Невідома Буковина: наймолодше місто Чернівецької області » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nОдним з наймолодших міст Чернівецької області є Новодністровськ. Воно розташоване у Дністровському районі на березі Дністра.\nНоводністровськ заснували 1973 року, а населення його трохи перевищує 10 тис осіб.\nПоряд з містом побудовано гідроелектростанцію. Наближається до завершення будівництво однієї з найбільшої у світі та Європі гідроакумулюючої електростанції, яка вже частково розпочала роботу.\nЩо було на цій місцевості раніше\nЗ 1514 р. територія опинилася під владою Туреччини, входила до створеної турками адміністративно-територіальної одиниці — Хотинської райї (щось на кшталт повіту). Через це, навіть після звільнення від турецького панування, населення цієї території тривалий час називали райками або райлянами.\nУ 1768 році спалахнула нова російсько-турецька війна, яка тривала до 1774 року. Територію від турків у 1769-му році звільняла російська армія під командуванням генерал-фельдмаршала князя А. А. Прозоровського. Бойові зіткнення відбувалися в основному на території сучасного Кельменецького району і нижче сучасного Новодністровська — по Дністру. Достеменно відомо, що 16 квітня 1769 року значна частина армії разом з князем зупинялася на постой у с. Романківці. 17 квітня армія перейшла в табір під с. Новоселиця, а ввечері перейшла під село Нелипівці.\n18 квітня армія розташувалася правим флангом до с. Вартиківці. Саме там відбулася одна з битв з турецьким військом під командуванням Алі-Паши. У неприятеля було відбито чотири прапори, два бубни (цей значний символ турецької армії), вбито більш як 300 вояків, відбито 200 коней. Російські війська понесли значно менші втрати. Були вбиті: 3 гусар, полковник козацький Пушкарьов, 1 осавул, 13 козаків, 4 коня. Поранені: 1 вахмистр, 1 капрал, 1 трубач, 7 гусар, полковник козацький Федотов, який на другій день від рани помер, 4 осавулів, 5 хорунжих, 1 сотник, 1 п'ятидесятник, 19 козаків.\nПісля завершення цієї війни територія сучасного міста (як і вся Бессарабія) входять до складу Російської імперії. Точніше, формально на той час це була нейтральна територія, яка не підлягала заселенню ні турецькою ні російською сторонами, але фактично вона перебувала під контролем Росії.\nЗа Бухарестським мирним договором 1812 р., укладеним між Османською і Російською імперіями ця територія була приєднана до Російської імперії. Територія сучасного міста (тоді тут були в основному ліси) увійшла до Сокирянської волості Хотинського повіту Бессарабської губернії. Адміністративним центром губернії став Кишинів — колишнє монастирське володіння. До складу волості входили містечко Сокиряни та села Коболчин, Гвіздівці, Білоусівка казьонна, Білоусівка приватна (це офіційний адмінрозподіл), Михалків, Ломачинці, Ожев, Раскопинці, Василіуци, Волошків, Окниця, Михалашани, Гринауци, Бирладяни, Ходороуци, Клокушна. Назви зазначено близько до офіційних назв того часу. Село Романківці було сусідним волосним центром, до якого відносилися інші села. Але періодично декотрі села передавалися з волості до волості. Наприклад Михалків згодом перейшло до Романківецької волості.\nНаприкінці лютого 1918 р. австро-німецькі війська захопили цю територію. Після розпаду Австро-Угорщини у листопаді 1918 року територію загарбала Румунія. Розпочалися кривавий терор, нещадне пограбування, примусові реквізиції. Спалахнуло Хотинське повстання.\nТривалий час з початку румунської окупації на території Хотинського повіту діяла гайдамацька група Поліщука і Буди, які зухвало грабували поміщиків, представників румунської влади і євреїв, які прислуговувалися окупантам. Майже все награбоване Поліщук і Буда роздавали селянам. Про них народ складав легенди, та навіть пісню молдовською мовою. Поліщук — колишній унтер-офіцер царської армії, грамотна людина. Йому вдавалося навіть, переодягнувшись у форму румунського генерала, вишукувати перед собою румунських жандармів, які проводили інструктажі селян з піймання гайдамаків. Буда був неграмотним селянином, але не менш відчайдушним. Владам декілька разів вдавалося заарештовувати гайдамаків, але вони весь час тікали і продовжували свою боротьбу. Але все ж, через деякий час, жандарми у черговий раз піймали Поліщука і щоб позбутись, спровокували йому втечу, та під час цієї спроби застрелили. Буда сидів у тюрмі, був звільнений радянськими військами, воював і героїчно загинув на фронті.\n28 червня 1940 року мешканці сусідніх сіл радо зустрічали радянських воїнів. Сільради розподілили поміщицькі, попівські та частину куркульських земель. Поміщицькі будинки були передані під школи. В селах відкрили клуби, бібліотеки. Люди вперше побачили кіно.\n2 серпня 1940 р. згідно з законом "Про включення північної частини Буковини, Хотинського, Аккерманського і Ізмаїльського повітів Бессарабії у склад УРСР" територія, де на цей час розташоване місто, разом з усією Сокирянською волостю, увійшла до складу Української РСР. 7 серпня 1940 р. Президія Верховної Ради УРСР видала Указ про створення Чернівецької області і Хотинський повіт увійшов до складу області. 12 листопада 1940 р. Президія Верховної Ради своїм Указом реформує адміністративно-територіальний устрій звільнених територій. Повіти і волості були ліквідовані і замість них створені райони.\nПочалася німецько-радянська війна. Наступальні бойові дії разом з румунськими з'єднаннями вела 11-та армія генерал-полковника фон Шоберта з групи армій "Південь" (командувач генерал-фельдмаршал фон Рундштедт). У ніч з 2 на 3 липня 1941 р. 54-й і 30-й армійські корпуси ворога завдали головного удару в напрямку Ясси, Бєльці, а 11-й німецький і румунський кавалерійський корпуса форсували річку Прут у районі с. Стефанешти і розвинули наступ у південно-східному напрямку на Могилів-Подільський. Їм протистояли червоноармійці 18-ї армії (командувач генерал-лейтенант Смірнов А. К., член військової ради корпусний комісар Ніколаєв Т. Л.), 189-та і 130-та стрілецькі дивізії.\nУ березні 1944 р. війська 2-го Українського фронту під командуванням генерала армії Конєва І. С. (який тільки прийняв командування фронтом після ліквідації УПА генерала армії Ватутіна М. Ф.), у взаємодії з військами 1-го Українського фронту під командуванням маршала Жукова Г. К., провели одну з найважчих військових операцій цієї війни — Умансько-Ботошанську наступальну операцію. Їм протистояли війська німецької групи армій "Південь" під командуванням генерал-фельдмаршала Еріха фон Манштейна. У смузі 2-го Українського фронту оборонялися німецькі 8-ма армія (під командуванням генерала піхоти Отто Велера) і частина сил 6-ї армії (під командуванням генерал-полковника Карла Голлідта), які налічували 20 дивізій, у тому числі 4 танкові та 2 моторизовані. Війська фронту розгромили німецьку 8-му армію і частину сил 6-ї армії, розсікли смугу оборони німецької групи армій "Південь", захопили значну частину Правобережної України і Молдовської РСР, увійшли на територію Румунії.\nПідтримку військам з повітря надавала 5-та повітряна армія (командувач генерал-лейтенант авіації Горюнов С. К.).\nУ ніч на 24 березня 1944 року 681-й гвардійський стрілецький полк гвардії майора Білаонова П. С., переслідуючи супротивника під сильним артилерійським і мінометним вогнем, без технічних засобів форсування, на своїх підручних матеріалах, першим з полків 40-ї армії форсував Дністер одночасно у двох місцях — у районі села Липчани Могилів-Подільського району і в районі села Василівка (Василівці) Сокирянського району. Протягом доби бійці Білаонова утримували плацдарм на лівому березі річки в районі Липчан, а в районі Василівки майже відразу захопили Василівку, с. Ожеве, далі через с. Коболчин, напевне через станцію Сокиряни, пройшли до молдовського с. Клокушна і через нього в Гвіздівці. Під час запеклих боїв у районі Липчан (з постійно контратакуючим супротивником), і в Сокирянському районі бійці полку знищили батальйон вражої піхоти (до 400 осіб), взяли у полон 150 солдатів і офіцерів, захопили 3 танки, 150 коней, знищили 60 автомашин з набоями озброєнням. При цьому, полк Білаонова не втратив жодного солдата. Слідом за полком Білаонова Дністер форсували ще деякі частини дивізії. Не дивно, що саме за цю частину операції майор Білаонов П. С. був нагороджений орденом Леніна і йому присвоєно звання Героя Радянського Союзу.\nБілаонов Павло Семенович після війни продовжив службу в Радянській Армії, з 1980 р. звільнився на пенсію і проживав у Києві, помер 28 травня 1996 року, похований на Лук'янівському військовому цвинтарі.\nУлітку 1946 р. територія колишньої Бессарабії (у тому числі і Сокирянщина) опинилася у важкому становищі. Вже в липні стало ясно, що велика частина площ ранніх і пізніх культур загинула, а що залишилася — дасть незначний врожай. Забій худоби через недолік кормів доходив до його масового винищування. Попри це, були розпочаті хлібозаготівлі, які були розраховані раніше на середньостатистичний врожай і які становили майже 3/4 фактично зібраного. Ситуація, що склалася в сільському господарстві ігнорувалася керівництвом республік, як України, так і Молдови, хоча партійні і радянські органи на місцях в основному реально оцінювали обстановку і неодноразово порушували питання про необхідність значного скорочення обсягів хлібозаготівель. Голод вразив і інші регіони країни, що постраждали від посухи, — більшість районів України, областей Центрального Чорнозем'я, Нижнього Надволжя, Приморського краю.\nНастали страшні часи голодомору. Селян деякою мірою рятував майже небувалий ні до того, ні після того врожай грибів, ягід, навіть жолудів. Багато мешканців їхали по жом на Західну Україну (тоді Сокирянщину не відносили до Західної частини республіки). Далеко не всі з них повернулися. У селі люди пухли з голоду, ходили селом як тіні, падали, вмираючи на ходу. Люди стали байдужими до решти, навіть до родичів. Багато селян вмерло.\nУлітку 1947 р. найбільш важкі наслідки посухи були переборені. Восени був отриманий непоганий врожай — у чотири рази більший, ніж у 1946 році. Врожайність зернових практично досягла довоєнного рівня. Але чимало людей у перші післявоєнні роки померло від тифу.\nУ 60-их роках XX століття територія Сокирянщини входила до складу Кельменецького району. Всередині 60-х років Сокирянський район відновлено в попередніх адміністративних межах.\nЯк з’явився Новодністровськ\n6 квітня 1973 року міністром енергетики СРСР був підписаний наказ про створення дирекції Дністровського гідровузла. Так почалось будівництво важливого для країни енергетичного об'єкта, яке було початком народження нового міста. Разом із будівництвом гідроелектростанції почалося спорудження поселення.\nРішенням Чернівецької обласної ради депутатів від 20 лютого 1975 року новоствореному населеному пункту будівників Дністровського комплексного гідровузла в Сокирянському районі надано назву Новодністровськ і рішенням за № 57 від 25 лютого віднесено його до категорії селищ міського типу.\n17 листопада 1993 року Постановою Верховної Ради України селищу було надано статус міста районного підпорядкування. А 13 липня 2000 року Верховною Радою України Новодністровськ було віднесено до категорії міст обласного значення.\nТеги - Новодністровськ, заснування, місто


Як пережити зраду… фінансову? | CREDO\n11 Січня 2018, 18:15 1924\nСприймай подружжя як зв’язок, а свої гроші — як бізнес, радить експерт, зокрема тим, хто упевнився, яка невірність болісна, також і у фінансах.\nКолись правила були прості: це чоловік має бути відповідальним за утримання дому. Певна річ, жінки не мали тоді й доступу до вищої освіти, виборчих прав чи можливості вирішувати власну долю. Однак разом зі здобуттям економічної рівності змінився й підхід до керування хатнім бюджетом. Тягар утримання дому тепер лежить на обох членах подружжя.\nВласний рахунок чи окреме майно?\nОдні тримають гроші на спільному рахунку, інші воліють окремо розпоряджатися своїми фінансами, ще інші пробують знайти власний шлях.\nОдна річ не зазнала змін. Кожна пара встановлює якісь свої принципи. Це може бути спільно узгоджений ліміт щоденних витрат, правила щодо несподіваних видатків або безпечний поріг кредиту.\nЯкщо це принципи — буває, що хтось їх порушує, чи не так?\nОдразу після шлюбу ми кілька місяців жили на зарплату мого чоловіка, поки я шукала роботу. Частина заощадженого залишилася на окремих рахунках, але більшість грошей ми поклали на спільний рахунок.\nКоли я нарешті змогла переказати туди свою першу зарплату — була на сьомому небі. Однак якою ж великою несподіванкою стало, коли при нагоді виплати готівки я довідалася, що наш спільний рахунок майже порожній. Як виявилося, його спустошив мій чоловік, використовуючи спільні гроші на купування нового телевізора чи аудіопристроїв. Швидше за все ті кілька місяців, коли ми жили за його рахунок, дали йому певність, що він може собі дозволяти «невеличкі розваги».\nЯ розлютилася. Мій чоловік порушив принципи, які ми з ним усталили. Я одразу ж перенесла свої гроші до іншого банку і щомісяця переказувала тільки певну квоту на спільний рахунок. Перш ніж я знову почала йому довіряти у справі грошей, минуло кілька добрячих років…\nНова форма зради: «фінансова невірність»\nЕксперти кажуть, що конфлікти на фінансовому тлі можуть привести пару до розлучення швидше, ніж будь-що інше. Принципи керування спільним бюджетом — ключові для здорових стосунків. Що робити, коли партнер перестає їх дотримуватися? У давні часи, коли чоловік утримував дружину, жінок визнавали надто легковажними, аби довіряти їм тягар фінансових рішень. Загальновизнаною була думка, що вони тут-таки витратять усі заощадження на дурниці.\nВідколи стандартом стало, щоб на прожиток заробляли обоє у подружжі, виявилося, що безвідповідальне керування домашнім бюджетом від статі не залежить.\nТе, що зробив мій чоловік, називається «фінансовою невірністю». З останніх досліджень випливає, що майже половина респондентів зізнаються в униканні правди у розмовах про сімейні фінанси.\nБрехня у цьому випадку — ключове питання. Прилади, які купив мій чоловік, не були його егоїстичними забаганками, вони були для нас обох. У переважній більшості випадків не наміри чи речі, на які витратилося кошти, були причиною конфліктів, а факт, що їх купили без порозуміння з другою стороною.\nБрак довіри й відчуття відчуженості провадить до проблем у спілкування. Як казали наші бабці, брехня породжує брехню.\nЯ не єдина жінка, яка зіткнулася з фінансовою невірністю, а порівняно з іншими розповідями мій випадок виглядає повністю невинним.\nНа інтернет-форумах, що пропонують юридичну допомогу, таких історій — повно. Обдурюють чоловіки й жінки, старші й молодші. Спільним елементом є страх, невпевненість і почуття кривди, яке здатне тягнутися за парою довше, ніж несплачені рахунки. Залишається питання, який відсоток у причині розлучень під назвою «невідповідність характерів» займають саме фінансові проблеми. Зрештою, будьмо щирі: навіть у здорових і добрих стосунках гроші часто є проблемним питанням. Піднесіть руку, хто ніколи не посварився зі своєю половинкою через планування витрат.\nПодружжя — це не товариство з обмеженою відповідальністю\nЧимало таких історій закінчуються розлученням, але фахівці стверджують, що існують інші способі порадити собі з фінансовою безвідповідальністю нашого коханого… Американський спеціаліст із фінансових питань Джошуа Брейн вважає, що брак комунікації — джерело усіх конфліктів із фінансовим підґрунтям.\n— За свою кар’єру я зустрів чимало добре допасованих пар, які прекрасно розуміються як особи, але відрізняються у підходах до витрат, — каже він.\nБрейн застерігає, що невміння знайти порозуміння у питаннях витрат може мати серйозні наслідки.\nОтож що можна зробити, коли правила порушено? Брейн радить, що чоловік повинен довести жінці: він зрозумів, у чому полягає суть проблеми. «З поганими схильностями треба порвати, перш ніж вони приведуть до катастрофи. Я завжди повторюю: подружжя сприймай як зв’язок, а свої гроші — як бізнес».\nПереклад CREDO за: Бетані Патрик, Aleteia\nгроші психологія сім'я спілкування шлюб


Півфіналіст нацвідбору на Євробачення-2019 незабаром у Сумах | The Sumy Post Новини\nПівфіналіст нацвідбору на Євробачення-2019 незабаром у Сумах\nКультура | 16:04, 3.02.2019\nУкраїнський альтернативний рок-гурт BAHROMA весною відправляється в «Полныи? тур Дом» містами України та Європи. Зокрема, 29 березня музиканти завітають до міста Суми, де дадуть свій концерт у нічному клубі «DIALOG».\nНазва гурту з’явилася в 2009 році й розшифровується першими літерами прізвища та імені фронтмена Романа Бахарєва. Уже в 2011 році колектив презентував свій дебютний сингл «Надолго», продюсером якого став клавішник гурту «Океан Ельзи» Мілош Єліч. З того часу амбітні виконавці почали підкорення нової української сцени.\nУ 2014 році світ побачив перший альбом гурту під назвою «Внутри». У 2015 році колектив випустив міні-альбом «Ипи», серед яких розмістився один з улюблених треків прихильників «Пока-пора». Також до альбому ввійшов відомий сингл «На глубине», який став саундтреком серіаліті «Київ вдень і вночі».\nBAHROMA виступали спільно із такими знаними виконавцями як «Good Charlotte», «Hurts», «BrainStorm», «Ляпис Трубецкой», «Океан Ельзи», «Бумбокс» та ін. Гурт неодноразово був учасником музичних фестивалів України, де зміг завоювати прихильність поціновувачів романтичного року.\nУ 2011 році гурт BAHROMA брав участь у відборі на Євробачення і навіть дійшов до фіналу. Цього року учасники колективу знову вирішили випробувати свої сили, таким чином потрапивши до півфіналу національного відбору на Євробачення-2019. За розгортанням подій відбору можна спостерігати по телебаченню.\nПридбати можна квитки за посиланням.


У Польщі злодій вкрав 2000 л. пального за допомогою магніту | inPoland.net.pl\nОпубликовано : 11.12.2020 11.12.2020 - Автор Stepan- Нет комментариев 4298\nЖитель Прущ-Ґданьскі вчинив два десятки крадіжок палива із заправних станцій. Він порушив роботу дозатора палива магнітом і таким чином викрав майже 2000 літрів дизельного палива.\nПро це повідомляє InPoland.net.pl, посилаючись на місцеву поліція.\nПрацівники однієї з автозаправних станцій дивилися записи відеоспостереження. Помітили, що чоловік на червоному SEAT заправляв не лише авто, але й каністру з іншого шлангу. В цьому не було нічого дивного, але перед цим він відкрив дверцята дозатора пального і щось там зробив. Потім чоловік залив кілька літрів до баку. А кілька десятків до каністри. Їх він вкрав.\nПоліція почала розслідування. Спостерігали за станцією у пошуках підозрілого водія. На початку тижня заходи принесли результат. Коли чоловік знову поліз до обладнання та почав «заправлятися», його арештували.\nВиявилося, що 39-річний місцевий житель використовував магніт, щоб порушити роботу дозатора. Таким чином він щонайменше 20 разів залив пальне собі у каністру.\nЧоловіка взяли під варту. Він заслухав звинувачення у крадіжках та одній спробі. Прокурор залишив підозрюваного під наглядом поліції та наказав сплатити заставу. Така діяльність може каратися відбуванням за гратами 10 років.\nЗ «Бєдронки» вилучають небезпечні родзинки\nМіністерство інфраструктури Польщі виділило півмільярда злотих на дороги та мости


Дисиденти в україні: очима Міжнародної Амнестії – сайт Майдан\nДр. Анна Процик, Професор історії, Кінґсборо коледж, Університет міста Ню Йорк\nНа думку бритійського спостерігача Макса Гарварда, «… представники української опозиції демонструють унікальне поєднання поміркованости та високого інтелектуального рівня». Професор Єльського університету (США) Фредерік Баргooрн у передмові до книжки Chornovil Papers відзначає «спільність інтересів совєтських інтелектуалів, із різним національним обличчям», і водночас наголошує на тому, що «хоча боротьба за українську культурну спадщину та мову є центральною ознакою багатьох українських інтелектуалів, останні вважають себе борцями не проти російського націоналізму чи основоположних принципів соціялізму, а проти диктаторських методів правління та поліційного режиму». Завдяки вищенаведеній характеристиці українських дисидентів, а рівно ж їхньому неухильному дотриманню лінії на мирні методи спротиву режимові, Міжнародна Амнестія без вагань зарахувала їх до категорії «в’язнів сумління». Молоді переслідувані представники української інтеліґенції, яких дії були задокументовані у книзі Чорновола, стали широко відомими так в Україні, як і поза її межами під збірною назвою шістдесятники: адже це покоління вийшло на суспільну арену у шістдесятих роках двадцятого століття. Більшість із них були тими поетами, літературними критиками, філософами, художниками, які наприкінці 1950-х – на початку 1960-х років не завагалися піддати ризикові свої кар’єри, а часом і саме життя, відкрито й гостро протестуючи проти репресивної політики тогочасної української влади. Високий творчий рівень цих інтелектуалів, їхня особиста мужність та цілісність були чи не найповніше віддзеркалені в особі поета Івана Світличного, загальновизнаного натхненника та рушія дисидентського руху. Його постать служить прикладом для наслідування серед наступного покоління творчої молоді. Талановитий поет Василь Стус з глибокою повагою писав, що шістдесятники розбудили серед молодих українців почуття гідности та та самоповаги, приспаного на довгий час в результаті політичних переслідувань та зловживань з боку совєтського режиму. «Це проблиски нашого налюднілого зору, – згадував пізніше поет, – свідчення нашого самовідродження, морального одужання».\nЗазначимо, що Заливаху заарештовано за його політичні переконання, а не за відмову пристосовувати свою творчість до канонів «соцреалізму» чи за недотримання норм совєтського способу життя. Той факт, що його запроторено до табору праці і заборонено малювати, було карою за політичні переконання, як також за рішучість обстоювати ці переконання навіть у в’язниці. Слід підкреслити, що існує межа між тим, що уважалось і далі уважається «дисидентством», себто між готовністю ризикувати життям на захист своїх політичних або релігійних перконань, і ширшим та менш виразним поняттям під назвою ‒ нонконформізм. Міжнародна Амнестія розглядає усіх українських дисидентів 1960-х та 1970-х років як «в’язнів сумління», себто як дисидентів. Спроби розглядати їх ув одній площині з нон-конформізмом чи нон-конформістами викривлює та спрощує їхнє непохитне наставлення у питанні оборони людських прав. Кожний, хто читав спогади покійної Михайлини Коцюбинської, пам’ятає, що в київському кінотеатрі «Україна» вона сиділа поряд із Василем Стусом того пам’ятного дня, коли цей молодий аспірант на порозі вченої та літературної кар’єри не завагався відважно встати і з усією рішучістю заявити: «Зараз кожний повинен протестувати. Сьогодні вони виарештовують українців. Завтра вони будуть арештовувати єврейських активістів. А далі арештують і росіян…». Кожний, хто чув про цю, сьогодні добре відому драматичну подію, – а разом із Василем Стусом свій публічний протест заявили у кінотеатрі В’ячеслав Чорновіл та Іван Дзюба, – одразу відчує різницю між дисидентством та нон-конформізмом.\nДля мене та моїх колеґ, молодих людей у віці двадцяти-тридцяти років, участь у стараннях на захист видатних правозахисників давала велике душевне натхнення. Талант та непохитна мужність українського мистця робили на нас глибоке враження. Нас вражала і мужня поведінка Володимира Буковського. Минуло вже сорок років, а я й далі чудово пам’ятаю наші емоції, коли телебачення в Америці подавало нелегально зорганізоване інтерв’ю з цим совєтським дисидентом. Неможливо забути рішуче обличчя молодої людини із упривілейованої родини, годі забути слова, через які її заарештовано, але які ще на довший час виблискували в помислах та вчинках захисників людських прав в усій Східній Европі: «Нам призначено розбити кайдани страху, що паралізують наше суспільство». Ці слова неможливо було усунути з пам’яти, адже вони ширилися луною у столицях та великих містах Східної Европи. Пригадую мої вражіння у Львові у 1971 році, коли ми разом із В’ячеславом Чорноволом ішли вулицями міста і раптом побачили навколо себе не двох-трьох шпиків, як звичайно, а щонайменше з десяток. І я спитала зовні незворушного, харизматичного українського дисидента: «Чи ви не боїтеся? Адже я за день-два буду у Нью Йорку, а вам із друзями тут жити…». На це Чорновіл, піднявши руки для наголошення своїх слів, спокійним голосом, із притаманним йому безжурним усміхом відповів: «Ніколи не забувайте, що ми вище будь-якого страху. Бо наша мета – вщент розбити кайдани страху, що паралізують наше суспільство. Все, що ми робимо, повністю відповідає чинним законам, але в наших зусиллях привернути увагу цілого світу до порушення людських прав ми спираємося на вашу допомогу…». Сказавши це, В’ячеслав Чорновіл на одному подихові, звичним йому речитативом перелічив останні найбільш кричущі порушення людських прав в Україні. При цьому він раз-у-раз заходився кашлем, яким його «обдаровано» внаслідок примусового годування під час протестних голодівок в ув’язненні. Вражена такою непохитною мужністю, я сконцентрувала всю свою увагу, щоб за всяку ціну зберегти в пам’яті і донести до Нью Йорку кожне із названих співрозмовником правопорушень.\nВкоротці після цього рішення я звернулася до української громади у Нью Йорку з проханням по допомогу. Я одержала швидку позитивну відповідь від представників українських газет – «Свободи» та «Ukrainian Weekly», як також і від Українського Конґресового Комітету Америки, і з їхньою допомогою перед будинками Об’єднаних Націй та Представництвом СРСР навесні 1971 року проведено великі демострації. Валентин Мороз став символом оборони людських прав в Україні. Фото українського політв’язня щодня з’являлося у «Свободі» у дні, коли Валентин Мороз тримав сорокаденну протестну голодівку у Володимирській тюрмі. Усі були вражені його великою особистою мужністю. Невдовзі комітети на захист Мороза створено в США та в Канаді. Статті Мороза, особливо цикл нарисів «Репортаж із заповідника імени Берія» та «Серед снігів», здобули високу оцінку з огляду на потужний інтелектуальний рівень та образне й реалістичне зображення багатьох жахливих сторін совєтської каральної системи. «Репортаж із заповідника імени Берія» відзначено західними совєтологами як одну з найблискучіших, аналітично найпроникливіших праць, написаних совєтськими дисидентами про суть методів КҐБ. «Викривальна сила звинувачень, доглибинне розкриття самого єства цієї злочинної організації достеменно вражає людську психіку», – зауважує один із західних совєтологів. Мороз фізично вижив після тривалого ув’язнення в жахливих катівнях, ‒ хоча воно й не минуло для нього зовсім безслідно, як це згодом, на жаль, проявилося в його пізніших статтях. У 1979 році Валентин Мороз опинився в США в результаті відомого обміну політичними в’язнями. Домогтися цього вдалося завдяки заходам вже згаданого тут професора Колюмбійського університету Збіґнєва Бжезінського, до відома якого ми почали подавати інформації про українських політичних в’язнів ще одинадцять років раніш.\nУ середині 1970-х років реґіональні групи Міжнародної Амнестії поширилися по всій Америці. У той час я приєдналася до діяльности Медісон Авеню Ґруп – зокрема і через те, що ця група вирізнялася своєю постановою боротися за долю кожного в’язня аж до його виходу з тюрми на свободу. Таким рішенням група завдячувала своєму керівникові ‒ Яді Зельтман, яка саме в момент моєї першої появи на сходинах групи оголосила про взяття під опіку долю українського націоналіста Зиновія Красівського. Вона додала, що в документах, отриманих у цій справі з Лондонського представництва Міжнародної Амнестії, вказано на особисту вимогу цього в’язня та його товаришів на такий епітет.\nЗусилля Медісон Ґруп на захист Красівського тривали більше десяти років, і виявлені при цьому твердість, непоступливість, так само, як є досягнутий успіх, стали унікальним явищем в діяльності правозахисних організацій. Головно завдяки невтомності Медісон Ґруп вдалося не допустити до фізичного знищення Красівського у психушці, як також і в умовах концтаборів чи сибірського заслання, аж поки наприкінці 1980-х років совєтська система не зазнала повного краху. Важливою віхою в діяльності Медісон Ґруп став день, коли зі психушки, після більш, ніж року, вимушеної мовчанки від нашого політв’язня надішов лист-відповідь на ім’я Айріс Акагоші ‒ особи, відповідальної за Красівського у Медісон Авеню групі. Лист починався так: «Дорога Айріс! Переді мною 31 твій лист, і мені в голові не вкладається, як я маю на них відповісти…». І відповіді приходили, одна по одній. Я дуже добре їх пам’ятаю, бо вони були написані українською мовою, а я була одиноким членом групи, хто знав українську. Те, що Красівський був талановитий письменник та людина напрочуд тонкої душі, виразно відчувалося навіть у моїх перших, з огляду на брак часу, нераз нашвидкоруч зроблених перекладах. Його вдячність групі, зокрема найвірнішому своєму кореспондентові, Айріс, висловлено у зворушливому листі до чоловіка Айріс, написаному після її смерти у 1987 році: «Айріс прийшла до мене в той момент, коли я був принижений і покривджений, коли здавалося, що з мого положення нема ні вікон, ні дверей… Я не сумнівюся, що вона була послана мені Вищою Силою, як промінь надії, як дошка порятунку для потопаючого… Я воскрес, а Айріс засвітилася для мене ясною зорею і не переставала світити протягом довгих років. Я не знав другої такої людини, яка в такій мірі уособлювала для мене гуманістичні ідеї, як Айріс. Ти міг бути всіляким, але свідомість чогось надійного, стійкого і тривкого не покидала тебе ніколи. Вона була як твоя свята ідея в тобі, і хай буде благословенним її ім’я».\nПротягом гнітючих днів Брежнєвської ери великою підтримкою для втримання оптимізму в середовищі правозахисних організацій Заходу була поява бувших політичних в’язнів із Совєтського Союзу, які потрапляли різними дорогами на Захід. Спомини про Зиновія Красівського, записані Йосифом Менделєвичем, повністю відповідали образові того політичного в’язня, який поставав у нашій уяві крізь рядки знайомих вже нам листів. «Зиновій розповідав про життя в «дурдомі» й слухачі часом хололи від жаху. Треба бути людиною зі сталевими нервами, міцною психікою і чистою душею, щоб вийти з «дурдому» з цілковито неушкодженою психікою. Справді, Зиновій вражає надзвичайною цілісністю душі. Він – неначе прикраса, вирізьблена із суцільного кусня золота… Те, що Зиновієві властиві найтонші відрухи душі, я зрозумів дуже швидко. Добрий поет, вірші якого вивіз з Володимирської в’язниці мій друг Юрій Вудка, він умів бути водночас і поетом, і суворим реалістом-політиком – досить рідкісне поєднання якостей.\nЩоб підтвердити політичний реалізм Красівського, його здібність передбачувати хід майбутніх політичних подій – його думки збігаються із тогочасними поглядами чеського дисидента Вацлава Гавела–вистачить навести цитати із листа Красівського, одержаного напередодні проголошення української незалежности, осяг який було завершено при співпраці бувших провідників Комуністичної Партії України: «Всі ми знаємо, що совєтська держава представляла собою не що інше, як банду узурпаторів, але ми робимо вид, що можна мати тут демократичні відносини і навіть парляментарну боротьбу. Сторонники поміркованої лінії не бажають зауважувати, що вони скочуються до угідництва і дають себе вести по блудному колу».


13+ фактів про Хелловін, які вам ніхто ніколи не розповідав\nЦе свято відзначають 31 жовтня, в переддень Дня всіх святих. Для когось воно веселе, для когось загадкове і страшне, хтось бачить в ньому безневинну розвагу, а хтось стародавні традиції, що сягають коренями дохристиянських часів. У будь-якому випадку, Хелловін цікавий багатьом з нас.\nМи зібрали для вас добірку похмурих, загадкових і просто цікавих фактів про Хелловін, які ви раніше навряд чи знали.\n1. Витоки Хелловіна сягають корінням в кельтську традицію. Колись, в дохристиянські часи ірландські кельти відзначали свято Самайн, в честь закінчення збору врожаю і початку зими. Вважалося, що в цей час бар’єр між світом мертвих і світом живих слабшав, і духи померлих поверталися в наш світ.\n2. Перша згадка про святкування Хелловіну в його нинішньому вигляді, зустрічається в записах ченців в X-XI століттях. Приблизно через чотири століття після прийняття Ірландією християнства.\n3. У США Хелловін масово почали відзначати тільки в середині XIX століття, з подачі ірландських мігрантів, які виїжджали з рідної країни через поганий врожай картоплі, і викликаного цим голоду. А вже з американської поп-культури, він поширився по всьому світу.\n4. У давні часи, замість гарбуза, на Хелловін використовувалися картопля і ріпа. За легендою, їх носив з собою чоловік на ім’я Джек, який бродив по землі, несучи з собою тільки ріпу з шматком палаючого вугілля, як ліхтаря.\nКолись йому вдалося обдурити диявола, щоб врятувати свою душу. Але Бог вирішив, що настільки хитрий хлопець на небі йому теж не потрібен, ось і бродить він з тих пір по світу.\n5. Перевдягання колись було способом сховатися від духів. Залишаючи дім після настання темряви, люди одягали маски, щоб при випадковій зустрічі з примарами або іншими потойбічними сутностями, ті сприйняли їх за своїх.\n6. Крім кішки, одним з найбільш популярних образів, які асоціюються з Хеллоуїном, завжди була сова. У Середньовіччі, європейці вважали, що деякі сови – це перевтілені відьми.\n7. Не лякайтеся, якщо ви побачите великого павука на Хелловін: вважається, що це дух померлої коханої людини, яка стежить за вами.\n8. Традиція випрошування солодощів («Неприємність або частування»), теж бере свій початок ще в кельтські часи. Стародавні кельти залишали їжу на порогах своїх будинків, щоб задобрити духів Самайна.\n9. У давні часи, як костюми використовувалися наряди з тканин, шкір і черепів тварин. Найпопулярнішим було поєднання білого простирадла і черепа коня.\n10. Є кілька традиційних для Хелловіна кольорів, кожен з яких щось символізує: помаранчевий (сила), чорний (смерть), коричневий і золотий (урожай).\n11. Страх перед Хелловіном називається «самхайнофобія».\n12. Великий, повний місяць, безумовно, створює ідеальну атмосферу для цієї ночі. Але на час Хелловіна дуже рідко припадає повний місяць. Трапляється таке всього 3-4 рази протягом століття. Наступний буде в 2020 році.\n13. За продажем цукерок Хелловін обходить навіть День Святого Валентина.\n14. У Європі, одне з найяскравіших святкувань Хелловіну, проводиться в паризькому Діснейленді. У цю ніч перетворюється як сам парк, так і всі його відвідувачі повинні переодягнутися в відповідний дрес-код.\n15. Американці витрачають близько 400 мільйонів доларів на рік на костюми для Хелловіна. В тому числі, купуючи їх і для своїх домашніх тварин.\n16. Багато притулків для тварин в США, не дозволяють забирати чорних кішок напередодні Хелловіну або навіть протягом усього жовтня, побоюючись, що їх можуть принести в жертву.


У Дніпрі викрили хакера, який продавав персональні дані людей перед виборами\nУ Дніпрі співробітники Служби безпеки України викрили шахрая, який напередодні місцевих виборів продавав персональну базу даних громадян.\nЗловмисник здійснював це на хакерському форумі, повідомили в пресслужбі СБУ в Дніпропетровській області (щоб подивитися фото, доскрольте до кінця сторінки).\nЯк стало відомо, на одному зі спеціалізованих хакерських форумів зловмисник пропонував придбати базу даних, яка за багатьма ознаками збігається з інформацією, що зберігається в АІТС "Державний реєстр виборців".\nДані із зазначенням місця проживання та номерів виборчих дільниць користуються великим попитом в "даркнеті" напередодні проведення виборів. Адже ця інформація може бути використана замовниками для впливу на електоральні переваги виборців.\nТак, оперативники СБУ встановили особу зловмисника. Також правоохоронці вилучили комп'ютерну техніку і засоби зв'язку з доказами протиправної діяльності.\nНа даний момент триває досудове слідство та встановлюються всі обставини злочину та перелік "клієнтів", які придбали персональні дані виборців.\nКрім того, вирішується питання про повідомлення зловмисникові про підозри щодо ст. 361-2 (несанкціонований збут або розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах, автоматизованих системах, комп'ютерних мережах або на носіях такої інформації) КК України.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, в Дніпрі накрили "кол-центр", який списував з рахунків городян великі суми. Зловмисники представлялися банківськими співробітниками.


Через місяць відкриється оновлений Палац спорту | Рідна країна\nЧерез місяць відкриється оновлений Палац спорту\nНа його реконструкцію витратили 96 мільйонів гривень, пише назета «Сегодня». Глядачів чекають нові сидіння в кольорах національного прапора, відео-табло у формі куба й електронні турнікети в повний ріст.\nА от туалети в Палаці спорту ремонтувати не стали, оскільки вони, на думку керівництва Палацу, знаходяться в гарному стані. Не торкнулися зміни і системи трансформації сцени — як і раніше, один глядацький сектор під час матчів буде у формі крісел, а під час концертів трибуни перевернуть і установлять сцену.\nПісля чемпіонату світу з хокею Палац спорту, як і раніше, буде приймати спортивні заходи, концерти і різні виставки. Правда, передбачається, що плата після ремонту виросте. Але не для усіх.


Roman Sheremeta — комментарии (стр. 13) | DOU\nНасправді трохи дивно, бо батьки — це ж теж, фактично, родичі першої лінії, а не якісь там троюрідні племінники тьоті etc.\n25 марта 2019 17:46\nПоддержали: Vasyl Yuhas, Іван Побиван, Roman Kushnaryov, Sergey Nikolenko, Dmitry Tutorin\nАле я всього лиш запропонував це як варіант вирішення проблеми автора, а як не єдиний правильний шлях в примусово-добровільному порядку.\nЦе стосується не тільки цього закону.\nБо в період окупації територій, війни і ледве дихаючої економіки думати і всерйоз розглядати перейменування вулиць, міст, повалення/встановлення пам’ятників, мовні питання — зовсім тупо. Треба думати зовсім не про це.\n25 марта 2019 17:21\nПоддержали: Владимир Ефремов, Gennady Dogaev, Владимир Кожаев\nЦе я розумію, це вже конструктивна розмова почалась.\nГоловний меседж, який я хочу донести своїм коментарем — якщо людині щось погано, тоді чому б не спробувати щось поміняти на те, що добре? І це стосується не тільки еміграції, а взагалі будь-яких моментів в житті, навіть дуже дрібних.\nТвою позицію я почув і зрозумів.\nни в одну нормальную страну мать/отца не увезешь.\n— а це чому? Бо я темою еміграції не цікавився, тому не в курсі.\n25 марта 2019 17:16\nПо-перше, не хами, будь ласка.\nПо-друге, я ніде не писав, що підтримую цей закон. Навіть навпаки, я проти нього.\nАле я абсолютно не розумію, чому люди, яких все не влаштовує і погано, які хочуть емігрувати, то вони сидять тут і говорять про це, а не власне, емігрують.\nНе хочеш тут жити — не живи. Хочеш емігрувати — емігруй.\nВізьми і зроби ©\n22 марта 2019 14:32\nПоддержал: Серж Ткач\nА гроші не дати з собою на ціле життя вперед?\nДавай я візьму кредит для тебе?\nА сам не пробував ручками попрацювати для цього(в т.ч. і по клаві постукати) кілька років?\nДивуюся деяким людям, які думають і оперують аргументом, що начебто інші їм щось винні або мають зробити.\nВізьми і зроби ©\nПоддержал: Yaroslav Leshchuk\nНе вони емігрували, а їх «емігрували».\nПоддержали: anonymous, Oleksandr Golovatyi, Oleksandr Ivanov, Іван Побиван, Sergey Podobry, Николай Симута\nРаз так вам все погано, і цим законом може стати ще гірше, тоді чому досі тут?\nГрайте на випередження — емігруйте скорше, ніж приймуть закон\nПоддержали: Oleksandr Golovatyi, JP, Yaroslav Leshchuk, Dmytro Rak, Іван Побиван, Sergey Podobry, Николай Симута, Mykhailo Sorokin, Назар Казымов, Dmitry Bugay, Yuri Predborski\nПоддержали: Митя Справцев, Yuriy Pitometsu, Alex Fogol, Andrei Boiko\nОбережніше, бо 18-річні архітекти чуть не подавились смузі\nПоддержали: George, Oleksandr Perepelytsya, Artem Lysyak, Andriy Astakhov, Oleg Mayko, Vasyl Yuhas, StormTrooper, Bakhtiiar Mamiedov, UAndriy, Michael Maliarchuk, Viktor Chyzhdzenka, ZeRMiuNT ZeRM, Иван Кранов, Vladimir Douritski, Bot Bot, Дмитрий Игоревич, Oleksandr Kolomiiets, Volodymyr Salo, Artem Laktionov, Oleksandr Tkalenko, Alen Yeger, Igor Novik, Denys Ievstratenko, Stanislav Demchenko, Victor Panchuk, Ювженко Денис, Andrey Bobkov, Leonid Chashnikov, Martin Eden, Petro Sasnyk, Mykhailo Sorokin, Alexander Orel, Sergiy Voznyak, Oleksandr Romanov, Alexander Shapovalov, Максим Журавлёв, pt, Alex Borysov, Alexander Galkin, Yulya, Ievgen Safronenko, Borys, Oleg Zinoviev, Роман Соляник, Jaroslav Shkarupilo, Алексей Савченко, Peter Kurbatsky, Сергей, Вячеслав Белоус, Oleh Holovin, anonymous, Anton Khristiansen, Aleksandr Kryvokoniev, Sergey Podobry\nЯ мав на увазі, що не маю чіткого бажання емігрувати в Англію, а хотів би на певний час поїхати подивитись, як воно. Але за інфу однозначно дякую)\nТеж цікаво про Англію.\nТут всі здебільшого пишуть про Лондон, а як щодо Ліверпуля (або Манчестера хоча б) ?\nЯк там справи з ІТ в кількісному/кадровому і фінансовому планах?\nІ ще таке питання(можливо не тільки до Англії відноситься): чи є компанії, які перевозять людей на фіксований час по контракту? Тобто, не знаю, чи хочу виїхати на ПМЖ, але з цікавості для початку поїхав б попрацювати кудись на півроку-рік.\nНіхто не робить висновок про медицину в Україні по одній лікарні/поліклініці в райцентрі або маленькому селі (no hate).\nТоді чому ви зробили висновок про ІТ по одній своїй канторі?\nТут вже всі вам написали, що ви могли б подивитись далі за горизонт, але ви вибрали інший шлях, шлях меншого опору. Ну ок, ваше право:) Радий, що зараз ви щасливі і бажаю ще кращого в майбутньому!\nПоддержали: Sergii Sukhanov, Valeriy Shvets, Olga Vasilyv, Viktoria Birko, Anton Sokolchenko, Sergey Sheshenya, Vladyslav Andrieiev, Nastya Savchenko, Andrew Frolov, Ivan Yarych, alobodaebuilder, Vasyl Yuhas, Владимир Прутян, Margarita Tiurina, Любовь Моргенштерн, Alexander, Olexiy Khimchenko, Natalia Riabokon, Bot Bot, Vasyl Stepulo, Maryna Lytvyn, Petro Sasnyk, Mykhailo Matviishyn, Aleksandr Budnik, Anna Velychko, Максим Журавлёв, Stas Kaplienko, Locky, Іван Цимбалюк\nКорисні ресурси для програміста (оновив 15 грудня 2020)\nСам по ньому не вчився(я на Udemy проходжу), але дуже багато позитивного чув — www.pluralsight.com\nТам є курси по темах, яких здається нема на Udemy, тому має бути корисно.\n2 марта 2019 11:27\n«Айтішники» можуть стати 5-ою групою єдинників. З’явився новий законопроект! Чим він кращий за попередній і чи залишать IT-сферу у спокої?\nВсюди бачите зраду?\nНу це вже помітно краще, ніж зразу з наступного року скасувати і підняти податок до небес, як хотіли спочатку.\nМоже після цього перестануть кричати, що айтішнікі заробляють більше всіх і сплачують податків менше всіх.\nТак ж чесно заробляєм, по-білому. Не крадем, як дехто.\nЯк казав Коломойський\nМи граємо по правилах, які сама держава задала нам\n1 марта 2019 16:33\nПоддержали: Oleksandr, Kostya Ochotnik, Ювженко Денис\nЧувак, я в свій час шукав роботу 6 місяців(хоча, деякі мої знайомі за кілька тижнів знаходили, то як кому повезе), а ти після півтора місяці пишеш, що це так тяжко:)\nЯкщо було б легко, то вся країна працювала б тут. В тому то і справа, що тут і зараз все не буває.\nУ всіх своїх недосяжних цілях завжди винуватий ти. Або не так робиш, або не достатньо зусиль прикладаєш. Роби більше, ніж інші і тоді оффер отримаєш ти, а не інші.\n1 февраля 2019 23:15\nПерше, що спадає на думку, що в Лінкедіні або в www.glassdoor.com/index.htm можна шукати ремоут роботу. Але тут накидали багато корисних і спеціалізованих ресурсів. Це ще краще:)


Новини світу - Вілл Сміт виконає гімн чемпіонату світу з футболу - 112 Україна\nВілл Сміт виконає гімн чемпіонату світу з футболу\nДо актора приєднаються Нікі Джем і співачка з Косового Ера Істрефі\nУілл Сміт EPA\nАмериканський актор і хіп-хоп-виконавець Вілл Сміт виконає офіційний гімн чемпіонату світу з футболу 2018 року. Про це повідомляє Vibe з посиланням на інформацію музиканта і продюсера DJ Nelson.\n"Нікі Джем і Вілл Сміт записують офіційну пісню чемпіонату світу з футболу, вони роблять це разом", - розповів Нельсон.\nТакож повідомляється, що пісню Вілл Сміт виконуватиме в дуеті зі співачкою з Косового Ерою Істрефі. У записі пісні також візьме участь відомий американський музикант і продюсер Діпло (Diplo).\nПісня буде представлена 25 травня.\nНовини за темою: Що треба знати іноземцям про менталітет росіян напередодні чемпіонату світу\nВілл Сміт у своєму Instagram розмістив фото з Нікі Джемом, який тримає в руках офіційний м'яч ЧС-2018.\n"Ніки Джем — Діпло — Істрефі — Вілл Сміт. Живемо один раз. Давайте жити на повну", - йдеться в описі фото.\nНагадаємо, чемпіонат світу – 2018 відбудеться в 11 містах Росії з 14 червня по 15 липня. Федерація футболу України відмовилася від національної квоти на придбання квитків на турнір і не проводить акредитацію українських журналістів для його висвітлення. Міністр молоді та спорту Ігор Жданов та голова МЗС Павло Клімкін закликали українців не відвідувати мундіаль, попереджаючи про загрози особистій безпеці.\nУ той же час в прес-службі ФІФА повідомляють, що українці купили понад 5 тисяч квитків на чемпіонат світу з футболу в РФ.\n#музика #кіно #Чемпіонат світу-2018 #футбол


На Перечинщині горіло підприємство з виготовлення вугілля. ФОТО\nПн, 24/04/2017 - 12:26\nПро це інформує У ДСНС України у Закарпатській області. Пожежу вдалося приборкати, проте вона завдала чимало збитків.\n23 квітняо 15:50 в оперативно-рятувальну службу Перечинського району поступило повідомлення про пожежу на підприємстві, що спеціалізується на виготовленні деревного вугілля та розташоване на вул. Будівельників у Перечині.\nЗавдана матеріальна шкода встановлюється, адже вогонь встиг знищити близько 8 куб м. дров, також пошкоджено металеві конструкції сушильної камери та близько 4 куб. м. дров, що знаходилися в контейнерах. Причину пожежі з’ясовують правоохоронці.\nУселі Велика Паладь згорів склад з 5 тоннами кукурудзи\nМукачівські рятувальники ліквідували пожежу у кафе-барі\n3 год 44 sec тому


Справа Козака: нові деталі | Новини\nСправа Козака: нові деталі\nПрацівники СБУ затримали “на гарячому” депутата Тернопільської обласної ради, керівника комунального підприємства “Архбудсервіс” Андрія Козака, який «вимагав» від підприємця 30 тисяч гривень. Згодом з’ясувалося, що родичі “потерпілого” працюють у структурах, що підзвітні управлінню Міністерства внутрішніх справ. А коли “випливли” інші кримінальні справи, які “шили” Андрієві Козаку, питань до затримання з’явилося ще більше.\n“Свободівець” іще під час Революції Гідності потрапив під “гарячу руку” режиму Януковича. Тернопільська міська рада, а також інші органи місцевого самоврядування приймали рішення про непокору тодішній злочинній владі. Тернопільський окружний адміністративний суд взявся масово і швидко скасовувати ці рішення.\nМешканці міста висловили підтримку міській владі. Не стали винятком і працівники комунальних підприємств. На той час Андрій Козак очолював комунальну установу міськради МШЕД. Зранку 29 січня 2014-го під двері приміщення окружного адмінсуду за “сприяння” працівників КП “надуло” купу снігу. Він заблокував вхід до приміщення.\nВідтак на керівника комунального підприємства, яке на той час допомагало майданівцям, відкривають справу за “перешкоджання роботи суду”.\nНині з’ясувалося, що її не закрили до сих пір. Це при тім, що режим Януковича українці повалили і обрали нову владу. Однак методи роботи і залишилися ті ж.\nІнша кримінальна справа, яку порушили проти Андрія Козака, теж стосувалася його роботи у МШЕДі. Комунальне підприємство не змогло вижити в ринкових умовах. Тож його оголосили банкрутом. КП заборгувало працівникам зарплату, однак через якийсь час усі борги вдалося виплатити. От тільки кримінальну справу проти керівника МШЕДу до сих пір не закрили.\nЩе один інцидент трапився з керівником підприємства через землю на цвинтарі. Тернопільський національний економічний університет надав Тернополю 40 гектарів землі, де почали хоронити померлих. МШЕД почав готувати земельну ділянку до користування: зняли і вивезли верхній шар грунту, почали облаштовувати територію. Тут з’являється дві кримінальних справи проти Андрія Козака – за “службову недбалість” та “незаконне заволодіння грунтовим покривом”. Після експертиз усі звинувачення тріснули. Як мильна бульбашка. Але знову ці кримінальні справи чомусь не закрили.\nНині п’яту кримінальну справу проти “свободівця” – за хабар. З тих повідомлень, які фігурують у ЗМІ, тут теж не все однозначно. Дивує і те, що “Свобода” одразу ж почала вимагати “об’єктивного розслідування” у правоохоронних органів, які донині не позакривали “дуті” кримінальні справи проти Козака. Яка тут об’єктивність? Вочевидь, для правоохоронців та служителів Феміди це додатковий козир у боротьбі зі “свободівцями”.\nІнша цікава деталь – підстава Козака відбулася в той момент, коли голова обласної ради Василь Хомінець взяв відпустку. Не було на момент затримання на роботі і куратора комунальних підприємств облради Ігоря Дулеби. Дуже дивний збіг обставин чи хтось забезпечував собі алібі?


Канадські Сфінкси - Кішки З Іншої Планети | Каталог статей\nКанадські Сфінкси – Кішки З Іншої Планети\nКанадські сфінкси давно стали окрасою будь-якої виставки, об’єктом пильної уваги і захоплення оточуючих. Екстравагантна зовнішність і воістину «золотою» характер вигідно відрізняють представників цієї породи, і ось вже 40 років дозволяють зберегти неухильно зростаючий інтерес і популярність у всьому світі. Цьому сприяє і той факт, що сфінкси володіють прекрасним здоров’ям і стійкою психікою, їх відносять до котячим довгожителям. З безперечних плюсів також і те, що відсутність вовни практично повністю виключає ризик алергії.\nСучасні канадські сфінкси лише віддалено нагадують своїх прабатьків; завдяки цілеспрямованої племінної роботи багатьох поколінь заводчиків, постійно вдосконалювалися і облагораживались психіка, інтелект, особливості вдачі, характеру, фізіології.\nСучасний образ канадського сфінкса межує з містикою! Гармонійне мускулисте тіло чарує своєю силою і грацією; м’яка оксамитова шкіра з великою кількістю кумедних складочок ніжна на дотик, до неї хочеться торкатися знову і знову. Коротка, рельєфна мордочка; великі виразні очі лимоновидной форми, що додає погляду загадковість і східний колорит; особливу чарівність в образ сфінкса вносять величезні вуха, що нагадують крила екзотичних метеликів. Сфінкси як ніби створені для цінителів особливої вишуканої краси, і, наче магніт притягують до себе яскравих і творчих людей.\nПро унікальний характер Канадського сфінкса в котячому світі ходять легенди. Ці дивовижні кішки безроздільно віддані людині і постійно потребують його суспільстві, вони дуже велелюбні і нав’язливо ласкаві. Комунікабельні, не переносять самотності, прекрасно уживаються з іншими породами не тільки котів, а й собак. Сфінкси позбавлені агресії і здатні керувати своїми котячими емоціями, не таять образ і не мстять, а вихованість цих тварин межує з інтелігентністю. У Вашій до них любові, розумінні, повазі їх котячого гідності полягає все їх котяче щастя.\nКанадські сфінкси добре навчені. Вони можуть приносити легкі предмети, виконувати нескладні трюки, “розмовляти”, відкривати двері, дружити з будь-якими іншими вихованцями. Про них серйозно і без перебільшення можна сказати: «Ще не собака, але вже і не кішка…».\nВсі ці якості роблять сфінкса незамінним в родині, де є діти. З малюками вони спілкуються практично на рівних: невтомно ганяються один за одним на четвереньках, перекидаються, б’ються, цілуються, віднімають один у одного іграшки, часто не помічаючи, як втомлюються, засинають разом. При цьому ви можете не побоюватися за здоров’я і благополуччя вашого чада.\nКанадські сфінкси – чудові цілителі, тонко відчувають будь-які відхилення Вашого енергетичного поля, здатні коригувати його. По суті, сфінкс це живий індикатор Вашого настрою і стану здоров’я.\nКанадські сфінкси не вимагають спеціальних умов утримання і складного догляду, вони невибагливі в їжі і часто люблять екзотичні продукти. Обов’язкові процедури включають купання, чищення вух і очей, стрижка кігтів. Істинний сфінкс не противиться цим простим маніпуляціям, а навпаки любить поніжитися з вами в теплій ванні і солодко муркоче, коли після купання ви доглядаєте за його кігтиками.\nТепер ви напевно здогадуєтеся про причини, що спонукали нас до вибору такого незвичайного хобби. У 2010 році ми відзначили 7-річний ювілей з дня офіційного народження розплідника. Наші кошенята представляють сучасний тип, що відповідає всім міжнародним стандартам породи. Основу розплідника канадських сфінксів AprioriNaked складають титуловані виробники, імпортовані з провідних розплідників Європи і США. Ми будемо раді відповісти на всі ваші запитання про породу і можливості придбання сфінксів в нашому розпліднику.\nЩо Привезти З Відпустки – Італія, Єгипет Або З Іншої Країни Трейлер фільму «Кішки»: з мюзиклу зробили хоррор? Скільки живуть кішки і як продовжити життя свого вихованця\n← Канадський Французьку Мову. Частина 1\nКапуста Городня →\nЛізинг Для Юридичних Осіб\nСекрети Створення Ефективних Банерів


Сьогодні досить популярними є спортивнікросівки, виконані за технологією Climacool. Завдяки цій інновації на спортивному ринку став можливим контроль кліматичних умов всередині взуття. Кросівки Adidas Climacool відрізняються наявністю регулюючого механізму, який не дозволить ногам спортсмена мерзнути або потіти в залежності від кліматичних умов навколишнього середовища.\nЗовнішній вигляд взуття\nСпортивне взуття є найбільш популярноюпродукцією бренду Adidas, кросівки жіночі та чоловічі якого лідирують по числу продажів у всьому світі. Це взуття має нетиповий для кросівок зовнішній вигляд, який досить індивідуальний і футуристичний. Завдяки вертикальних лініях створюється особливий стиль, який повний неповторності. Підошва кросівок представлена в сегментованому вигляді. Вона виконує не тільки роль декорує акценту, але і грає конструктивну функцію.\nВерхня частина кросівок виконана з дихаючого текстилю в тандемі з сіткою, який забезпечує прекрасний повітрообмін. Підошва виготовляється з такого легкого матеріалу, як пенопластілон.\nСекрет технології Climacool\nЦя неймовірно популярна серія взуття створена длякорисних і цікавих занять спортом. Являє собою серія Adidas Climacool кросівки чоловічі і жіночі, які виготовлені з урахуванням ортопедичного будови ноги. Це взуття дивовижно справляється із завданням зниження вібрації, яка присутня під час бігових занять. Завдяки ідеальній конструкції кросівок енергія спортсмена направляється в потрібне русло, не розсіювалися, а передчасна втома зовсім виключена.\nКросівки Adidas Climacool забезпечують ідеальнувентиляцію ніг під час бігу і створюють оптимальний мікроклімат усередині взуття. Це відбувається завдяки індивідуальній будові носка взуття та інших його елементів. Повітряний потік безперешкодно циркулює всередині взуття, виконуючи при цьому охолодження перегрітих ділянок ноги спортсмена. Дивовижна вентиляція і звільнення від надлишків вологи уберігають ноги від появи попрілостей, перегріву, а також забезпечують неймовірний комфорт під час тренувального процесу.\nВідносно недавно знайшла свою впізнаваність всвіті спорту взуття бренду Adidas. Кросівки жіночі та чоловічі, виготовлені за технологією Climacool, цієї компанії потрапили в число фаворитів завдяки унікальній технології кліматичного контролю всередині взуття. Це взуття, яка дивовижно підійде для бігових видів спорту, незалежно від температури повітря навколишнього середовища. Досить великим плюсом цього взуття є неймовірна легкість. Вага кросівок цієї моделі не перевищує 200 м\nЗавдяки синтетичних матеріалів верху,виготовленим за інноваційною технологією, нога постійно знаходиться в вентильованого середовищі. Зносостійка підошва забезпечує не тільки прекрасне зчеплення з ґрунтом, а й створює комфортні умови для ніг. Устілка кросівок має перфоровані отвори, завдяки яким відбувається додатковий повітрообмін.\nВиробник цієї спортивного взуття врахував у своємутовар не тільки функціональні вимоги покупців, а й зовнішні якості. Кросівки Adidas Climacool представлені в 26 колірних рішеннях, серед яких кожен знайде варіант до душі.\nClassic - ця модель кросівок є представником незмінною класики, яка призначена для бігових видів спорту і відрізняється додатковою системою підтримки стопи.\nRide - кросівки Adidas Climacool, які втілюють в собі досить простий дизайн з дивовижною вентиляцією.\nVoyager - спортивне взуття, яка має швидковисихаючу синтетичну сітку і додаткову підтримку для стопи.\nRevolution - модель кросівок з вентильованим верхом і підошвою, яка випускається в досить стриманих і немазких кольорах.\nChill Fresh - різновид кросівок з унікальним механізмом підтримки стопи і прекрасної вентиляцією всередині взуття.\nSolution - досить унікальна різновид кросівок, яка має сегментированную підошву, призначену для бігових видів спорту.\nКросівки Adidas Climacool Solution - втілення м'якості і комфорту\nСпортивне взуття цієї моделі поєднує в собістильний дизайн, чудову вентиляцію, враховує всі анатомічні особливості ніг і є прикладом міцності і зручності. Завдяки технології Climacool ці кросівки виводять надлишкову вологу з шкіри ніг. Підошва цієї спортивного взуття має сегментированную структуру, яка не тільки покращує зчеплення з ґрунтом, а й допомагає в подоланні перешкод.\nАктивні люди вибирають кросівки "Адідас"\nAdidas Climacool - технологія легкості і невагомості\nМодні спортивні штани Adidas для активного відпочинку і занять спортом\nЛегендарні Adidas ZX 750: мрія підлітка\nReebok GL 6000 - тандем стильного дизайну і зручності