Юрій Каспаров: "Ніяких обмежень в сучасній музиці бути не може"\nПри всій строкатості і багатоликості спільноти нової музики в Росії є люди, без яких гвинтики цього химерного механізму не прийшли б в хід. Один з головних механіків - Юрій Каспаров , тонкий композитор, засновник Московського ансамблю сучасної музики - першого в Росії колективу на постійній основі, що спеціалізується виключно на виконанні сучасної музики. У 2015 році маестро святкує свій ювілей - шістдесятиріччя.\n- Перераховуючи етапи свого творчого процесу, ви говорите про рух від математизації окремих параметрів музичної композиції до ірраціональної свободи побудови форми. Могли б ви на конкретних прикладах продемонструвати кореляцію між цими, по суті, протилежними методами?\n- Тут немає ніякого парадоксу, запевняю! Адже як створюється музичний твір, якщо його автор спирається на класичний творчий метод? Все починається з демонстрації «будівельного матеріалу» (тобто, треба «пояснити», з чого ви будете будувати ваше музичне будівля), тому особливого значення набуває експозиція. Вона повинна бути добре і чітко структурована, інакше її завдання - показ «будівельного матеріалу» - не буде виконана, після чого все подальше помітно ускладнюється і заплутується. Відразу зауважу, що експозиція відноситься до числа вічних понять в музиці. Інша справа, що сучасні експозиції вельми істотно відрізняються від звичних нам експозицій епох бароко, класицизму і романтизму, але це вже інша розмова.\nПісля того, як матеріал знайдений і викладено в експозиції, його потрібно усвідомити - тобто, зрозуміти, за якими координатами музичного простору і яким чином його слід розвивати, і ступінь і якість його розвитку і визначають властивості музичної форми. Треба зауважити, що побудова експозиції вимагає опори на моделі з одних розділів математики, а розвиток - на інші. Тільки ні в якому разі не слід думати, що можна прямо використовувати математичні формули та алгоритми! Це можна взяти лопату в руки і піти копати яму. А взяти в руки математику і піти викладати тематичний матеріал, а потім розвивати його - таке навіть на словах смішно, не кажучи вже про справу. Якщо композитор, наприклад, бере кілька перших чисел ряду Фібоначчі або якогось іншого ряду, і вибудовує драматургію згідно встановленим віхам, це так само безглуздо й безперспективно, як писати твір, підганяючи його під класичну сонатную форму.\nРозвиток матеріалу саме по собі і визначає музичну форму. Чим глибше початкове проникнення в матеріал, чим ясніше його індивідуальні особливості, тим досконалішою буде музична форма (термін «ірраціональна свобода» я, до речі, ніколи не вживав!). У цьому сенсі особливий інтерес набуває вислів мого вчителя Е. В. Денисова:\n«Матеріал має здатність повертати всі твір інколи зовсім несподівану сторону. І це дуже захоплююче. Раптом бачиш шлях, який і не припускав існуючим».\nВласне, усвідомлені дії з математичним апаратом необхідні вже після написання твору. Вони спрямовані на аналіз, зокрема, форми і дозволяють зробити вірні висновки на майбутнє. І я знову процитую Е. В. Денисова:\n«Фактично можна висловити всі деталі композиційного процесу в термінах теорії множин і оперувати при аналізі музичних творів положеннями цієї теорії, поширеній на безліч звукових об'єктів. Саме музичний твір є множиною, цілком підпадають під визначення Р. Кантора, і закономірності його організації цілком піддаються математичній формалізації».\nБоюся, що продемонструвати що-небудь на конкретних прикладах не вдасться чинності формату бесіди. Для цього потрібні аналітичні викладки та нотні приклади, а це вже матеріал для великої статті. Думаю, найкраще, що я можу зробити, це послатися на свою книгу «... я - композитор!», де одна з глав присвячена, зокрема, і цій проблемі.\n- Ваші відносини з Едісоном Денисовим, що далеко виходять за рамки консерваторських обов'язків учня і вчителя, нагадують іншу відому пару - Хельмута Лахенманна і Луїджі Ноно. Про величезному їх взаємовплив як свідчать сторінки багатої листування метрів, так і еволюція стилю кожного. Про ваші зв'язки з творчістю і особистістю Едісона Васильовича багато говорилося, але хотілося б дізнатися, які з них особливо дороги особисто вам?\n- Мені дороге все, що пов'язувало мене з Е. В. Денисовим. Найбільш важливе з того, що я зумів винести з занять з Вчителем - це розуміння, що таке сучасна музика, і чим вона відрізняється від музики несучасною. У всі часи актуальність музичного твору, насамперед, визначалася і визначається перебігом музичного часу. Якщо у Віденських класиків воно було рівномірним і було носієм внеличностного початку, то у романтиків суб'єктивізм почав проникати навіть в цю основну системоутворюючу координату музичного простору. Сьогодні в справжніх музичних творах протягом часу підпорядковується куди більш складному закону! Особистісний і внеличностное, абстрактне і жанрове, рівномірний і нерівномірний, що реалізовується у невід'ємною зв'язку з іншими координатами і абсолютно самодостатнє - все це організовано логікою більш високого порядку. З цього випливає, що ніяких обмежень ні за стилістикою мови, ні по фактурі в сучасній музиці бути не може! Існує величезна кількість творів, написаних з очевидною оглядкою на гомофоническую двухладовую тональну систему, і є глибоко сучасними. І також легко зустріти не меншу кількість творів, в основі яких виключно новітні прийоми звуковидобування, немислима темброфактура і ефектні чергування звучать пластів з тишею, але які не є сучасними. І нічого дивного, що культурні і досвідчені слухачі вловлюють різницю «сучасно - несучасно» інтуїтивно!\nЩо стосується дорогих мені творів Е. В. Денисова, то тільки їх перелік займе багато місця. Про деякі з них я писав у статті «Феномен Едісона Денисова». Зараз зупинюся лише на одному прикладі - це «Романтична музика» для гобоя, арфи і струнного тріо. Вона написана в ортодоксальній додекафонной манері. Як і годиться у класиків, як віденських, так і нововенских, головна партія викладена у вигляді періоду (строго кажучи, це один з трьох можливих варіантів експонування головної партії, і, безсумнівно, найпоширеніший). Слідуючи заповітам класиків, пропозиції періоду повинні бути однаковими за листом і полярними по гармонії. Тоді створюється так звана «різниця потенціалів», яка і дає рух модуляционному процесу у сполучній партії. У Денисова ми дійсно бачимо дві пропозиції (гобой соло та дует гобоя з арфою), які, як вважається, однакові за листом. Але вони також і однакові по гармонії! Період принципово не створює згаданої «різниці потенціалів», і, отже, ні про яке модуляційному процесі говорити не доводиться. Дійсно, на місці сполучною партії, коли до дуету гобоя і арфи підключається струнне тріо, ми виявляємо... зупинку в розвитку гармонії! Недосвідченим вухом це, мабуть, не відразу сприймається, тим більше що Денисов вуалює дана обставина. Динаміка цього розділу, його фактура - все, здавалося б, говорить про те, що йде якийсь процес. Але якщо ми подивимося на використання основної серії, то в цьому розділі знаходиться, повторюся, на місці сполучною партії, вона присутня у своєму основному вигляді і тільки в одному-єдиному висотному положенні! Тобто, відсутність «різниці потенціалів» в експозиції головної партії призвело до зупинки гармонійного процесу в тому місці форми, де зазвичай починається відхід від головної тональності. Модуляційний акт починається пізніше, і я дуже рекомендую звернути увагу на його специфіку і особливо на масштаб! Зрозуміло, форма твору також виходить дуже незвичайною і абсолютно індивідуальною, незважаючи на повне проходження, або, точніше, в силу проходження класичним канонам. Підкреслю, що в рамках ортодоксальної додекафонії подібний приклад, коли композитор грає з тональністю за аналогією з Моцартом, - єдиний! У всякому разі, я такого не зустрічав ні в нововенцев, ні в учнів Шенберга і Веберна.\n- Про вашу вимогливості до себе ходять легенди - начебто, крім авторизованого списку творів існують ще й десятки залишилися за бортом робіт. Яка в них доля і як до цієї творчості ставитися музикознавцям, які, рано чи пізно, візьмуться і за нього?\n- Це дійсно так. Останні роки я регулярно виключаю зі свого каталогу якісь твори. Смішно, але цілком припускаю, що мій каталог з роками не почне збільшуватися, а зменшуватися. І, повірте, це не кокетство і не бажання бути оригінальними. Будь композитор, розширюючи арсенал прийомів і напрацьовуючи композиторську техніку, а це відбувається протягом усього життя, то домагається успіхів, то стикається з невдачами, часом серйозними. І я не хочу безглуздих витрат часу і нервів виконавців і слухачів, чому і прибираю ті опуси, які допомогли мені у моєму становленні, але, м'яко кажучи, мають сумнівними художніми цінностями. Дуже сподіваюсь, що залишився за бортом» ніколи і ніде не спливе! А музикознавцям я пояснюю саме так, і, як правило, вони з розумінням до цього ставляться.\n- Досить вільно звертається з серіальними засобами Лахенманн заявляв, що до подібного матеріалу він ставиться «як до скульптор випадково знайденому каменю», з тією лише різницею, що він здатний не тільки «відсікати» його частини, але і деформувати, самовільно визначаючи остаточну форму. Близький вам такий підхід?\n- Безсумнівно, композитора можна уподібнити скульптору! З легкої руки Шеллінга широке поширення отримала фраза, що «архітектура - застигла музика». Що стосується «основоположника» подібних порівнянь Симоніда Кеосского, то він у свій час стверджував, що\n«живопис - це німа музика, а поезія - говорить живопис».\nА, наприклад, Поль Клодель вважав, що\n«музика є душа геометрії».\nЗ усього цього різноманіття думок мені ближче всього порівняння музики зі скульптурою, і насамперед це обумовлюється подібністю форми в обох мистецтвах. Уточню: саме зараз, у наш час відбувається стрімке зближення форм в скульптурі, і в музиці, і початок цього процесу було закладено композиторами, що йдуть слідом за нововенским тріо. Таким чином, ставитися до матеріалу «як скульптор к випадково знайденому каменю» цілком природно, так само як і деформувати матеріал. Тобто, на рівні вербальної концепції я з цим повністю згоден.\nЩо стосується саме серіальної музики, то якщо Булез міг відкинути концепцію тональності в музиці Веберна і, спираючись виключно на її фактурний абрис, створити нове протягом, а саме сериализм, то чому Лахенманну не можна подібним чином обійтися з самим сериализмом? Так, такий підхід правомірний, і він близький, вважаю, дуже багатьом.\n- Ролан Барт писав: «Сьогодні я можу обрати для себе той чи інший лист - зазіхати на новизну або, навпаки, заявити про свою прихильність до традиції; але вся справа в тому, що я не здатний залишатися вільним і далі, бо мало-помалу перетворююсь в бранця чужих і навіть своїх власних слів». Чи відчували ви себе коли-небудь в'язнем подібних обставин, і який, на ваш погляд, може бути вихід із цього лабіринту (так його назвемо)?\n- Згадати Ролана Барта - дуже до речі! Адже в майбутньому році виконуються сто років з дня його народження!\nНі, в'язнем подібних обставин я себе ніколи не відчував. Я ставлюся до тих композиторів, які розуміють, що в музиці є вічні фундаментальні поняття, що музика розвивається не запереченням попереднього (таке можливо лише в «музичній надбудові» - був, приміром, тонкий і чуттєвий імпресіонізм, а на зміну йому прийшли урбанізм або фовізм, що ні в якому разі не торкнулося основних принципів побудови музичної композиції), а переосмисленням фундаментальних понять і додаванням нових (координат музичного простору, в першу чергу) і т. д. А якщо так, то формується зовсім інше розуміння свободи, і немає небезпеки перетворитися «в бранця чужих і навіть власних слів».\nДуже багато композитори періодично відчувають «кризу жанру». Деякі починають говорити про те, що музика вже вся написана, і тепер працювати можна тільки з шумами. Інші - менш радикальні - стверджують, що вичерпав себе хроматичний звукоряд, і хтось з них починає працювати виключно з сонористикой, а хтось з нетемперированными ладами... Але якщо композитор - людина соціальний, і його освіта відрізняється не тільки широтою, але і глибиною, то він робить для себе висновок про стан сьогоднішньої музики, що в свою чергу дає йому чітке уявлення про те, що робити і куди рухатися. Коли музика на стику XIX і XX століть зайшла, здавалося б, безвихідь, прогресивні композитори зрозуміли, що настав час переосмислення поняття тональності. Так з'явилася додекафонія як новий спосіб організації «гравітаційного простору», і музика продовжила свій розвиток. Коли до середини XX століття композитори знову стали відчувати певний дискомфорт, найбільш прогресивна частина усвідомила, що багато нові ідеї просто не можуть отримати втілення в силу вичерпаності можливостей старих засобів. Тоді з'явилася армія авангардистів, які приблизно за двадцять років створила нові засоби (в першу чергу темброфактурные), і музика знову стала розвиватися природним чином. Не хочу говорити, які проблеми стоять перед музикою сьогодні, оскільки це дуже далеко виходить за рамки питання, і просто скажу, що і про це я писав у своїй книзі, яку вже згадував.\n- У назвах ваших творів чимало відсилань до візуального мистецтва, які, проте, опосередковані, і образам, балансуючим між зримостью і непроявленностью - «Повітряні замки», «Зникаючий світ», «П'ять фотографій невидимого». Навіть цикл, присвячений робіт Пабло Пікассо, називається не ім'ям картин, а «Символами Пікассо». Пов'язано це з традиціями постмодерну, про яких Жан Ліотар говорить як про «пошуку способів зображення, але не з метою отримати від них естетичну насолоду, а щоб з ще більшою гостротою передати відчуття того, що не можна уявити», або ж у цього феномена є інше пояснення?\n- Мені здається, сьогодні кожен вкладає в постмодернізм якийсь свій сенс. І часто він не має нічого спільного з тим, що вкладали в нього Рудольф Панвиц, який ввів цей термін в ужиток в 1914-му році, Арнольд Тойнбі, у 1947-му році додав постмодернізму історико-культурний сенс, та інші автори, серйозно займалися теорією постмодернізму. Насамперед, постмодернізм розрив з класичними традиціями творчості. З точки зору ментальності - цитую - «це гіперрефлексія, що виникла в умовах релігійно-філософського вакууму, дискредитації ідеологічних концептів, тотального релятивізму, перевиробництва предметів миттєвого споживання». І, нарешті, як творча установка «постмодернізм являє максимум інтелектуально-ігрового, евристичного, рефлексивного, деструктивного і мінімум смыслообразующего, етичного, естетичного, конструктивного». Простіше кажучи, мистецтво постмодернізму відображає образ надскладного хаотичного світу, про який у нас немає знань, і йому властиві довільне фрагментованість, повтори, перерахування, перевантаженість алюзіями і семіотична надмірність. Ні до мене, ні до більшості композиторів, які сьогодні відомі в наших професійних колах, це не має ні найменшого відношення.\nНе треба шукати в назвах моїх творів якоїсь особливої глибини або філософії. Вони покликані полегшити сприйняття музики, спочатку зорієнтувавши слухача потрібним чином. Наприклад, «Повітряні замки». Ключове слово «замки» говорить про особливе значення музичної архітектоніки в цій п'єсі. А «повітряні» вони виключно тому, що звук флейти як ніякий інший пов'язаний з шипом повітря. І, таким чином, готується незвичайне звучання оркестру з 24-х флейт.\n«Зникаючий світ» багато в чому побудований на алюзіях, і в його основі - особливий метод організації 12-тонових послідовностей, кожна з яких є похідною якоїсь центральної або основної послідовності. Використовувані звуковисотного і ритмічна логіки дозволяють так структурувати звуковий простір, щоб результат був натяком на музику різних епох і стилів без порушення органіки і логіки розвитку.\nЩо стосується «П'яти фотографій невидимого», тут приблизно те ж, що і в «Повітряних замків». Тільки в «Замках» «музика - це ожила архітектура», а в «Фотографіях» «музика - говорить живопис».\nВ «Символах Пікассо» я просто намагаюся знайти музичні образи, адекватні мальовничим. Тому і спираюся не на конкретні картини, а те загальне в техніці і світогляді Пікассо, що є в його основних періодах.\n- Ваші партитури відрізняються великою формуванням, деталізованістю і чіткою артикуляцією завдань, поставлених перед виконавцем. Які вказівки, на ваш погляд, бажано залишати в нотах? Який комунікації автору потрібно досягати з виконавцем допомогою тексту?\n- Будь-композитор, як я вважаю, я повинен написати партитуру, щоб у виконавця не виникло ніяких питань з приводу творчих намірів композитора. У випадках, коли використовується композиторська техніка, яка не має регламентованого способу запису, не треба соромитися звичайних словесних пояснень. Вказівок, таким чином, повинно бути рівно стільки, скільки необхідно для точного і повного розуміння задуму. Адже навіть прем'єри не завжди проходять у присутності композитора (у мене таке - просто норма), а вже коли той чи інший твір виконується, то в Австралії, у Південній Америці... Звичайно, партитура повинна містити всю необхідну і достатню інформацію.\n- Розмови про вашому творчому методі найчастіше затиснуті між категоріями раціонального та ірраціонального. А яке місце у ньому відведено емоції? Як переконати музичний текст бути чуттєвим, якщо він не спирається на добре відомі за творами романтиків чуттєві романсовые обертів?\n- Про емоції добре сказав Ф. М. Гершкович:\n«музичний характер піднімається з форми як пар з гарячої води».\nАбо, як перефразував один з учнів Філіпа Мойсейовича,\n«емоції є випаровування форми».\nІ в цьому немає нічого страшного, що дає можливість говорити про бездушшя, механистичности класичної музики. Мало хто наважиться стверджувати, що твори Моцарта або Бетховена позбавлені емоційної сфери! Але, звичайно, існують і інші творчі напрямки, і досить популярна концепція, яка говорить, що «музика є абстрактна структурализация емоцій». Але це вже ближче до прикладних музичним жанрам.\n- Розповідаючи про своє знайомство з музикою Вітольда Лютославського, ви говорили про те, що перш ніж цей автор став улюбленим, довелося сотню раз переслухати його Концерт для оркестру, щоб музика почала відкриватися. Чи є така «вгризання» стиль «незрозумілого» автора єдиним способом його зрозуміти? Що б ви могли порадити в такому випадку слухачам?\n- Безсумнівно, чим довше ви спілкуєтеся з людиною, тим краще його дізнаєтеся. Майже ніколи неможливо сказати що-небудь певне про людину після першої зустрічі. Потрібен час, потрібно спілкування, щоб людина вам відкрився, щоб ви почали розуміти, щоб у вас з'явилися підстави робити ті чи інші висновки. Те ж саме з музикою, особливо з тією, що написана незвичним мовою. Люди зазвичай інстинктивно шукають основні носії інформації, і для більшості ними є мелодія і подпирающая її послідовність акордів. І коли цього немає, незрозуміла музика стає нецікавою. Вона розчаровує відсутністю того, що від неї чекали. Це нормально і цілком природно. Скажу, що навіть досвідченому професіоналу далеко не завжди зрозуміло, з чим він зіткнувся, слухаючи новий твір. Але професіонал може взяти партитуру, і це вже велика допомога для проникнення в таємниці творчості. А що порадити любителям? Звичайно, одного прослуховування недостатньо, як недостатньо однієї зустрічі з незнайомою людиною, щоб створити про нього якесь уявлення. І якщо є можливість щось почитати про композитора та про його новому творі, це дуже допоможе! І якщо є можливість поспілкуватися з професійним музикантом, що знає цю музику, це теж допоможе! Я дуже шкодую, що зруйнували інститут музикознавців-просвітителів. Сьогодні він як ніколи був би затребуваний!\n- В який момент ви розумієте, що процес роботи над партитурою завершено - чи збігається він з формальним виставленням двох ліній в кінці п'єси?\n- Знову цілком можливі паралелі зі скульптурою, архітектурою чи з живописом. Коли роботу скульптора, архітектора або художника можна вважати закінченою? Не тільки сам автор, але, часто, і «споживач» бачить, закінчена та чи інша робота, або очевидно, що вона ще вимагає завершення. З музикою в цьому сенсі гірше. Тут треба не побачити і почути. А оскільки у нас ще немає інструменту якісної оцінки музичної форми, то багато переводиться у площину суб'єктивізму. Але автор повинен розуміти, відчувати і чути, завершена його музична скульптура або музичний будівлю або музична картина. У тих випадках, коли стає очевидним (на рівні інтуїції!), що зроблено все, і опус готовий, тоді і ставляться дві тактові риси.\n- Завжди ви супроводжуєте» партитури до їх прем'єри? Чи бували у вас випадки прем'єрних виконань без вашого безпосереднього втручання у репетиції?\n- Ні, не завжди. Далеко не завжди, що, взагалі-то, явище серед композиторів вкрай рідкісне! В цьому році я був на прем'єрі Wind, Ash gloomy and Rain after the last battle в Мюнстері, але не зміг бути на прем'єрі La prière de grand veilleur в Парижі, ні на прем'єрі «Заклинання» в Дортмунді. У 2012 році я був на прем'єрах «Ангела катастроф» у Фирмини, Something strange out of the cage в Мілані, але не зміг бути в Моргантауне, Західна Вірджинія, на прем'єрі «Хоралу». У 2010 році я зміг бути присутнім на прем'єрах «Зникаючого світу» в Парижі і «П'яти фотографій невидимого» у Фельдкирхе, але не був в тому ж Парижі на прем'єрі «Драматичної колискової», як за рік до цього не зміг вибратися на прем'єру «Балади» в Бірмінгемі... Причини тому різні, і майже завжди це несподіване і жорстке накладення різних обставин один на одного. Життя у мене взагалі метушлива і не дуже добре організована! І на важливі, хоч і не прем'єрні, але, як мовиться, знакові виконання я взагалі практично ніколи не літаю і не їжджу. Я не був у минулому році на виконанні мого Концерту для фагота з оркестром в Редлансе, Каліфорнія, хоча партію фагота соло виконував Валерій Попов, а диригував Мілан Туркович. Що вже зовсім смішно, в 2011 році я не зміг бути ні на виконанні своєї 4-ої Симфонії «Нотр-Дам» у Великому залі Московської консерваторії, ні на її виконанні в Красноярської філармонії, а роком пізніше не потрапив на запис цієї Симфонії на Радіо «Орфей» в Москві! Правда, з трьох оркестрів, які виконали цю Симфонію, два передали мені цифрові записи!\n- Створений вами колектив - МАСМ - був піонером в галузі сучасної музики в Росії. Нині ж картина набагато багатше і строкатіше - десятки ансамблів, фестивалів, безліч концертів свідчать про бурхливий розвиток цієї сфери. Як цей процес впливає на творчість російських авторів, і які загальні різні риси у порівнянні з періодом початку 90-х, коли і почав свою роботу МАСМ, ви виділяєте?\n- Так, сьогоднішня картина кардинально відрізняється від того, що було в 90-ті роки! Ситуація в Москві просто радує. Якщо двадцять років тому солістів, які вміють грати сучасну музику, можна було перерахувати по пальцях, то тепер їх - сотні! І дійсно, є і камерні колективи з постійними складами, і камерні оркестри, і симфонієти, що грають сучасну музику на регулярній основі. Про солістів я взагалі не кажу! Нерідко в Москві бувають дні, коли три концерти сучасної музики йдуть паралельно. Благо, що і концертних залів тут, м'яко кажучи, чимало. Все це, звичайно, допомагає композиторам - і молодим, і зрілим. До речі, в Російському Авторському Товаристві, наскільки я знаю, зареєстровано понад 4 000 композиторів, і це тільки ті, хто отримують авторські винагороди! Скільки їх реально - боюся припускати!\nЯк це вплинуло на композиторську думка? Насамперед, істотно розширився стилістичний спектр. У нас сьогодні представлені майже всі напрямки, що існують у світі. Потім, значно збагатилася палітра прийомів. Шарино і Лахенманн в Москві помітно популярнішим Шостаковича та Шнітке. Крім того, сьогодні в московських концертах можна зустріти самі різні музичні перформанси, електронна та електро-акустичну музику, всякі інтерактивні дійства, саморобні і екзотичні народні інструменти... Таким чином, зараз ми маємо в Москві композиторів на будь-який смак, і це теж важливо! - більшість «охоплені» різними творчими об'єднаннями, багато з яких мають назви і маніфести. Чверть століття тому таке й уявити було неможливо!\nСитуація в інших російських регіонах поки не така втішна, але неухильна тенденція до більш насиченою і різноманітною творчою життя очевидна у багатьох з них. І, в першу чергу, це заслуга молодих композиторів і молодих виконавців. Завдяки їм в деяких регіонах вже з'явилися і ансамблі сучасної музики, і фестивалі, що представляють нове російське музичне мистецтво.\n- В одному з інтерв'ю ви кинули фразу, що Кейдж «є прямим продовжувачем напряму, заснованого Едгаром Варезом». Не могли б ви прояснити цей зв'язок?\n- У майбутньому році ми так чи інакше повинні будемо відгукнутися на сумну дату - 50 років з дня смерті Едгара Вареза, композитора, творчість якого ще дуже мало вивчений! Чому я вважаю, що Джон Кейдж є продовжувачем напряму, заснованого Варезом? На початку XX століття в Європі формуються три основних напрямки у розвитку музики. Це неокласицизм, який ми пов'язуємо з іменами Шенберга і Веберна, неофольклоризм Бартока і - не знаю, наскільки вдалим є цей ярлик, - неоархаизм Вареза. І неокласицизм, і неофольклоризм спиралися на певні музичні системи. Що ж стосується Вареза, то він заперечував будь-які системи і необхідність цілісності структури, а також єдності та економії коштів.\n«У моїй музиці немає ніяких ознак планет або теорем»,\n- цитата з Вареза!\nЯкщо я не помиляюся, це сказано Арнольдом Тойнбі:\n«Архаїзм, який являє собою спробу повернути деякі колишні форми життя, змушує йти назад, крізь пороги і водоспади, в надії відшукати ту тиху заводь, що поглинула їх батьків в смутний час, про що з гіркотою розповідають збереглися перекази».\nЦе має пряме відношення до світогляду Вареза. І, поза сумнівами, це ж, очевидно, стосується і Кейджа, у якого були досить нестандартні для західної людини погляди на життя і музику. Кейдж вважав, що «не-музики» просто не існує. Все, що видає звуки навколо нас, як-то шумить, шелестить, квакає і гупає - все це є музика. Необхідно лише прислухатися. Своїми творами композитор намагався допомогти слухачеві почути те, що в звичайному житті проходить повз вуха. Він вважав, що не потрібно намагатися створювати якусь мелодію, досить відчути рух дао і де, дозволити всьому йти своєю чергою і спостерігати. В результаті, музика буде виходити сама по собі. Так, відмінностей у підході до музики у Вареза і у Кейджа багато. Але є дуже важливі об'єднують їх обставини, а саме, заміна європейських моделей форм іншими, що знаходяться або «далеко по часу», або «далеко по простору», ставлення до початкового матеріалу, який вони «кладуть» в основу створюваного твору (не самому звичного, а в ті часи відверто «немузыкальному» і викликає), і, нарешті, розширення поняття музики, очевидний вихід за рамки, багато століть встановлюються європейською музикою. Це і дає мені підстави стверджувати, що Кейдж йшов за Варезом! Завершуючи, процитую одеського філософа С. П. Швецова:\n«Архаїка - це жах, з'єднаний з захопленням, і сила, поєднана з безсиллям. Архаїка - це здатність поєднати в собі все і виражати це мимоволі, займаючись наче чимось зовсім іншим... їй ближче геніальний дилетант і зухвалий дослідник, здатні ще ігнорувати традицію то в силу невігластва, чи презирства до неї»\n- Хто є адресатом вашої творчості?\n- Я у великій скруті і не цілком розумію, хто, чию музику і як сприймає сьогодні. Але точно знаю, що справжні оцінки музики, що створюється в наш осяжний період, будуть надані в майбутньому. І не тому, що «велике бачиться на відстані», і що це взагалі норма, коли художників за життя не цінують, ставляться по-свинськи, як до Моцарта, і легковажно забувають як Баха. Ні, основна причина в іншому. Музика, як частина «надбудови», у її соціальному аспекті жорстко пов'язана із змінами в «базисі». Простіше кажучи, економіка і сполучена з нею політика надають сильне деформирующее вплив на культуру, музику зокрема. Ми знаємо, що сьогодні «концепція суспільства споживання» - можливо, останній оплот капіталістичної суспільно-економічної формації - працює з серйозними пробуксовками. Фахівцями з різних країн написано величезну кількість статей, де пояснюється, що для підтримання існування світового ринку необхідно, як не дико це звучить, знизити рівень освіти і рівень культури. Тому сьогодні підтримуються ті напрями в культурі, які працюють, так би мовити, на її зниження. Якщо в Західній Європі це падіння не носить нищівного характеру (хоча закрилися багато фестивалі, перестали працювати багато оркестри та ансамблі, та й репертуар оперних театрів і концертних залів істотно збіднений - сталося, взагалі-то, досить багато неприємного!), то в Росії, яка є дуже хорошим ринком в силу її 140-мільйонного населення і досить високій купівельній здатності, рівень культури та освіти опущений до небезпечно низької відмітки. І якщо подивитися, які музичні акції отримують фінансування з бюджетних коштів, і які творчі напрямки сьогодні вітаються, то стає очевидним, що «час збирати каміння» ще не настав. Але радує те, що багато фахівців (не музиканти, зрозуміло) пишуть, що після зміни суспільно-економічної формації - а це процес об'єктивний, і його можна загальмувати, але скасувати не вдасться, - настане Новий Ренесанс. Я особисто дуже на це сподіваюся.\nЛюбов Морозова, remusik.org\n4 днів 15 сек назад


Альтернативні способи вирішення сімейних конфліктів. Критерії вибору способу АВС для конкретного випадку: адвокат Осадча | ADVOKAT POST\nГоловна Сторінка » НОВИНИ » Альтернативні способи вирішення сімейних конфліктів. Критерії вибору способу АВС для конкретного випадку: адвокат Осадча\nАльтернативні способи вирішення сімейних конфліктів. Критерії вибору способу АВС для конкретного випадку: адвокат Осадча\nПід час заходу з підвищення кваліфікації адвокатів у Вищій школі адвокатури на тему “Альтернативні способи вирішення сімейних конфліктів (АВС). Критерії вибору способу АВС для конкретного випадку”, Осадча Анна, сімейний адвокат та медіатор, експерт з вирішення сімейних конфліктів, засновник та керуюча Адвокатським бюро «Анни Осадчої», член Комітету з сімейного права НААУ, член Центру сімейного права ВША НААУ, розповіла про вирішення сімейних спорів за допомогою АВС.\nЧерез велику емоційність конфлікти, в яких сторонами є рідні люди, часто бувають делікатними та нелегкими для вирішення в традиційному порядку.\nОптимальним варіантом дій при виникненні суперечок, а особливо сімейних спорів, є звернення до альтернативних способів вирішення конфліктів.\nАльтернативні способи вирішення конфліктів, або альтернативне врегулювання спорів (скорочено АВС) – це процеси, за допомогою яких сторони досягають згоди без звернення до суду.\nВони мають на меті врегулювання суперечок незмагальними методами для того, щоб домогтися взаємовигідних для всіх сторін результатів.\nВідмінності АВС від судового вирішення конфлікту в тому, що:\nсторони мають більший контроль у визначенні параметрів спору і найбільш підходящого шляху для його вирішення;\nсторони не обмежені рамками судового процесу та можуть брати до уваги інші питання, крім правових норм;\nголовна увага надається не фактам, а інтересам учасників;\nпроцедури є гнучкими та більш неформальними порівняно із судовим процесом;\nсторони мають можливість збереження або відновлення нормальних стосунків із партнером;\nпроцедури АВС економічно вигідніші, ніж судові позови.\nОсновні види АВС при вирішенні сімейних конфліктів\nПереговори – процедура, яка по суті є діалогом сторін. Їх мета – досягнення компромісу між учасниками конфлікту. Переговори можуть бути ефективними там, де у сторін інтереси частково збігаються, а частково розходяться.\nІдеальний результат переговорів – компроміс. Але часті випадки, коли у переговорах один учасник отримує все, до чого прагнув, а інший йде на поступки. При цьому отримує все не обов’язково той, хто має кращі аргументи. Часто це той, хто був впевненішим і наполегливішим.\nЦе такий спосіб, мета якого – перемога без поразки. Від процесу медіації мають виграти усі його учасники. Для сімейних спорів медіація має дуже важливе значення, оскільки дає можливість сторонам вирішити конфлікт і при цьому зберегти нормальні стосунки.\nОсновними принципами медіації є:\n3. Неупередженість посередника.\n4. Неформальність та гнучкість процедури медіації.\nЩоб обрати ефективний спосіб АБС перше, з чого потрібно почати – це з консультації.\nАдвокат має розповісти клієнту про можливості мирного вирішення конфлікту, про переваги та способи. Перед тим, як намагатися залучити сторони у процес медіації або погодитись на їх звернення, необхідно з’ясувати, чи підходить сторонам такий спосіб АВС.\nДля цього потрібно знати, в яких випадках медіація проводиться та може бути ефективною, а в яких ні.\nМедіація може бути застосована якщо:\nнаявне бажання усіх учасників конфлікту вступити в процес медіації;\nнаявні ознаки медіабельності, а саме дієздатності та суб’єктивного ставлення сторін до можливості дотримання усіх принципів медіації, що є необхідним для досягнення цілей проведення медіації;\nвідсутні ознаки немедіабельності;\nвідсутня пряма заборона на проведення медіації;\nпредмет і зміст спору не суперечать моральності та публічному порядку;\nспір не впливає на інтереси осіб, що не беруть участь у медіації;\nзаконом допускається можливість укладання мирової угоди у даній ситуації.\nМедіація не проводиться між:\nміж потерпілою особою та особою, яка вчинила правопорушення або злочин, оскільки це є відновне правосуддя , що має свої умови та особливості;\nу випадках насильства у сім’ї (за виключенням, коли сторони не сприймають його як насильство), торгівлі людьми, жорстокого поводження із дітьми;\nза наявності інших ознак, що унеможливлюють ефективне проведення процесу медіації.\nОтже, медіація може бути застосована як до, так і під час судового розгляду, арбітражу, також і на стадії виконання рішення суду чи арбітражу.\nЗа наявності ознак можливості вирішити конфлікт за допомогою медіації, це чудовий шанс для сторін отримати бажане.\nЯкщо ж вбачається, що медіація неможлива, варто спробувати переговори, за допомогою яких можливо дійти певного компромісу.


Збереження вагітності на ранніх термінах, збереження вагітності на ранніх термінах накладання шва на шийку матки - missfit.com.ua\nГоловна / Вагітність і пологи / Збереження вагітності на ранніх строках\nЗбереження вагітності на ранніх строках\nЯк зберегти вагітність на ранніх термінах\nЗбереження вагітності на ранніх термінах не завжди можливо навіть при адекватній та своєчасно наданої медичної допомоги. Які основні причини ранніх викиднів у жінок і яке правильне лікування?\nПочнемо з причин. Основних причин чому переривається вагітність на ранніх термінах всього 2 - це хромосомні та інші тяжкі відхилення у плода і прогестероновая недостатність у матері. У першому випадку винна... природа. Просто при заплідненні яйцеклітини сталися помилки на генетичному рівні. Іноді ушкоджувальними факторами стає прийом токсичних лікарських засобів, вплив радіації і т. д. В таких випадках збереження вагітності на ранніх термінах неможливо, навіть накладання шва на шийку матки не допоможе. Таким чином відбувається природний відбір. Дізнатися про причини викидня можна, зробивши гістологічне дослідження. Але не завжди це можливо. Хромосомні відхилення частіше виникають у випадках пізнього материнства (якщо жінці більше 35 років). Мінімізуються ризики прийомом в період планування вагітності, а також в перший і другий її триместр, фолієвої кислоти - захищає від патологій нервової трубки у дитини.\nЯкщо ж має місце прогестероновая недостатність - недостатність жовтого тіла, то в цьому випадку жінці можна допомогти медикаментозно, призначивши препарати натурального або штучного прогестерону. До найвідоміших відноситься Утрожестан і Дюфастон. Причому сучасні медики воліють призначати перший препарат, так як його випускають у тому числі і у вигляді вагінальних свічок, що доведено покращує засвоюваність препарату, особливо, у разі токсикозу.\nПрепарати прогестерону зазвичай призначають у разі наявності у жінки болю (не просто тонусу матки), які заважають сну, буденному житті. А також у разі появи кров'янистих виділень (це абсолютне показання), але коли вагітність розвивається і її ще можна врятувати.\nНагадаємо, що прогестерон - це гормон, який відповідає за збереження і розвиток ембріона. Виробляється прогестерон до кінця першого триместру вагітності жовтим тілом. Після цю роботу бере на себе плацента. Призначення препаратів прогестерону втрачає актуальності після 20-го тижня вагітності.\nКрім того, лікар звертає увагу на те, яка шийка матки при вагітності, якщо коротка, розм'якшена, прочинені, зазвичай рекомендується накладення на неї швів. Така процедура проводиться за термінами приблизно з 12 по 20-ю тижня.\nЩоб не провокувати спазми матки (які можуть привести до розкриття шийки), жінці рекомендується мінімальна фізична активність, правильний розпорядок дня, достатній сон і відмова від статевого життя.


Дубровський В. Л. ВПЛИВ СПІЛКУВАННЯ В СІМ’Ї НА ФОРМУВАННЯ ОСОБИСТОСТІ ДИТИНИ » Соціум. Наука. Культурa » Научные конференции Наукові конференції\nВПЛИВ СПІЛКУВАННЯ В СІМ'Ї НА ФОРМУВАННЯ ОСОБИСТОСТІ ДИТИНИ\nРоль сім'ї у процесі становлення особистості відіграє важливу роль, оскільки та атмосфера, в якій зростає дитина є невід'ємною ланкою розвитку і виховання особистості, завдяки якій вона вчиться, розвивається\nвдосконалюється. Щирі стосунки між дітьми та дорослими, безпосередність почуттів одне до одного, позитивне емоційне спілкування є джерелом формування гармонійної, самодостатньої особистості дитини.\nМ.Г. Стельмахович розглядає родину як перше соціальне й емоційне мікросередовище, в якому розвивається та виховується людина з моменту її народження. На сім'ю, родину покладається ряд важливих функцій: репродуктивна, економічна, побутова, духовна, освітня, розвивальна, виховна. Виховна функція полягає у формуванні особистості дитини, розвитку її здібностей, інтересів, світогляду, духовної культури, передачі дорослими членами сім'ї соціального досвіду.\nСім'я це середовище, у якому дитина засвоює суттєві правила поведінки, вчиться правильно діяти в оточуючому її предметному та соціальному світі згідно з виробленими у суспільстві формами і способами предметних операцій. Це досягається насамперед у процесі спілкування.\nПитання сімейного виховання дедалі частіше привертає увагу педагогів, психологів, соціологів, практиків. Значення спілкування в сім'ї від народження дитини до закінчення нею школи та вплив його на пізнавальну активність, формування особистості вивчали В.О.Сухомлинський, О.І. Бакін, В.С. Грехнєв, І.В. Комановський, Л.В.Бурова, З.О.Огороднійчук, Ш.О. Амонашвілі, А.В.Мудрик та ін.\nУ процесі спілкування в сім'ї дитина одночасно виступає і об'єктом, і суб'єктом - з одного боку, вона відчуває на собі вплив оточення, а, з іншого - сама певним чином впливає на нього. Весь виховний процес у сім'ї - це насамперед постійне спілкування. Від того, як воно складається і розвивається, залежить психологічний мікроклімат у сім'ї, формуються особистість дитини, її інтереси, моральна сфера. Спілкування під час спільних занять батьків з дітьми є найкоротшим і надійним шляхом формування пізнавального інтересу дітей в умовах сім'ї. Це сприяє появі різнобічних інтересів, покращує успішність дітей, позитивно впливає на формування і розвиток особистості, формує позитивні моральні якості. Важливою є думка З.О. Огороднійчук, яка зазначає, що розвиток цікавості та допитливості дітей, як основи формування пізнавального інтересу залежить саме від батьків, які спрямовують, виховують та коригують їхню пізнавальну діяльність.\nОсобливості стосунків батьків і дітей пов'язані з рівнем їх взаєморозуміння, формують і специфічний стиль спілкування між ними. Деякі батьки будують стосунки між дітьми на повазі й довірі. Інші вважають, що не обов'язково переконувати дітей у правомірності своїх вимог. У першому випадку формується дружній стиль спілкування, який грунтується на проханні, пораді, доброму гуморі, підбадьорюванні, тобто такий, який сприяє формуванню в дітей почуття власної гідності, розвиває максимальну самостійність і доброзичливість; у другому - складається командний стиль спілкування, який проявляється в безапеляційному тоні, вимогах безумовної слухняності. в надмірній різкості,залякувані тощо. Він формує скритність, безініціативність, озлобленість, жорстокість, низький рівень самоцінності. Кожний із цих способів спілкування впливає на емоційний стан дітей та моральний розвиток. Якщо доброзичливість і делікатність між батьками й дітьми створюють хороший настрій, приплив енергії, то командний стиль викликає образи, роздратування, зниження загального життєвого тонусу. пригнічений настрій. Від стилю спілкування залежать і виховні можливості сім'ї. Позитивні емоційні контакти батьків полегшують виховний вплив на них, негативні - ускладнюють. Спілкування між батьками й дітьми здебільшого має педагогічні засади і грунтується на духовному контакті, в основі якого лежить спільність прагнень: батьки як і діти хочуть, щоб їх любили. Успішність сімейного виховання значною мірою визначається активністю участі кожного з батьків у вихованні, частотою їх спілкування з дітьми і характером взаємовідносин між ними.\nРеалізація функцій спілкування в сім'ї залежить від виховного потенціалу, тобто комплексу умов і засобів, які визначають педагогічні можливості сім'ї. Цей комплекс включає матеріальні і побутові умови, структуру сім'Ї, характер стосунків між її членами, рівень педагогічної та загальної культури батьків,особливості процесу сімейного виховання.\nВ той же час, зміни, які відбулися у суспільстві, несуть негативну тенденцію взаємодії дорослих і дітей у сім'ї, стає помітним брак їх спілкування. Причиною цього батьки називають прискорений режим життя, справи, робота, домашня робота і , як результат цього, - відсутність вільного часу. У більшості сімей першочергове значення приділяється матеріальному забезпеченню дітей, духовність відходить на другий план. Час для спілкування з дітьми незначний, здебільшого поверхневий, втрачається контакт з дитиною, що призводить до серйозних проблем у вихованні дитини, яка не може довгий час жити у суспільстві без допомоги дорослого, його підтримки, порад. Часто ця ніша заповнюється негативним впливом інших, як дорослих, так і однолітків, а також засобів масової інформації. Вакуум у спілкуванні з членами сім'ї заповнює спілкування з комп'ютером. В результаті цього - наявність психологічних бар'єрів у спілкуванні, обмеженість його змісту, конфліктність; батьки втрачають авторитет і позитивний вплив на дитину.\nЗначну допомогу по подоланню цих проблем повинна надати батькам школа шляхом консультацій, організації батьківського всеобучу, спільних з дітьми виховних заходів, свят тощо. Допомога буде ефективною лише в тому випадку, коли вихователь (класний керівник) отримає повну інформацію про виховні можливості сім'ї, її значення у вихованні школяра.


<<< "В - К" - 6.7. Рекреаційні ресурси Волинського регіону\nБільша частина області розташована в межах Поліської низовини, четверта частина - на Волино-Подільській височині в лісостеповій зоні. За природними умовами область поділяють на три зони: півнннополіську, південнополіську і лісостепову.\nПівнічнополіська зона, яка займає 3/4 території, за рельєфом - плоска рівнина, яка в районі Ковеля і Любомля має невеликі підвищення і характеризується високою лісистістю, великими заболоченими площами, значною кількістю торфовищ.\nНа території Волині чітко виділяються два види ландшафтів - поліський і лісостеповий. Для поліських ландшафтних районів характерні велика лісистість, заболоченість місцевостей, переважання малородючих ґрунтів, наявність значної кількості заплавних і карстових озер. Для лісостепових ландшафтних районів характерний долинно-грядовий рельєф, ускладнений яружно-балочними і карстовими формами з сірими опідзоленими ґрунтами в поєднанні з малогумусними чорноземами. Лісова рослинність становить 20% території зони.\nДля рекреації має значення оцінка міждобової зміни основних метеорологічних величин. Зміна температури повітря (більше 4°С) та атмосферного тиску (більше 8 гПа) від доби до доби значно впливає на стан людини. В середньому на території спостерігається 30-45 днів з різкими коливаннями температури і приблизно стільки ж днів - із значним коливанням атмосферного тиску.\nПогода на початку весни і пізньої осені не сприятлива для рекреаційної діяльності і не забезпечує можливості тривалого відпочинку на повітрі. Сприятливий період для організації всіх видів відпочинку в теплу пору року триває 150-155 днів. Найоптимальніші кліматичні умови для організації відпочинку і туризму в теплий період року - в північно-західних районах області. В холодний період року (листопад-березень) середня температура - 1-3°С. Температура найхолоднішого місяця січня становить -6°С. Сонячна погода в зимовий період тримається 40-45 днів, решту днів - похмура погода чи з опадами. Утворення снігового покриву відмічається в другій-третій декаді грудня на всій території області. Кількість днів зі стійким сніговим покривом на території області різна: в північних районах цей період триває в середньому 80 днів, в центральних районах - 70 днів, а в південних - 50-60. Кількість днів з ожеледицями і заметілями становить 15-20. Середня висота снігового покриву коливається від 10 до 15 см. Сприятливий період для організації зимових видів туризму і відпочинку в холод-ний період триває в середньому 50 днів. Найкращими для розвитку рекреації в зимовий період є північні райони області.\nСприятливі грунтово-кліматичні умови Волинської області обумовили різноманітність породного складу лісів. У лісостанах переважають цінні хвойні (сосна, ялина), м'яколистяні та твердолистяні породи. Найбільш поширеними є хвойні породи, під якими зайнято 225,0 тис. га (60%), друге місце займають м'яколистяні - 87,3 тис. га (24%), а третє -твердолистяні - 57,7 тис. га (16%).\nПовнотність лісових насаджень - одна з важливих характеристик рекреаційних лісів. Насадження з повнотою 0,5-0,7 займають 74,9% покритої лісом площі, низькоповнотні (0,3-0,4) - 1,1%, високоповнотні (0,8-0,1) - 24% площі, покритої лісом. Найкращими умовами для відпочинку є ділянки насаджень із замкнутістю крон 0,3-0,6. В загальному всі біологічно стійкі ліси області, які володіють високою фітонцидністю, киснепродуктивністю та іншими властивостями, придатні для рекреаційного використання.\nМінеральні води. У Волинській області є родовища мінеральних вод 4-х типів, що дає можливість розвивати санаторно-курортне лікування. Так, в районі смт. Ратне, біля с. Осниця, с. Тур, санаторію "Лісова пісня" поширені гідрокарбонатно-кальцієві, гідрокарбонатно-натрієві та хлоридно-кальцієві мінеральні води. З глибиною залягання горизонту зростає мінералізація вод. На глибинах 60-900 м води прісні і мінералізація їх коливається в межах 0,4-0,7 г/л. Але вже на глибинах 1000-1400 м мінералізація зростає до 124-127 г/л (свердловина в районі Ковеля). Ці води придатні для лікування захворювань серцево-судинної системи, системи кровообігу, гіпертонії, периферійної нервової системи та інших хвороб.


Чого очікувати від снів про весілля? | Поради для дому\nВесільна сукня у сні підводить вас до думок про своє майбутнє життя.\nТим не менш, сонники кажуть, що бачити себе у весільній сукні у сні є ознакою того, що сімейні або весільні плани займають практично всі думки людини.\nЧасто сновидіння є просто відображенням внутрішніх переживань людини. Ви можете побачити в сні, як ви втратили кільця, щось трапилося з вашим платтям. В такому випадку не варто хвилюватися, це всього лише ваші емоційні переживання, які виникають у вас протягом життя і вони плавно проявляються в нічних видіннях.\nЩо означає бачити себе у весільній сукні у сні?\nЩо означає бачити себе у весільній сукні уві сні: позитивні сторони\nСон, у якому ви бачите себе у весільному вбранні, можна інтерпретувати по-різному, оскільки тлумачення сновидінь не може бути однозначним.\nЩе з давніх часів вважається, що сновидіння несуть в собі загадковий сенс у вигляді зашифрованих повідомлень. Багато схильні вважати, що сни – це міст у нашу підсвідомість, яке намагається попередити нас про що-небудь. Давайте спробуємо розібратися, який з протилежних один одному тлумачень є вірним?\nЩо значить бачити уві сні себе у весільній сукні, виходячи з тлумачень сонників? Деякі сонники вважають, що побачити себе у весільному одязі може означати, що в реальності вас чекає щасливе сімейне життя. Також такий сон може бути передвісником появи нових знайомств і друзів у вашому житті. Якщо вам приснилася весілля, це може означати, що ви отримаєте річ, про яку тривалий час мріяли, або зустрінете потрібного вам людини, яка чимось вас зацікавить. Адже саме весілля і весільну сукню асоціюється з переходом в нову цікаву життя.\nЩо значить бачити уві сні себе в весільному платті: негативні сторони\nБагато старовинні сонники кажуть про те, що такий сон – це поганий знак, який обіцяє швидку смерть або хвороби. Що означає в сні побачити себе у весільній сукні, яке забруднено або порвалася? Якщо уві сні ви міряєте весільну сукню, і воно виявляється порваною або брудним, то слід остерігатися втрати близького друга. А якщо це станеться перед самим весіллям, то можливі неприємні сюрпризи з боку родичів нареченого – такий сон тягне за собою розчарування. Сон, в якому вам не подобається ваше весільне плаття може говорити про вашої нерішучості і страху перед можливими труднощами в житті. Невпевненість у своїх силах, а також низька самооцінка може бути причиною такого сну.\nПогано бачити себе у весільному вбранні уві сні?\nЩо означає бачити себе у весільній сукні уві сні, приснившемся в ніч з четверга на п’ятницю? Повірте, дні тижня великого значення не мають. У психології, сни на весільну тему розцінюють біологічно, як несуть у собі інформацію підсвідомості образи. Такі сни можуть снитися людям, які відчувають потребу в створенні сім’ї і мають бажання завести дитину. Таким чином, через сновидіння вам дається порада, можливість, умовно кажучи, приміряти на себе весільну сукню.\nЧасто буває, що люди бачать себе в сні у весільній сукні в складні періоди життя, знаходячись у стресових ситуаціях. Такий сон може наснитися людині, який на підсвідомому рівні відчуває дефіцит у спілкуванні і хотів би опинитися в центрі уваги.


Порошенко в Ужгороді: пропоную Кремлю свій телеміст: ми з українського Сімферополя – а росіяни з лави підсудних Гаазького трибуналу - Європейська Солідарність\nПорошенко в Ужгороді: пропоную Кремлю свій телеміст: ми з українського Сімферополя – а росіяни з лави підсудних Гаазького трибуналу\nРосії не вдалося досягти воєнного успіху на Донбасі і захопити всю Україну, тому вона намагається реалізувати інший план – через «п’яту колону» в українському парламенті. Партія «Європейська Солідарність» йде до Верховної Ради, щоб дати відсіч планам Кремля, – про це лідер партії, п’ятий президент України заявив під час виступу перед прихильниками на мітингу в Ужгороді.\n«Кремль і «п’ята колона» працюють в унісон. Росія відверто, грошима підтримує «Опозиційну платформу», і про це свідчить чергова поїздка їхнього кубла сьогодні до Москви – для того, щоб вони почали «дагавариваться». Але наші умови дуже прості. Звільніть українську землю. Приберіть окупаційні війська. Припиніть вбивати українців. Звільніть Крим. І далі – телеміст. Ми – з Сімферополя чи Бахчисарая, вони – з Гааги, де їх будуть судити. І це буде дивитися вся Україна і весь світ», – переконаний Петро Порошенко.\n«Вони хочуть проповзти в парламент, там створити антиукраїнську коаліцію, через неї пройти в уряд, а в уряді старанно виконувати вказівки Кремля. Вони думають, що таки чином захоплять Україну. Їм не вдалося зламати фронт. І зараз вони хочуть висадитися під куполом Верховної Ради і звідти захопити всю Україну. Бо Донбас їм не потрібен і Крим їм не потрібен. Їм потрібна вся Україна – включно з Києвом, Львовом і Ужгородом. Не вийде! «Парламентський спецназ» «Європейської Солідарності» не дозволить «п’ятій колоні» Кремля керувати Україною», – наголосив лідер партії.\nВін також зазначив, що за даними останніх соціологічних досліджень, «Європейська Солідарність» – єдина політична сила з демократичного проукраїнського табору, яка впевнено долає прохідний бар’єр і входить до трійки лідерів перегонів. Кожен втрачений відсоток голосів, відданих за непрохідні партії, додасть депутатських мандатів проросійським силам. Петро Порошенко закликав українців не змарнувати своє виборче право і підтримати «Європейську Солідарність».


Натовп: правила поведінки в натовпі. Правила безпечної поведінки в натовпі\nМасові гучні заходи напевно приваблюють багатьох людей. До них відносяться святкові концерти та ярмарки, футбольні матчі і т. Д. На цих заходах завжди присутня багато народу. Перед початком концерту чи іншого свята всі поводяться спокійно. В цей час люди миролюбні, ввічливі, пропускають один одного на вході. У передчутті захоплюючої видовища вони спокійні і неквапливі. Однак по закінченні заходу все змінюється.\nВсі відразу ж залишають свої місця і спрямовуються у напрямку до виходу. Це сприяє утворенню великого напливу народу і незмінною пробки. Буває й так, що рух людей з упорядкованого переходить в стихійне, і утворюється натовп. Правила поведінки в натовпі потрібно знати кожному. Вони являють собою комплекс заходів, які допоможуть зберегти безпеку в тих місцях, де спостерігається велике скупчення людей.\nЛюдство знає випадки того, коли в багатолюдних стихійних тисняві гинуло велика кількість людей. Яскравий приклад подібної трагедії - коронація царя Миколи II. Тиснява сталася на Ходинському полі. Тут тисячний натовп кинулася до місця, де лунало частування. В результаті загинула і постраждала не одна тисяча людей. Жахливі тисняви відбулися і в дні похорону Сталіна. Тоді на Трубній площі загинуло не тільки велика кількість людей. Натовп задавила і знаходяться там коней, на яких сиділи стежили за порядком міліціонери.\nПричини появи натовпу\nКоли ж велика кількість людей стає небезпечним? Натовп утворюється при виникненні паніки чи загальної агресії. Причому дві ці причини тісно пов'язані між собою. Психологія поведінки натовпу відрізняється своїми особливостями. Їй притаманні несвідомість, імпульсивність і інстинктивність. Логіка у натовпу відсутня. Люди, що знаходяться в ній, живуть в цей момент тільки почуттями. У дію вступає так званий стадний інстинкт, що не піддається ніякому управління. Це особливо яскраво проявляється в тому випадку, коли в натовпі відсутня лідер, і ніхто не подає жодних стримуючих команд. Десятки, сотні, тисячі людей втрачають свою індивідуальність. Вони буквально перетворюються на страшного многоголового звіра, що змітає і знищує все, що трапляється на його шляху. У цьому й полягають основні особливості поведінки натовпу.\nЗ якої ж причини людська маса набуває «вибухонебезпечність»? Для цього їй потрібен певний психологічний детонатор. Їм нерідко є загальна істерія, виникнення якої провокують масові протести або, навпаки, демонстрація вірнопідданського настрою. Причиною утворення натовпу може стати страх, викликаний, наприклад, пожежею або будь-яким іншим лихом. Змітає все на своєму шляху людська маса нерідко виникає після надто емоційного футбольного матчу або непрофесійно проведеного рок-концерту.\nСписок причин, які перетворюють скупчення людей в некеровану масу, на жаль, дуже великий. Часто ті, хто опинився в ній, пізніше і самі в подиві від власної поведінки. Пояснення в такому випадку слід шукати в далекому минулому, звернувшись до первісних інстинктам людини. Саме ними і пояснюється поява масового психозу. Така поведінка допомагало людям вижити в далекі і суворі часи. Стадний інстинкт, як і будь-який інший атавізм, на сьогоднішній день небезпечний для людського колективу. Єдине, що може йому протистояти, це розум. Будь-який з нас, опинившись в агресивно налаштованої натовпу, повинен постаратися не піддатися її загального негативного почуттю. Проте варто мати на увазі, що ця некерована маса не терпить «відступників», і може жорстоко розправитися з тим, хто не піддався психозу. Зберегти свою індивідуальність у натовпі зовсім непросто. Адже даний людське море несе просто в нікуди. Проте вибору не існує. Чи не зберігши власну індивідуальність, можна втратити не тільки вигляд людини, але і своє життя. Нещадність натовпу проявляється не тільки по відношенню до незгодним, але і до її рядовим членам.\nНекерований потік в замкнутому приміщенні\nПід час будь-якого концерту або масового заходу може утворитися натовп. Правила поведінки в натовпі в замкнутому приміщенні важливо знати кожному, адже загальна зміна настрою може виникнути, наприклад, при чиємусь несамовитий крик: «Пожежа!». У людей, що прийшли для того, щоб із задоволенням провести свій час, настрій з позитивного різко змінюється на негативне. Виникає сильний стрес. Всі люди, що знаходяться в замкнутому приміщенні, одночасно починають шукати вихід, щоб вибратися в безпечне місце. Звичайно, все, що відбувається, відрізняється хаотичністю. На жаль, так буває в більшості випадків.\nНайбільшу активність проявляють люди, які знаходяться найдалі від виходу. Вони починають напирати на тих, хто попереду. Результат при цьому вельми сумний. Більша кількість тих, хто знаходиться попереду, виявляються притиснутими до стін. При цьому виникає тиснява, яка може забрати людські життя. Опинившись на масовому заході, варто звернути увагу, де знаходиться запасний вихід. Це рекомендується зробити на всяк випадок ще до початку вистави. Ну а що робити, якщо виникла паніка і утворилася некерований натовп? Правила поведінки в натовпі в такому випадку вимагають тверезої оцінки ситуації. Тому, хто не встиг опинитися в числі перших тікають, фахівці радять почекати до тих пір, поки не спаде основний потік людей. Правда, для цього будуть потрібні холоднокровність і чимала витримка. Бігти по вузьких проходах разом зі всім натовпом допустимо тільки в тому випадку, коли полум'я пожежі поширюється буквально на очах. Адже при цьому може утворитися справжня душогубка в результаті згоряння пластикових покриттів і матеріалів у залі.\nОтже, ви кинулися туди, де знаходиться основна юрба. Правила поведінки в натовпі диктують в обов'язковому порядку спустошити свої кишені. В одязі не повинно лежати нічого, що має яку-небудь жорсткість і здатне завдати серйозні травми і вам, і оточуючим людям. Викинути потрібно ручки і олівці, калькулятори та записні книжки. Виняток можна зробити тільки для паперових грошей, та й то тільки в тому випадку, якщо вони не згорнуті в трубочку.\nПравила безпечної поведінки в натовпі вимагають позбавлення від надто вільною, довгою або прикрашеної металевими деталями одягу. Рекомендується скинути з себе все те, що може здавити шию. До цього переліку входить медальйон на шнурку, краватка, ланцюжок, шнурівка куртки і т.д. Скинути на підлогу необхідно всю біжутерію і будь-які коштовності, незважаючи на те, що втрачати їх дуже шкода. Виняток не робиться навіть для окулярів. У такій ситуації їх не повинно бути на обличчі.\nПравила безпечної поведінки в натовпі вимагають вжити заходів для того, щоб під час руху уникнути падіння через розв'язану шнурків. Поки є час, їх треба затягнути мертвим вузлом. Це дуже важливо, адже піднятися під час руху некерованих людських мас вдається нікому. Безпечна поведінка в натовпі передбачає положення рук зігнутими в ліктях, кулаки при це спрямовуються вгору. Це захистить від тиску грудну клітку. Можна зробити і трохи інакше. Для того щоб не втратити можливість дихати під час напору людської маси, руки бажано зчепити перед грудьми в замок. Такі запобіжні заходи повинні бути прийняті заздалегідь, поки натовп ще рідкісна. Ущільнення великої маси людей станеться неодмінно, адже при виході через вузькі двері спрацює «ефект воронки».\nЛюдині, яка рухається до виходу разом з величезною масою людей, необхідно намагатися уникати будь-яких місць звуження приміщення, виступів і тупиків. Тут неминуче максимальний тиск, який чинить натовп. Правила поведінки в натовпі говорять про те, що слід прагнути уникати знаходження біля самої стіни. Це найбільш небезпечне місце. Що знаходиться там людина може отримати серйозну травму не тільки від не до кінця забитого цвяха, а й від непримітної електророзетки. Для того щоб цього не сталося, існує спеціальна пам'ятка. Поведінка у натовпі вимагає докласти всіх зусиль, щоб потрапити в основне русло (хоча і там небезпечно) - повернутися назад, де свободнее- спробувати лягти на людський потік зверху.\nОстанній варіант викликає деякі складнощі, проте краще випробувати на собі невдоволення натовпу, ніж бути нею розтоптаним або придавленим до стіни. Звернути увагу на останній прийом особливо важливо в тих випадках, коли мова йде про дітей. Дитину при можливості посадіть на плечі.\nБагато хто вважає, що такий потік людей на відкритому просторі менш небезпечний, ніж в замкнутому приміщенні. Проте поведінка особистості в натовпі, на жаль, непередбачувано. І в тому і в іншому випадку в людини пробуджуються низинні інстинкти, що не піддаються управлінню.\nБезпечна поведінка в натовпі врятує і на вулиці, адже розтоптати своїх учасників людський потік також здатний. В цілому правила практично не відрізняються від тих, які описані вище. Проте поведінка людини в натовпі на вулиці має свої особливості. Щоб не загубитися в людській масі, рекомендується ретируватися в бічні провулки, вулиці, піти прохідними дворами. При неможливості в якості укриттів можуть бути використані під'їзди житлових будинків, через які легко піднятися на даху.\nЩо робити тому, хто опинився в рухомій натовпі?\nПерш за все слід триматися подалі від будь-яких виступів і стін. Найбільшу небезпеку в таких випадках представляють різні металеві решітки. На шиї не повинно бути ланцюжків, краваток і шнурків. Всі ці предмети легко перетворяться на зашморг. У кишенях одягу не повинно бути нічого жорсткого, що могло б послужити причиною травмування. Поведінка людини в натовпі має бути стриманим. Не слід прагнути потрапити в саму гущу подій. Найкраще дотримуватися краю людського потоку.\nЯкі ж особливості поведінки людини в натовпі? Як подбати про власну безпеку? Майте на увазі, що не слід чинити опір стихійному руху некерованого потоку. Для цього не вистачить сил навіть у самого фізично міцного людини. Не слід чіплятися за ліхтарні стовпи або за стіни. Це не допоможе.\nОсобливості поведінки індивіда в натовпі, коли людський потік став досить щільним, вимагають від кожного, хто реально усвідомлює загрозу для власного життя, триматися подалі від стін. Адже розбита скляна вітрина спрацює не гірше ножа гільйотини. Уже видали потрібно помічати наближаються кіоски, афішні тумби, ліхтарні стовпи і парапети, і прагнути розминутися з ними. Особливості поведінки індивіда в натовпі такі, що людина, яка піклується про свою безпеку, не повинен вживати жодних спроб зупинитися і підняти із землі який-небудь предмет (нехай це навіть буде валізу з доларами). Скористатися цими цінностями йому вже навряд чи вдасться. Причиною зупинки не повинна бути і отримана травма. Розглядати рани потрібно буде в безпечному місці.\nПорада для тих, хто зберіг самовладання\nТой, хто опинився в натовпі, і при цьому не втратив голову, повинен спробувати захистити жінок і дітей. Це можна зробити, тільки вибравшись з людської маси. Необхідно вишикуватися клином, помістивши всередину дітей і жінок, і, розсовуючи оточуючих, повільно дрейфувати в бік. Причому робити спробу слід тільки по ходу руху натовпу.


Депутати Рівненської облради "вичитують" облавтодор за жахливі дороги | Новини Рівного на Rivne Media\nДепутати Рівненської облради "вичитують" облавтодор за жахливі дороги\nВідтак, депутат ради Василь Кльоп заявив, що потрібно виділити кошти з бюджету ради на проведення експертизи доріг у області.\n"На бюджетній комісії я пропонував виділити з бюджету обласної ради біля 400 тисяч гривень на експертизу", - додав Василь Кльоп.\nКрім того, начальник відділу якості, технічного контролю та нових технологій Служби автомобільних доріг у Рівненській області Михайло Довгань заявив, що вислів "Розтанув сніг - розтали дороги" - не підходить для Рівненщини, адже в області такого немає.\nПредставники організації "Авто Євро Сила - Рівне" також прийшли та поставили представнику облавтодору деякі питання, зокрема скільки коштів виділять на ремонт доріг.\nКрім того, будівельна комісія обласної ради запропонувала створити обласний комунальний заклад для нагляду за станом доріг у Рівненській області. Усі працівники цієї установи попередньо повинні пройти навчання. До складу також пропонують включити представників "Авто Євро Сили - Рівне".\nТеги: політики облавтодор депутати рівненщина дорога депутат


Віталій Назарук: МИТЦІ - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Віталій Назарук: МИТЦІ - ВІРШ\nТи, незглибима совісте майстрів, тобі не страшно навігацій Лети! Тяжкий був час. Тепер кого не стрів, — усі митці, художники й поети. Всі генії. На вічні терези кладуть шедеври у своїй щедроті. Той, хто пізнав в мистецтві лиш ази, був Мікеланджело Буонарроті. ЛІНІ КОСТЕНКО. О, як не просто творяться дива, Хоч інколи від нас це не залежить... Слова летять, чи падають слова, Одні з них гріють, а від інших - нежить. Митці є різні… І не всі вони, Оцінюють свої труди тверезо. Вони є Моські, але й є Слони, Своє такі не ставлять на терези. Інколи речення поета на віки Прославить… І його всі пам’ятають, Біжать літа, десятками роки, Окремі творять, але їх не знають. Із геніїв не хвалиться ніхто, Вони мовчать, народ їм знає ціну, Їх одиниці. Приклад - «Мефісто»*, Картину іноземну і єдину… Справжній митець не думає про те, Чи варто малювати, чи писати. Для нього творчість, для душі - святе, Він цим живе і має поспішати… *На 54-й церемонії вручення премії «Оскар» Американської кіноакадемії фільм здобув нагороду як Найкращий фільм іноземною мовою .\nдата надходження: 30.06.2018 07:55:44\n© дата внесення змiн: 30.06.2018 07:55:44\nВ Обране додали: Тетяна Горобець (MERSEDES), Vita V-D, Ніна-Марія, Nino27\nєвген уткін, Master-capt, Окрилена, Ніна-Марія, Женьшень, Haluna2, Чайківчанка, Світла (Імашева Світлана), Світлана Семенюк, Тома, Микола Холодов, dovgiy, Nino27, Тетяна Горобець (MERSEDES), Аяз Амир-ша, Олекса Удайко, Володимир Шевчук, Vita V-D, Анатольевич, Микола Серпень\nАнатольевич, 02.07.2018 - 22:29\nОлекса Удайко, 30.06.2018 - 22:02\nВсе так: пишучи,не знаєш подаальшої долі написаного...\nТетяна Горобець (MERSEDES), 30.06.2018 - 17:01\nЧарівно Віталію і так правдиво!!!\nNino27, 30.06.2018 - 13:22\nПравдиво і як завжди - чудово п. Віталію,щасти Вам!!!\ndovgiy, 30.06.2018 - 13:04\nТак воно і є, друже! Пишеться не за лаври, а за неповторність самої миті творчості. Оцінять люди - вже потім...\nМикола Холодов, 30.06.2018 - 12:30\nТома, 30.06.2018 - 12:21\nСправжній митець не думає про те,\nЧи варто малювати, чи писати.\nДля нього творчість, для душі - святе,\nВін цим живе\nHaluna2, 30.06.2018 - 09:56\nДійсно, справжні митці пишуть, бо цього вимагає душа!\nВіталій Назарук відповів на коментар Haluna2, 30.06.2018 - 10:14\nКолись мені один професор сказав:"Щоб писати, треба стояти поруч із Ліною Василівною Костенко". А я пишу і вчуся в НЕЇ!\nНіна-Марія, 30.06.2018 - 09:28\nПравдивий і глибокий зміст вірша, пане Віталію!\nВіталій Назарук відповів на коментар Ніна-Марія, 30.06.2018 - 10:11\nЦілую ручку! Дякую!


"Коли мені сьогодні повідомили цю інформацію, скажу чесно, я не повірив" - Стогній ~ De-Facto\n“Коли мені сьогодні повідомили цю інформацію, скажу чесно, я не повірив” – Стогній\nКоли ведучий “Надзвичайних новинам” мені сьогодні повідомив цю інформацію, скажу чесно, я не повірив! Перша думка була, що це хто – то фейк хоче перебити День Незалежності. Але все ж попросив виїхати на місце і все перевірити ще раз, передає Корупція.Інфо.\nЧерез деякий час скандал улігся і чоловік в образі на дружину пішов спати в машину. Але тут приїхала нова поліція … Дістали мужика сплячого (!) З машини, затягнули наручники і почали тягти до своєї машини. Він спросоння почав чинити опір (напевно ще не зрозумівши що відбувається). Його, закутого в наручники, почали бити. Поки не забили до смерті … Викликали швидку, під’їхала ще поліція.\n← Підозрюваного у вбивстві поліцейських в Дніпрі затримали, – джерело\nЖодних комплексів: Хакери виклали в Інтернеті інтимні фото відомої телеведучої (ФОТО,18+) →


Ціни на цигарки продовжують зростати – подробиці | Политические новости Украины - Politica.com.ua\n05.01.2020\t165\tПросмотры\nВ Україні з 1 січня істотно подорожчали сигарети. За пачку тютюнових виробів доведеться платити на 20% більше.\nВ середньому 20 сигарет обійдуться у 45 гривень, а така ж кількість стиків для IQOS і glo – у 65 грн.\nПідвищення акцизної ставки на тютюнові вироби пов’язано з тим, що її вирішили прирівняти до норм ЄС, де вона становить 90 євро за 1000 сигарет.\nТак, згідно з попередніми прогнозами експертів, до 2025 року одна пачка сигарет коштуватиме не менше 90 гривень, а різниця в ціні між звичайними сигаретами і стиками складе близько 150 гривень, повідомляє “ChangeUA”.\nЗазвичай у вересні знижуються ціни на овочі та фрукти завдяки збору урожаю. Але цього року через спекотне літо аграрії зібрали набагато менше продуктів рослинного походження, це й призвело до...\nПро це повідомляє портал east-fruit.com. На цьому тижня фермери почали стримувати продаж картоплі, що призвело до зростання середніх цін. 20 вересня українські виробники картоплі не погоджуються продавати продукцію дешевше 9-10...


У Києві серйозна аварія паралізувала рух - ЗНАЙ ЮА\nСерйозна аварія паралізувала транспортний Київ: комунальний колапс зняли перелякані водії\nПригоди рятувальників тривали кілька годин\n29 грудня 2018, 11:03\nВночі в суботу, 29 грудня, в Києві через прорив водопроводу на бульварі Верховної застрягли кілька машин, у тому числі і аварійні автомобілі, про що повідомляє Автоцентр.\nСтало відомо, що через прорвану трубу застрягла машина служби охорони Renault Logan. На місце події приїхали аварійні автомобілі. Серед них - пожежна автоцистерна АЦ-40 на шасі ЗІЛ-4329, проте їй також не пощастило - в результаті застрягла і вона.\nЧерез деякий час приїхав повнопривідний рукавний автомобіль АР-2 на шасі ЗІЛ-131. Перша спроба витягнути Renault буксирним канатом закінчилася його урвищем. Однак через кілька хвилин автомобіль все ж врятували з водного полону.\nНагадаємо, раніше наголошувалося, що з перших чисел нового року українці можуть зіткнутися з цієї побутової катастрофою. Водоканали практично в кожному місті будуть відключені від електроенергії, після чого, відповідно, подача води в будинки і квартири припиниться. Подякувати за це варто наше чудове уряд, який вводить в силу закон "Про ринок електричної енергії".\nЯк повідомляв портал "Знай.иа": фахівці з Інституту колоїдної хімії та хімії води прийшли до висновку, що з українських водопровідних кранів тече неякісна вода, оскільки саме в такому інституті проводяться аналізи води, взяті з різних точок країни. У ній можна виявити цинк, алюміній, марганець, залізо, а також багато інших досить небезпечні домішки.\nТакожЗнай.иа" писав, що початок демонтажу Шулявського мосту в черговий раз перенесли. Тепер до робіт приступлять навесні 2019 року, якщо знову що-небудь не станеться. Поки що триває реконструкція транспортної розв'язки на перетині проспекту Перемоги з вул. Вадима Гетьмана. Разом з ним під ківш екскаватора потраплять і Мафи, які знаходилися біля входу на станцію метро “Шулявська”. Як повідомив головний інженер КП "Дирекція будівництва дорожньо-транспортних споруд Києва" Олександр Здольник, в ході реконструкції шляхопроводу фахівці проектують нову схему руху транспорту.


Особливості роботи по удосконаленню навичок читання на сучасному етапі розвитку початкової школи - Проблемні аспекти формування навичок читання у молодших школярів - Педагогіка - EducationUA\nЯк показали дослідження науковця Донецького університету В.Н.Зайцева, з трьохсот факторів впливу на успішність школярів найсуттєвішим є темп читання. Діти, які опановують при читанні вголос 150 слів за хвилину, вчаться на "5", 120 слів - на "4", 90 - переважно на "З". Ті, що читають повільніше, практично не можуть нормально вчитися. На жаль, лише половина школярів аж у 7 класі читають у темпі 120 слів за хвилину.\nПрофесор І.Т.Федоренко дійшов висновку, що швидкість читання істотно впливає на якість запам'ятовування матеріалу: увага школяра спрямована не на сам процес, а на сприйняття прочитаного. Враження від окремих слів інтегруються, тому легше сприймаються логічні, смислові зв'язки між ними. При повільному читанні діти просто гублять початок фрази, ще не дочитавши її до кінця. Уявімо: уже в 7-му класі обсяг домашніх завдань становить у середньому 6500 слів (І.Нечуй-Левицький "Микола Джеря"). Неважко підрахувати, що учень, читаючи в темпі 80 слів за хвилину, витратить 1 год 20 хв на те, щоб лише раз прочитати текст. Але оскільки така низька швидкість заважає сприйняттю, то школяр мусить читати повторно, можливо й втретє. Ось чому діти, які не опановують 90 слів за хвилину, вчать уроки вряди-годи, а ті, хто читає ще повільніше, практично взагалі не в змозі їх готувати.


На Прикарпатті місцеві жителі вийшли на безстрокову акцію протесту із перекриттям дороги\n1 червня, 2018 22:35\nУ напрямку до Буковеля утворився багатокілометровий затор.\nУ п'ятницю, 1 червня, мешканці Косівського та Надвірнянського районів Івано-Франківської області оголосили безстрокову акцію протесту та перекрили дорогу в Делятин. Про це редакції Тиждень.ua повідомили місцеві волонтери.\nУранці громади Косівщини та Надвірнянщини розпочали масові акції протесту проти поганого стану доріг в області. Місцеві жителі вимагають від влади побудувати дорогу Яблунів-Делятин. Зазначається, що мітингувальники анонсували акцію, тому правоохоронці були про неї обізнані.\nУдень представники влади зустрілись з активістами та повідомили, що підписане розпорядження облдержадміністрації про виділення 40 млн на ремонт дороги від Яблонового в Делятин. Виділених коштів має вистачити на ремонт 10 кілометрів дороги. При цьому активісти зазначили, що загальна протяжність шляху складає близько 33 кілометрів. Повний ремонт дороги потребує 110 мільйонів гривень, які обласна влада відмовилась надавати.\nУ напрямку до Буковеля утворився багатокілометровий затор. Мітингувальники розблоковували дорогу кожні 15-20 хвилин, а також пропускали вагітних жінок.\nУчасники акції заявили, що не відкриють дорогу, поки не буде техніки.\nНагадаємо, 23 травня Укравтодор перевірив 487 доріг, відремонтованих у 2017 році та виявив недоліки на 136 об'єктах. Тоді в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України Славомір Новак повідомив, що виявлені дефекти будуть виправлятися самими підрядниками протягом гарантійного терміну, що триватиме 5 років для середніх ремонтів і 10 років - для капітальних.\nдороги, акція протесту, Прикарпаття, Івано-Франківська область\nНімецькі політики відреагували на провал угоди щодо Brexit


Нападник Барселони пропустить матч за Кубок Іспанії - FootballHub\nДомашня сторінка Актуально Нападник Барселони пропустить матч за Кубок Іспанії\nНападник Барселони пропустить матч за Кубок Іспанії\nНа офіційному сайті Барселони з’явилася інформація про те, що уругвайський центрфорвард каталонців Луїс Суарес переніс операцію на правому коліні. У клубі пояснюють, у футболіста травма меніска. Процес віновлення триватиме від 4 до 6 тижнів. Таким чином Суарес пропустить дві гри у Примері (з Хетафе та Ейбаром). Але головне – уругваєць не зможе допомогти своїй команді у фіналі Кубка Іспанії, який Барселона зіграє з Валенсією. Матч за трофей відбудеться 25 травня.\nOFFICIAL: Barcelona have confirmed that Luis Suarez will be out of action for between 4-6 weeks with a meniscus injury. pic.twitter.com/5R5srYkZAa\nТакож 32-річний уругваєць ризикує не зіграти у перших матчах Кубка Америки. Турнір відбудеться з 14 червня по 7 липня. До слова, саме дубль Суареса допоміг Барселоні переграти Реал у другому півфінальному матчі Кубка Іспанії.\nЦього сезону нападник каталонців у 49 матчах забив 25 м’ячів і віддав 13 асистів.\nОбидва фіналісти Кубка Іспанії вже припинили виступи в єврокубках: Барселона у Лізі Чемпіонів не зуміла пройти Ліверпуль після фантастичного камбеку англійців, а Валенсія у Лізі Європи поступилася лондонському Арсеналу.\nТегиБарселонаВаленсіяЕль КласикоКубок ІспаніїПримераРеалСуарес\nПопередні статті Футбол на вікенд. Динамо – Зоря, тунель кохання і фінал в АПЛ\nНаступна стаття Роналдо жорстко розкритикував Ліонеля Мессі


У чому трагедія Офелії? | Твори з зарубіжної літератури\nГоловна ⇒ 💗Твори з зарубіжної літератури ⇒ У чому трагедія Офелії?\nзнаряддя в чужих руках. її любов до Гамлета стає ставкою у двірцевій грі. Рідний батько, Полоній, шпигує за нею, і довідавшись, що вона зустрічається з принцом, намагається перешкодити цій любові. До того ж не тільки тому, що його дочка нижча за Гамлета положенням, але й тому, що Гамлет – з іншого табору, він – суперник Клавдія, на якого робить ставку Полоній. І батько, і брат вимагають, щоб вона відмовилася від любові до принца. Офелія – слухняна дочка, вона не звикла суперечити нікому. І річ не в тому, що вона позбавлена волі й самостійності. Просто вона й сама не до кінця вірить у серйозність намірів Гамлета. При цьому\nз Лаертом вона тримається більш вільно і на його застереження відповідає напівжартівливо: Только, милый брат, Не будь как грешный пастырь, что другим Указывает к небу путь тернистый, А сам, беспечный и пустой гуляка, Идет цветущею тропой утех, Забыв свои советы. Офелія припиняє зустрічатися з Гамлетом і відмовляється прийняти від нього листа. Будь-яка дівчина в подібному випадку вправі чекати пояснення. Справа за Гамлетом. Але він зайнятий думками про помсту. Йому зараз не до Офелії. Тому, коли король Клавдій просить Офелію поговорити з принцом, дівчина погоджується, навіть знаючи, що розмову будуть підслухувати. Але в неї немає іншої можливості перевірити істинність його почуттів або переконатися в його божевіллі. Офелія довірлива, тому Гамлет саме на ній випробовує роль божевільного. Сцена розриву між закоханими повна драматизму. Гамлет не вірить Офелії, він захищає власне життя – неправдою, грою, божевіллям. Він намагається пом’якшити розрив, говорячи, що не розлюбив, а не любив ніколи, прикидався, і шкодувати про нього не варто. Ображена Офелія тримається з гідністю, повертаючи подарунки: Нет, принц мой, вы дарили; и слова, Дышавшие так сладко, что вдвойне Был ценен дар, – их аромат исчез. Возьмите же; подарок нам немил, Когда разлюбит тот, кто подарил. Чи розуміє Гамлет, що Офелію підіслано? Кінець кінцем, це неважливо. Він знає, що дівчина відкрита і довірлива, що вона все одно перекаже розмову з ним Полонію. Офелія зовсім не вміє брехати, тому Гамлет і не намагається домовитися з нею, як з Гораціо. Остання зустріч Гамлета й Офелії відбувається ввечері перед виставою “Убивство Гонзаго”. Гамлет всідається біля ніг дівчини, навмисно говорячи різкості і навіть брутальності. І Офелія терпляче зносить усе, підспудно упевнена в якійсь своїй провині і божевіллі принца. А потім Гамлет убиває Полонія, і дівчина позбавляється єдиної опори в житті. Людина, яку вона продовжує любити, виявляється убивцею її батька. Цього потрясіння бідний розум не виносить. Логіка божевілля Офелії вміщує кілька нав’язливих ідей: це – смерть батька, розтоптана любов, жорстокість світу. її загибель – сумна закономірність: такій чистій, довірливій істоті нема чого робити при дворі, де панують злість і віроломство. Її використували і викинули за межі світу. І живе каяття Гамлета над її могилою не може нічого виправити. Офелію занадто мало любили і ніхто не зміг уберегти – у цьому її трагедія.\nЧому я співчуваю Гамлетові Гамлет – головний герой однойменної трагедії Шекспіра, принц Данський. У нього є мати, дядько, друг Гораціо і кохана – Офелія. Батька, щоправда, у Гамлета немає,...\n“Повесть бесчеловечных и кровавых дел…” Трагічний фінал п’єси “Гамлет” УСІ УРОКИ ЗАРУБІЖНОЇ ЛІТЕРАТУРИ 8 КЛАС II семестр ЗЛЕТ ЛЮДСЬКОГО ДУХУ В ЛІТЕРАТУРІ ДОБИ ВІДРОДЖЕННЯ УРОК № 63 Тема. “Повесть бесчеловечных и кровавых дел…” Трагічний...\n« “ЛЯ-ЛЯ-ЛЯ” – Степан Олійник (1908-1982)


"Я вклав у цей твір всі свої сили". (Ю. Яновський та його роман "Вершники") — шкільний твір, приклад учнівського твору\nТвори з української літературиЯновський ЮрійВершники"Я вклав у цей твір всі свої сили". (Ю. Яновський та його роман "Вершники")\nШкільні твори > Я > Яновський Юрій > Вершники > "Я вклав у цей твір всі свої сили". (Ю. Яновський та його роман "Вершники")\nЮ. Яновський, здається, в усі часи був визнаний владою митець. Але люди, які близько знали письменника, свідчили, що він був глибоко нещасним. Він мучився, страждав і фізично, і душевно. Через хворобу Яновський не зміг закінчити політехнічний інститут і отримати омріяну професію інженера.\nВ літературу прийшов рано. Його перші новели про Громадянську війну увійшли до збірки "Мамонтові бивні", були помічені критиками і отримали схвальні відгуки. Окрилений письменник продовжує працювати, видає нові твори, але все частіше і частіше у пресі його називають "хвильовістом", "націоналістом", "попутником". Його гостро критикували за романи "Майстер корабля" і "Чотири шаблі". Пригнічений настрій письменника посилився після арештів його товаришів по перу і самовбивства Миколи Хвильового. Він відчував, що темні хмари скупчуються і над його головою. Яновський мав якось реабілітувати себе, показати владі свою лояльність. І з-під його пера виходить справжній шедевр — збірка новел, яка становить єдине композиційне ціле, — роман "Вершники". "Я вклав у цей твір всі свої сили", — зізнавався автор. Скоріше за все, саме "ідеологічно правильні "Вершники" і врятували від репресій Юрія Яновського".\nБрати Половці тільки в останню мить свого життя згадують батьківський заповіт: "Тому роду не буде переводу, в котрому браття милують згоду". Ця мить стає для Оверка, Андрія, Панаса Половців моментом істини.\nГинуть здорові, красиві, молоді, дужі сини старої Половчихи. Автор, описуючи їх зовнішність, знаходить соковиті фарби: "Вони (Андрій і Оверко) були високі й широкоплечі, з хижими дзьобами й сірими очима", "...крізь рану не пролазило його (Оверка) могутнє життя", "Панас стояв кремезний, мов дуб, і реготав". Вони не бояться смерті, не просять милості, але в останню свою хвилину до них раптом приходить розуміння неприродності, ненормальності того, що відбувається.\nКаїн убив свого брата Авеля, і Бог покарав убивцю. Може, тяжка доля України — це кара небесна за братовбивчі війни? Адже кажуть, що гріх мають спокутувати наступні покоління, а родове прокляття залишається з людьми навіки. Хто скаже, скільки українців у свою останню мить слали прокляття рідним по крові людям?\nЯ не думаю, що Юрій Яновський, пишучи роман, задумувався над цими питаннями. Але йому так і не вдалося приховати свою антиреволюційну суть, адже вона виднілася з-за рядків його найідеологічніших і найлояльніших творів незалежно від волі автора. Праві були партійні блюдолизи — ворогом радянській владі був Юрій Яновський. І не героїчна романтика стала основою цього твору, а біль сплюндрованої землі, на якій залишилися миршаві "Івани", щоб командувати пригніченими, заляканими "Сашками".\nСторінку згенеровано за 0.035134 сек.