими мовами. Що аграрний інститут закінчував за велінням матері, але паралельно з аграрним, заочно навчався в ДВГУ на факультеті журналістики, і частенько публікував свої статті під прізвищем матері — Семен Сахно.\nКоли в обідню перерву працівниці читали вголос вподобану статтю, дивуючись, сміливості автора, який викриває злочини державних чиновників, нікому і в голову не приходило, що автор пробуває поруч. Та й кому могло спасти на думку, що, червоніючий при матірному слові, мовчун здатний на такі випади проти влади? Коли його запитували, як він ставиться до творчості Семена Сахно, Соняшник у відповідь знизував плечима:\n— Кожен сходить з розуму на свій розсуд, — відповідав, як би не погоджуючись з позицією автора.\n— Ви б краще у нашого вола запитали, — іронізував Митухін, — той якщо і мукає, так зі змістом.\nНавіть такі випади на свою адресу Семен пропускав повз вуха. Тільки одного разу він зізнався Марії що повністю поділяє погляди автора і готовий підписатися під кожним його висловленням. Марія тоді тільки посміхнулась у відповідь.\nКоли ж в крайовій газеті вийшла стаття про розвал селекційного центру аграрного інституту, в якій просто таки огидними були показані авторитет Макогон і особливо, плазуючий перед ним Петро Митухін, всі раптом зрозуміли, що автором статті є хтось зі своїх. Адже в статті були розкриті подробиці, про які навіть в інституті не всі знали. Кого тільки не підозрювали в авторстві, навіть жваву на мову Белу Харитонівну, але тільки не Соняшника. Мабуть тільки він та запліднювач корів Андрій Барабаш залишалися поза підозрою.\nМакогон підняв на ноги всю редакцію газети, але американський бренд газеті за вільнодумство, у той час дечого коштував. Суд з газетою Макогон програв, але навіть за великі гроші не зміг дізнатися прізвища автора. Та й у самій газеті про це знали тільки дві людини, головний редактор і відповідальний секретар. Сам же Соняшник у редакції ніколи не з'являвся, свої статті в запечатаних конвертах передавав безпосередньо головному редактору, бо свого часу вони разом заочно вчилися на факультеті журналістики при Далекосхідному гуманітарному університеті.\nМакогон оголошує вовкам війну\nПроблеми у Макогона виникли відразу після того, як його цепні пси виштовхали із селекційної станції небажаних йому людей, знищили добрих дві третини сіянців ягідних та фруктових культур. Чималу роль у цьому зіграв Петро Митухін, який переконав Макогона, що нічого виразно нового для садівництва інститут не зробить, що місцеві селекціонери ніякі не вчені, а нероби, що присмокталися до держбюджету. Одними з перших за брамами опинилися самі норовливі, потім потроху викидалися ті, хто відмовлявся прислуговувати місцевому авторитету.\nМарія Горинь і Семен Соняшник прийняли рішення продовжити свою справу на землях Володимира Головіна. Спеціалісту з абрикосів на той час виповнилося п'ятдесят років, противитися нальотам торговців краденим він вже не міг, тому охоче підтримав ініціативу Марії та Семена виділити кілька грядок під сіянці, котрі користуються великим попитом дачників, особливо — жимолості, та нових сортів аґрусу і порічки, — сортименту кандидата сільськогосподарських наук Андрія Васильовича Барабаша.\nМакогон не чіпав хіба що господарство Олексія Бойко, який працював над вдосконаленням породи корів та овець. Крім стоянки та цеху з ремонту машин, Макогон будував придорожній готель і ресторан, так що Бойко з його господарством вирішував проблему поставок м'яса.\nПерший удар по бізнесу кримінального авторитету завдали вовки, вирізавши в одну з ночей всіх овець, а наступної доби на пасовищі завалили декількох телят. Довелося наймати бригаду мисливців для відстрілу вовків по навколишніх лісах, і озброїти своїх людей для охорони території, на огорожу якої у нього не вистачало коштів. Поки мисливці блукали по лісах у пошуку вовків, ті серед білого дня нападали на охоронців, завдаючи їм незначних поранень, але головне – вони роззброювали і казна-куди зносили карабіни та мисливські рушниці. Тоді проти вовків була оголошена справжня війна, із залученням досвідчених мисливців, загону міліції і офіцерів, звільнених у запас після повернення з Афганістану.\nКожного вбитого вовка Макогон купував у мисливця за двадцять тисяч рублів, так що бажаючих побігати по лісах виявилося більше ніж варто було б. Мисливці, замість вовків, стали вбивати одне одного. Все це списувалося на нещасний випадок, але ненависть до сірих хижаків і спрага наживи призвела до того, що мисливці стали відстрілювати схожих на вовків собак і привозити їх Макогону. Собак привозили із навколишніх селищ і містечок, поки хтось з мисливців не визнав у вбитому вовку свого дворового охоронця.\nСаме тоді і почалися неабиякі сварки поміж мисливцями.\nСемен Соняшник працював у себе на ділянці, коли мисливці вигнали з лісу вовка з вовчицею. Двері селекційної майстерні була відкрита і звірі швидко прошмигнули в приміщення. Соняшник відразу ж закрив двері на замок, і коли два дужих хлопця, безжально ламаючи ногами сіянці підбігли з питанням: чи не бачив він вовків, Семен махнув рукою в бік лісу. Людина з відром води і підгортальником, зачинені на замок двері, не викликали у мисливців підозри, вони рушили далі, але ввечері, коли вовки подалися до лісу, а Семен з Марією і Головіним, сидячи в сторожці, насолоджувалися ароматним чаєм, розлючені невдачею, мисливці повернулися. Літній мужик, вказуючи прикладом рушниці на вовчий слід, чітко видрукуваний на зволоженій після поливу сіянців землі, запитав.\n— Вовчі сліди обриваються на ваших грядках, як це пояснити?\n— Чому ви вирішили що сліди саме вовчі, це сліди наших собак, які охороняють наше господарство ночами. Вдень, поки ми тут, вони охороняють наші двори. Так що, шановні добродії, не списуйте свої невдачі на інших...\nКоли мисливці пішли, Марія скрушно похитала головою.\n— Влетимо ми коли-небудь з нашими вовками. Це що, твій опаловий забігав?\nСоняшник похитав головою.\n— Ні, це були зовсім інші вовки, самець і самка...\n— Треба було залишити їх, нехай би охороняли господарство.\n— Ув'язнити вовка на ланцюг?!.\n—Але ж переб'ють.\n— Виникне необхідність, прийдуть самі.\nМакогон відвідує Марію\nСмуток в душу Марії вніс саме авторитет Макогон. Одного разу кортеж авторитета зупинився напроти її будинку. Побачивши що Макогон прямує до дверей її хатини, вона кинулася було зачинитися, але не встигла. Він з’явився в отворі дверей так несподівано, що Марію на хвильку охопив жах. Макогон був до білизни голений, гостроносий, майже безбровий, і дивився на неї прозорими, як дощові бурульки, очима. Але дихнуло на неї від тих очей таким холодом, що Марія ледь втрималася від бажання зштовхнути пришельця з крильця і негайно закрити двері на гачок.\n— Гостей треба вітати, — прорік Макогон з усмішкою, — якщо, звичайно, до часу моя поява? Але я вас не затримаю…\nМарія здригнулася, неспокійно пересмикуючи плечима. Зненацька якось потужно вдарив по нервах потужний гул вантажних машин.\n— Заходьте, якщо ненадовго, — соромлячись свого раптово осиплого голосу, прошепотіла Марія.\nЇй здалося що тепер вона знає, чому кримінальне угруповання обрало ватажком саме Макогона. Він справляв на людей подвійне враження, зацікавлення і містичного жаху.\nКоли Макогон взяв її долоню в свою Марія заспокоїлась. Приємне тепло розлилося поза шкірою, губи розкрилися в усмішці.\n—Я вас надовго не затримаю, — супроводячи і усаджуючи Марію в крісло, а сам сідаючи на стілець напроти, сказав несподіваний гість. — Мене цікавить ваш сусід Семен Соняшник. Ви його добре знаєте?\nУсього чекала Марія, тільки не такого питання. Макогон, голова кримінального згуртування, зацікавився її сусідом? Цією дивакуватою дитиною? Вона не втримала усмішки на лиці.\n— Чи знаю я Семена? Краще б ви спитали хто його не знає. Це доросла людина, яка по-дитячому грається в життя…\n— І ви в цьому певні?\n— Цілком і повністю…\n—І що ви про нього знаєте?\n—Геть-чисто все? Колись його мати наказувала мені приглядіти за хлопчиком, хоча той хлопчик був на п’ять років старшим за мене.\n— Тоді поставимо питання трохи інакше. Я дізнався, що Семен давно і безнадійно кохає вас, але ви не відповідаєте йому взаємністю. Я вас пречудово розумію, кебетна жінка, незабаром кандидат наук, і наївний химерний фантазер. Як з таким жити? Але, на мою думку, ви помиляєтесь. У мене є підозра, що вашому сусідові більше підходить його псевдонім — Семен Сахно. Так-так, не смійтеся, я на сто відсотків певен, що це так і є. Бешкетник-журналіст і покірне ягнятко в одному лиці…\nМарія не дала Макогонові договорити. Вона реготала так, як раніше ніколи в житті. Соняшник — Семен Сахно!\n— Ви помиляєтесь пане! Як вам у голову прийшло таке химерне припущення. У творах Сахно відлунює чимала освіта. Він і політик, і юрист, і письменник класний. А Соняшник хто — кукурудзовод!\nІ знову її рука опинилася в м’яких теплих долонях Макогона. Саме в долонях. Його вивчаюча усмішка трохи бентежила Марію, але прийняти його припущення для неї значило розписатися в своєму цілковитому чуттєвому неуцтві. Траплялося, що вони з Семеном просиджували теплі вечори на лавочці під тином, розмовляючи на всілякі теми, але нічого розумного вона від сусіда не чула.\n—Я на сто відсотків певна що ви, пане, помиляєтесь. Хтось з вами пожартував, не інакше.\n—Так-таки пожартував? Нічого розумного. А я щойно дізнався що журналіст Семен Сахно ваш сусід. Неділею зайшов до церкви поспілкуватися зі священиком Миколаєм, приватниця попросила трохи посидіти, почекати поки батюшка зладиться по своїх справах з місцевим садоводом. Сиджу, а голоси за дверима мені добре чути. І розмова там точиться вельми не про сад, а про накладки релігії у вихованні сучасної людини. Отець Миколай наполягає, що людину втримує від дурних вчинків тільки жах перед можливими наслідками. А його співрозмовник, як я потім упевнився, саме Семен Соняшник, запевняє батюшку, що богобоязлива людина тільки й чекає нагоди розвіяти свій сумнів, зробивши богові якесь паскудство. Поміж сліпо віруючих людей злочинців набагато більше, ніж поміж розумників. Людина яка не ловить знання кожним атомом свого єства, як ловить повітря утопаюча людина, така людина не може урозуміти таїнств Господніх… Я слухав вашого сусіда, наче читав газетні публікації Семена Сахно. Ловити знання кожним атомом свого єства. Ви розумієте, Марія, що це значить? Наступного дня, один з майстрів непомітно проникати в чуже житло, побував у хаті Соняшника. Ось подивіться, що він там фотографував.\nМакогон випустив долоню Марії, дістав з кишені стосу фотокарток і, взявши їх, розглядаючи їх, вона не вірила своїм очам. Полиці від долівки до стелі заповнені книжками, на столі, на долівці товсті теки, стосі паперу поруч з комп’ютером. Не житло, а книгозбірня. Вона б не повірила, що фотокартки зроблено саме в хаті Соняшника, якби не фотокартка молодого ще подружжя Соняшників у фрамузі над письмовим столом.\nВ голові Марії все завертілося-поїхало. Не втримай її Макогон, вона б гепнулася на долівку перед ним.\n— Що таке, що з вами? — заметушився гість у пошуках води.\nАле Марія вже очунялася. Бліда, як крейдяні стіни кімнати, сиділа вона, дивлячись знизу вверх на стоячого перед нею Макогона.\n— Що вас так налякало? — питався він, протягуючи склянку з водою.\n— Все добре, пане Макогоне, це від несподіванки. У мене таке буває. Авжеж мені лячно за сусіда. Якщо він справді Семен Сахно, ви що, маєте наміру йому помститися? За його сатиричні твори?\nМакогон сів, схопив долонями її долоню, і знову на Марію війнуло чимось теплим, хвилюючим.\n— Не тримайте мене за дурня, Маріє. Талановита людина лишилася засобів існування. Мені потрібна прес-служба, але Сахно, я певен, працювати на наш загал не погодиться. Поміж усім-тим до мене збігається багатіша інформація щодо злодійських вчинків не тільки кримінальних, але й державних структур. Урядовці, міліція, прокуратура, медицина, навіть учбові заклади, всюди необмежено квітне кримінал. Газета це так, а якщо написати по живим слідам книжку? І ми допоможемо її видати.\nМарія висмикнула долоню з рук Макогона.\n—Але хто я, хіба що затишний припічок до вашої печі?\n— Заради вас Семен згодіться на все…\n— Заради мене? Це жарт?\n— Мені зараз не до жартів. Сьогодні, як ніколи раніше, нашому суспільству потрібні такі люди, як Семен. Можливо його шляхетність відблискує божевіллям, особливо на тлі нашої кримінальної сучасності. Але ж недарма божевілля якимось чином пов’язане з Богом. Можливо ми не можемо втямити хто є хто?..\nМарію починала пригнічувати марудна розмова з авторитетом, якого вона все ще трохи побоювалася. До того ж вона була трохи ошелешена повідомленням Макогона, бо все ще сумнівалася, що завжди мовчазний, соромливий Семен Соняшник насправді являється талановитим публіцистом, по котрому, як кажуть демократи, давно плаче зашморг, Семеном Сахно. Вона знайшла в собі сили піднятися, підійти до вікна і декілька хвилин стояти спиною до Макогона. Її вже не лякала ця, не до кінця зрозуміла людина. Вона навіть не здригнулася коли гість підійшов і поклав долоню їй на плече.\n—Я спробую, — сказала вона. — Сьогодні ж побалакаю з Соняшником. Якщо він справді Сахно, певна, що на ваше запрошення озветься порозумінням. Ви полишили нас можливості працювати за фахом, ця рана ще кровоточить, але існувати, тримаючись обіч шляху… Надіюсь ви мене розумієте? Я б на місці Семена склала з вами умову — послати куди подалі Петра Митухіна. Гидотна людина.\n—Але ж ви були його коханкою?\n— Він зґвалтував мене, ось на цьому ліжкові. Прийшов начебто з’ясувати декотрі питання по роботі, а що я могла проти нього?\nВона не бачила як Макогон вийшов, тільки почула як хлопнули двері. Коли машини від’їхали, вийшла на вулицю і довго дивилася як клубочиться над вулицею розбурхана колесами курява. Потім неспішно рушила до хвіртки Семена. Він зустрів її питанням.\n— Яким вітром їх до тебе занесло?\n— Твоїм вітром, Семене… Виявилося, що ти зовсім не та людина, якою я тебе знала. Не Соняшник ти, а Семен Сахно. Відомий гуморист, публіцист, гроза сучасних державних тарганів. А мені, сусідці, ні словечка! Чи може бреше Макогон, га?\nСемен мовчки присів на сходинку порогу. Вона опустилася поряд, і таким чином вони довго сиділи, мовчазливо вп'явшись очима в розмаїття квітника напроти. Сонце вже хилилося на захід, зі своїх прохолодних схованок вилітала мошкара, і вони то і діло лискали себе долонями по оголених руках та щоках. Першою порушила мовчанку Марія.\n— Може запросиш до хати? Сто років живемо поряд, а твоєї бібліотеки й досі не бачила.\nВін всміхнувся якось гірко й безнадійно.\n— Хіба я тебе не запрошував, Машо… Але ти мене ніколи не чула, або не хотіла чути.\n— Добре, проїхали… Заходь, у мене ще залишилося трохи кави…\nМарія навіть не припускала що в житлі людини може бути таке безладдя. Завжди закрита кімната, де раніше мешкала мати, була перетворена в книгосховище. Стелажі з книжками не тільки по стінах, але й замість перебірок. На столі поряд з комп’ютером стоси папірців, безліч олівців, кулькових ручок, та ще якихось, незнайомих Марії за ужитком дрібниць. Семен стояв безпорадно опустивши руки, наче провинний учень перед вчителькою.\n— Ти, Семене, дурень, — сказала вона. — Дурень, якого досі світ не бачив. Соняшник закоханий в кукурудзу, чи книжковий хробак, хто ти справжній?\n— Тільки не хробак, домовилися! Я людина, занедбана пошуком сенсу в житті. Мені було дуже сумно жити за часів розвиненого соціалізму, але ще сумніше зараз. Телебачення, краще б його не бачити. Та й немає його в мене. Не тримаємо. Вистачає інформації з Інтернету. Правда, там негативу, аж захлинаюся. Вивчаю настрій, як тепер кажуть, «просунутої» молоді. Не кожну молоду людину задовольняє життя заради вдоволення шлунка. Машина, хіба що — шлях до самогубства. Головне ж в тому, що в суспільстві росте незадоволення владою. Російські недорізані злодії ошкірилися на батька Лукашенка. Платять журналістам, щоб ті роздмухували політичну істерію. Бо інакше Лукашенка не з’їсти, не запхати в свої ненажерливі шлунки його державу, яка поки що підтримує бажання народу жити на рівні людини, а не плазуючого за недоїдками дрантя…\nСемен говорив, говорив, і Марія, яка постійно читала нариси Семена Сахно, вже не мала сумніву, що перед нею стоїть людина, перед якою вона потай схиляла голову. І чим довше вона слухала монологи Соняшника, чим більше вчитувалася в назви розташованих по полицям книжок,тім гостріше відчувала ненависть до Петра Митухіна. В уяві вона вже вбивала його, відверто сокирою по голові, або ножем у груди. Сльози опалювали очі, губи тремтіли від образи на себе. За якусь хвилину не витримала, схопила долонями лице Семена, поцілувала в губи, і, по-щенячі скиглячи, шугнулася геть із хати.\nМарія Горинь - мільйонерка\nЯкось ранком Марія подзвонила мені, запропонувала негайно зустрітися, бо на неї несподівано звалилися досить великі гроші, і вона в розгублені, не знає як собі далі поводитися. Особливого бажання зустрічатися з Марією в мене не було, на той час я вже з тиждень не сідав за продовження роману, а принцип мій — писати хоча б по сторінці щодня. Інакше забувається про що писав, а інколи навіть імена другорядних героїв. Але по голосу я здогадався, що Марія хтозна-як стурбована тим що сталося. Великі гроші без причини на голову бідним людям не падають. Я знав, що батьки заповіли доньці свою трикімнатну квартиру в Хироманську, і що ця квартира особливо спокушає Петра Митухіна. Останнім часом він настирливо запрошує Марію стати його дружиною. Поки думав, що його співробітниця жодної приватної власності, крім хатини в селі, не має, Петро не звертав на неї уваги. А як пішла чутка, що батьки Марії залишили за нею поряд з квартирою чимало коштовних речей, негайно припинив усякі стосунки з місцевими вродливицями.\nТепер він поступово добивався руки і серця Марії. Діло доходило до відвертого нахабства, коли Петро посеред ночі намагався силоміць вломитися в хатину дівчини, так що звечора вона мусила зачиняти не тільки двері, але й усі віконниці в домі. Почав нахабно питати куди ділася його дитина, загрожувати прокуратурою, таким чином доводячи жінку до розпачу.\nХаритонівна, з якою Марія поділилася своїми страхами, дала їй раду звернутися до місцевого дільничного, але зневага до викажчиків була сильнішою за усілякі побоювання. Залишалося надіятися на свої можливості.\nЗустрілися ми з Марією на зупинці автобусу, котрий прибуває з Чорної Річки в пообіддя о чотирнадцятій годині. Вона показала мені ощадну книжку, на рахунок котрої щойно було внесено два мільйони рублів.\n—Я пішла отримати останні двісті рублів, бо навіть хліба в домі не було, а мене приголомшили питанням: чого вже двісті, з такими грішми можна й пошикувати! Очевидячки це від батька, але чому — гроші, а не повідомлення, де він і що з ним? Я питала: може помилка? Мене запевнили, що у них помилок не буває.\nМарія дивилася на мене якось допитливо-нестямно. Але що я мій їй сказати. Якщо батько присилає гроші, треба тріумфувати. Значить він живий. А там, дивись, і від матері ластівка прилетить. Про гроші краще помовчати, нехай собі лежать, набувають відсотків.\nЯ не став перепиняти Марію питанням, що сама вона добачає за зиском, який так несподівано випав на її долю. Я міг би зичити жінці ще більшого успіху в поповнені банкового рахунку, якби не скрегіт сумління в душі. Марія завжди була для мене взірцем жіночої шляхетності. Улюблена її поговірка «З дурними грішми здуріє й розумна людина», була моїм життєвим переконанням, і я постійно досадував, що живу з Настею, жінкою прямо протилежного ґатунку. Моя дружина тільки про гроші й думала, бо вони давали можливість щороку обклеювати новими шпалерами стіні, замінювати зовсім ще нові двері новітніми, котрі побачила у якоїсь своєї приятельки. Звичайно, що виконувати її капризи доводилося мені, а для мене це було даремним гаянням часу. Придбати порушений душевний спокій справа нелегка, особливо коли марно було втрачене творче натхнення, яке спадає на душу, як дощ на пересохлу від спраги землю.\nТреба сказати, що отримані Марією два мільйони, на деякий час і мене облишили спокоєм. Виникла думка розлучитися з обридлою Настею і пов'язати долю з Марією. Якось вона обмовилася, що коли розбагатіє, дасть мені грошей на видання романів, рукописи котрих читала й перечитувала не раз. Я був певен, що Марія залюбки погодиться стати моєю дружиною, що мені вона не відмовить.\nЛукава усмішка грала на лиці Марії, в очах зблискували вогняні цяточки: ніколи ще я не бачив її такою вродливою.\n— Грошів у мене більше ніж я здатна витратити, — пирснула вона в руку, — останнім часом цього сміття мені наче вітром заносить. Особливо перед дощем, коли в гаманці копійок на хліб не залишається. Знати б який вітер і звідки так завчасно дмухає.\n— Не зважаючи на кризу?\n— Криза поняття умовне…\n— Не водою гроші возять до узвозу… Тутечки кому як збагнеться: на підйомі чи на спуску, хто возить той і пан.\n— Ти все жартуєш, дівонько…\n— Криза — гра заможних вилупків, а у тебе, бачу, проблеми?\n— Кредит загрожує вибухівкою…\n— Розумні люди кредитів не беруть.\n— Знати б де вони є, оті розумні.\nЯк не намагалася Марія зігнати усмішку з лиця, вона майоріла все рясніше.\n— Позичити не можу, бо замість грошей отримаю кулю в лоба. Зараз звичай — так розплачуватися з боргами. Немає людини — немає боргів. Боржники розраховуються тільки так, бо їх заохочує влада. І скільки ж у тебе боргів?\n— Тютілька в тютільку два? Яка дивна збіжність… Ти роздягаєш мене до трусів, але я дарую тобі, не позичаю, а саме дарую два мільйони, з умовою щоб без повернення…\nЯ на хвильку засоромився, відчуваючи як легка рожевість розповзлася по моєму обличчю.\n—Я не звик вживатися манівцями, дівонько. Це, звичайно, жарт з мого боку. Здалися мені твої мільйони. Боргів я не маю. А батьківські гроші — святе!\n— Батьківські гроші?!. Звідки у тебе таке посвідчення?\nМарія була надто шокована, щоб сприйняти мій жарт спокійно. Вона не була переконана, що про мільйони на її рахунку ніхто зі знайомих не знає. Легкий дотик образи несподівано для неї самої переріс у рішучу незгоду.\n— В борг — нікому і нізащо. Я не самовбивця. Про гроші кажу тобі, до тебе хіба що Белі Харитонівні… І ще…\n—Дзвонив твій друзяка Пономаренко.\n—Пономаренко! За яким бісом?\n—Просив позичити два мільйони. За тим тебе і покликала, звідки він про них знає? Казав, що згоден на всілякі умови, аби зберегти свій бізнес. Бо інакше — зашморг на шию…\n—А ти певна, що дзвонив саме Пономаренко? Який у нього бізнес, він газетник!\nОчі Марії зблиснули сльозовою.\n—Нічого я не знаю, мені б тільки довідатися звідки вони взялися оті гроші. Ти вже, будь ласка, попитай Сергія, хто його освідомив? Я б віддала йому ті мільйони, але раніше… розумієш, дзвонив Гойда, Василь Тарасович… бізнесмен, котрий з міцелію вирощує і поставляє по магазинах та ресторанах гриби. Він колись працював у нас, картоплею займався…\n—Дзвонив і що далі?\n—Я пообіцяла йому дати мільйон без відсотків…\nВочевидь Марії обридло вже товкти воду в ступі. Зробивши вигляд що поспішає, вона побіжно зиркнула на годинника.\n— Вибачай, Тарасе, мені треба бігти. Завтра зранку я пообіцяла Гойді бути у нотаріальній конторі.\nНе дочекавшись моїх коментарів, вона рвучко відвернулася і побігла до прибуваючого на зупинку автобусу.\nРанком о дев’ятій Марія була в нотаріальній конторі. Чекала майже три години, дзвонила безліч разів, але Гойда на зв'язок так і не вийшов. Де він мешкає вона не знала, але тієї ж доби, о сьомій вечора в новинах телебачення було оповіщення. «На розі вулиць Сєришева та Істоміна загинув відомий аграрій-бізнесмен Василь Тарасович Гойда. Існує дві версії, перша — самогубство, якою була друга, Марія не почула, від хвилювання на якийсь час вона втратила не тільки можливість щось чути, але й бачити. Бо відразу ж пов’язала цю смерть з боргами Василя перед банком. Виникала думка що таким чином її підставили, і вона з почуттям жаху в грудях чекала з хвилини на хвилину, що за нею прийдуть. Але не прийшли. Прокуратура затрималася на першій версії — самогубство… Правда, виникало багато питань: якщо це самогубство, чому поруч не знайдено зброї з якої він стріляв? Марію ж більш за все пригнічувало повідомлення, що Василь Гойда загинув на розі вулиць Серишева та Істоміна, саме на тому місці, де була досягнута згода поміж ним і Марією. Не у Василевому характері відступати від задуманого. Стрілятися від сорому, що погодився прийняти від Марії коштовний подарунок, або, що вона запідозрила в ньому потенційного вбивця. Звичайно, розживатися такими думками не у Василевому характері. Його психологічний кшталт — добиватися свого будь-якими засобами.\nПодібних зупинок на дорозі нової віри того часу виникало чимало. Звідки тільки люди зброї понабирали. Стріляли навіть з автоматів Калашникова, залишаючи зброю на місці злочину. Це ж які гроші та зв’язки треба мати, щоб, наче недокурок, кинути коштовну зброю і придбати нову?\nНевеличкий скоцюрблений чоловічок з довгими козацькими вусами на лиці, злодій у законі, несподівано перетворюється у власника заводу, котрий ще вчора мав статус державного. Він звільняє з роботи людей, продає завод окремими цехами, і несподівано гине від пущеної в серце кулі. Тільки нікого вже це не хвилює: не треба було лізти поперед батька в пекло, ігнорувати волю підтриманого криміналом авторитета.\nПоховали Василя Гойду та й забули про нього. Наче й не було людини. Навіть Марії полегшено дихалося. І гроші, що впали з неба, на місці, і можна жити, не очікуючи на кулю в спину.


Купити матраци в Києві недорого: ціни від інтернет-магазину 4Mebel\nІнтернет-магазин матраців в Києві\nМатрац come-for Практик Софт 160х200\nМатрац The Home Monica / Моніка MatroLuxe 160х200\nМатрац The Home Monica / Моніка MatroLuxe 90х200\nМатрац Camelia+kokos / Камелія+кокос MatroLuxe 180х200\nМатрац Sleep&Fly Daily 2в1 160х200\nТе, наскільки людина комфортно почувається під час сну, багато що визначає. Відпочине вона належним чином і чи набере достатньо сил для подальшого активного життя?\nОдним з визначальних чинників міцного і приємного нічного відпочинку є наявність зручних меблів, в тому числі матраців. Погодьтеся, дуже тверда поверхня, пружини, які болісно впиваються в тіло, або гучний скрип аж ніяк не налаштовують на атмосферу релаксу.\nНаш інтернет-магазин меблів в Києві пропонує Вашій увазі приголомшливий вибір комфортабельних матраців, які стануть запорукою Вашого здорового і приємного сну. Купити недорогі матраци в Києві цілком реально з нашою допомогою, при цьому Вас чекає ще ряд додаткових позитивних аспектів.\nБажаєте недорого купити матрац у Києві? Ви в правильному місці!\nПерш за все, варто відзначити, що ми пропонуємо наступну різноманітність атрибутів для ідеального сну: матраци Pocket Spring, «Боннель» на пружинах, безпружинні і рол матраци. З особливостями кожного виду Ви можете ознайомитися у відповідних розділах, але ми гарантуємо, що кожна модель, яка присутня в нашому асортименті, відзначається високими якісними характеристиками і здатна тривалий період забезпечувати Вам здоровий відпочинок.\nМи пропонуємо не втрачати вигідної можливості недорого придбати матрац в нашому інтернет-магазині.\nЯкщо у Вас виникла необхідність купити матрац в Києві, то ціни представлені в нашому каталозі!\nКрім того, що наш інтернет-магазин дійсно пропонує максимально прийнятні ціни на матраци, так ми ще регулярно проводимо акційні програми і даруємо своїм клієнтам нові можливості економії. Не забувайте стежити за всіма новинами і здійснювати ще більш вигідні придбання. А поки ведучий інтернет-магазин меблів в Києві пропонує недорого купити надійні і зручні матраци з перспективою тривалої служби.


Незнаменита війна - UAHistory\nГоловна » Регістрація » Історичні події » Незнаменита війна\nЗа пактом про ненапад від 23 серпня 1939 р. Фінляндія належала до зони інтересів СРСР.\nЯк завжди «театр» військових дій Москва починала жорстокою облудою та брехнею.\n25 листопада 1939 р. літаки СРСР почали бомбардування мирних кварталів Гельсінкі запалювальними бомбами.\n26 листопада радянські ЗМІ кипіли «яростью благородной»: обурювалися тим, що біля села Майнелла на радянсько-фінському кордоні артилерія білофінів начебто обстріляла радянців. Гельсінкі запропонували провести спільне розслідування, але Москва не погодилася. Крім того кремль образився відмовою фінського уряду від радянських пропозицій про зміну кордонів у Карелії та передачу військово-морської бази Ханко.\n29 листопада 1939 року СРСР розірвав дипломатичні стосунки з Фінляндією, скасував радянсько-фінський пакт про ненапад.\n30 листопада 1939 р. о 8:00 за московським часом радянські війська одержали наказ перейти радянсько-фінський кордон та розпочати бойові дії. Чотири армії СРСР чисельністю 540 тисяч чоловік напали на Фінляндію почалась радянсько-фінська війна «незнаменита війна» за визначенням Олександра Твардовського. Офіційно СРСР війну так і не оголосив, війну Суомі оголосила Великобританія.\n28 листопада 1941 р. вельми стурбована Великобританія, підтримуючи Сталіна, висунула Фінляндії ультиматум: припинити всі бойові дії проти СССР до 5 грудня. У відповідь фінська армія 2 грудня зайняла радянську військову базу на півострові Ханко, а 5 грудня звільнила Медвежогірськ.\nЗа невиконання своїх вимог Британія оголосила Суомі війну 6 грудня. Того ж дня фіни захопили селище Повенець, чим блокували роботу Біломорканалу. Можна сказати, що фіни врахували побажання Великобританії і не здійснили наступи на Карелію, Інгерманландію та інші загарбані Москвою землі фіно-угорських народів…\n9 березня 1940 р. фінни у боротьбі з радянськими танками вперше використали «коктейль для Молотова» – пляшки з горючою сумішшю, що дуже нагадували хвіст півня.\nВійна Союзу проти Фінляндії тривала 105 днів (від 30 листопада 1939 року до 13 березня 1940 року), завершилася підписанням Московського мирного договору, що зафіксував відторгнення від Фінляндії значної частини її території.\nСРСР одержав перемогу дорогою ціною: втрати разом із пораненими й обмороженими 289 610 осіб, у фінів – 70.000. І нині рашистська «історіографія» називає свою агресію «збройним конфліктом на кордоні з Фінляндією» або «оборонною війною СРСР проти агресії буржуазної Фінляндії».\nЛіга націй після цього визнала Союз агресором і виключила із свого складу.\nЛис 26, 2018 Ганна Черкаська\nЗагибель Гетьманщини. ХронікаБогдан Гнатюк\nVideo3 years ago\tІсторичні події1,359


Із Малиновським та Гармашем: стала відома заявка збірної України на доленосний матч відбору до ЧС-2022 — Спорт — tsn.ua\nПеред ним "синьо-жовті" проведуть контрольний спаринг.\nТренерський штаб збірної України на чолі з виконувачем обов'язків головного тренера Олександром Петраковим оприлюднив список гравців, викликаних для підготовки та участі в листопадових матчах команди.\nТак, до заявки потрапили 25 гравців. Примітно, що в списку опинилися півзахисник італійської "Аталанти" Руслан Малиновський та футболіст київського "Динамо" Денис Гармаш. Перший не викликався на жовтневі матчі національної команди через конфлікт з Петраком, а другий - останній раз грав за збірну України в жовтні 2017 року. Після цього Гармаш також отримав виклик на жовтневий збір, але через ушкодження не зміг узяти в ньому участь.\nВоротарі: Андрій Пятов ("Шахтар" Донецьк), Георгій Бущан ("Динамо" Київ), Дмитро Різник ("Ворскла" Полтава);\nЗахисники: Олександр Караваєв, Віталій Миколенко, Ілля Забарний, Олександр Тимчик (усі — "Динамо" Київ), Микола Матвієнко, Сергій Кривцов (обидва — "Шахтар" Донецьк), Едуард Соболь ("Брюгге", Бельгія), Тарас Качараба ("Славія", Чехія);\nПівзахисники: Андрій Ярмоленко ("Вест Гем", Англія), Тарас Степаненко ("Шахтар" Донецьк), Сергій Сидорчук, Віктор Циганков, Микола Шапаренко, Віталій Буяльський (усі — "Динамо" Київ), Олександр Зінченко ("Манчестер Сіті", Англія), Руслан Малиновський ("Аталанта", Італія), Олександр Зубков ("Ференцварош", Угорщина), Віктор Коваленко ("Спеція", Італія).\nНападники: Роман Яремчук ("Бенфіка", Португалія), Артем Довбик ("Дніпро-1"), Данило Сікан ("Шахтар" Донецьк), Денис Гармаш ("Динамо" Київ).\nТакож Петраков збірної України визначив резервний список, до якого ввійшли вісім гравців. Як відомо, футболісти з резерву можуть поповнити основний склад у разі можливих ушкоджень когось із гравців основи або за умови яскравої гри, продемонстрованої самими резервістами впродовж періоду, що залишається до збору.\nРезервний список: Андрій Лунін ("Реал", Іспанія), Анатолій Трубін, Юхим Конопля, Валерій Бондар, Віктор Корнієнко (усі — "Шахтар" Донецьк), Сергій Булеца ("Зоря" Луганськ), Ігор Харатін ("Легія", Польща), Олександр Піхальонок ("Дніпро-1").\nЗазначається, що розпочне збір збірна України 8 листопада в Києві. А наступного дня вилетить до Одеси, де 11-го числа проведе товариський поєдинок із командою Болгарії. Заключний матч у групі D відбору ЧС-2022 українці зіграють 16 листопада в гостях, у місті Зениця, проти збірної Боснії і Герцеговини.\nДодамо, що аналітики підвищили шанси збірної України на вихід до ЧС-2022.


Борсук, лисиця, собака\nЛисиця добре відомий всім звір (мал. 2, а, б). На Камчатці, Чукотці, по річках Анадир і Колима водяться крупні лисиці з пишним, м'яким волосяним покривом огняно-червоного кольору. У лісовій зоні Радянського Союзу від Білорусії до Якутії зустрічаються лисиці великого і середнього розміру, з вельми пишним і м'яким рудим хутром. У лісостепових районах СРСР мешкають лисиці, волосяний покрив яких відрізняється середньою висотою, густиною і м'якістю, світло-рудим хребтом і жовтуватими боками. Степи і пустелі нашої країни населені дрібними лисицями з низьким, рідким ясно-піщано-жовтим або сірим хутром.\nУ лісових, лісостепових і гірських областях СРСР зрідка зустрічаються лисиці чорно-бура і сиводушка.\nОбласть поширення лисиць охоплює майже всю територію Радянського Союзу. Їх немає лише в тундрі Крайньої Півночі і на островах Північного Льодовитого океану. Лисиці живуть в лісах і степах, горах і рівнинах, долинах річок і пустелях. Свої нори з декількома лазами владнують серед лісу, по ярах, в чагарниках кущів, в скелях і інших подібних прихованих місцях. Спосіб життя лисиць міняється по сезонах року. У норах лисиці живуть влітку сім'ями, під час народження і вигодовування молодняка, взимку ж вони кочують поодинці по полях і лісах, відпочиваючи у випадкових притулках. У районах, де лисиці не лякані, а кормів мало, вони незрідка полюють і серед дня. Лисиці дають щорік один послід. На північному сході Сибіру гін починається в кінці березня - - початку квітня, в центральних районах європейської частини СРСР - в лютому, а на Кавказі І в Середній Азії - в січні або в початок лютого. Вагітність триває 51-53 дні. Самка приносить 4-7, інколи до 14 сліпих, покритих короткою бурою шерстю щенят і годує їх молоком близько 1,5 міс. Пізніше самка і самець годують лисенят різною живністю. До осені виводки лисенят розбиваються. Молоді починають розмножуватися в однорічному віці.\nКормом лисицям служать миші, полівки, хом'яки, зайці, різна перната дичина, ящірки, жаби, комахи, а також ягоди і плоди. Линька у лисиць починається в південних областях СРСР на початку лютого, в центральній смузі - в кінці лютого, на півночі - лише в березні. Осенію повне дозрівання волосяного покриву у лисиць настає в Середній Азії і на Кавказі в кінці листопада, в центральних районах - в другій половині листопада, на півночі країни - в першій половині листопада.\nЛисиць добувають мисливці-промисловики і аматори. У заготовках хутровини шкірки лисиць займають видне місце. У 1983 р. було заготовлено 58,3 тис., в 1984 г.-89,8 тис. шкірок.\nКорсак (мал. 2, в). Схожий на дрібних степових лисиць, відрізняється від них серебристо- білими кінчиками остевого волосся хутра хребта, сіруватою тильною стороною вуха (у лисиць вона чорного кольору) і відсутністю білої кисті на кінці хвоста. Поширений корсак в степу і пустелі Середньої Азії, Казахстану, Нижнього Поволжя і південного Забайкалля, звідки він інколи заходить в прилеглі райони. Житло - сухі степи, напівпустелі і пустелі, степові долини серед гір. Нору риє по схилах горбів, в ярах, а інколи і серед рівного степу, часто займає сурчину. Взимку корсак кочує. Полює переважно в нічний час, а на день ховається серед кущів, в очеретах, під захистом скель і лише зрідка ховається в норі. Навесні і літом тримається біля нори, в якій вигодовує дитинчат. Гін у корсаків в кінці зими. Вагітність триває 51-52 дні. У квітні самки приносять до 8 дитинчат. До осені виводки розпадаються. Харчується корсак ховрахами, тушканчиками, піщанками, хом'яками, дрібними птицями, ящірками і комахами. Взимку поїдає падаль і покидьки .\nКорсак відноситься до промислових видів. У 1983 р. було заготовлено 7,6 тис., в 1984 г.-13,1 тис. шкірок.\nПесець. На півночі Радянського Союзу зустрічаються два різновиди - песець блакитної і песець білий (мал. 2, г).\nПесець білий взимку покритий сніжно-білим, а влітку - темним хутром сірувато-бурим на хребті, пісочним на боках і жовтуватим на череві. В області лопаток темне хутро хребта спускається на плечі, утворюючи на шкірці як би малюнок Хреста (звідси назва літнього песця "хрестоватик"). Хутро песця блакитного по сезонах року міняється слабо, варіюючи у різних особин від ясно-кавового до димчасто-бурого. У материковій тундрі і на островах Морів Північного Льодовитого океану песець блакитною попадається вельми рідко, а на Командорських о-вах він складає майже все місцеве стадо.\nПесці населяють тундру Арктики, побережжя і о-ва Північного Льодовитого океану. Пізньою восени і зимою незрідка відкочовують по долинах річок далеко на південь, в область лісів, регулярно забігаючи в північні райони Карельської АССР, Архангельської області, на середній перебіг Печори, Нижнього Тунгуса, до Верхоянська і Середнє-Колимська. Деяка кількість песців взимку вирушає на льоди Північного Льодовитого океану, супроводжуючи білих ведмедів і харчуючись залишками видобутку. У літню пору, коли песці годують своїх дитинчат, вони тримаються попарно біля нір, які владнують на схилах піщаних горбів і річкових долин, в місцях з сухим ґрунтом, що не заливаються талими водами. Восени і зимою песці ведуть кочовий спосіб життя. Песці дають щорік тільки один послід дитинчат. У березні - квітні починається гін, після якого звіри, що розбилися на пари, приступають до відновлення старих і риття нових нір, в яких після 51-52-денної вагітності в травні або початку червня самки приносять до 12 щенят. Молодняка, що підріс, годують обоє батька, приносячи їм пищу до нори. Осенію молоді починають поодинці вести кочовий спосіб життя. Наступної весни вони вже дають приплід.\nВлітку песці знаходять в тундрі рясну їжу, особливо біля побережжя океану: ловлять різних птиць, підбирають викинутих хвилями морських тварин. У тундрі годуються лемінгами і полівками. З приходом зими для песців настає голодний час. Недолік кормів заставляє песців робити далекі кочування на південь. Кількість песців в тундрі по роках сильно змінюється. Основними причинами цих змін служать різна міра виживаності молодняка, кількість лемінгів (основного корму) і доступність їх видобутку під щільним снігом. Уміло організованою підгодівлею песців в тундрі відходами рибного і звіробійного промислів, а також оленярства можна запобігти загибель їх з голоду, забезпечивши тим самим в районі підгодівлі стійкий, високий видобуток цього коштовного хутрового звіра.\nПесець білий повністю змінює літній темний волос лише на початок грудня, а у молодих звірів окреме темне остьове волосся зберігається інколи до весни. Перші ознаки весняної линьки з'являються в березні.\nНа о-ві Мідному песець охороняється і охота на нього заборонена. У хутровому промислі видобуток песців займає видне місце. У 1983 р. було заготовлено 65,3 тис., в 1984 г.-83,1 тис. шкірок.\nЄнотовидний собака, або уссурийский єнот (мал. 2, д). Досягає величини лисиці, але нижче за неї і має коротший хвіст. Високе і густе, але грубувате зимове хутро сірувато-буре, іржавинно-буре або чорнувате. З боків голови в сторони видаються "баки" з подовженого волосся. Раніше єнотовидні собаки зустрічалися лише в Приморському і Хабаровському краях. У тридцяті роки ці звіри були широко розселені по середній смузі і півдню європейської частини СРСР, де успішно акліматизувалися і в багатьох районах стали багаточисельними. На Далекому Сході єнотовидні собаки селяться по долинах річок, рідше по околицях лісу. У європейській частині СРСР тримаються в лісах, по торф'яних болотах, долинах річок. Ведуть переважно нічний спосіб життя. До осені сильно жиріють, що дозволяє їм взимку під час завірюх і лютих морозів по багато днів не виходити з нори. У деяких районах вони впадають в тривалий зимовий сон. Гін у єнотовидних собак проходить в лютому - березні. Вагітність триває 61-62 дні. У квітні або травні самки приносять до 14 сліпих щенят. Осенію молоді ведуть самостійне життя. Харчуються різними дрібними гризунами, птицями, зміями, ящірками, жабами, рибою, равликами, дощовими черв'яками, комахами, різними ягодами і плодами. Їдять падаль і покидьки.\nЄнотовидних собак добувають мисливці-промисловики і аматори. Заготівка шкірок склала в 1983 р. 18,6 тис., в 1984 г.- 34,6 тис.\nМал. 2. Загін хижих:\nа - лисиця сріблясто-чорна, 6 - лисиця звичайна, в - корсак, г - песці блакитний і білий, д - єнотовидний собака, е - вовк, ж - шакал\nГоловна >> Полювання >> Мисливсько-промислові звіри і птиці >> борсук...\nБорсук (мал. 1, до, page23.html). Тулуб борсука широкий, незграбний, шия коротка, голова невелика, лапи короткі. Довжина тіла до 70 см, хвоста до 25 див. Спина і боки покриті щетинистою, високою сріблисто-сірою шерстю. Черево і лапи одягнені рідким, грубим чорним волосом. Голова світла з 2 чорнуватими смугами на боках. Поширений в європейській частині СРСР і Сибіру до берегів Тихого океану, за винятком північних районів. Північний кордон поширення тягнеться від Архангельська через Сиктивкар - Сургут - Турухаїськ Вілюй - Николаевск-на-Амурі. Житло дуже всіляке. Борсук зустрічається в лісі, степу, на рівнині, в горах. У лісових районах селиться по ярах, рідше - серед кущів в гущавині лісу. У степу риє нору. У горах нори зустрічаються по схилах ущелин, серед скель, в лісах, чагарниках кущів.\nСпосіб життя переважно нічний. На день борсук ховається в глибоку, з багатьма виходами нору. На зиму впадає в сплячку, яка триває в центральних районах СРСР з листопада по березень. Весною, на півночі - в квітні, на півдні - в березні, борсучиха приносить до 6 сліпих, покритих білою шерсткою дитинчат вагою всього лише близько 15 г і завдовжки 13 см (без хвоста). Прозрівають вони на 33-38-й день. До осені молоді досягають майже повного зростання і вирушають з батьківської нори, але приносити потомство здатні лише в 3-річному віці. Через декілька днів після пологів самка знову злучається з самцем; вагітність триває 280- 376 днів.\nХарчується земляними черв'яками, молюсками, комахами, жабами, поїдає також дрібних звірів, яйця і пташенят птиць, ящірок, різні ягоди і плоди. На зиму перед заляганням в норі борсук сильно жиріє. Особливого промислового значення не має. Мисливці-промисловики і аматори добувають борсука з нірними собаками. У 1983 р. було заготовлено 2,1 тис., в 1984 г.-2,6 тис. шкірок.


Сьогодні стартує відкритий Кубок Львова з волейболу | Львівський портал\nСьогодні стартує відкритий Кубок Львова з волейболу\n14 Вересня 2018, 12:17 |\nСьогодні, 14 вересня, у Львові стартує шостий міжнародний турнір «Відкритий Кубок Львова з волейболу». Про це Львівському порталу повідомили у прес-службі ВК «Барком-Кажани».\nВже о 14:30-16:30 львів’яни можуть поспостерігати за грою ВК «Шахтар Солігорск» (Білорусь) та господаря змагань «Барком-Кажани». Вперше в турінірі беруть участь і жіночі команди. Зокрема, о 17:00 годині матч між ВК «Спортліцей» м. Біла Церква та «Львів’янка-ЛДУФК-СКІФ» м. Львів. Далі 19:00-20:30 гра між ВК «Буковинка» м. Чернівці – «МОСІР» м. Ясло (Польща).\n15 вересня о 10.00 годині на майданчик палацу спорту «Галичина» вийдуть «МОСІР» (Польща) та місцева «Львів’янка-ЛДУФ-СКІФ». О 12.00 годині матч між ВК «Спортліцей» та чернівецькою «Буковинкою». А от вже о 14.00 глядачі зустрічатимуть господаря майданчика ВК «Барком-Кажани» та «Славію» зі Словаччини. Офіційне відкриття турніру за участю перших осіб області та міста також заплановане на 15 вересня, 16.30 годину.\nДодамо, що цьогоріч участь в турнірі беруть команди з Польщі, Білорусії та Словаччини. «Ресовія» (Жешув) з ПлюсЛіги. «Шахтар» (м. Солігорск, Білорусь). «Славія Свіднік» (м. Свіднік, Словаччина). Замикає четвірку учасників серед чоловічих команд чемпіон України, володар Кубка України 2018 року та господар змагань «Барком-Кажани».\nВхід на ігри – безкоштовний.\nТакож запланована он-лайн трансляція матчів:\nДодамо. Міжнародний турнір «Відкритий Кубок Львова з волейболу» проводиться за фінансової підтримки управління молоді та спорту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Організатор змагань – львівський волейбольний клуб «Барком-Кажани» та Львівська обласна федерація волейболу.\nДовідка. У 2017 році «Кубок Львова» вирушив до Мінська.\nУсі ігри відбуватимуться у приміщенні Палацу спорту «Галичина» (вул. Керченська,8).\n14:30-16:30 – Шахтар Солігорск (Білорусь) – «Барком-Кажани» (Україна)\n17:00-18:30 – «Спортліцей» м. Біла Церква – «Львів’янка-ЛДУФК-СКІФ» м. Львів\n19:00-20:30 – «Буковинка» м. Чернівці – «МОСІР» м. Ясло (Польща)\n10:00-11:30 – «МОСІР» м. Ясло (Польща) – «Львів’янка-ЛДУФ-СКІФ» м. Львів\n12:00-13:30 – «Спортліцей» м. Біла Церква – «Буковинка» м. Чернівці\n14:00-16:00 – «Барком-Кажани» (Україна) – «Славія» м.Свіднік (Словаччина)\n16:30-17:30 Офіційне відкриття турніру\n18:00 -20:00 – «Ресовія» м.Жешув (Польща) – «Шахтар» м.Солігорск (Білорусь)\n10:00-11:30 – «МОСІР» м. Ясло (Польща) – «Спортліцей» м. Біла Церква\n12:00-13:30 – «Львів’янка-ЛДУФК-СКІФ» м. Львів – «Буковинка» м. Чернівці\nПісля матчу нагородження переможця серед жіночих команд\n14:00-16:00 матч за 3-4 місце\n16:00-18:00 матч за 1-2 місце\nПісля матчу нагородження переможця серед чоловічих команд.


ФУРОСТІМ інструкція, аналоги, ціна в аптеках, показання, протипоказання, склад. Капсули виробництва Алвоген ІПКо С.ар.л\nФУРОСЕМІД + СПІРОНОЛАКТОН\nФУРОСТІМ капсули 20 мг + 50 мг Алвоген ІПКо С.ар.л\nФУРОСТІМ капсули 20 мг + 50 мг\nКапсули, 20 мг + 50 мг\nC03EB01 Фуросемід та калійзберігальні засоби\nСклад: 1 капсула містить спіронолактону 50 мг і фуросеміду 20 мг\nФармакотерапевтична група: Діуретичні комбіновані засоби. Фуросемід у комбінації з калійзберігаючими препаратами.\nФармакотерапевтична група. Діуретичні комбіновані засоби. Фуросемід у комбінації з калійзберігаючими препаратами. Код АТХ С03Е В01.\nЧерез блокаду альдостерону пригнічує затримку води та Na+ та сприяє утриманню K+, що не тільки підвищує екскрецію Na+та Cl−, та знижує екскрецію K+з сечею, а й знижує екскрецію H+. У результаті цього сечогінний ефект чинить також гіпотензивну дію.\nГіповолемія або зневоднення організму (з або без супутньої артеріальної гіпотензії); порушення функції нирок і кліренс креатиніну нижче 30 мл/хв на1, 73 м2 площі поверхні тіла; анурія або ниркова недостатність у вигляді анурії, якщо не спостерігається терапевтична відповідь на фуросемід; ниркова недостатність внаслідок отруєння нефротоксичними або гепатотоксичними препаратами або ниркова недостатність, пов’язана з печінковою комою; гіперкаліємія; тяжка гіпокаліємія; тяжка гіпонатріємія; хвороба Аддісона; період вагітності або годування груддю.\nУ разі одночасного застосування цисплатину та фуросеміду існує ризик виникнення ототоксичних ефектів. Окрім цього, може посилюватися нефротоксичність цисплатину, якщо фуросемід не призначати у низьких дозах (наприклад, 40мг пацієнтам із нормальною функцією нирок) та з позитивним балансом рідини, якщо препарат застосовувати для досягнення ефекту форсованого діурезу під час терапії цисплатином.\nДеякі порушення електролітного балансу (такі як гіпокаліємія, гіпомагніємія) можуть підвищувати токсичність певних лікарських засобів (наприклад, препаратів наперстянки та лікарських засобів, що спричиняють синдром подовження інтервалуQT).\nЗастосування кортикостероїдів, карбеноксолону, кореня солодки, В2симпатомиметиків у великих дозах та довготривале застосування проносних засобів може збільшити ризик розвитку гіпокаліємії.\nОдночасне застосуванняциклоспоринуА та фуросеміду асоціюється зі збільшеним ризиком виникнення подагричного артриту, вторинного відносно гіперурикемії, спричиненої фуросемідом, та порушення ниркової екскреції уратів, спричиненогоциклоспорином.\nПри одночасному застосування лікарського засобу зхолестираміном та хлоридом амонію підвищується ризик гіперкаліємії і гіперхлоремічного метаболічного ацидозу.\n– симптоматична гіпотензія, що призводить до запаморочення, непритомності або втрати свідомості може з’явитися у пацієнтів, що проходять лікування фуросемідом, особливо у пацієнтів літнього віку, пацієнтів, що приймають лікарські засоби, що можуть спричинити гіпотензію, та пацієнтів, що приймають інші лікарські засоби, що можуть підвищити ризик розвитку гіпотензії.\nЧастий контроль рівня калію сироватки необхідний хворим з порушеннями ниркової функції і з кліренсом креатиніну нижче 60 мл/хв на1, 73 м2 площі поверхні тіла та у разі, якщо Фуростім застосовувати разом з деякими іншими препаратами, які можуть призвести до збільшення рівня калію.\nСимптоми: клінічна картина гострого або хронічного передозування залежить головним чином від ступеня та наслідків втрати електролітіві рідини і включає такі ознаки як гіповолемія, зневоднення організму, гемоконцентрація, серцеві аритмії (включаючи AV-блокаду та фібриляцію шлуночків) через надмірний діурез. До симптомів цих порушень належать тяжка артеріальна гіпотензія (що прогресує до шоку), гостра ниркова недостатність, тромбоз, марення, периферичний параліч, апатія та сплутаність свідомості.\nЗ боку нервової системи: рідко –парестезія; часто–у хворих із гепатоцелюлярною недостатністю може виникнути печінкова енцефалопатія.\nЗ боку сечовидільної системи: рівень кальцію у сироватці крові може бути зменшеним; дуже рідко спостерігається тетанія, ниркова недостатність. Збільшене утворення сечі може збільшити кількість скарг, що надходять від пацієнтів з обструкцією відтоку сечі. Таким чином, може виникнути гостра затримка сечі з можливими вторинними ускладненнями, наприклад, у пацієнтів з порушеннями випорожнення сечового міхура, гіперплазією простати або звуженням уретри. Рідко–тубулоінтерстиціальний нефрит.\nСимптоматичні порушення електролітного балансу та метаболічнийалкалозможуть перейти у форму поступово зростаючого електролітного дефіциту. У випадку призначення пацієнтам із нормальною функцією печінки більш високих доз фуросеміду може виникнути гостре погіршення стану пацієнта у результаті великої втрати електролітів.\nПереносимість глюкози може зменшуватисяурезультаті застосування фуросеміду. У пацієнтів із цукровим діабетом це може призвести до погіршення метаболічного контролю; цукровий діабет може перейти із латентної форми у виражену форму перебігу захворювання.


Урок літературна гра «Щасливий випадок»\nНазва Урок літературна гра «Щасливий випадок»\nУрок - літературна гра\n(сторінками життя й творчості Кобзаря)\nМета: Поглибити й узагальнити знання учнів про життя та творчість Т.Г.Шевченка, повторити теорію літератури; формувати в дітей уміння висловлюватися зіставляти погляди та робити висновки, уміти відстоювати власну думку; розвивати в дітей творчі здібності, образне мислення; виховувати любов до художнього слова.\nЕпіграф: Життя нашого поета таке дивне,\nщо, слухаючи про нього, можна\nбуло б сказати, що це – легенда…\n1. – Привітання учителем дітей.\n2. – Учитель оголошує форму уроку (гра), говорить про умови гри:\n1. Команда - 5-6 чоловік.\n2. Назва команди (близька до літературної)\n3. - Оголошення складу журі (учителі - словесники).\nкоманди по черзі представляють назву команди; девіз, пояснюють, чому так назвали; бажають суперникові удачі й перемоги.\n(1-3 бали – за назву команди, 1-3 бали – за оригінальність девізу)\nIII. I конкурс «Далі» (max 14 балів)\nКожна команда після питання (всього їх 14) дає миттєву відповідь, якщо її не знають, говорять: «Далі».\nПитання I команді:\nЩо це за жанр: невеликий віршований ліро-епічний твір на соціально-побутову тему з напруженим моментом і елементами фантастики?\nЩо спільного між твором «Гайдамаки» і будь-яким романом?\nСкільки примірників мав тираж 1-го «Кобзаря»?\nПоясніть назву «Коліївщина»?\n(поділ на колії, саджали на коли, зброя селян - коли)\nХто видав II видання Кобзаря у 1860 році. ?\nЯка доля Іванка із поеми «Катерина»?\n(жебрак біля кобзаря, поводир)\nЗвідки походить назва «гайдамаки»?\n(із тюркського «гнати», турбувати когось).\nКому присвячена поема «Єретик». Хто це?\n(Шафарик – діяч чеського національного руху\nпроти німецького панування).\nВідомий Т.Шевченко як і художник. Перебуваючи на Кос - Аралі, у казахських і киргизьких степах, він створив серію малюнків; на декількох були зображені байгуші. Хто це?\nХто такі конфедерати?\n(військово-політичні об’єднання поляків, яких\nкидали на придушення селянських повстань)\nЯка перша назва драми «Назар Стодоля»?\nКому присвячена поема «Кавказ»?\n(Якову де Бальмену)\nДо якої збірки Т.Г.Шевченка входять твори «Розрита могила», «Великий льох», «Заповіт»?\nЧому Шевченко після закінчення Академії мистецтв не отримує путівки до Італії?\n( бо отримує не золоті, а три срібні медалі)\nПитання II команді:\nСкільки творів увійшло до 1-го видання «Кобзаря»? (8 творів)\nЯкі три картини сну бачить персонаж поеми «Сон»?\n(Петербург, Україна, Сибір)\n«В 1837 г. Сошенко представил меня секретарю Академии Художеств Григоровичу с просьбой…а он передал просьбу Жуковскому. Жуковский согласился написать с него портрет. За работу взялся Брюлов». Що за це прохання?\n(Брюлов малює портрет Жуковського,\nкошти від якого віддано за волю Шевченка)\nЗбірка «Три літа» має 33 твори. Чому?\n(Шевченко хотів показати зрілі думки,\nце код досконалості й вік Христа)\nСерпень 1917 р. Всеукраїнський військовий з’їзд. Усі делегати, публіка, кореспонденти стали на коліна й заспівали… («Заповіт»)\nЧому Ганна (поема «Наймичка») відмовилася бути на весіллі «весільною матір’ю»? (бо була справжньою матір’ю)\nДе знаходиться м. Констанц, у яке на собор запросили Яна Гуса?\nЯк називалася грамота, що відпускала гріхи й давала дорогу в рай?\nЩо таке офорт? (вид малюнка)\nЩо спонукало Шевченка написати поему «Сон»?\n(подорож на Україну в 1843)\n«Я любовался в последний раз своей семилетней тюрмой». Про який період у своєму житті говорить поет? (Орська фортеця)\nЯк називається цикл картин Т.Г.Шевченка, тематика яких тісно пов’язана з Україною? («Живописна Україна»)\nКому присвячена поема «Катерина»? (В.Жуковському)\n(журі оголошує результати I конкурсу).\nIV. II конкурс «Події, події, події».\nУмови: кожна команда повинна показати свої знання з хронології. Для цього в картках треба заповнити таблицю: навпроти події поставити дату. Оцінюється додатково швидкість +1бал. (max 7 балів)\nУ скільки років Т.Шевченко стає сиротою?\nРік вступу до Академії Мистецтв\nУ який період відбував покарання Т.Шевченко в Орській Фортеці?\nРік написання поеми «Гайдамаки»\nЯкий період із життя чехів у часі (назвати століття чи роки) Шевченко зобразив у поемі «Єретик»?\nЯкими роками датується цикл віршів «Три літа»?\nЧерез який час прах Шевченка було переведено на Україну на Чернечу гору?\nЧерез 2 місяці, 22 травня\nРоки життя Т.Г.Шевченка\nУ якому році вперше заарештували Шевченка?\nРоки видання 1-го і 2-го видання «Кобзаря»\nНовопетрівська фортеця, що на півострові Мангишлак,- наступне місце покарання Шевченка. Назвіть роки перебування його в цій фортеці?\nРік написання «Катерини»?\nРік викупу Т.Шевченка із кріпацтва\nКоли втретє й востаннє Шевченко побував на Україні?\n(судді оцінюють конкурс «Події» . (max 7 балів)\nV. Літературна хвилинка\n- читання напам’ять монологу Катерини (із поеми «Катерина»)\nУчитель: Вивчаючи творчість Кобзаря, ми з вами зіштовхнулися з великою кількістю персонажів. Їх кількість незлічена. Їх долі вражають, їх почуття, їх вчинки здатні зачепити найтонші струни наших сердець. Тож давайте зараз й спробуємо відгадати їх за цитатою. Отже, наступний конкурс – «НЛО» - неопізнаний літературний об’єкт. Кожна правильна відповідь оцінюється в 1 бал, максимально для своєї команди ви можете отримати 4 балів.\nНа їх трупах катованих! (ПетроI)\n2.А хто ж мою голівоньку\n3.А він – страшно глянуть –\n4.Там дівчина ходить\nАж гульк, із Дніпра повиринали малі діти… (Причинна)\n1.Аж ось і вони розчинились.\nНеначе з барлоги,\nМедвідь виліз ледве – ледве\nТа одутий, аж посинів. (цар МиколаII)\n2.Отак у келії правдивий,\nвін думав розірвать\nокови адові! і диво,\nОчам незрячим. «Поборюсь…» (Ян Гус)\n3.За що вони мене люблять?\n4.За горами, хмарою повиті,\nVII. Конкурс «Продовж фразу»\n(за кожне завдання 1-бал).\nПро …. (Коліївщину) . «Гайдамаки».\n2.Летим, дивлюся, аж …\n….. (світає, соловейко в темнім гаї сонце зустрічає). «Сон»\n2.Сини мої, гайдамаки!\n4. І мене в сім’ї великій,\n(журі оголошує результати конкурсу «Продовж фразу»)\nVIII. Конкурс «Гонка за лідером»\n-А зараз – конкурс капітанів. Ваше завдання: підготуйте виступ (до 3 хв.). Пам’ятайте, що в цьому змаганні оцінюються ораторські здібності та переконливі докази щодо тези. Максимально ви отримаєте 12 балів.\nЧи можемо ми, люди ХIIст., зрозуміти трагедію дівчини – покритки із XIXст.? Чи можемо засуджувати?\nГайдамаки – месники чи безжальні злодюги й убивці?\nIX. Літературна хвилинка.\n- учениця читає напам’ять інтимну лірику Шевченка.\nX. Конкурс «Ти мені – я тобі»\n- Це домашнє завдання команд. Заздалегідь кожна з них повинна була підготувати по 3 питання своїм опонентам. Кожна правильна відповідь оцінюється в 1 бал. За оригінальність запитання журі додатково дає 2 бали.\nXI. Конкурс «Ребус»\nОстаннє завдання – на картці. Відгадайте, які рядки і з якої поезії заховані в даному ребусі.\nЮтьб пирог; цьсямі дихость,\nХот свмі ховорвидве. («До Основ’яненка»)\nОнди пийліс, гидруй ривкий,\nрянаМим тиваспі. («Великий льох»)\nXII. Підсумок гри. Рефлексія.\nУчні висловлюють (по черзі) думку з приводу того, що дала їм ця гра, які почуття охоплювали під час кожного конкурсу.\nXIII. Домашнє завдання.\nПідготувати до наступного уроку усний твір на тему «Чим для мене


Дешеві авіаквитки хв води москва | Дешеві авіаквитки онлайн Perelit.com.ua\nСьогодні авіаквитки більш доступні, ніж раніше. Чому авіа квитки онлайн бронювати економічніше ніж в касі аеропорту. Вкажемо істотні переваги: швидкість, великий вибір, економія. Авіаквитки в інтернеті вийдуть доступніше однозначно ніж в традиційній касі аеропорту. Відкриття бронювання авіаквитків на цьому порталі дозволило авіаперевізникам опустити ціни на авіаквитки. Забронювати квитки онлайн — означає заощадити свій час. Купуючи квитки на літак онлайн, ви однозначно бачите вичерпне число можливостей перельоту.\nАвіаквитки в Мінеральні води (Мінводи. Мін. Води ), Бронювання.\nЗамовлення авіаквитків. бронювання авіаквитків. доставка авіаквитків по Москві — Подорожуйте з нами! Головна — Міста і Країни Авіакомпанії Аеропорти Москви Інформація авіапасажирам Правила провезення.\n/aviagrafik-mineralnye_vody.html Збережена копія\nКвитки на літак Мінвод | Бронювання онлайн | Електронні.\nАвіаквитки Москва — Мінвод — / Бронювання авіаквитків Мінводи — Квитки на літак р Мінеральні Води — Середній час польоту рейсу Москва — Мінвод 2:00 — Забронювати квиток на літак Москва.\n/reise/reise_minvody_bilet.html Збережена копія\nАвіаквитки Москва — Мінеральні води | Купити Дешеві Авіа Квитки.\nАвіаквитки Москва — Мінеральні води — Пропозиції — По Росії — «На води »З'їжджалися самі знатні дворянські сім'ї Російської імперії, щоб з користю для здоров'я провести.\n/aviabilety_moskva-mineralnye_vody.html Збережена копія\nДешеві авіаквитки Москва — Мінеральні Води. квитки з Москви.\nАвіаквитки Москва Мінеральні Води — 1 дорослий 2 дорослих 3. — У таблиці вказані мінімальні ціни на квитки на літак Москва — Мінеральні Води за одного дорослого пасажира, які були в минулому.\n/ Routes / 5-aviabilety-moskva-mineralnye-vody Збережена копія\n(495) 989-52-09 — авіаквитки в мінвод — «СамолетиПоезда.ру».\nМінеральні води більшості з 24 железноводских джерел відрізняються температурою. авіаквитки в київ авіаквитки в санкт-петербург жд квитки в питер авіакаса в москві\nавіаквитки хв води москва — Завантажити програми\nДешеві авіаквитки Москва -Мінеральні Води | Знайти ціни і купити. Вам ще потрібно знайти авіаквитки Москва Мінеральние-Води -Москва. Авіаквитки МОСКВА — МІН. ВОДИ — МОСКВААвіабілети МОСКВА — МІН .\nКращі ціни авіаквитків Мінеральні Води — Москва на сайті skyscanner.ru. Безкоштовний пошук і ніяких націнок, ми порівняємо ціни всіх.\nСередній час в дорозі Мінеральні Води — Москва: 1 год 50 хв. Знайдіть місяць для самого дешевого перельоту Мінеральні Води — Москва. Кращі ціни авіаквитків Мінеральні Води — Москва на сайті skyscanner.ru.\nМінімальна стомость авіаквитка Москва -Мінеральні води Дешеві авіаквитки на рейси між Санкт-Петербургом і містами РФ: переліт економ-класом — від 3000 руб.\nЗамовляйте авіаквитки Москва — Мінеральні Води за дуже низькими цінами. Наша система пошуку та порівняння дешевих авіаквитків також пропонує варіанти вильоту з сусідніх міст, а також повний розклад рейсів.\nЩоб купити авіаквитки з Москви в Мінеральні Води виберіть необхідні дати в пошуковій формі. Система «На борту» підбере можливі варіанти перельоту, здійснюючи відбір квитків не тільки за стандартними цінами.\nДійсно низние ЦІНИ на авіаквитки Москва — Мінеральні Води в сервісі Ціпок. Гарантія бронювання 100%.\nДешеві квитки на літак в Сочі, Краснодар, Мінводи — від 6020 руб. Детальніше: вартість дешевих авіаквитків в Мінеральні Води і.\nШвидкий пошук дешевих авіаквитків зі зручним бронюванням з Москви в Мінеральні Води. Продаж квитків на літак без націнки, без агентських зборів за вартістю перельоту у авіаперевізника або нижче.\nAviasales.ru знайде для вас найдешевші авіаквитки Москва — Мінеральні Води, порівнявши вартість авіаквитка в Мінеральні води в 45.\nТут можна дізнатися вартість авіаквитків Москва — Мінеральні Води, забронювати або купити онлайн. «На борту» — компанія для подорожей.\nНайдешевший авіаквиток з Москви в Мінеральні Води, знайдений нашими користувачами за допомогою пошуковика авіаквитків Авіа Рада. ру за останні 36 годин: Москва — Мінеральні Води, виліт 22 червня 2014, вартість 2510 рублів.\nАвіаквитки Москва — Мінеральні Води можна купити на Туту. ру за 7 хвилин. Подивіться. 0, 1, 2. Авіаквитки → Розклад авіарейсів Москва — Мінеральні Води. на авіаквитки. (Почніть замовлення, щоб дізнатися ціни).\nДешеві Авіаквитки Москва-Мінеральні Води\nСправжнім я визнаю і підтверджую, що в разі необхідності компанія ТОВ «ЛайтСофт Рисерч» має право надавати мої персональні дані для досягнення зазначених вище цілей третій особі, в тому числі і при залученні третіх осіб до надання послуг в зазначених цілях. Такі треті особи мають право на обробку персональних даних на підставі цього згоди і на оповіщення мене про тарифи послуг, спеціальних акції та пропозиції сайту. Інформування здійснюється за коштами телефонного зв'язку та / або електронною поштою.\nІ допоможе вам у цьому партнерська пошукова система Aviasales, представлена на нашому сайті, що дозволяє здійснювати пошук в онлайн по сотнях авіакомпаніям світу, які розміщують свої авіаквитки в п'яти міжнародних системах бронювання. На основі даних, отриманих з бази даних провідних авіакас, система вибирає мінімальні ціни по заданому маршруту і виводить всі знайдені пропозиції по авіакомпаніям в відсортованому вигляді. Тобто здійснює такий же пошук по безлічі пропозицій, як якщо б ви самі шукали квитки на різних сайтах, тільки в автоматизованому режимі.\nЯкщо ви хочете відправитися з Алмати в Москву, то перше, що потрібно зробити — подбати про бронювання підходящого авіа перельоту Алмати-Москва на потрібний час. Наша компанія допомагає пасажирам підібрати авіаквитки у відповідності з усіма вимогами і побажаннями. Для вас ми аналізуємо пропозиції всіх авіакомпанія, щоб знайти авіарейс на потрібну дату, який можна придбати на найвигідніших умовах. Перед тим, як запропонувати вам найкращий варіант, ми не тільки порівнюємо ціни квитків туди і назад по потрібному напрямку, але і переглядаємо всі актуальні спеціальні пропозиції авіакомпаній.\nНижньокамськ — найбільший нафтопереробний місто Росії, що є не тільки адміністративним, а й культурним центром Нижньокамського району, в Татарстані. Нижньокамськ має статут третього по числу місцевих жителів і за значимістю міста Татарстану. Завдяки 226,7 тисячам місцевих жителів місто і отримав свій статус. Ціни на авіаквитки в Нижньокамськ завжди є на нашому сайті.\nНа нашому сайті можна купити авіаквитки, ціни на які вже включають всі збори. Ви можете скористатися простим пошуком і знайти дешеві авіаквитки. Зручний інтерфейс дає можливість забронювати авіаквитки з з Алмати в Москву. У aviapoisk.kz працює служба, де можна задати виниклі питання. Ми підтримуємо зв'язок з найкращими авіакомпаніями. Підписавшись на розсилку Алмати — Москва, можна отримувати повідомлення про найкращих пропозиціях по певному рейсу. Для вибору рейсу, перейдіть до пошуку.\nВідповідно до ФЗ від 27.07.2006 р № 152-ФЗ «Про персональних даних» я згоден надати інформацію, що відноситься до моєї особи: мої прізвище, ім'я, по батькові, адресу проживання, посада, контактний телефон, електронну адресу. Або, якщо я є законним представником юридичної особи, я згоден надати інформацію, що відноситься до реквізитів юридичної особи: найменування, юридична адреса, види діяльності, найменування та ПІБ виконавчого органу.\nЧас перельоту з Москви в Мінеральні Води: 2:00 4 хвилини\nВідстань між містами Москва і Мінеральні Води: 1338 км\nРізниця в часі між містами Москва і Мінеральні Води: 0 годин\nКупівля авіаквитків завжди пов'язана з певними труднощами. Поїздка в авіакаси забирає багато часу і не завжди буває результативною. У наш час покупку авіаквитка з Москви в Мінеральні Води можна здійснити з максимальними зручностями для себе.\nМи зібрали кращі пропозиції по авіаквитках Мінеральні Води-Москва на сайті AviaTops.ru. Для пошуку квитків Мінеральні Води-Москва на поточний день натисніть на кнопку «Пошук» в формі пошуку. Вам буде надана свіжа і повна інформація за цінами на квитки і варіанти перельотів.\nДля довідки: Приблизну відстань між містами Мінеральні Води-Москва становить 1316 кілометрів. а середній час перельоту без пересадок 1:00 52 хвилини .\nПодбайте про покупки квитка Мінеральні Води-Москва заздалегідь, тому що чим раніше куплений квиток від дати вильоту, тим дешевше його ціна. Так само покупка квитка «туди-назад» обходиться значно дешевше, ніж покупка окремих квитків.\n← Квитки на літак на Хайнань\nПерм нижний новгород авіаквитки →\nАвіакаси аеропорту внуково\nАвіаквитки в германію з спб\nAviabileti pekin erevan


Yevhen Bulavka: За законом воєнного часу… | site.ua\nЗа законом воєнного часу…\nКілька тижнів тому з піною у рота відстоюючи ідею локдауну вихідного дня міністр Степанов заявляв, що Україна — на війні. На війні з коронавірусом. Так само палко виступав в ефірах ток-шоу пан Радуцький.\nТепер, по завершенні цієї затії зрозуміло, що продовжувати її ніхто не буде, що окрім шкоди малому бізнесу інших вагомих результатів немає. Але ж ми на війні, це правда. А що буває з командирами, які свідомо, не слухаючи нічиєї думки, виходячи виключно з власного самодурства віддають накази, які наносять шкоду не ворогу, а власному війську? Як мінімум, це варто розслідування.\nУкраїна ж не поле для експериментів Степанова, чи навіть Зеленського. Точного алгоритму протидії вірусу ні у кого немає, але більш-менш апробовані моделі існують, і до них точно не належить тупа заборона роботи магазинів, кінотеатрів і кафе по суботах та неділях!\nТакож на війні недопустима невизначеність. От вже кілька днів щодо повного локдауну ми чуємо, що він чи буде чи ні, оголошуються якісь дати, які потім спростовуються. Так наступати чи окопуватися? Віддайте чіткий наказ.\nНе здивуюся якщо причиною цієї нерішучості є банальне небажання ні кого у владі брати на себе відповідальність за непопулярний крок. Ніхто цього не хоче. І Зеленському немає на кого перекласти цю відповідальність, якої він теж постійно уникає.\nІ ще трохи про війну з коронавірусом. Ще десь півроку тому на вимогу Європейської Солідарності було скликано позачергову сесію Ради для розгляду закону щодо підтримки лікарів, які щодня інфікуються сотнями. Оскільки у нас монобільшість, слуги ухвалили його в обрізаному вигляді, «оптимізувавши» витрати. Але і за цією редакцією закону передбачені виплати родинам померлих медиків, як і у випадку загиблих на фронті.\nВтім, соціальні служби на місцях подекуди їх блокують, і навіть судяться з родичами медперсоналу вимагаючи довести, що зараження відбулося в межах лікарні.\nХтось, можливо і на війні, а хтось, насправді, сидить на бабках, і труситься за власний рейтинг.


Старобільська районна рада - Дві команди зі Старобільського району отримали міні-гранти на реалізацію проєктів з покращення життя в громаді\nДві команди зі Старобільського району отримали міні-гранти на реалізацію проєктів з покращення життя в громаді\nКоманди зі Старобільська та Шульгинської ОТГ отримали фінансування (1000$) на реалізацію ініціатив з покращення життя в громаді у межах проєкту “Зміцнення громадянського активізму серед молоді”.\nДо участі у проєкті було відібрано 10 команд з Харківської області та підконтрольних Уряду України районів Луганської та Донецької областей.\nУсі учасники проєкту отримали покроковий супровід у процесі державної реєстрації, розробки статуту, знання з основ обліку та звітності. Крім того, команди отримали безкоштовні ліцензії цифрових інструментів (Microsoft 365 / Gsuite, Canva Pro та ін.) і консультації з їх налаштування для ефективного впровадження у роботу організації.\nЗа результатами презентації розроблених проєктів, громадська організація “Від мрії до дії” з Шульгинської громади та громадянська ініціатива «Розвиток парків Старобільська» зі Старобільська отримали міні-гранти на реалізацію власних ініціатив.\nПереможці зі Старобільська, Микола Моложон, Олексій Штаюра, Давид Гогія, мають на меті створити місцеву онлайн-платформу для залучення молоді до громадського активізму, неформальної освіти та вирішення молодіжних проблем через формування дієвого молодіжного ком’юніті у Старобільській громаді. Першим кроком для команди є створення громадської організації, що буде підтримувати та розвивати цю ініціативу.\nПереможниці з Шульгинської громади, Ярина Микитенко, Анастасія Гайдук та Ольга Мартиненко, працюють над створенням молодіжного простору у селі Хворостянівка, у межах якої будуть відбуватися заходи для розвитку та відпочинку молоді Шульгинської громади. Команда впевнена: такий простір згуртує молодих людей, стане платформою для розробки та реалізації ініціатив.\nНаразі учасники втілюють ініціативи у життя, а команда “Зміцнення громадянського активізму серед молоді” готується до нової хвилі проєкту.\nПроєкт “Зміцнення громадянського активізму серед молоді” реалізується ГО «Фонд “Професійний розвиток Харкова”» за щирої підтримки Національного фонду демократії̈ (National Endowment for Democracy).\nПопередній Попередній запис: Відбувся захід до Дня вшанування пам’яті Героїв Небесної Сотні\nНаступний Наступний запис: До уваги депутатів Старобільської районної ради восьмого скликання!


Готелі у м. Сен-Луї, Saint-Louis від ₴865/ніч - Search on KAYAK\nПорівняйте ціни на готелі Сен-Луї на сотнях сайтів відразу\nНайкращі готелі Сен-Луї\nГотелі Сен-Луї, які рекомендують найчастіше\nEden Beach Saint-Louis - Сен-Луї - Вітальня\nMaison d'hôtes Sunu Keur - Сен-Луї\nOasis Fishing - Сен-Луї\nDiamarek Hotel Sur La Plage - Сен-Луї - Басейн\nLe Nabab - Сен-Луї\nHotelgandiol - Saint-Louis - Сен-Луї - Балкон\nCap Saint Louis - Сен-Луї\nHotel La Residence - Сен-Луї - Спальня\nHotel La Perle - Сен-Луї - Басейн\nResidence La Suite - Сен-Луї - Вітальня\nfurnished in saint louis - Сен-Луї\nLampsar Lodge - Сен-Луї\nMaison D'Hôtes Niokobokk - Сен-Луї\nHotel du Palais - Сен-Луї\nMaison d'hôtes Le Toubé - Сен-Луї\nSiki Hotel - Сен-Луї\nAuberge le Pélican - Сен-Луї\nHotel Mermoz - Сен-Луї - Басейн\nСкільки може коштувати номер у готелі Сен-Луї?\nНайпопулярнішийLe Nabab₴865 за ніч\n2-й за популярністюHotel Mermoz₴7 573 за ніч\nОптимальноHotelgandiol - Saint-Louis₴1 415 за ніч\n2-й за ціною/якістюDiamarek Hotel Sur La Plage₴1 546 за ніч\nКоли краще бронювати готель в Сен-Луї\nПоради, як знайти ідеальний готель в Сен-Луї за найкращою ціною\nЯкщо вас цікавить недороге житло в Сен-Луї, поїздку варто планувати на "низький" сезон. Найвигідніші місяці, коли ціни на готелі в Сен-Луї знижуються до мінімуму, — це листопад і липень.\nВартість готельного номера в Сен-Луї залежить від різних факторів, але якщо вас цікавить найбюджетніший день тижня, то зазвичай це неділя. вівторок – це, навпаки, найдорожчий день.\nПоширені запитання про бронювання готелю в Сен-Луї\nЧи безпечно зупинятися в готелях за напрямком Сен-Луї під час пандемії коронавірусу (COVID-19)?\nЗагалом готелі не вважаються місцем підвищеного ризику за умови, що їхній персонал уживає належних санітарних заходів для профілактики коронавірусу (COVID-19). Тим не менше, ми рекомендуємо вам уточнити інформацію про такі заходи у готелях за напрямком Сен-Луї в органах місцевої влади.\nСкільки може коштувати номер у готелі м. Сен-Луї на сьогодні?\nЗа останні 3 години користувачі KAYAK знайшли двомісні номери у 3-зіркових готелях Сен-Луї від ₴927 та 4-зіркових від ₴2 070. Найдешевший варіант помешкання на сьогодні коштував ₴927.\nЯк знайти готель у центрі міста Сен-Луї?\nПісля того, як ви здійсните пошук готелів на KAYAK, ви можете уточнити свої вподобання щодо району і вибрати, наприклад, лише центральну частину міста Сен-Луї. Ви також можете задати запит на карті, щоб звузити область пошуку до центру міста Сен-Луї.\nДе зупинитися в Сен-Луї?\nНаша карта покаже точне місце розташування кожного готелю та допоможе вам вибрати чудовий номер в Сен-Луї.\nСен-Луї — готелі\nСен-Луї – пропозиції від готелів. Пошук готельних номерів у м. Сен-Луї. Знаходьте дешеві готелі міста Сен-Луї. KAYAK здійснює пошук на сотнях туристичних сайтів, щоб допомогти вам знайти бюджетні готелі і вигідно забронювати зручний номер.


Maria Ramos, Achim Steiner (Project Syndicate) 26 грудня 2018 .\nАле якщо обіцянки по дигіталізації (оцифровуванню) будуть виконані, світу знадобиться більш тісно пов'язувати фінансові та інвестиційні стратегії з результатами сталого розвитку. Минулого місяця Генеральний секретар ООН Антоніо Гутерреш провів нараду робочої групи з цифрових фінансів, щоб вирішити цю комплексну проблему. Нам випала честь брати участь в керівництві цього міжнародного проекту.\nЗ очевидних причин фінансування - ключ до досягнення Цілей сталого розвитку (ЦСР), а також цілей щодо викидів в атмосферу, поставлених Паризькою угодою по клімату 2015 року. Але, хоча глобальні заощадження більш ніж достатні для забезпечення переходу до сталого розвитку, глобальна фінансова система все ще не може ефективно бути посередником між попитом і пропозицією. Скромний успіх, якого досягли деякі країни в фінансуванні сталого розвитку, поки непорівнянний з потребами.\nБагато факторів можуть впливати на результати сталого розвитку. Наприклад, глобальні фінансові та економічні кризи, які почалися в 2008 році, а також подальші заходи політичних лідерів та інших впливових сил вплинули на економічне зростання, створення робочих місць і рівність доходів. Такі проекти, як китайська ініціатива «Один пояс і один шлях», також можуть відкрити нові засоби для інвестицій в інфраструктуру. Кожне політичне рішення, національне або міжнародне, може або сприяти фінансуванню сталого розвитку, або перешкоджати йому.\nАле саме дигіталізація (оцифровування) може дати довгостроковий ефект через використання сили нових моделей бізнесу на основі технологій, що включають мобільний зв'язок, штучний інтелект, великі дані, блокчейн і інтернет речей. Однак цей величезний потенціал не гарантований. В кінцевому рахунку вплив дигіталізації (оцифровування) на сталий розвиток буде залежати від того, чи призведе поява значної кількості більш дешевих даних разом з прискореної аналітикою до фінансових рішень, які великою мірою враховують сьогоднішні соціальні та екологічні витрати.\nФінансові технології можуть поставити громадян на чільне місце в справі досягнення хороших результатів розвитку. Цифрова революція Кенії допомогла бідним сім'ям отримати доступ до багатьох благ: від сонячної енергії до ринків державних облігацій. Краудфандингові платформи, наприклад британська Abundance, німецька EcoCrowd і японська NPO Bank, відкривають доступ до надійних і стабільних джерел позики. У КНР платформа Ant Forest від Ant Financial допомогла більш ніж 300 мільйонам чоловік знизити свій шкідливий вплив на екологію. Сервіси обміну велосипедами використовують технічні додатки платіжних рішень, щоб зробити свій екологічно здоровий вид транспорту доступним для мільйонів людей в містах по всьому світу.\nКажучи коротко, вже є явні натяки, що приваблюють використовувати силу цифрової революції в просуванні фінансування стійкості. Зміни способів роботи банків та інвестування, а також демократизація доступу до фінансової системи істотно важливі для прискорення розвитку. За даними Фонду капітального розвитку ООН, фінансова доступність для тих, хто не користується банками або мало ними користується, - це прямий стимул до досягнення як мінімум восьми цілей ЦСР.\nЗавдання зараз полягає в тому, щоб думати і діяти системно: екстраполювати приклади роздрібної торгівлі, щоб розглянути, як дигіталізація (оцифровування) може привести фінансову систему у відповідність зі стійким розвитком; як інвестори ідентифікують, аналізують і знижують ризик; як рухаються ринки капіталу і як політики і інші впливові особи роблять свою роботу.\nПроблема полягає в тому, що більшість рішень фрагментовані і мають вузьку спрямованість, в той час як проблеми, що представляють істотну загрозу людству, такі як зміна клімату, в основному не залежать від більшості фінансових рішень. Національні заощадження не направляються на фінансування стійкої інфраструктури. Незаконні фінансові потоки продовжують виснажувати ресурси розвитку. Стале фінансування біорізноманіття практично ігнорується фінансово-технічною революцією. І навіть сама фінансова доступність - та галузь, де фінансові технології зробили найбільший вплив на розвиток до теперішнього часу, - ще повинна пройти великий шлях до мети скорочення бідності і нерівності.\nЦе лише частина тих проблем, які досліджує наша робоча група. Серед наших членів є підприємці, які працюють в галузі розвитку технологій, керівники банків, лідери громадянського суспільства, розробники міжнародних стандартів, експерти ринків капіталу, керівники центральних банків, міністри фінансів і економіки, а також керівники установ ООН. Протягом 2019 року ми працювати в тісному контакті з нинішніми і майбутніми лідерами, щоб проаналізувати проблеми, визначити можливості, дати рекомендації і переконатися, що перетворення за рахунок фінансової дигіталізації (оцифровування) в кінцевому рахунку принесуть користь нашій планеті і її жителям. Ми починаємо нашу роботу в січні і плануємо представити наші попередні результати у вересні 2019 року.\nЯк сказав минулого місяця Генеральний секретар Гутерреш, оголосивши про початок роботи нашої цільової групи, цифрові технології «можуть змінити хід гри» в плані досягнення ЦСР. Завдяки вмілому керівництву дигіталізація фінансування може відкрити для громадян можливості, що дозволяють їм формувати майбутнє реальної економіки. Зараз необхідно зосередити увагу на залученні цієї потужної сили для того, щоб фінансова система використовувала свій потенціал для підтримки всеосяжного сталого розвитку.


Школа, де вчать любити Україну - № 081 (21991) субота 22 вересня 2018 року - Одеська обласна газета «Чорноморські новини»\nУже сьомий рік поспіль за підтримки фонду, заснованого на честь батька родиною підприємця Сергія Чайчука, конкурс вчителів проводить Український клуб Одеси.\nОчільниця УКО Наталія Чайчук розповідає:\n— Ми починали це дійство як конкурс вчителів української мови та літератури, оскільки нас понад усе цікавило національно-патріотичне виховання учнів. Складалося враження, що цим займаються саме україністи. Згодом на конкурс подала заявку вчителька географії, потім — вчителька алгебри. Ми дивувалися: яке може бути патрі-отичне виховання на уроці алгебри? Але вона цілком заслужено перемогла в цьому конкурсі. І ми зрозуміли, що до нашого змагання слід долучати всіх вчителів, які на своїх уроках патріотично виховують молодь. Тому ми змінили умови конкурсу й почали оголошувати його для вчителів усіх профільних дисциплін. Це, вважаю, було правильне і своєчасне рішення.\nУ другій половині березня був оголошений уже сьомий конкурс. Цьогоріч він проводився на базі ЗОШ № 77, яку очолює Алла Степанівна Манорик. Саме в цій школі сьогодні й зібралися освітяни, щоб пошанувати переможців. Усі учасники, викладаючи різні предмети, роблять значний внесок у виховання молодого покоління в дусі любові до України. Професійне журі, очолюване старшою викладачкою Одеського інституту вдосконалення вчителів, культурологом Тетяною Ананченко, обирало кращих з кращих.\n— Прекрасна школа, чудові вчителі, талановиті діти, — ділиться враженнями пані Тетяна. — Низько вклоняємося вам за те, що ви не лише даєте учням знання, але й виховуєте з них справжніх, гідних громадян нашої держави. Ми вперше проводимо конкурс у російсько-українській школі і переконалися, що ви вмієте і знаєте, як достукатися до юних сердець, що ці діти виростатимуть патріотами і не лише знатимуть Гімн України, а й усвідомлюватимуть, що вони — майбутнє України.\nШкола № 77 зуміла показати всі ті напрацювання, що накопичувала роками. Серед дванадцяти фіналістів конкурсу — викладачі восьми дисциплін.\nПочесними грамотами й подарунками від фонду були нагороджені кращі педагоги, які впроваджують у своїх предметах елементи національно-патріотичного виховання.\nЗа створення творчої атмосфери, поваги до учнів, патріотичного й естетичного виховання у ко-лективі грамотою відзначена директорка Алла Манорик, за активність, організаторські уміння, творчий підхід до роботи — завучка Майя Гончарук.\nСеред переможців — Михайло Швець, учитель музики, засновник духового оркестру — за творче виховання дітей засобами цього виду мистецтва; вчителька української мови і літератури Лілія Бондаренко — за любов до учнів та свого предмету; вчителька початкових класів Лілія Бородецька — за педагогічний неспокій, творчу ініціативу, креативність і майстерність у вихованні юного покоління; вчителька географії Валентина Долапчі — за використання різноманітних методів у викладанні дисципліни й вихованні любові до своєї Вітчизни.\nВиявляється, плекати патріотизм у дітей можна й на уроках фізкультури, у чому члени журі переконалися на заняттях вчителя фізвиховання Сергія Пазини, якого відзначили за новаторський пошук і педагогічну майстерність.\nСеред переможців — Надія Фурсова, вчителька математики — за новаторські підходи та професіоналізм у викладанні; Ольга Сташевська, вчителька музичного мистецтва — за любов до свого предмету й естетичне виховання молодого покоління; Тетяна Уліцька, вчителька образотворчого мистецтва — за успішні творчі методи у викладанні свого предмету; Марина Фокіна, вчителька історії та правознавства — за творчий пошук та інтерактивність.\nГоловну ж нагороду конкурсу (ноутбук) отримала Олена Фарисеєнко, вчителька розвитку мовлення — за високий професіоналізм, увагу, небайдужість і любов до дітей та свого предмету. Варто за-значити, що Олена Анато-\nліївна веде заняття у незвичайному класі — для дітей з особ-ливими потребами. Працювати з ними непросто, адже в кожного з них — свої особливості, власна швидкість сприйняття інформації.\n— Я прийшла у школу, вже маючи досвід роботи з важкохворими дітьми у медицині. Саме тут, у школі № 77, я знайшла можливість реалізувати себе, дати дітям те, на що вони заслуговують. Усі мої учні — з важкими порушеннями мовлення, їх поки що неможливо адаптувати й навчати у звичайному класі, тож займаюся з ними окремо. Це непросто, але всі наші випускники 2018 року склали незалежне зовнішнє оцінювання, всі дванадцятеро вступили до вищих навчальних закладів — і це наша перемога. Тема національно-патріотичного виховання постійно, червоною ниткою проходить через весь навчальний процес, хоча клас і російськомовний. Під час кожної класної години у нас — аспекти національного виховання, і це нормально, адже всі ми — українці.\nШкола № 77 багата на юні таланти, тож під час святкування діти виконували запальні танці, співали пісень, грали на різних інструментах. Піднесену атмосферу створював і виступ хору Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К. Д. Ушинського під керівництвом Елеонори Шапкіної.\nОкрім цінного досвіду участі у серйозному осві-тянському змаганні, 77-а школа отримала від Фонду імені Романа Чайчука музичну апаратуру для проведення розважальних заходів на суму 16 тисяч гривень.\nЦей непересічний конкурс, що проводиться щороку на Одещині, крок за кроком робить важливу і непросту справу — формує нову, сучасну, патріотичну, українську школу. Школу майбутньої України.


Прикордонники Волині ганяють за порушниками на снігоходах. ВІДЕО\n06:40 +10 °C\n14 Грудня 2010 18:15\nПрикордонники Луцького прикордонного загону патрулюють кордон на снігоходах.\nТранспортний засіб може розвинути швидкість до 80-ти кілометрів за годину. Його гарантований пробіг - 3000 кілометрів. Усі переваги нової машини прикордонники продемонстрували на навчальному затриманні порушників кордону, - пише сайт Каналу новин 24.\n«При пуску навчального порушника ми розрахували часові показники, з якою ефективністю ми можемо використати цей снігохід. За результатами пуску і затримання даного порушника це показало дуже високі показники», - каже перший заступник начальника відділу прикордонної служби «Ягодин» Олексій Ричук.\nТовщина снігу дозволяє снігоходу легко з’їжджати з вкатаної траси і вільно пересуватися заметеними шляхами.\n«На снігоході можна дістатися віддалених точок кордону, де розміщені ТПП, які несуть службу упродовж діб, а може й більше, треба доставляти харчі, дрова. На снігоході є форкоп, до якого можна причепити сани і він може тягнути вантаж до 500 кг за собою плюс наряд з посадкою на снігоход - двоє чоловік», - каже старший технік Богдан Климюк.\nЯкщо влітку ситуацію на державному кордоні прикордонники контролюють на автомобілі, то взимку, до цього часу, ходили пішки або на лижах. Фахівці кажуть - тепер завдяки снігоходу дістатись до засніженого місця куди б наряд йшов два дні - можна буде лише за дві години.\nЗа допомогою на Волині звернулося 157 сімей переселенців 11 Листопада 2014 17:06