Дон Жуан Перська\nДон Жуан Перська (1560 (1560) - 1604), псевдонім Орудж-бек баяти - посла дипломатичної місії Сефевідів до двору іспанського короля в 1599-1602 роках залишився в Іспанії, який прийняв католицизм і, пізніше, в 1604 році написав книгу «Історія Дон Жуана Перської ».\nОрудж-бек Баяти, народився десь 1560-67 рр. в родині Султаналі-бека баяти, служівщего при дворі Сефевідської шаха Мухаммеда Худабенде, і походив із знатного азербайджанського тюркського  племені Баяти. , що входив в об'єднання кизилбашів. Так описав положення свого роду сам Орудж-бек Баяти:\n«Сім'я Баяти, благородний будинок і родовід, і всі ми, як сказали б в Іспанії, герцоги»\nЯк і свій батько, Орудж-бек будучи кизилбашів , що були опорою Сефевідської престолу, поступив на службу до сефевидский шахові, Аббасу I. Він був учасником багатьох військових кампаній Сефевідів проти Османської імперії. Відзначився у багатьох битвах. Його батько загинув під час оборони Тебріза від турків, Орудж-бек очолюючи власну дружину з племені Баяти.\nУ 1599, був зарахований до складу дипломатичної місії відправився до двору іспанського монарха, для укладання союзного договору проти Османської імперії. Виконавши мети місії несподівано, троє з чотирьох секретарів посольства несподівано приймають християнство і залишаються в Іспанії. Першим хреститься Алікулов-бек, його хрещеним батьком стає сам Філіп III і дає йому ім'я Дона Філіпа Перської, другим хрещення приймає Буньят-бек і стає Доном Дієго Перською. Маргарита Австрійська, королева Іспанії, стає хрещеною матір'ю третього новонаверненого, Орудж-бека, йому дають ім'я - Дон Жуан Перська. \nТвір Орудж-бека «Історія Дон Жуана Персідкого» складається з трьох книг.  У першій книзі, дається опис держави Сефевідів, його монархів, що населяли його народів, історія країни. Велику увагу приділено, спільної історії регіону.\nУ другій книзі описується сучасна на той момент історія Сефевідської госдуарства, його політика, війни, завоювання, інтриги про шахському дворі. Наводяться його версії історії походження династії Сефевідів і Османов.Третья книга присвячена безпосередньо до опису його подорожі до Іспанії, через багато країн, наводяться дані про відвідування різних країн і міст. \n· «Книга Орудж-бека баяти - дон Жуана Перської» Баку вид. "Язичіє" 1988 р\n· «Росія і Європа очима Орудж-бека баяти - Дон Жуана Перської» СПб .: Філологічний факультет СПбДУ; Вид-во СПбГУ, 2007.\n1. Журнальний зал | Нева, 2007 N11 | Олена Зінов'єва - Перські мотиви\n3. Don Juan of Persia: A Shi`ah Catholic, 1560-1604. London, Routledge Curzon, 2005 (reprinting of +1926 edition), 355 p., Index, maps


Стенокардія серця - ознаки, перша допомога та лікування\nГоловна Здоров'я Стенокардія серця\nНа сьогоднішній день стенокардія серця - це найбільш поширена форма ішемічної хвороби, на яку страждає більшість людей віком старше 50 років. Статистика невтішна, однак, озброївшись знаннями про причини виникнення даного захворювання, про його сіптоматікі і способи лікування, Ви зможете скорегувати свій спосіб життя таким чином, щоб звести до мінімуму ризик захворіти ним самим.\nДля початку варто сказати, що безпосередньою причиною стенокардії є атеросклероз, тобто звуження, серцевих артерій, при якому серцевий м'яз не отримує достатнього харчування, перебуваючи в стані кисневого голодування, що і викликає больові відчуття в серце. Ознаки стенокардії різноманітні і безпосередньо залежать від виду захворювання. Лікарі розрізняють такі форми стенокардії: стабільна, нестабільна, стенокардія спокою і напруги. Окремо варто вперше виникла стенокардія, що вимагає негайної госпіталізації. Стабільна стенокардія характеризується аналогічними проявами під час нападів. А нестабільна стенокардія відрізняється наростаючою від нападу до нападу болем, що набуває різні якості (віддає в руку, щелепу і інші частини тіла). Ці дві форми стенокардії вважаються найбільш небезпечними провісниками інфаркту.\nСтенокардія незалежно від її форми має наступні прояви: обпалює і давить біль в області грудини або трохи ліворуч, яка може посилюватися, якщо людина лежить, утруднене дихання, запаморочення, відчуття страху, нудота або блювота (бувають досить рідко).\nПід час нападу людина буде прагнути прийняти позу, в якій біль не така сильна, припинити навантаження і надихатися свіжим повітрям. Як правило, після припинення навантаження напад стенокардії проходить протягом 2- 5 хвилин. Якщо ж ні, тоді варто викликати швидку допомогу!\nДопомога при стенокардії полягає, насамперед, у припиненні фізичного навантаження, що викликала болі в серці. Дуже важливо визначити причину нападу! Стенокардія може бути маркером серйозного прихованого захворювання, тому не нехтуйте лікарською допомогою.\nДо приїзду швидкої Ви можете посадити або укласти людини або допомогти йому прийняти найбільш зручну для нього позу, в якій менше відчувається біль. Потім варто звільнити його від стягивающей одягу (зняти краватку, розстебнути сорочку, можна послабити ремінь і т. Д.) І забезпечити вільний приплив свіжого повітря, відкривши вікно або включивши кондиціонер. Ще можна дати потерпілому чверть таблетки аспірину під язик або розведені в половині склянки води 20 крапель «Корвалол». Найголовніше залишатися спокійним і не панікувати! Якщо напад трапляється вже не вперше, тоді напевно у Вас є виписані лікарем ліки для зняття нападу («Ізокет» або «Нітромінт», наприклад), прийміть мінімальну дозу препарату, щоб не викликати звикання. Якщо протягом 5 хвилин біль не пройшла, випийте ще одну дозу ліків. За цей час варто викликати карету швидкої допомоги.\nОбов'язково телефонуйте в швидку, якщо напад не припиняється протягом 10 хвилин, і ліки не допомагають, а також у разі, якщо з'явилися нові незвичайні симптоми (біль віддає в щелепу, шию або стала незвично сильної). Також виклик швидкої обов'язковий, якщо серцевий напад трапився вперше!\nПриродно, що поряд з традиційною медициною, є ще й альтернативні способи лікування стенокардії. Народне лікування стенокардії полягає у профілактиці повторного виникнення нападу.\nПри стенокардії народна медицина радить фітотерапію. Кращими травами для лікування стенокардії вважаються адоніс, вахта трилистий, квітки фіалки триколірної, квітки конвалії, глід, звіробій, пустирник, арніка гірська, трава васілістніка, листя жабник польовий, деревій, коріння любистку і валеріана. З них роблять різноманітні відвари, настої і спиртові настоянки. Приймати курсами по 1 - 2 місяці з перервами в 1 місяць.\nКрім трав, в лікуванні стенокардії ефективні звичайні продукти. Наприклад, приготуйте таку суміш: 1 кг меду, 1 середніх лимонів і 10 головок часнику перекрутити на м'ясорубці і настоювати 7 днів. Після цього приймати по 1 ч. Ложці 4 рази на день, поки ліки не закінчиться.\nПри стенокардії корисно вживати в їжу каші (гречана, пшоняна), молоко з медом, цедру лимонів, часник (1 часточка натщесерце з чорним хлібом і сіллю), абрикоси в будь-якому вигляді, родзинки, чорнослив, волоські горіхи. Вони зміцнюють серцевий м'яз і сприяють нормалізації роботи серця.\nМожна спробувати таке лікування стенокардії народним засобом: змішайте 10 ст. ложок глоду і 5 ст. ложок заздалегідь подрібнених плодів шипшини, покладіть в каструлю і залийте 2 л окропу. Укутайте ємність і поставте на стуки в тепле місце, потім процідіть отриманий настій. Пити по 200 мл 3 рази на день перед їжею. Крім того, постарайтеся збагатити свій раціон вітаміном В, яким дуже багата волова печінка. Сподіваємося, що наші поради допоможуть Вам у боротьбі зі стенокардією. Ми бажаємо Вам здоров'я і довголіття!


Експерт РІА «Новости»: у США люблять обирати малограмотних президентів. Біографії це не підтверджують | StopFake\nРІА «Новости» в матеріалі під заголовком «Експерт: у США є тенденція вибирати в президенти малограмотних людей» пише:\n«У США є тенденція обирати в президенти демонстративно малограмотних людей через недовіру населення без освіти до всіх “розумників”, заявив РІА Новости доцент філософського факультету МДУ імені Ломоносова політолог Борис Межуєв, коментуючи підготовку до публікації книгу екс-радника президента США Джона Болтона, в якій він розповідав, що американський лідер цікавився, чи є Фінляндія частиною РФ.\n“Це тенденція деінтелектуалізації американської політики, яка переважає в республіканському таборі. Оскільки існує недовіра американської простої людини, яка не отримала освіти, до усіх освічених, тобто й тенденція вибирати демонстративно малограмотних людей, на кшталт (Джорджа – ред.) Буша-молодшого і нині Трампа”, – переконаний Межуєв».\n«Експерт» РІА зробив свій висновок на підставі всього лише двох прикладів. Дійсно, Буш-молодший і Трамп неодноразово дивували американців вузькістю світогляду і незнанням очевидних речей. Але це єдині за останні півстоліття два президента, які не отримали класичної фундаментальної освіти; вони закінчили школи бізнесу, причому найкращі в країні: Буш – Гарвардську, а Трамп – Уортонську при Пенсільванському університеті (серед інших її випускників Ілон Маск, Воррен Баффетт і Юрій Мільнер).\nЩе один президент з репутацією «малограмотного» – Рональд Рейган – вивчав економіку в досить скромному коледжі у місті Юрика, штат Іллінойс, і закінчив його з невисокими балами. За економічною спеціальністю ніколи не працював, після закінчення коледжу став радіодиктором, а згодом кіноактором. Президент Джордж Буш-старший, який при Рейгані був віце-президентом, згадував, що на початку першого терміну погляди колишнього актора на міжнародну політику були «майже немислимими» і ґрунтувалися на голлівудських кліше. Проте в результаті він виявився одним з найбільш майстерних політиків світу. Ті ж декілька фраз, які його політичні противники часто наводять як приклади невігластва, – або випадкові безглузді обмовки (наприклад, коли Рейган під час візиту до Бразилії назвав її Болівією), або випадки тенденційного трактування. Так, вимовлена після латиноамериканського турне фраза «Я стільки всього дізнався … Ви здивуєтеся, але Латинська Америка – це безліч окремих країн», над якою колись глузували радянські пропагандисти, насправді означала «ви здивуєтеся, коли дізнаєтеся, наскільки вони індивідуальні», тобто не схожі одна на одну.\nДжордж Буш-старший, який став президентом після Рейгана, закінчив один із найкращих університетів країни – Єльський, – але обмежився ступенем бакалавра і пішов працювати в нафтовий бізнес. У невігластві і малограмотності його ніколи не звинувачували.\nРічард Ніксон був у школі другим за успішністю учнем і отримав запрошення до Гарварду, але через брак грошей змушений був вступити до коледжу у Віттіері, штат Каліфорнія. Після цього він закінчив юридичну школу університету Дьюка в Північній Кароліні і став адвокатом.\nПрезиденти-демократи, як правило, мають репутацію інтелектуалів. Барак Обама отримав ступінь магістра права в Гарварді, був редактором університетського видання. Білл Клінтон, також юрист за освітою, навчався в Джорджтаунському університеті у Вашингтоні, а потім у Оксфорді та Єлі. Джиммі Картер закінчив Технологічний інститут штату Джорджія, а потім Військово-морську академію в Аннаполісі.\nЖоден з президентів Росії, до речі, не відрізняється блискучою фундаментальною освітою. Борис Єльцин закінчив будівельний факультет Уральського політехнічного інституту, Володимир Путін і Дмитро Медведєв – юрфак ЛДУ, в ті часи далеко не найкращого у цій галузі університету в країні.


Enetri - beta\nТехнології → Opera Mobile 10 бета\nІнтернет → Онлайнові програми від Google втратили статус beta\nGmail, Docs, Calendar і Talk що входять до Google Apps, від сьогоднішнього дня вийшли зі свого багаторічного і вже такого звичного статусу бета-версії.\nПересвідчитися можете самі, зайшовши на свій звичний gmail-акаунт :)\nP.S. Цікаво, які зміни новий статус принесе самим сервісам - і чи залишаться вони й надалі безкоштовними?\nтехнології, інтернет, google, beta, gmail, docs, calendar, talk, бета\nVox Populi → Голос народу\nVox populi, vox Deus\nстародавнє українське прислів’я (майже:)\nКожен проект починається у тому числі і з його конструктивної (і - д-дуже конструктивної:) критики. Хоча beta є бета, проте напевно вже прийшов час і самим собі, за давньою українською традицією, додати до діжки рожевого меду ложку дьогтю "конструктивної" само-критики.\nenetri, vox populi, голос народу, спільнота, ідеї, пропозиції, критика, beta, соціальні мережі, майбутнє


Оздоблення вагонкою (59 фото): обшивка стін всередині будинку, як обшити і як правильно кріпити в кімнаті\nСучасні технології в будівництві і ремонті постійно вдосконалюються, з'являється безліч нових матеріалів. ГКЛ, ОСБ, пластик користуються попитом і широко застосовуються, але деревина як і раніше не здає своїх позицій. Зокрема, вельми затребуваною і популярною є вагонка, вона практикується при обшивці стель, стін, віконних і дверних укосів. Матеріал може застосовуватися для внутрішніх і зовнішніх робіт.\nВагонка - це натуральний і екологічно безпечний матеріал. До позитивних її особливостей можна віднести наступні характеристики.\nПриємний зовнішній вигляд. Ніколи не повторюється оригінальний малюнок деревини дає можливість створювати надзвичайно цікавий матеріал обробки. Різноманіття кольорових гам, відтінків і контрастів дає можливість активно її застосовувати дизайнерам у власних проектах. За допомогою цього матеріалу можна не тільки поміняти вигляд інтер'єру житлових приміщень, а й зробити фасад будь-якого будинку більш привабливим.\nЗносостійкість. Дошки вагонки грунтовно просочуються всілякими захисними засобами, оброблена поверхня буде служити не один десяток років. Дошки щільно стикуються між собою при укладанні, в результаті чого формується надзвичайно міцна поверхня, чудово захищає внутрішні або зовнішні стіни від впливу негативних факторів.\nПростота монтажу. Укладання можуть здійснювати навіть ті, хто зовсім нічого не тямить в будівництві. Легкість укладання сильно приваблює споживачів, оскільки витративши мінімум часу на освоєння найважливіших правил обробки, можна заощадити значні кошти на оплату праці фахівців.\nХороша звукоізоляція. При монтажі вагонки між нею і стіною будинку утворюється незначний повітряний шар, який протидіє проникненню сторонніх звуків і забезпечує тишу в будинку.\nДоступна ціна. Вартість матеріалу коливається в порівняно широкому діапазоні, що дає можливість вибору найбільш економічно вигідного варіанту. Також необхідно відзначити, що укладання не вимагає ретельної підготовки підстави, що сприяє зменшенню кошторису оздоблювальних робіт.\nВагонка є практично універсальним виробом , використовуваним для обшивки різноманітних типів поверхні, починаючи від стін в кімнаті до стель. Її можна застосовувати для обробки ванної в квартирі, лазні, сауни, офісних приміщень, облицювання зрубу дерев'яного, брусового, каркасного, цегляного будинків або споруди з газобетону. Можна підшити вагонкою дах, оскільки використовується пазогребенева з'єднання дає можливість надати облицюванні вид монолітного покриття.\nВагонка може бути виготовлена з деревини, МДФ (деревні відходи), а також з ПВХ (пластикова вагонка).\nДерев'яна вагонка - це родоначальниця всій вагонки, яка не втратила своєї популярності і в наш час. Вагонка з деревини знаходить широке застосування як у зовнішній, так і у внутрішній обшивці споруд. Вона особливо респектабельно виглядає в передпокоях або саунах. Безумовно, щоб термін служби вагонки був довгим, навіть в місцях з високою вологістю основою для виготовлення її повинні бути відповідні породи дерев, такі як липа або вільха. Інші породи деревини (сосна, ялина) годяться для вживання в більш прийнятних температурних умовах.\nДаний матеріал також може бути різним за формою. Є кілька видів профілів.\nСтандартний профіль - лицьова сторона з рівними скосами як на стороні паза, так і на стороні шипа. В даному випадку зовнішні кути і краю профілю прямі і виглядають дещо грубо.\nПрофіль з найменуванням «софт-лайн» надає облицьованої поверхні більш плавний вигляд, чому сприяють закруглені скоси. Таким же плавним виглядає і вагонка марки «штиль». Але на відміну від «софт-лайну», вона володіє менш глибоким пазом і більш коротким шипом, що істотно знижує робочі характеристики матеріалу, так як замки профілю можуть роз'їхатися при коливаннях температури і вологості.\nЯкщо в стандартному профілі додатково зробити канавки на його задній стороні, то вийде так звана євровагонка . Подібні канавки виконуються для попередження накопичення конденсату за змонтованим профілем, оскільки між підставою і профілем протікає циркуляція повітряних мас.\nВагонка «американка». За рахунок віртуозного копіювання масивної дошки є найуспішнішою заміною цільної деревини. Її затребуваності сприяє прийнятна вартість, яка значно нижча за вартість масиву. Своєю популярністю вона також зобов'язана своєрідному дизайну, який встиг полонити серця дизайнерів, і стійкістю до впливу підвищеної вологості і опадів, що дає можливість вживати її для зовнішньої обробки.\nДаний матеріал до дерев'яних віднести можна, але відносно. Сировиною для її виробництва - дрібно рубані відходи деревини або деревний пил. Завдяки спеціалізованої термообробці сировини виходить досить міцний і порівняно легкий матеріал, екологічні характеристики якого дають можливість його використовувати навіть в дитячих і спальнях кімнатах.\nДо безперечних достоїнств профілю з МДФ відноситься практично безмежна колірна гамма. За рахунок можливості зовні відтворювати не тільки візерунки дерева, а й малюнок каменю, мармуру та інших матеріалів, профіль придбав особливу популярність у людей зі скромним матеріальним достатком.\nСтіни, облицьовані МДФ, виглядають затишно і стильно.\nПрофіль з пластику, або ПВХ панелі - це сильний конкурент перших двох типів вагонки. Найчастіше пластикову версію вибирають з-за її порівняно невисокій вартості, невеликої ваги і все тієї ж легкості монтування та надійності в експлуатації.\nВона благополучно застосовується як у зовнішній, так і у внутрішній обробці будинку. Хоча даний матеріал екологічний і може застосовуватися практично в будь-яких приміщеннях, необхідно усвідомлювати, що певного затишку інтер'єру приміщення такий матеріал не додасть. Непогано виглядають стіни (або їх деякі ділянки), облицьовані вагонкою з пластика на балконі або у ванній. Проте, у вітальні або спальні подібне оформлення може виглядати дещо незграбно. Де ПВХ панелі особливо привабливо виглядають, так це на стелі, і то виключно в приміщеннях загального користування, таких як кухня, ванна, коридор.\nПриймаючи рішення про те, монтувати чи ПВХ панелі на стелю і стіни, переконайтеся, що поблизу не буде ні відкритого полум'я, ні просто чогось гарячого, так як такий матеріал вільно деформується від високих температур, втрачає забарвлення і після цього не піддається реставрації або ремонту.\nВідразу слід зазначити, що розміри звичайної і евровагонки різні. Довжину, товщину і ширину звичайного профілю встановлює сам виробник.\nНайбільшим попитом користується вагонка з деревини, якої характерні типові розміри.\nНайменша довжина дошки - 0,2 метра, максимальна довжина - 6 метрів. Подібні габарити роблять її привабливою для тих, хто має намір здійснити обшивку лазні, балкона або житлової кімнати.\nШирина профілю може бути від 76 до 200 міліметрів. Такий розмір дає можливість виконати якісну облицювання і всередині, і зовні будинку.\nТовщина дошки при цьому від 12 до 40 мм, розмір шипа складає від 4 до 5 мм.\nЯкщо дерев'яні профілі аналізувати по довжині, тоді вони поділяються на два класи: довгі використовують для облицювання, короткі - для обшивки карнизів даху. Короткі дошки коштують дешевше в силу того, що заготовки виробляються із залишків виробництва довгих дощок.\nРозміри евровагонки можуть становити від 1,5 метра до 6 метрів по довжині. Товщина може бути 13,16 і 19 міліметрів. По ширині євровагонка буває 80, 100, 110 і 120 міліметрів. Така ширина бездоганно підходить для обшивки просторих приміщень. Розмір шипа - від 8 міліметрів до 9.\nДля евровагонки допускаються наступні розбіжності в розмірах:\nпо довжині +/- 5 мм;\nпо товщині 0,7 мм;\nпо ширині - один міліметр;\nрозмір шипа може мати +/- 0.5 мм.\nЗазвичай для облицювання вагонкою на підставах створюються каркаси з деревини з дистанцією між несучими профілями від 40 до 60 см. Аналогічно підсистему можна зробити з оцинкованих металопрофілей, тільки для того, щоб прикріпити кляймери замість цвяхів (для приміщень з підвищеною вологістю використовують анодовані або мідні), необхідно застосовувати саморізи по металу або заклепки з невеликою капелюшком типу LN 9 мм.\nЛамелі можуть бути спрямовані як вертикально, так і горизонтально. У горизонтальному напрямку компенсаційні канали на задній стороні чудово видаляють вологу (дуже добре для парних), а при горизонтальному напрямку обшивки каналом вниз виключається проникнення вологи в замок (чудово для обшивки фасадів).\nТреба сказати, що вагонка з деревини, змонтована горизонтально, може практикуватися для обшивки дерев'яних і металевих перегородок. Часом нею безпосередньо по стійках обшивають стіни каркасних будівель. Непоганий декоративний ефект можна отримати, якщо встановлювати дошки по діагоналі, хоча з'являються складності з підрізанням і плануванням економного використання матеріалу.\nДошки вигонки до огороджувальних конструкцій краще встановлювати з компенсуючим зазором (до 10 мм). Після монтування зовнішні і внутрішні кути примикання закривають добором з деревини. Аналогічно для цих цілей можна використовувати канат з джуту, пеньки або льону, який чудово поєднується з деревиною і надійно герметизує технологічні зазори, оскільки гранично точно повторює всілякі криволінійні поверхні.\nДля того, щоб обробити фасад в горизонтальному напрямку, рекомендується проводити роботи від низу до верху. Перша планка монтується шипом вниз і кріпиться на обрешітці. Другу панель встановлюють так, щоб її шип зайшов в паз першої, після чого її також слід закріпити на обрешітці. Подібним чином монтуються всі наступні панелі.\nФіксування вагонки на обрешітку може здійснюватись за допомогою саморізів, цвяхів, дужок будівельного степлера, а також спеціалізованого кріплення. Не завадило б, щоб кріплення проходив через планку паза при монтажі дошки, тоді він буде непомітний. При монтажі кожної панелі треба жорстко контролювати точність її розташування - вона повинна стояти паралельно іншим дошкам. Перекоси і зміщення неприпустимі. Також важливо, щоб дошки розташовувалися строго в одній площині, тобто не повинні бути вище або нижче відносно один одного.\nДля дверних і віконних прорізів, стиків стін, використовуються спеціалізовані плінтуса, профільний кут і планки. Другий варіант - монтаж планок вагонки перпендикулярно основі фасаду. Дошки встановлюються і фіксуються у вертикальному положенні. Для стінових стиків застосовується по дві планки, які ставляться під потрібним кутом. Прорізи дверей і вікон оформляються аналогічним способом (ода планка прикриває укіс, друга засновує лиштва).\nВ окремих випадках потрібно застосовувати подвійний каркас для евровагонки. Для нього бруски прибиваються в два шари, верхній робиться перпендикулярно нижньому. Посилення каркаса потрібно на великих фасадах, там, де власна маса облицювання є великий, а навантаження на несучу конструкцію - підвищеної.\nЛакування і фарбування вагонки краще проводити після завершення монтажу, а обробка захисними засобами як зсередини, так і зовні повинна здійснюватися до установки.\nПри обшивці фасаду вагонку можна застосовувати разом з іншими матеріалами. Це додасть зовнішньому вигляду будинку виразніший вигляд. Також можна вживати вагонку різних кольорів.\nВагонку, безумовно, можна прибити безпосередньо до стелі або стінки, але лише за умови, що вони рівні і з деревини, що трапляється вкрай рідко. Як правило, на поверхні спочатку споруджують каркас (фіксуються рейки), а потім вже прибивається облицювальний матеріал. Тут є маленький, але дуже значущий нюанс. Якщо вагонка буде монтуватися в вертикальному положенні, то на стінку слід набити рейки по горизонталі з кроком приблизно 0,5-1 метр. Якщо для обшивки вибрано горизонтальне положення, то рейки розташовуються вертикально.\nЗдійснюється це для більш надійного зчеплення каркаса з вагонкою. Природно, стінка повинна бути рівною, тому всі рейки в каркасі повинні бути на одному рівні. Для цього необхідно при роботі задіяти схил і рівень. По завершенні підготовчих робіт можна приступати до обшивки. Фахівці рекомендують починати з кута і рухатися далі рейка за рейкою.\nУ приміщеннях, які потребують бездоганною краси (зокрема, господарських будівлях і підсобках) можна застосовувати для фіксації і цвяхи. Зрозуміло, не звичайні цвяхи, а спеціальні - з невеликими капелюшками.\nПрибити планки можна просто по центру, але для формування пристойного зовнішнього вигляду краще забивати гвоздики в пазах, тоді вони практично не будуть помітні. Але якщо потрібно, щоб у поверхні був приємний естетичний вигляд, краще скористатися спеціальними дужками для фіксації.\nМонтування вагонки потрібно виробляти, дотримуючись правил. На даній стадії не повинно бути упущень або дефектів, інакше облицювання може вийти нестійкою і після тривалого періоду.\nМіж планками і основою (стінка, фасад, стелю тощо) обов'язково повинен бути вентзазоре в 1-2 сантиметри. Нерідко при монтуванні його не беруть до уваги, закриваючи простір для вентиляції теплоізоляцією. Для нормального вентилювання між встановленої вагонкою і вентиляційним шаром необхідно залишати порожнє місце. Якщо цього не зробити, то матеріал почне мокнути, тріскатися, викривлятися.\nЯкщо під час виконання робіт не було залишено простір для вентиляції, обшивку необхідно демонтувати. При наявності утеплення є 2 способи створення вентиляційного зазору: можна прибрати частину утеплювача або «наростити» каркас, збільшивши тим самим дистанцію між підставою і обшивкою.\nУ процесі монтування своїми руками при вирівнюванні планок евровагонки треба діяти вкрай обережно. Щоб не зіпсувати матеріал при простукуванні їх торців, необхідно правильно розрахувати силу удару. Власне, через острах відколоти паз нерідко при монтуванні залишають невеликі перекоси планок. Такого не можна допускати - матеріал повинен укладатися бездоганно рівно, точно паралельно початковій планці. Інакше перекіс буде тільки збільшуватися, через що вся облицювання буде крива.\nЯкщо дошки вже змонтовані з перекосом, треба відшукати ту, з якої пішло невідповідність. Всю обшивку, встановлену після неї, потрібно демонтувати. Потім нерівна планка вирівнюється і монтування вагонки виконується спочатку.\nПри нагріванні дерево розширюється і при охолодженні стискається. Для відшкодування трансформації його габаритів при укладанні обшивки по її контуру зберігають простір в кілька міліметрів. Якщо укладання зроблена без зазору і дошки впираються в стінки, обшивка з часом піддається деформації. Для виправлення подібної помилки потрібно демонтувати плінтуса і трохи обрізати планки з країв. Так, при облицюванні стін крайні планки не повинні доходити до кутів на 5-6 мм. Те ж саме - з стиками з стелею і підлогою.\nНерідко вагонка фіксується до каркасу за допомогою кляймер (дужки особливої конфігурації). Тим часом, застосовувати звичайні скоби можна лише, коли потрібно обшити внутрішні і сухі приміщення. При зовнішньої облицювання, а також при обшивці приміщень з підвищеною вологістю краще застосовувати цвяхи або саморізи. Стандартні скоби в подібних епізодах забезпечують не дуже надійне кріплення і обшивка деформується в міру відсирівання деревини, а також під впливом різких коливань температури.\nЯкщо обшивка приміщення з підвищеною вологістю або фасаду реалізована з використанням не дуже міцних скоб, треба посилити кріплення. Найлегшим варіантом є наскрізна фіксація за допомогою цвяхів або саморезов. Необхідно врахувати, що в даній ситуації їх капелюшки будуть помітні на поверхні обшивки. Якщо це неприйнятно, то вагонку треба зняти і укласти знову з використанням більш надійного кріплення.\nВідповідно до регламенту євровагонка після монтування повинна бути покрита захисними засобами. Насправді, це проводиться далеко не завжди, як правило, матеріал виконує свої функції без спеціального покриття. Результатом цього стає поява на поверхні грибкових новоутворень. Якщо дерево не встигло зіпсуватися, треба якомога швидше нанести на неї захисна речовина. Якщо ж грибок вже утворився, поверхня дощок потрібно обробити спецзасобом від грибка, а потім нанести захист. В окремих випадках до нанесення захисту поверхню зачищають шкуркою, щоб прибрати зіпсовану деревину.\nІснує думка, що вагонка більше годиться для лазні або дачі, ніж для квартири і котеджу. Подібне оману успішно спростовується дизайнерами, які гармонійно вписують облицювання з деревини в найрізноманітніші напрямки та стилі.\nВагонка з деревини в інтер'єрі гармонійно з'єднується з шпалерами, кахлем, штукатуркою. При професійному поєднанні фактур можна сформувати стильний і елегантний інтер'єр.\nВагонка може стати складовою частиною інтер'єру в скандинавської стилістиці. В даному оформленні вона гармонує з штучним або природним каменем і великими балками на стелі.\nТому, хто закоханий в Прованс, неодмінно підійде виконання стін матеріалом з деревини природних тонів. В даному варіанті симпатично і невимушено виглядає з'єднання деревини зі штукатуркою і підлогою з грубої дошки.\nЩе один стиль, який вимагає застосування натуральної облицювання з деревесіни - російський. Стіни, облицьовані блок-хаусом, виглядають як стіни зрубу.\nМожна застосовувати вагонку і в стилі хай-тек. В даному варіанті матеріали, пофарбовані фарбою в нейтральний білий або сірий кольори, і застосовують в якості фону для насичених аксесуарів.\nШанувальникам мінімалізму швидше за все припаде до душі з'єднання вагонки з суворою облицюванням з кераміки та каменю.


Європейські індекси падають в четвер, дешевшають акції сировинних компаній / Огляди / Finance.ua\nЄвропейські індекси падають в четвер, дешевшають акції сировинних компаній\nЄвропейські фондові індекси падають в четвер на несприятливих даних про інфляцію в КНР, що викликали побоювання, що китайські регулятори незабаром будуть змушені відмовитися від заходів стимулювання економіки, повідомило агентство Bloomberg.\nЗведений індекс найбільших підприємств регіону Dow Jones Stoxx 600 опустився під час торгів на 0,6%.\nЗростання споживчих цін в Китаї прискорилось в лютому до 2,7% в порівнянні з аналогічним періодом минулого року проти 1,5% в січні, повідомило Національне статистичне бюро. Аналітики в середньому чекали збільшення індексу споживчих цін на 2,5%.\nНа цьому тлі дешевшають акції сировинних компаній, папери ВНР Billiton впали в ціні на 2,7%, Xstrata - на 3,1%.\nНегативним чинником для європейського фондового ринку стали дані по ринку праці США, що показали менш значне, ніж очікувалося, зменшення кількості заявок на виплати з безробіття минулого тижня.\n"Дані по ринку праці зараз дуже важливі, і ринок скептично реагує на будь-які показники, які не перевищують чекань, - зазначає керівник LLB Asset Management Герольд Кюхне. - Кількість тих, хто продовжує отримувати виплати з безробіття в США, була більшою, ніж очікувалося, і це розчаровує".\nКількість американців, які продовжують отримувати виплати з безробіття, збільшилася за тиждень, що завершився 28 лютого, на 37 тис. - до 4,56 млн осіб, тоді як експерти прогнозували зниження до 4,5 млн.\nКількість нових заявок на виплати з безробіття знизилась минулого тижня на 6 тис. - до 462 тис., аналітики чекали скорочення числа звернень до 460 тис.\nАкції Lagardere, найбільшого видавничого будинку Франції, подешевшали в ході торгів на 6,5%. Скоректований чистий прибуток компанії без врахування частки в EADS за підсумками минулого року впав на 9,5% - до 324 млн євро, не виправдавши середній прогноз ринку в 374 млн євро.\nВартість паперів Volkswagen підскочила на 5,2% завдяки чому підіндекс Stoxx 600, в розрахунок якого входять акції виробників автомобілів, демонструє максимальний підйом серед 19 галузевих груп індикатора.\nПродажі автомобілів 7 брендів, що належать Volkswagen, а також мікроавтобусів, що випускаються компанією, збільшилися в перші два місяці цього року на 27%. Автовиробник також оголосив про намір залучити в квітні 5 млрд євро за рахунок розміщення конвертованих облігацій.\nАкції Pirelli & C., одного з найбільших в Європі виробників автомобільних шин, подорожчали на 1,3% завдяки поліпшенню рекомендацій для паперів компанії аналітиками Mediobanca до "вище за ринок" з "нейтрально".\nІндекс найбільших підприємств Європи Dow Jones Euro Stoxx 50 до 19:20 мск в четвер впав на 14,17 пункти (0,49%) - до 2895,23 пунктів.\nБританський FTSE 100 опустився на 28,91 пункти (0,51%) - до 5611,66 пунктів.\nФранцузький індекс CAC 40 зменшився на 15,39 пунктів (0,39%), склавши 3928,16 пункту.\nНімецький DAX втратив 6,99 пункти (0,12%), склавши 5929,73 пункти.\n16 з 18 основних фондових індексів країн Західної Європи падають в четвер.\nЩойно - 2996 6\nВчора, 14:49 - 593 4


17 Червня, 2017 в 05:59\nВиконувача обов’язків директора комунального підприємства “Аеропорт Черкаси” Черкаської обласної ради затримали на хабарі в сумі 70 тисяч гривень. Про це на своїй сторінці в соцмережі “Facebook” повідомила прес-секретар Генпрокурора Лариса Сарган, передає УНН-Центр. “Разом із пособницею в.о. директора підприємства протягом червня 2017 року вимагали неправомірну вигоду в сумі 70 тис. грн та отримали першу частину “хабара” […]\nВідзначилися: у Києві черкащанин хотів поцупити багажник чужої автівки\n16 Червня, 2017 в 22:35\nУ Деснянському районі столиці чоловік близько 5-ї ранку прямо посеред двору будинку взявся розбирати чужу автівку “Деу Ланос”. Ласим до наживи виявився 31-річний черкащанин, повідомляє відділ комунікації поліції Києва, пише ВІККА. Крадія “застукали”, коли той саме намагався зняти багажник автомобіля. Поліцейські затримали чоловіка: ним виявився уродженець Черкаської області, який неодноразово був судимий за різні злочини […]\nКанів готується до міжнародного кінофестивалю українського кіно\n16 Червня, 2017 в 22:16\nЦього року Канів уже вдруге долучається до проведення міжнародного кінофестивалю українського кіно «Відкрита ніч». Про це пише «Kanos» із посиланням на інформаціювідділу культури виконавчого комітету Канівської міської ради. У межах міжнародного фестивалю «Відкрита ніч. Дубль 20», у Каневі цього року також відбудеться показ фільмів просто неба. Так, 24-го червня о 21.00 на площі Шевченка паралельно із 60 […]\n16 Червня, 2017 в 21:39\n16 Червня, 2017 в 19:16\n16 Червня, 2017 в 19:08\n16 Червня, 2017 в 15:02\nПрацівники комунального підприємства «Благоустрій» продовжують роботи з озеленення центру міської громади. Цьогоріч по місту висадили понад тисячу різнобарвних квітів. Віднедавна колись занедбаний квітник поміж будівлями готелю «Шпола-Центр» та ККЗ «Космос» милує око пересічних шполян. За півтора місяці працівники комунального підприємства висадили на ньому близько півтисячі різних квітів, встановили дві вертикальні клумби, а на вечірніх ліхтарях […]\n16 Червня, 2017 в 13:03\n16 Червня, 2017 в 11:11\nЛіто – улюблена пора для відпочинку. Погрітися під закордонним сонцем, поніжитися у теплих морських хвилях, піднятися в гори, влаштувати похід з родиною чи друзями – кожний обирає той відпочинок, який йому до душі. І якщо навіть не пощастило мати відпустку цієї прекрасної спекотної пори, то завжди можна влаштувати міні-відпочинок на вихідних. Видання «ВиЧЕрпно» вирішило поцікавитися, […]


Як вивести паразитів з організму в домашніх умовах народними засобами\nУ тілі людини одночасно можуть жити безліч видів паразитів, які завдають чимало занепокоєння: порушують нормальне функціонування всіх систем і органів, провокують розвиток різних захворювань, продукти життєдіяльності глистів викликають токсичне отруєння всього організму.\nЩоб видалити паразитів в більшості своїй застосовуються лікарські засоби хімічного походження, які також викликають неприємні побічні ефекти.\nТому якщо зараження гельмінтами було виявлено на ранній стадії і хвороба відрізняється легкістю течії, то вивести паразитів з людського організму в домашніх умовах можна за допомогою народних засобів, що буде не тільки ефективно, але й економічно.\nПротипоказання до використання народних коштів для виведення паразитів\nЯк і будь-який інший лікарський засіб, народні рецепти також мають свої протипоказання:\nіндивідуальна непереносимість того чи іншого продукту;\nперіод вагітності і вигодовування немовляти грудьми;\nзагострення хронічних хвороб, наявність гострих респіраторних інфекцій, застуди з підвищенням температури;\nерозії і виразки шлунка і 12-палої кишки;\nнаявність кровотечі різного походження, в тому числі і менструації у жінок.\nДієта – підготовчий етап до висновку паразитів з організму людини\nЗа два тижні до початку проведення процедур виконується перехід на вегетаріанське харчування, що повністю виключає м’ясо та м’ясні продукти, рибу, незбиране молоко. Видаляється з меню жирна і смажена їжа, солодкі страви і цукор. Меню повинні складати каші, кисломолочні продукти, відварені і свіжі овочі, сухофрукти.\nПротягом дня слід пити не менше 1,5 л чистої води, а також свіжоприготовані овочеві і фруктові (з несолодких плодів) соки.\nНародні засоби для виведення паразитів з організму людини\nБактерицидні властивості часнику проявляють активність по відношенню до різних видів гельмінтів, грибків, вірусів і бактерій.\nЧасникова клізма. У склянці молока необхідно відварити невелику головку часнику до м’якості. Відвар остудити, процідити і використовувати для клізми (ставити на ніч). Курс – тиждень.\nЧасниково-коньячна настоянка. 400 г очищеного часнику подрібнюється, складається в 3-х літрову банку і заливається 1 літром коньяку. Банку щільно закривається і поміщається в темне прохолодне місце на 3 тижні. Потім настоянка проціджується, часник віджимається. Приймати засіб слід 1 раз в день на голодний шлунок. Курс – лікування триває, поки настоянка не закінчиться, що становить приблизно 2 місяці. Виведення паразитів таким чином можна проводити не частіше ніж 1 раз на два роки.\nНастоянка. Цибулю дрібно нарізають в такій кількості, поки не заповнить половину банки 0,5 літра. Ємність доливається до верху горілкою, закривається і зберігається при кімнатній температурі протягом 10 днів. Настій проціджують і приймається по дві столові ложки двічі на день до їди.\nЯкщо виконується висновок паразитів з організму такими народними засобами, як цибуля і часник, то тут важливо правильно дотримуватися рецептуру приготування і дози, інакше, можна лише посилити інтоксикацію і викликати ускладнення захворювання.\nКасторка і коньяк\nЕфективність методу заснована на тому, що під впливом спиртного глисти втрачають здатність прикріплятися до стінок кишечника і, завдяки проносного – касторки, відбувається швидке виведення паразитів назовні.\nВранці натщесерце людина повинна випити по 50 г коньяку і касторової олії, все це запивши солодким чаєм. Всього через пару-трійку хвилин відбудеться очищення кишечника природним чином. Курс – 3 – 5 днів поспіль, після – перерва на два дні і знову курс повторюється.\nКлізма з содою\nВивести паразитів з організму людини в домашніх умовах можна за допомогою звичайної соди.\nПроцедура включає в себе три етапи:\nна першому слід промити кишечник підсоленою водою (в 2-х літрах гарячої води розчиняється 2 столові ложки солі, розчин остуджують до кімнатної температури);\nдругий етап – содова клізма (в 800 мл теплової води розмішується 1 столова ложка харчової соди);\nтретій етап аналогічний першому, лише в воду додається не тільки сіль, а й 1 столова ложка лимонного соку.\nЦіла процедура займає близько 1,5 годин. Курс – 8 процедур через день.\nВідвар. Столова ложка сухої трави заливається склянкою окропу, ємність закутується і залишається до охолодження. Готовий настій проціджують і випивається в три заходи протягом дня.\nНастоянка. Суха полин (5 столових ложок) заливається спиртом (0,5 л), ємність закупорюється і відставляється з темне місце на 10 днів. Настоянка фільтрується і приймається двічі на добу по столовій ложці.\nПорошок. Видалити паразитів можна і за допомогою сухої трави, для цього полин (стебла, коріння, листя і квітки рослини) змелюють в кавомолці. У перші 3 дні отриманий порошок приймається по чайній ложці кожні 2,5 години, рясно запиваючи водою, при бажанні порошок можна змішувати з соком або чаєм. Наступні 4 дня – така ж дозування, але вже 4 рази на день за 30 хвилин до їди. Наступні 7 днів – по 1 чайній ложці порошку полину, але вже двічі на добу.\nВивести паразитів з людського організму народними засобами допоможуть звичайні сирі гарбузове насіння.\nДля дорослої людини береться 300 г насіння без шкірки (зі збереженням на них зеленої шкірки), продукт перемелюється на м’ясорубці, до маси додається по 100 г меду і води. Отриманий засіб з’їдається маленькими порціями протягом години, кожна повільно ретельно пережовується. Потім 4 години не можна вживати їжу і воду, після приймається проносне і виконується клізма.\nЩоб вивести паразитів з організму, слід набрати свіжих соснових шишок, гарненько їх промити, залити водою і варити 6 годин, регулярно знімаючи піну і додаючи воду по мірі випаровування. Відвар остуджують, проціджують, в нього додається цукор, і рідина вариться ще 1 годину. Вживати ліки потрібно по 2 столові ложки натщесерце один раз на добу протягом 30 днів.\nТройчатка Іванченко. На кавомолці перемелюється суха гвоздика (пряність), пижмо і полин, в окремій ємності змішується 50 г першого інгредієнта, 100 г – другого і 30 г – третього. Порошкову масу зберігають закритій скляній тарі. Порошок вживають по 1,75 г (чайна ложка без гірки). У 1-й день лікування – тільки ранковий прийом кошти за півгодини до сніданку, в 2-й день – вранці і перед обідом, з 3-го по 7-й день – порошок з’їдається 3 рази в день. В якості профілактики надалі приймається по 1 дозі раз на тиждень протягом року.\nРосійська тройчатка. Змішуються з 1 частини сухого меленого кореневища лепехи і кмину, 2 частини порошку календули. Суміш приймається за аналогією з трійчаткою по Іванченко.\nЗастосовується подрібнена кориця від паразитів цілий місяць. Щодня, три рази протягом дня, необхідно з’їдати по 1/8 чайної ложки за півгодини до прийому їжі. Порошок рясно запивати чистою водою.\nВ якості профілактики кориця додається в солодкі каші, десерти, фруктові салати, напої.\nЩоб вивести паразитів з людського організму в домашніх умовах, необхідно приготувати «глиняне молочко». Для цього столова ложка глини ретельно розмішується в склянці теплої води, відставляється до утворення осаду і випивається на голодний шлунок двічі в день. Осад викидається. Курс – місяць.\nЗа допомогою березового дьогтю здійснюється не тільки висновок паразитів, але і налагоджується робота серцево-судинної системи і шлунково-кишкового тракту, організм очищається від шлаків і токсинів.\nНа чорний хліб слід нанести трохи березового дьогтю і відразу вжити його. Повторюється процедура протягом тижня.\nДьоготь з медом (на чайну ложку меду – 1 крапля дьогтю), з’їдений натще, допоможе швидко позбутися від аскарид і гостриків.\nСтакан молока на ніч з 3 – 5 краплями кошти – для щоденного вживання протягом тижня, потім – перерва на пару днів і знову курс повторюється.\nНасіння стиглого кавуна перемелюють в кашку і змішуються з молоком в пропорції 1:10. Отриманий напій потрібно приймати двічі на добу по 1 склянці протягом тижня.\nПерш ніж почати виведення паразитів з організму в домашніх умовах, необхідно проконсультуватися у лікаря.\nЯк вивести паразитів з організму в домашніх умовах народними засобами Ссылка на основную публикацию\nЛікування лямбліозу у дорослих: препарати, схема, характеристика і показання\nЛямблії - це одноклітинні найпростіші, що паразитують в тонкому кишечнику ...\nЯк позбутися від аскарид в домашніх умовах – лікування народними засобами\nГельмінти - це паразитує форма мікроорганізмів. Ці паразити заражають організм ...\nОблігатні паразити: особливості, приклади, шкода для людини\nПаразитизм - це тип взаємовідносин між філогенетично далекими видами, при якому ...\nТаблетки від глистів для людини – що пропити для профілактики гельмінтозів\nНезважаючи на дотримання норм особистої гігієни люди все одно піддаються ...\n«Немозол» для профілактики гельмінтозу – YaChist.ru\nГельмінтоз - одне з найнебезпечніших захворювань. Його загроза в тому, що ...


Кулінарія - Технології. Рівень стандарту. 10 клас. Біленко\nТехнології. Рівень стандарту. 10 клас. Біленко\n1. Кондитерські вироби. Кондитерські вироби, залежно від основної сировини, поділяють на дві великі групи: цукрові та борошняні. До цукрових виробів належать карамель, цукерки, шоколад, какао-порошок, ірис, драже, халва, мармелад, пастила. До борошняних — торти, тістечка, печиво, пряники, кекси, галети, крекери, вафлі тощо.\nОсобливість кондитерських виробів — їхня висока харчова цінність, зумовлена вмістом вуглеводів, білків, жирів, вітамінів, макро- і мікронутрієнтів, а також інших біологічно активних речовин. Варто відзначити, що кондитерська продукція потребує підвищення харчової цінності шляхом зниження вмісту цукру і жиру та підвищення вмісту вітамінів, мікроелементів, харчових волокон, білка, а також покращення амінокислотного складу.\nНешкідливість борошняної кондитерської продукції забезпечують за рахунок суворого дотримання санітарно-гігієнічних вимог, які висувають до виробництва цих виробів, у тому числі до способів і режимів обробки сировини і напівфабрикатів на всіх стадіях технологічного процесу.\n2. Інвентар, посуд та обладнання. Кондитерський інвентар охоплює безліч пристосувань та інструментів.\nСито для просіювання борошна\nКачалка для розкачування тіста\nПензлик для змащування кондитерських виробів\nШприц кондитерський з насадками\n3. Технології створення кондитерських виробів. Тісто є основним напівфабрикатом у виробництві борошняних кондитерських виробів. Тістоприготування передбачає змішування борошна з компонентами рецептури і формування зв'язаної гідратованої маси.\nГоловне в процесі утворення тіста — створення однорідної структури й одержання системи із заданими структурно-механічними властивостями.\nГрупи систем тіста для кондитерських виробів\nСтадії виготовлення тіста\nСтворено в Україні\nХарків'янка Динара Касько відома в усьому світі своїми геометричними десертами, які вже з'являлися на сторінках найвідоміших журналів про кондитерське мистецтво. Стрімко ставши зіркою кондитерського світу, вона їздить по різних країнах із майстер-класами і заробляє продажем унікальних силіконових форм для тортів, які сама моделює в 3D.\nКондитерські вироби Динари Касько\nНеабиякий вплив на процес тістоутворення мають технологічні параметри, передусім вологість, температура тіста і спосіб замішування.\nЗагальна вологість тіста вказує на кількість води в ньому, але не характеризує її причетність до хімічних і біохімічних змін. Стійкість структури тіста під час замішування та подальшої обробки значною мірою залежить від співвідношення в ньому вільної та зв'язаної води.\nВільна вода — це вода, не зв'язана полімерами і доступна для перебігу біохімічних, хімічних і мікробіологічних реакцій.\nЗв'язана вода — це асоційована вода, міцно зв'язана з різними компонентами тіста (білками, вуглеводами тощо) за рахунок хімічної та фізичної взаємодій.\nУ тісті співвідношення вільної та зв'язаної води істотно коливається залежно від його виду, вологості, рецептури.\nКожен вид тіста має свою, строго задану вологість. Вона залежить від низки чинників, насамперед від водопоглинальної здатності борошна.\nВодопоглинальна здатність суттєво впливає на якість тіста і готових виробів.\nТемпература тіста. Температура суттєво впливає на процес тістоутворення. Якщо потрібно збільшити ступінь набрякання компонентів борошна, замішування здійснюють за підвищеної температури; якщо необхідно обмежити їх набрякання й одержати пластичне тісто (наприклад, пісочне), то процес здійснюють за зниженої температури.\nВодопоглинальна здатність борошна — це та кількість води, яка необхідна під час замішування для одержання тіста оптимальної консистенції, що забезпечує нормальну обробку тіста на всіх етапах виробництва.\n20 липня з 2011 р. у світі відзначають Міжнародний День Торта (International Cake Day), який присвячений дружбі та миру між людьми, країнами, народами і проходить під девізом «I CAKE YOU», що означає «Я прийду до тебе з тортом».\nКраїни, які взяли активну участь у першому святкуванні Дня Торта, — Україна, Росія, Білорусь, Молдова, Азербайджан, Грузія, Вірменія, Ізраїль, США. Цього дня було спечено перший у світі «багатонаціональний» миротворчий торт — у його приготуванні взяло участь багато людей з цих країн, які надсилали фотографії спечених ними тортів на сайт свята. Потім параметри всіх виробів було підсумовано, і кордони колективного торта охопили Європу, Азію, Америку та Близький Схід. Відтоді День Торта став щорічною солодкою традицією, а кількість учасників з різних країн дедалі збільшується. Щороку свято присвячено якійсь актуальній суспільній темі.\nСпосіб замішування тіста. Спосіб замішування істотно впливає на властивості тіста. Використовуючи той чи інший спосіб замісу і регулюючи його інтенсивність, можна одержати тісто із заданими показниками якості.\nСпособи замішування тіста: • звичайний; • подовжений; • інтенсивний.\nНовітні досягнення науки і практики\nКреативна пекарка з Ноксвілла (Теннессі, США) Хізер Берд у 2016 р. приготувала дивовижний десерт, який нагадує космічну панораму. На створення такого торта її надихнули знімки Всесвіту, зафіксовані телескопом Хаббл.\nТехнологія виготовлення виробів із дріжджового тіста\nВиготовлення дріжджового тіста. Існують однофазні та двофазні способи приготування тіста. Однофазні передбачають приготування тіста за одну фазу з усієї кількості борошна та іншої сировини за рецептурою. До них належать безопарний та прискорений способи. За двофазним (опарним) способом готують першу фазу (опару) з частини борошна і дріжджів, після її дозрівання — другу фазу (тісто).\nЗагальна принципова технологічна схема приготування дріжджового тіста зводиться до підготовки основної та додаткової сировини, дозування її за об'ємом або масою, замішування опари або тіста (залежно від способу), бродіння опари або тіста, формування виробів та їх випікання.\nНайкращі кондитери світу\nЖульєн Альварез — шеф-кондитер міжнародної мережі люксових готелів The Peninsula в Парижі. Його фірмова особливість — оригінальне поєднання кольорів та смаків і складний художній декор.\nБелінда Леонг виготовляє випічку з особливим запахом, рецептами якого користуються у великих продуктових мережах світу.\nСпособи виготовлення дріжджового тіста\n• більш гнучкий технологічний процес, простіше його регулювання;\n• менші витрати дріжджів для приготування тіста, ніж за умови однофазних способів;\n• кращі смак і аромат виробів;\n• більший термін зберігання свіжості\n• тривалість процесу (4,5-5,5 год);\n• велика кількість операцій із дозування і замішування;\n• більші втрати сухих речовин\n• тривалість приготування тіста менша майже в 2 рази;\n• менші втрати сухих речовин;\n• менша потреба в обладнанні та ємностях для бродіння, ніж за опарного способу\n• негнучкий технологічний процес;\n• якість виробів дещо нижча, ніж за опарного способу\nкороткий технологічний цикл (у 2,5-3 рази коротший, порівняно з опарним способом)\nякість виробів поступається виробам, виготовленим опарним і безопарним способами\nТехнологічна схема приготування дріжджового безопарного тіста\nОбробка тіста. Обробка тіста — важлива стадія приготування тіста, метою якої є одержання тістових заготовок певної маси і форми, а також розпушення їх перед випіканням.\nГотове дріжджове тісто викладають на стіл, посипають борошном, а для смажених виробів інвентар і робочі органи обладнання змазують олією або маргарином.\nТеплова обробка тіста. Теплова обробка — це стадія технологічного процесу, під час якої закріплюється форма, створюється об'єм і структура м'якушки, забарвлюється скоринка, формується специфічний аромат і смак виробу.\nТеплову обробку напівфабрикатів із дріжджового тіста найчастіше здійснюють випіканням і смаженням.\nВипікання виробу — прогрівання тістового напівфабрикату в пекарній камері та перетворення його на готовий виріб у результаті комплексу складних теплофізичних, мікробіологічних, біохімічних, фізико-хімічних процесів.\nОдна і та ж страва ніколи не буває однією й тією ж.\nАлен Лобро, французький театральний критик\nШвидкість прогрівання тістової заготовки залежить від температури пекарної камери, відносної вологості її пароповітряного середовища, а також маси самих заготовок, їх вологості, форми, ступеня розпушеності.\nТехнологічна схема обробки і випікання виробів із дріжджового тіста\nСмаження — це нагрівання тістових заготовок на тепловій поверхні з великою або малою кількістю жиру, температура якого становить 140—180 °С.\nСмаження пиріжків на сковороді\nСмаження у фритюрі здійснюють, повністю занурюючи заготовку в попередньо нагрітий жир до температури 160-180 °С. При цьому утворюється рівномірно підсмажена скоринка одночасно на всій поверхні виробу. Жиру беруть у 4-6 разів більше, ніж продукту; смажать продукт у глибокому наплитному посуді або у фритюрницях.\nПриготування страв у фритюрницях\nНайпопулярніші борошняні кулінарні вироби з дріжджового тіста\nБісквітний напівфабрикат. Бісквітний напівфабрикат — це пухкий, дрібнопористий напівфабрикат з еластичною м'якушкою. Його отримують збиванням яєчного меланжу з цукром-піском і подальшим перемішуванням збитої маси з борошном та випіканням отриманого тіста.\nБісквітні вироби — це тістечка, торти і рулети різної форми з доволі широким асортиментом начинок (кремових, фруктових, желейних тощо) та оздоблень (фрукти, цукати, горіхи, желе).\nЖером де Олівейра — наймолодший чемпіон двох найбільших світових кулінарних змагань, а також власник кондитерських бутіків Intuitions by J в Каннах (Франція) і Монако.\nНа честь свого 30-річного ювілею 10 травня 2011 р. відома канадська компанія Dairy Queen, яка спеціалізується на виробництві морозива, приготувала величезний бісквітний торт із морозивом, для створення якого використали 136 кг льоду, понад 9 т морозива та 90 кг бісквіта і витратили цілу добу. Представники Книги рекордів Гіннеса зафіксували торт як абсолютного рекордсмена, після чого його розрізали і роздали всім охочим в обмін на благодійні пожертви.\nТехнологічна схема приготування бісквітного напівфабрикату звичайним способом\nПісочні напівфабрикати. Пісочне тісто називають так тому, що вироби з нього виходять розсипчастими. Цього досягають завдяки великому вмісту в ньому цукру і жиру, певним якостям борошна й особливостям проведення технологічного процесу. Під час приготування пісочного тіста використовують хімічні розпушувачі, передусім карбонат амонію і гідрокарбонат натрію. Пісочний напівфабрикат одержують шляхом замішування всієї сировини відразу, окрім борошна. Застосовують короткочасний заміс із борошном.\nНайбільше пісочне полуничне печиво було приготовано 1999 р. в США, у м. Плант-Сіті (штат Флорида). Розміри цих ласощів у діаметрі становили 76,82 м, вага досягла 3687 кг. При цьому виріб було прикрашено 617 кг збитих вершків і 1812 кг полуниці.\nТехнологічна схема приготування пісочного напівфабрикату\nНайбільшим тортом, згідно з Книгою рекордів Гіннеса, був торт вагою 59 тонн, близько 31 м завдовжки і 15 м завширшки, який створила 2005 р. до 100-річчя м. Лас-Вегаса група добровольців із 600 осіб.\nНайвищим тортом, згаданим у книзі рекордів, є торт, виготовлений Бетою Корнелл та її помічниками в штаті Мічиган, на площі для ярмарків, розташованій в окрузі Шіавассі, у США. Торт дорівнював у висоту 30,85 м, і в ньому було близько 100 ярусів.\nУ категорії «найдовше тістечко» відзначився кондитерський виріб завдовжки 513,04 м. Чудо-тістечко було виконано шеф-кухарями «Хайят Редженсі Равін» 1986 р. в м. Атланта (штаті Джорджія, США).\nНайстарішим у світі визнано торт, який не так давно виявили в Лондоні. Рекордсмен був приготований як рекламний торт в одній із сімейних кондитерських міста ще в ХІХ ст., а саме: 1898 р. Триярусний витвір кулінарії тривалий час стояв на вітрині, привертаючи увагу потенційних замовників і покупців. У той час торт був білим і пишним, а зараз потемнів, став майже коричневим і трохи зменшився в розмірах через природне висихання.\nЛисткові напівфабрикати. Готовий листковий напівфабрикат складається зі зв'язаних між собою, але таких, що легко розділяються, тонких шарів випеченого тіста; зовнішні шари тверді, а внутрішні — м'які.\nОсобливістю листкового тіста є те, що воно доволі пружне та еластичне і не містить цукру.\nУ січні 2018 р. до розділу «Найменші об'єкти» Книги рекордів України внесено міні-копію популярного торта «Спартак» заввишки 7,76 мм, яку виготовила 15-річна львів'янка Неля Мирон. На створення тортика, завбільшки трохи більшого від сірникової головки, жительці Львова знадобилося 5 год.\nУлітку 2017 р. жителі м. Тернополя встановили ще один вітчизняний рекорд, виготовивши найбільший торт-вишиванку в історії України — завдовжки понад 102 м.\nУ 2016 р. одесити спекли найбільший торт із полуниці, поставивши всеукраїнський рекорд. На приготування кондитерського виробу під назвою «Вікторія» пішло понад 300 кг полуниці, 60 кг борошна, 30 кг вершкового масла, 1200 яєць, 287 л молока, 27 л вершків. Заввишки торт сягнув 4,02 м, завширшки — 2,75 м. У його виготовленні брало участь 10 кондитерів, на випічку коржів яким знадобилася ніч.\nУ 2016 р. кондитерська компанія «Лукас» у День міста Кременчук (Полтавська обл.) отримала 4 дипломи рекордів України: за найбільший 3D-торт, найбільшу кількість шарів у кондвиробі, найбільшу мозаїку з цукерок та унікальні дерева з цукерок.\nТехнологічна схема одержання листкового напівфабрикату\nЗаварні напівфабрикати. Особливістю заварних напівфабрикатів є наявність тріщин на поверхні та утворена всередині порожнина, яку заповнюють начинкою. Такі напівфабрикати призначені для виготовлення заварних трубочок (еклерів), кілець і круглих тістечок (шу).\nЗаварний напівфабрикат готують також у вигляді пласта без порожнин, з поверхнею, вкритою тріщинами і здуттями; використовують для виготовлення бісквітно-заварного торта.\nТехнологічна схема приготування заварного напівфабрикату\nБілково-збивні напівфабрикати. Білково-збивні напівфабрикати отримують збиванням яєчних білків із цукром до пишної, насиченої повітрям маси та її подальшим випіканням. Їх виготовляють лише з використанням білків яєць, цукру і ванільної пудри, без використання борошна, тому випечені напівфабрикати характеризуються легкістю і крихкістю.\nВипікають білково-збивні напівфабрикати за умов низької температури (110-135 °С), дотримання якої забезпечує нормальну пропеченість і характерний білий колір готових виробів.\nІз використанням білково-збивного напівфабрикату виготовляють тістечка, які називають «меренги».\nПряникові напівфабрикати. Пряники — борошняні кондитерські вироби м'якої консистенції та різноманітної форми із чітко вираженим солодким смаком і запахом прянощів.\nПоява пряника тісно пов'язана з поширенням вирощування жита і пшениці та випіканням хліба. Про печиво з медом (прадавні пряники) знали вже в Стародавньому Єгипті. У Стародавньому Римі їх називали panus mellitus («медовий хліб»). На теренах Київської Русі «медовий хліб» відомий з ІХ ст. У нього додавали рослинні соки, подрібнене коріння, а потім і прянощі, які завозили з країн Близького Сходу та Індії.\nЗа однією з версій, назва «пряник» походить від способу його приготування: під час «пряження» в печі виріб обмащували маслом, і він не пригорав.\nЗа іншою версією, назва цих смаколиків походить від додавання в них прянощів.\nВважають, що популярні нині імбирні пряники до Європи завіз у 992 р. вірменський чернець. Проживши 7 років у Франції, він навчив французьких християн мистецтва випікання цих ласощів. У XV ст. в Німеччині була створена гільдія майстрів, які виготовляли пряники з медового тіста із додаванням кореня імбиру. Перші знайдені торгові документи, що свідчать про продаж імбирного печива, датовані XVII ст. У той час їх продавали в монастирях, аптеках і на фермерських ярмарках. У Середньовічній Англії вважали, що імбирні пряники мають лікувальні властивості.\nЗалежно від технології приготування, пряники поділяють на заварні (які готують із заварюванням борошна) та сирцеві. Завдяки різниці в рецептурі та технології приготування тіста вони істотно відрізняються за смаковими якостями.\nКексові напівфабрикати. Кекси — борошняні кондитерські вироби, виготовлені зі здобного тіста з великим вмістом яйцепродуктів, цукру і жиру, а також цінних у смаковому відношенні наповнювачів: родзинок, цукатів, фруктів, горіхів та ін.\nПродукт, подібний на кекси, відомий ще з часів Античності: у Стародавньому Римі гранати, горіхи і родзинки змішували й запікали в ячмінному пюре.\nОсобливої популярності ці кондитерські вироби набули за часів Середньовіччя в Англії та Німеччині.\nКондитерський виріб, який українці називають кексом, відомий під такою ж назвою в поляків і росіян. Саме з польської мови і перейшло в українську слово «кекс», поляки ж, імовірно, запозичили німецьке слово keks, яке в самих німців означає різновид печива, а походить воно, імовірно, від англ. cakes — «пиріг». У різних країнах фігурують різноманітні назви цього виробу (капкейк, мафін, штоллен тощо).\nПочинаючи з XVI ст., коли цукор почали постачати з американських колоній, кекси набули неабиякої популярності й поширилися в усій Європі, але рецепти їх приготування різноманітні в різних країнах і залежать від місцевих інгредієнтів.\nВ Україні перші кекси з'явилися в кінці ХІХ ст.\nТісто для кексів — це багатофазова структурована система, що має у своєму складі повітряну фазу, яка забезпечує пористість.\nДо рецептури кексів входять хімічні розпушувачі або дріжджі.\nВ Англії на початку осені, а точніше у вересні, відзначають «Національний тиждень кексів». Цілий тиждень цим ласощам співають дифірамби та їдять їх у великих кількостях.\nУ Румунії кекси печуть на великі свята: Різдво, Великдень, Новий рік.\nТрадиційний німецький кекс штоллен зазвичай печуть на Різдво в прямокутній формі та посипають цукровою пудрою.\nУ Швейцарії традиційний кекс називають «бірнінброт» (від англ. birnen brot — «грушевий хліб»). Він дуже легкий і солодкий, містить цукати і горіхи.\nУспенський монастир у штаті Міссурі (США) є єдиним у світі абатством, яке продає кондитерські вироби, а саме торти і кекси, через власний Інтернет-магазин.\nКекси, залежно від способу приготування і рецептур, поділяють на такі групи:\nна хімічних розпушувачах;\nбез хімічних розпушувачів.\nТехнологія виготовлення кексів передбачає такі стадії: приготування тіста, формування, випікання й обробку.\nОдин з різновидів кексів називають капкейк (cupcake) — «торт у чашці». Це невеличкий акуратний кекс, призначений для однієї людини, який випікають у спеціальній формочці й верхівку якого прикрашають пишним свіжим кремом, збитими вершками чи цукровою глазур'ю.\nПерше письмове свідчення про незвичайний торт для однієї особи з'явилося 1796 р., коли цей рецепт було надруковано в кулінарній книзі американки Амелії Сіммонс.\nВважають, що свою назву капкейк отримав через те, що початково його випікали в невеличкому керамічному горщику або звичайній чашці (англ. cup — чашка, cake — тістечко). За іншою версією, чашкою вимірювали кількість необхідних для тіста інгредієнтів. Нині так називають будь-які маленькі торти.\nУ деяких англомовних країнах капкейки іноді називають «тортами феї» (fairy cake) — через їхні мініатюрні розміри.\nПочатково капкейки називали й «цифровими тортами» (number cakes), адже перші рецепти капкейків було легко запам'ятати завдяки «ідеальним» формулам: 1 чашка масла, 2 чашки цукру, 3 чашки борошна, 4 яйця...\nСьогодні виготовлення капкейків дедалі частіше стає справжнім бізнесом. Чимало людей охоче змінюють звичну роботу на створення апетитних маленьких шедеврів.\nКласичний варіант цих тістечок є поєднанням ніжної солодкої основи (як правило, бісквіт), пишної кремової шапки і різноманітних кондитерських прикрас. Інгредієнти для приготування капкейків використовують ті ж, що і для звичайних великих тортів. Кількість можливих варіацій у складі тіста обмежується лише фантазією кухаря: туди додають ягоди, горіхи, родзинки, шоколадну стружку та інші смаколики. Як наповнювачі, що утворюють «шапку» капкейка, використовують джем, збиті вершки, глазур, різні види кремів. Що стосується зовнішнього оформлення капкейків, то тут усе залежить від тематики заходу і вподобань господарів банкету. Загалом, це унікальний десерт, який може бути приготований практично з будь-яким смаковим відтінком і оформлений у будь-якому стилі.\nНаприклад, якщо йдеться про дитяче свято, капкейки можуть бути декоровані під героїв улюблених мультфільмів. У разі хрестин це буде декор ніжно-рожевого або блакитного відтінків. На новорічній вечірці капкейки увінчують великі цукрові сніжинки і різнобарвний тематичний декор, а на дні народження з букв на верхівках тістечок можна скласти привітання імениннику. Останнім часом намітилася тенденція на великих банкетах замість багатоярусного торта подавати торт із капкейків — це не лише дуже гарно і смачно, а й зручно: його легко зберігати, транспортувати та ділити між гостями.\nНайбільший капкейк у світі, який важив 555 кг, був заввишки 1,21 м і завширшки 3 м, презентували в м. Детройті (США) у 2009 р.\nСвітовий рекорд із поїдання капкейків (72 штуки за 6 хв) встановив Патрік Бертолетті у 2012 р.\nПрофесії пекаря та кондитера в живописі\nНевідомий німецький художник. «Виготовлення пряників». 1520\nЯ. Стен. «Лейденський булочник з дружиною». 1658\nК. Креул. «Булочниця». 1860\nХ. Сутін. «Кондитер». 1927\nО. Яновська (Ряжська). «Майстри тортів». 1937\nС. Доханос. « Весільний торт». 1940\nМафін — ще один варіант кексу. Це маленька кругла або овальна випічка, переважно солодка, до складу якої входять різноманітні начинки (чорниця, шоколадна стружка, малина, кориця, гарбуз, горіхи, банан, апельсин, персик, суниця, морква, лимон тощо). Зазвичай мафін поміщається в долоні дорослої людини. Бувають мафіни, виготовлені з кукурудзяного борошна (вони менш солодкі, а іноді й солоні).\nІснує кілька версій походження назви «мафін». За однією з них, це слово прийшло до Великобританії в XI ст. й походить від французького moufflet, що означає «м'який хліб». Інша версія пов'язує цю назву з німецьким muffe (один з видів хліба).\nУ США мафіни завезли з Великобританії іммігранти. Ці смаколики набули популярності після їх продажу на Всесвітній виставці в Чикаго 1893 р.\nІснує два типи мафінів: англійські та американські. Для виготовлення англійських використовують дріжджове тісто, а для американських у тісто кладуть розпушувач або соду. Сьогодні розроблено також спеціальні суміші для виробництва мафінів, які покращують структуру готового продукту, насичують його ароматом і надають певного смаку.\n4. Сервірування столу. Сервірування столу створює не лише приємну обстановку, а й певний порядок на столі, забезпечує присутніх усіма необхідними речами та приборами. Гарно прибраний стіл, на якому зручно розташовано всі необхідні предмети і страви, викликає приємні почуття та покращує апетит.\nСервірування столу — це підготовка його до обслуговування, тобто правильне розміщення в певному порядку всіх необхідних для цієї мети предметів (посуду, столової білизни, приборів тощо).\nТарілки і прибори потрібно ставити в тій послідовності, у якій будуть подавати страви.\nВиделку для салату розташовують із самого краю, а для гарячого — найближче біля тарілки.\nДесертні прибори кладуть зверху від тарілки.\nНожі потрібно класти праворуч лезом по напрямку до тарілки, ложки — опуклістю вниз, а виделки — ліворуч від тарілки зубчиками вгору, щоб не зіпсувати скатертину.\nЯкщо подають вершкове масло до хліба, то на тарілку для хліба, яка повинна розташовуватися зліва від виделки, кладуть маленький ніж для масла.\nУсі тарілки повинні стояти на невеликій відстані від краю столу, утворюючи пряму лінію, паралельну краю.\nХліб розставляють на столі на кількох тарілках — так, щоб усім гостям було зручно його дістати.\nСоки і морси найкраще подавати в графинах.\nГарно накритий стіл передбачає бездоганно чисту і випрасувану скатертину та дібрані в тон серветки.\nПотрібно поставити по серветці на кожен комплект тарілок.\nЧудово прикрашають стіл квіти — живі чи сухі композиції. Квіти не повинні займати занадто багато місця, а букети краще робити низькими, щоб вони не заважали брати закуски і спілкуватися гостям один з одним.\nВишукано накритий стіл передбачає вільно розставлені закуски і салатниці та достатню кількість особистого простору для кожного з гостей.\nПриклади сервірування столу\nРекомендації стосовно столових приборів. Існує три основні набори столових приборів: великий столовий, закусочний, десертний. У кожен входять ложка, виделка і ніж, але їх призначення і, відповідно, розміри різні. Великий або основний столовий прибор використовують для перших і других страв. Закусочний набір відрізняється меншими розмірами, сервірується для закусок усіх видів і холодних страв, а також для деяких гарячих — смаженої шинки, млинців тощо.\nДесертний набір, ще менший за розміром, призначений для споживання солодких страв: пудингу, мусу, компоту, морозива, кремів. Якщо бульйон подають у бульйонній чашці, на блюдце кладуть десертну ложку. До фруктів теж подають десертний набір: виделку і ніж — до свіжих фруктів, виделку — до фруктових салатів. Спеціальний фруктовий набір схожий на десертний, але меншого розміру. Фруктовий ніж має загострений кінець, а виделка — два зубці.\nЛегенда української кулінарії\nДарія Яківна Цвек, авторка відомих на весь світ книг рецептів «У будні й у свята», «На добрий вечір», «Святкова кухня», «Святкуємо всі», «Солодке печиво», народилася 1909 р. на Тернопільщині й ще школяркою почала записувати кулінарні рецепти від бабусі, мами та тітки. Усі інгредієнти тодішні господині вказували «на око», але майбутня легенда української кулінарії перевела всі складники в грами, мілілітри, склянки та ложки. А через багато років вийшли у світ її відомі книги-порадники з простими та доступними рецептами. Дарія Яківна любила жартувати, що може зробити страву навіть із попелу. Вона майстерно готувала, чудово сервірувала стіл, пекла унікальні торти.\n5. Кенді-бар. Candy bar — гарно прикрашений стіл із солодощами для гостей. Така традиція прийшла до нас з європейських країн. Головна відмінність кенді-бару від звичайного солодкого столу — багато декоративних елементів та різноманітність не просто смачних, а й дуже гарних кондитерських виробів.\nПослідовність створення кенді-бару:\n1. Обрати тематику або стиль. Наприклад, теми:\nмультфільмів, кінофільмів або книг;\nцікавих професій, сфер діяльності;\nрізних історичних епох і культур народів світу.\n2. Обрати фон.\n3. Продумати прикраси.\n4. Дібрати скатертину.\n5. Вибрати відповідний посуд (підставку і тарілки для торту чи тістечок, тарілки й етажерки для солодощів, вазочки для фруктів, баночки для льодяників, стаканчики, ложки тощо).\n6. Приготувати і розставити:\nсолодощі (шоколадні цукерки, карамель, яскраве драже, арахіс у шоколаді, мармелад, зефір, маршмелоу, меренги тощо);\nвипічку (печиво, капкейки, мафіни);\nПриклади оформлення кенді-бару\nВаша їжа повинна бути ліками, а ваші ліки повинні бути їжею.\nГіппократ, давньогрецький лікар, «батько медицини»\nЛюдина є тим, що вона їсть.\nЛюдвіг Феєрбах, німецький філософ\nКулінарія — як любов: у неї потрібно або зануритися з головою, або взагалі не занурюватися.\nГаррієт Ван Хорн, американська журналістка та кіно- і телекритик\nПам'ятники кондитерам і кондитерським виробам в Україні\nПам'ятник учневі кондитера в Мукачеві. Скульптор С. Федорин. 2011\nМіні-пам'ятник «Київському торту» в Києві. Скульптор Д. Вовк. 2018\n1. Що таке тістоутворення?\n2. Які існують способи приготування дріжджового тіста?\n3. Яка технологічна схема обробки і випікання виробів із дріжджового тіста?\n4. Чому, коли готове дріжджове тісто викладають на стіл, його посипають борошном?\n5. Що відбувається під час теплової обробки тіста?\n6. Які борошняні та кулінарні вироби виготовляють із дріжджового тіста?\n7. Дайте характеристику пісочного напівфабрикату і виробів із нього.\n8. Охарактеризуйте стадії приготування виробів із листкового тіста.\n9. Назвіть сировину для виготовлення заварного напівфабрикату.\n10. Які особливості білково-збивних напівфабрикатів?\n11. Які існують правила сервірування столу?\n12. Для чого створюють кенді-бар?\nВаша проектна діяльність\nТеми пошукових, дослідницьких та інформаційних міні-проектів\n«Роль кондитерських виробів у житті школяра».\n«Дослідження класифікації кондитерських виробів».\n«Дослідження властивостей борошна».\n«Користь і небезпека від вживання кондитерських виробів».\n«Дослідження здатності борошна утворювати тісто».\n«Дослідження асортименту кондитерських виробів шкільної їдальні».\n«Що зумовлює водопоглинальну здатність борошна?»\n«Традиції сервірування столу в нашій родині».\n«Корисні страви для підлітка».\n«Аналіз використання прянощів у кондитерських виробах».\nІдеї для натхнення та втілення\nБАНК ІДЕЙ ДЛЯ ТВОРЧИХ ПРОЕКТІВ\nМармелад з гарбуза для кенді-бару\nМармелад з варення і джему «Друге життя бабусиних запасів»\nМармелад із соку до обговорення проблем самоврядування в школі\nМаршмелоу до презентації поезії учнів школи\nКекси до сніданку\nСтрави, які не вимагають особливих умов зберігання. Фітобатончики\nСтрави до вечора класичної музики\nКулінарні сувеніри для шкільної футбольної команди\nПечиво до засідання літературного гуртка\nПечиво для вивчення іноземної мови\nЖивопис на печиві\nБулочки у вигляді тварин\nЦукерки «ЗНО на 200 балів»\nСніданок у Парижі\n1. TandiCOOK. Кулінарний блог [Електронний ресурс] : [Веб-сайт]. — Режим доступу: https://tandicook.com.ua\n2. Любисток [Електронний ресурс] : [Веб-сайт]. — Режим доступу: http://lubystok.com.ua/uk/blog\n3. FOOD like ART — Їжа як мистецтво [Електронний ресурс] : [Веб-сайт]. — Режим доступу: http://foodlikeart.blogspot.com\n4. Кулінарні варіації вар'ятки [Електронний ресурс] : [Веб-сайт]. — Режим доступу: http: //olvenkylinar.blogspot.com\n5. Пательня. Кулінарні рецепти з фото [Електронний ресурс] : [Веб-сайт]. — Режим доступу: http://patelnya.com.ua\n6. Катрусина кухня [Електронний ресурс] : [Веб-сайт]. — Режим доступу: http://easy-cooking.com.ua\n7. Picantecooking. Авторський кулінарний сайт [Електронний ресурс] : [Вебсайт]. — Режим доступу: https://picantecooking.com/ua\n8. Mira Fild [Електронний ресурс] : [Веб-сайт]. — Режим доступу: http://myroslavapavliuchok.blogspot.com\n9. Погляд. Статті про кулінарію [Електронний ресурс] : [Веб-сайт]. — Режим доступу: https://pogliad.ua/news/life/cook


четвер, 05 серпня 2021, 04:29\nПро це заявив керівник Офісу Президента Андрій Єрмак під час засідання Палати регіонів Конгресу в Дніпрі, повідомляє кореспондент Укрінформу.\n"Унікальність цього Конгресу полягає в першу чергу у тому, що створений він абсолютно за європейськими стандартами і є унікальною платформою, де є пряме спілкування всіх гілок влади, від маленької ОТГ до міста-мільйонника", - сказав глава ОП.\nЗа його словами, відбувається "плідне спілкування" між учасниками Конгресу, а також з різними асоціаціями та об'єднаннями.\n"Чи є це (Конгрес - ред.) альтернативою? Ми вважаємо, що ні. Це є унікальним проєктом, який ставить за мету об'єднати всі влади заради єдиної мети зробити нашу країну заможною, успішною і дійсно підняти рівень життя наших громадян", - підкреслив Єрмак.\nЯк повідомляв Укрінформ, головою Палати регіонів Конгресу місцевих і регіональних влад обрано очільника Одеської ОДА Сергія Гриневецького, а його заступниками - очільників Миколаївської облради Ганну Замазєєву й Чернівецької ОДА Сергія Осачука.\nЧитайте також: Розмова Зеленського і Байдена дала змогу скоординувати позиції України і США – Єрмак\n3 червня під головуванням Президента Володимира Зеленського відбулося перше засідання Палати місцевих влад Конгресу місцевих та регіональних влад України. Головою Палати місцевих влад Конгресу було обрано Львівського міського голову Андрія Садового, його заступниками — мерів Житомира та Дніпра Сергія Сухомлина та Бориса Філатова.\nЄвропа Тергромада Єрмак Конгрес місцевих та регіональних влад


Квартирний переїзд. | buildbox.biz\nПереїжджаючи від одного будинку до іншого може виникнути дійсно маленька стресова ситуація, як це зазвичай буває. З’являється дуже багато речей, які загубилися або знищені, в той момент, коли людина змінює своє місце проживання, так що не слід сприймати квартирний переїзд легковажно, якщо ви хочете, щоб уникнути будь-яких втрат. Ось деякі поради, які допоможуть під час квартирного переїзду зберегти все на своїх місцях.\nСкладіть список всіх речей. Це один з найважливіших кроків, коли ви збираєтеся почати нове життя на новому місці і глядіть щоб були надійні окна ПВХ. Це може здатися дійсно стомлюючої процедурою, але це в підсумку збереже вам деякий час. Список може бути зроблено протягом двох місяців до дня фактичного квартирного переїзду, щоб переконатися, що все записано по порядку. Перелік речей може бути складений, коли ви будете переносити речі з кімнати в кімнату, щоб зробити цей процес набагато простіше. Цей список може бути використаний при розпакуванні в новому будинку в якості засобу для забезпечення того, щоб нічого не залишилося, або загубилося під час квартирного переїзду.\nВам знадобитися достатньо часу, щоб ви упакували всі свої речі акуратно, щоб вони потім відразу були готові до використання в новому будинку. Це також прекрасний час, щоб розібратися у всіх ваших речах, щоб мати поняття про те, що вам потрібно і які речі будуть викинуті, щоб почати нове життя без зайвого сміття. Вам не обов’язково потрібно викидати предмети, якими ви не використовуєте, але можете віддати їх на благодійність, або продати за невеликі гроші.\nЯк вибрати і встановити ванну? Завжди актуально стоїть проблема про заміну сантехніки. Квартира не буде виглядати красиво і оновлено навіть після ремонту, якщо стоїть стара сантехні...\nІсторичні стилі в сучасному інтер’єрі. Зараз можна зустріти величезну кількість стилів дизайну приміщень. Існують різні типи дизайну приміщень. До першої декоративної групи відносяться істо...\nПросмотр телевидения. Сидит в углу гостиной практически в каждом доме квадрат, который отображает изображение еще, чтобы вас развлекать в течение нескольких часов подряд. Н...\n← Париж и его роскошные апартаменты. Кращі меблі для дому. →


17 січня 2021, Київ 12:32\n24 лютого 2009, 22:30\nОстап Семерак, Людмила Супрун\nГості Свободи: Остап Семерак, народний депутат (БЮТ) та Людмила Супрун, народний депутат 4-го скликання, голова НДП\nРоман Скрипін: Пані Супрун, у мене перше запитання до Вас. Це скільки Ви отримували тоді, коли Ви виконували обов’язки депутата четвертого скликання?\nЛюдмила Супрун: У нас була зарплата, у свій час коливалася від 1 600 гривень…\n- Нагадайте, це в яких роках?\nЛюдмила Супрун: Це був приблизно 2002 рік. І ця зарплата складала приблизно подвійну норму від середньої зарплати по країні. В принципі, це був підхід, близький до об’єктивного.\nЧому треба прив’язувати зарплату чиновників до середньої зарплати по країні? З однієї причини…\n- Давайте зробимо ще одну річ.\nПане Семирак, яка у Вас зараз зарплата депутатська?\nОстап Семирак: Зарплата депутатська складає на сьогодні 17 тисяч гривень.\n- Тобто, ось фактично в 10 разів виросла зарплата.\nОстап Семирак: Це разом з податками. Мінус податки, там 14 з чимось виходить.\n- А це теж з податками чи це чистими було?\nЛюдмила Супрун: Ні, це з податками безперечно.\n- Тобто, було ще менше, ніж 1 600. Ну, фактично в 10 разів. І говорили, що депутати мають отримувати величезну зарплату для того, щоб у них не було корупційної спокуси, щоб вони не брали хабарі так само, як і всі чиновники.\nЛюдмила Супрун: Романе, Ви згадайте той час, коли депутатський корпус працював на громадських засадах і депутати не отримували зарплати.\n- Зараз депутати місцевих рад працюють на громадських засадах, скажімо, депутати Київради або Львівської міської ради, або Харківської ради, або Донецької ради, будь-якого міста. Вони працюють на громадських засадах.\nА інформація, котра стала ледь не бомбою 23 лютого, тобто дня вчорашнього: колишні депутати України просять про матеріальну допомогу ВР. І вичерпний перелік подали інформаційні агенції.\nЦе в той час, коли в країні економічна криза, коли долар сягає небачених висот, а люди втрачають реальні доходи.\nЗрештою, українська влада й до того не демонструвала особливої економності на собі.\nПопри усі обіцянки, нікуди не поділося спеціалізоване обслуговування чиновників вкупі з народними депутатами. Нікуди не поділися привілеї та пільги. Ні місці лишилися лікарні, профілакторії та санаторії для обраних.\nІ слід відзначити: українські чиновники у рази більше заробляють цілком офіційно тепер, ніж колись. А коли вийдуть на пенсію, усі нарахування та сам розмір пенсій змушують заздрісно дивитися на це тих, хто гнув спину все життя, скажімо, на заводі.\nОтже, не зважаючи на декларовану Конституцією рівність, українське суспільство й надалі ділиться ледь не на касти, на кшталт індійських…\nОстап Семирак: …Як ми вже сьогодні говори, що 17 тисяч – це зарплата депутата сьогодні, мінус оподаткування. І депутат отримує там 14 тисяч з чимось.\nПлюс є на депутатські повноваження справді кошти, які передбачаються в розмірі зарплати, так як це передбачено законом.\nІ є ще третя сума, яка йде на помічників. Але насправді депутат нею не користується, він наймає на роботу помічників, і це є та зарплата, яку бухгалтерія платить помічникам...\n- Дехто, можливо.\nОстап Семирак: Це важливо.\n- Можливо, бухгалтерія платить помічникам.\nПросто давайте уявімо собі просту схему. Якщо Ви зачепилися, власне, за це, за депутатство, то давайте просту схему. Депутат отримує «на здійснення своїх повноважень» ще гроші. Що це таке? На що саме? На кулькові ручки?\nОстап Семирак: Це тяжко пояснити мені, молодому депутату…\n- Може, пані Супрун пояснить?\nЛюдмила Супрун: У нас такого взагалі не було раніше.\nОстап Семирак: Та ні, воно було. І насправді це кошти, наскільки я розумію, були походженням своїм так звана «канцелярія», так звані якісь… Ну, я не знаю, що там ще.\nТобто, ці кошти передбачаються на якісь телефонні розмови, ще щось. Тобто, вони якось розписані. І це не є ноу-хау цього скликання.\n- Помічників можна взяти своїх знайомих фальшивих фактично, які за вас отримуватимуть гроші, а потім вам їх передаватимуть.\nОстап Семирак: Абсолютно так можна зробити.\n- Я Вам скажу, що Ви попитайте своїх, можливо, старших депутатів, які так роблять, тому що ми цифру не брали зі стелі, вона не придумана.\nОстап Семирак: Романе, знаєш, мені здається, що є такі депутати, можливо, що так роблять…\n- Це певні депутати поділилися кулуарно досвідом, що вони отримують на місяць близько 55 тисяч на руки, не використовуючи оці «на здійснення повноважень». Тобто, він збільшує вдвічі або втричі собі зарплату.\nОстап Семирак: Це якби проблема кожного депутата. Я думаю, що в перспективі він не має політичного майбутнього, тому що помічники – це є ті люди, які повинні тобі допомагати. Ти можеш ті кошти в них забрати (я не сперечаюся) і людині зробити послугу, що ти працевлаштував його трудову книжку…\n- Що таке взагалі «помічник народного депутата»? Народний депутат, здається, вже не може в туалет без помічника сходити. Воно так видається. Так роздувати свої штати – це надто складно нам зрозуміти.\nОстап Семирак: З помічниками дуже просто. Це не є річ, яка появилася тільки в українському парламенті. Вона є у всіх парламентах. І, скажімо, функції мого помічника… Я можу пояснювати, але я не думаю, що це…\n- Ні, у Вас там є певна кількість помічників, які отримують зарплати.\nОстап Семирак: У мене чотири помічники.\n- А є такі, які можуть бути помічниками, і зарплату не отримувати.\nОстап Семирак: У мене теж є такі.\nЛюдмила Супрун: Тепер депутатам практично щомісячно надається допомога за оренду приміщення. У нього немає власного житла, йому платять з розрахунку 400 гривень на день компенсації за винайм житла. Якщо порахувати цю суму упродовж року, то ця сума складає просто величезні цифри.\nЛюдмила Супрун: Треба не забувати, що ще є одна норма, і тепер депутатам практично щомісячно надається допомога за оренду приміщення.\nНаприклад, у нього немає власного житла, йому платять з розрахунку 400 гривень на день компенсації за винайм житла. Тобто, якщо порахувати цю суму упродовж року, то ця сума складає просто величезні цифри. Це близько, якщо я не помиляюся… Порахуйте 400 на 365 днів…\n- Тобто, фактично людині не треба бути зареєстрованим у Києві, а в передмісті Києва, як він може відразу просити компенсацію на винайм житла або брати готель. Правильно?\nЛюдмила Супрун: Абсолютно.\n- Якийсь сплачується з бюджету.\nЛюдмила Супрун: І це достатньо великі гроші.\nТому пропонувалося в свій час таке. У нас змінилася політична система. Раніше були, наприклад, вибори за мажоритарним принципом, і депутат ішов від певного округу територіального та працював у парламенті. Тепер іде система закритих партійних списків. Хто в партійних списках? Ніхто не знає. Обирають в принципі всю партію в цілому.\nЛюдмила Супрун: Можливо, треба було перейти до системи, коли зарплату депутатам, які проходять по списках, буде платити не платник податків, не бюджет, а буде платити політична партія.\nТак, можливо, треба було перейти до системи, коли зарплату депутатам, які проходять по списках, буде платити не платник податків, не бюджет, а буде платити політична партія. Бо якщо подивитися список тих витрат, які здійснюються на вибори, а потім партії вимагають компенсувати їх з бюджету, то ця сума зашкалює за один мільярд гривень.\n- Пані Супрун, а де партія брала б гроші?\nЛюдмила Супрун: Так от, запитайте, де партії брали гроші?\n- У Вас є партія. Може, Ви маєте такий бюджет, що якщо Ви потрапляєте в парламент, Ви платите депутатам своїм зарплату.\nЛюдмила Супрун: Романе, для того, щоб зняти інсинуації з цього питання, треба подивитися, які оплати праці існують в європейських країнах для депутатського корпусу, і як вони обліковуються, як вони розраховані.\nЛюдмила Супрун: Треба подивитися, які оплати праці існують в європейських країнах для депутатського корпусу. Як правило, береться середня зарплата по країні і до цього пристосуються коефіцієнти 1,2, 1,5, до 2. Тобто, якщо вся країна має низьку оплату праці, то в депутатів високої зарплати не буде…\nЯк правило, береться середня зарплата по країні і до цього пристосуються коефіцієнти 1,2, 1,5, до 2. Тобто, якщо вся країна має низьку оплату праці, то в депутатів високої зарплати не буде…


Скільки коштує мандрівка грецькими островами Лефкада та Кефалонія — The Village Україна\nСкільки коштуєСкільки коштує мандрівка грецькими островами Лефкада та Кефалонія\nУ пошуках найкрасивіших пляжів\nЮлія Беба, 10 серпня 2021\nАнастасія Киричок, рекламна операційна менеджерка, разом із подругою Дариною Шевчук, програмною координаторкою, 11 днів подорожували грецькими островами. На прохання The Village Україна дівчата розповідають, скільки коштує мандрівка та які пляжі обов'язково треба відвідати.\nСкільки днів: 11\nБюджет на двох: 2000 євро\nЧому Лефкада та Кефалонія\nКілька років тому ми з подругами їздили на концерт Florence and The Machine в Афіни та відпочивали на острові Агістрі поблизу. Нам настільки там сподобалося, що вирішили повернутися в Грецію ще раз. Тож як тільки кордони відкрили, ми надумали взяти квитки.\nВ інтернеті надивилися фото острова Закінтос, який відомий пляжем Навагіо з величезною скелею, яскраво-блакитною водою та затонулим кораблем, що викинуло на берег. Ми мріяли потрапити туди.\nНа подорож у нас було аж 11 днів, тож вирішили, що для одного острова цього буде забагато й треба пошукати красиві острови поруч. Ткнули пальцем на карту й випадково натрапили на острови Кефалонія та Лефкада. Ми не чули про них раніше, але вирішили подивитися фото в Google. Картинка дуже сподобалася, тож ми вирішили з’їздити на три острови та провести там по три дні.\nПочати планували з Лефкади, адже туди можна доїхати автобусом з Афін і не пересідати на паром. Острів із материком з’єднує міст. Ми забронювали житло лише на кілька ночей на Лефкаді, далі нічого не планували. Забігаючи наперед, до Закінтоса, завдяки якому затіяли цю мандрівку, ми так і не доїхали. Усе тому, що на Лефкаді та Кефалонії нам дуже сильно сподобалося. Вирішили не їздити галопом по європах, а натомість приділити більше часу кожному острову. А Закінтос залишили для наступної подорожі.\nУ нас не було знайомих, які могли б нам розповісти про мандрівки цими островами, тому орієнтувалися лише на інформацію в інтернеті та власні спроби й помилки.\nКарантинні обмеження та документи\nCOVID-тести для в’їзду в Грецію обійшлися нам у 1200 гривень. Також потрібно було здавати їх щоразу, коли ми сідали на паром у Греції. Для посадки вимагають свіжий тест на COVID-19 або сертифікат вакцинації. На момент подорожі ми з подругою були вакциновані, але 14 днів ще не минуло, і сертифікатів у нас не було. Тож доводилося щоразу перед посадкою робити швидкі тести на COVID-19 за 30 євро з людини.\nСтрахування, що покриває лікування COVID-19, обійшлося подрузі в 400 гривень, а моє покриває компанія.\nУсього: 170 євро\nНайзручніший варіант – прилетіти з Києва до міста Араксос чартерними авіалініями Bees Airline, а звідти – декілька годин до Лефкади. Але на потрібні нам дати всі місця розкупили, тож довелося їхати через Афіни. Квитки туди на Ryanair і назад на Wizz Air обійшлися нам в 390 євро на двох.\nДо Лефкади ми їхали 6 годин автобусом. Квитки коштували 64 євро на двох. Придбати їх можна онлайн.\nПідказка: місцеві автобусні перевізники не приймають квитки з телефона, їх обов’язково треба друкувати.\nЗ головного міста острова Лефкада, куди нас привіз автобус, потрібно було дістатися до села Василіки іншим автобусом за 4 євро з людини. Дорога зайняла ще годину. Так, їхати на острови далеко й довго, але воно того варте.\nНа островах ми пересувалися автобусами або таксі, а між островами – паромом. Також орендували човен, щоб доїхати на красиві важкодоступні пляжі. За таксі на островах ми заплатили трохи більше 140 євро, за паром – 44 євро, за човен – 78 євро, а за автобус на зворотному шляху – 45 євро.\nУсього: 807 євро\nМи забронювали житло заздалегідь усього на кілька днів, а далі зупинялися в місцях, де нам подобалося, і змінювали маршрут прямо під час подорожі. Житло шукали на Airbnb та Booking, бронювали його в останній момент і не сильно зважали на умови, адже цілий день проводили не вдома. Головними критеріями для нас були базовий комфорт, зручна локація та невисока ціна.\nЗа ніч в Афінах заплатили 55 євро на двох, а за три ночі у Василіках – 132 євро. Житло було комфортним, із власним двориком, пальмами, шезлонгами та мінікухнею. Мінуси також були: інтернет ловив тільки в саду, а ванна була дуже маленька. На Лефкаді немає великих мережевих готелів, лише гестхауси, що належать місцевим жителям.\nПісля цього ми на дві ночі переїхали в маленьке село Атаніон, бо з нього можна було найзручніше дістатися до одного з найкрасивіших пляжів – Egremni. Житло там обійшлося в 107 євро на двох.\nЗа всю подорож ми зупинялися в п’яти містечках та орендували житло від 44 до 70 євро за ніч.\nУсього: 535 євро\nМісця та пляжі\nЛефкада – Василіки\nМи вирішили почати подорож із селища Василіки, адже прочитали, що це класний хаб, з якого зручно дивитися острів. Село складається всього із трьох вулиць, воно настільки маленьке, що там навіть немає номерів будинків. Щоб дістатися до свого гестхауса, достатньо сказати таксистові його назву. Удень ми їздили на пляжі, а вечорами гуляли красивою набережною чи ходили в кафешки.\nНеподалік від селища розташований пляж Agiofylli, на який зручно дістатися човном. За 7 євро тебе відвозять туди вранці та забирають назад увечері.\nТакож ми купили денну подорож на пляжі Egremni та Porto Katsiki за 25 євро з людини, і це було одне з найкращих вражень цієї мандрівки. Коли приїхали на Egremni, я зрозуміла, що в житті не бачила нічого подібного. Це пляж із камінчиками та яскраво-блакитною водою під крутим обривом гір із піска. Пляж вузький, але дуже довгий, тому була можливість лежати подалі від людей. Ми просто закохалися в це місце. Дістатися туди можна лише човном або пішки, бо після землетрусу 2015 року дорогу для автомобілів перекрили.\nПісля цього нас повезли на улюблений пляж місцевих Porto Katsiki. На жаль, не побачили його як слід, адже причалити до берега не було можливості. Ми лише плавали навколо пляжу, але не виходили на нього.\nПід час екскурсії в нас було всього 3 години на Egremni. Ми вирішили, що цього мало й треба перебратися поближче до пляжу. Єдиним варіантом було село Атаніон, що розташоване в горах за 3,5 кілометра від Egremni. Дістатися туди було не так просто: автобуси не ходять, тож ми заплатили 30 євро за таксі з Василіків. Туристична інфраструктура там не надто розвинена: є кілька гестхаусів і кафешок, невеликий продуктовий магазин.\nМи орендували житло в Атаніоні на дві ночі та досліджували місцеві пляжі. Перший день провели на Gialos. Нам здавалося, що він стане нашим улюбленим пляжем після Egremni, але буквально за кілька днів поступився іншому в нашому рейтингу. Gialos – великий і широкий пляж, де легко можна всамітнитися.\nДістатися до нього було складно, бо автобуси туди не ходять, а більшість людей приїздить на власних авто або трейлерах. Тож 3,5 кілометра довелося йти пішки серпантинами. Дорога зайняла близько години, але через круті серпантини та спеку це було складно. Зате пляж того вартий. На щастя, на зворотному шляху ми зупинили машину й нас підвезли назад у село. Пізніше ще декілька разів їздили з пляжів автостопом.\nНаступного дня ми пішли пішки на Egremni. Вийшли рано вранці, тому так спекотно вже не було, та й серпантин не настільки крутий. Але з цим пляжем була інша складність: до нього потрібно спуститися сходами на 400 сходинок, що прикріплені до скелі. Було трохи страшно, ала краса цього пляжу виправдовує всі зусилля. Щоправда, іти вгору назад набагато складніше.\nНайбільший кайф цих пляжів у тому, що вони не людні. А не людні вони тому, що дістатися до них складно та більшість людей лінується це робити. Тому, якщо хочеться там відпочивати, доводиться йти на угоду з собою: туди йти годину, але потім можна хоч голою лежати, ніхто тебе не побачить.\nУ цій місцевості варто було б з’їздити на ще один мальовничий пляж Milos. Та оскільки в нас не було автомобіля, діставатися туди було незручно.\nКефалонія – Фіскардо\nДругу частину мандрівки ми збиралися провести на острові Кефалонія. Нам постійно здавалося, ніби всі найкращі пляжі ми вже побачили й так класно вже ніде не буде. Та виявилося, що ми дарма хвилювалися. Кожне наступне місце перепльовувало попереднє.\nЩоб дістатися на Кефалонію з Лефкади, треба приїхати в село Нідрі й там сісти на паром. З Атаніона автобуси ходять лише раз на тиждень, щоп’ятниці. Нам це не підходило, тому ми взяли таксі з Атаніона до Нідрі за 55 євро. Добре, що ми приїхали за годину до відправлення парома, бо виявилося, що для посадки необхідний негативний тест на COVID-19. Неподалік від причалу ми знайшли медичний центр і зробили там швидкі тести за 30 євро з людини. Було дуже боляче платити такі гроші, зважаючи на те, що на паромі тести навіть не перевіряли. Просто побачили, що вони в нас є.\nДорога на Кефалонію зайняла 1,5 години. Цей острів значно більший за Лефкаду, тому й інфраструктура краще розвинена. Перша зупинка мала бути в мальовничому портовому містечку Фіскардо, де зазвичай паркуються всі дорогі яхти. Там дуже багато зелені, квітів, вузенькі вулички вимощені бруківкою та старовинні будиночки, ніби з казки. Ми погуляли селищем і відпочили на пляжі Фокі. Він невеличкий, але цікавий тим, що розташований між хвойними деревами..\nНа жаль, ми не змогли зупинитися у Фіскардо, бо житло коштувало від 300 євро за ніч. Тож ми знайшли місцевого таксиста, попросили залишити в нього в багажнику валізи та домовилися, що ввечері він відвезе нас в Асос. Там ми вирішили зупинитися на дві ночі за порадою знайомої.\nЦе невелике селище на кілька вулиць з красивою набережною та замком на горі. Кафешок і магазинів там теж удосталь. В Асосі живе дуже мало людей, а туристи приїздять здебільшого на день, адже великих красивих пляжів там немає. Утім, це ідеальне місце для того, щоб просто видихнути посеред активної подорожі та переїздів.\nПісля Асоса ми вирушили до пляжу, що входить у десятку найкрасивіших у світі за версією National Geographic, Myrthos. Саме цей пляж переплюнув Egremni, який ми до цього вважали найкращим. Потрапити на нього теж непросто без автомобіля. Місцеві казали, ніби туди ходить автобус, але ми жодного разу його не бачили.\nЗупинилися в найближчому селі Діварата та ходили на пляж пішки приблизно 2,5 кілометра. Назад нам щастило зупиняти машини, щоб під’їхати вгору до села.\nЯкщо на Лефкаді відпочивають переважно греки й кілька разів ми зустрічали румунів і болгар, то Кефалонія – більш популярний напрямок серед іноземців. Окрім греків, там відпочивають багато британців і поляків, кілька разів зустрічали росіян. Але загалом на обох островах небагато туристів, ці напрямки ще не розкручені.\nОстанню ніч ми провели в головному місті Кефалонії – Аргостолі. За українськими мірками це невелике містечко, але після 10 днів у селах Аргостолі з його нічним життям, барами, ресторанами та магазинами здався нам занадто шумним. Місто красиве, але проти усіх сел, де ми були, не таке атмосферне.\nНаступного ранку ми сіли на автобус до села Самі, а там пересіли на паром до Патрі. Автобус теж їхав на паромі, а з Патрі відвіз нас до Афін.\nУ кожному гестхаусі, де ми зупинялися, була невеличка кухня, але готувати ми не хотіли. Іноді снідали вдома сандвічами та фруктами й лише зрідка ходили на сніданок у кафешки. Обідали та вечеряли ми завжди в закладах.\nСніданок у кафешці без кави чи соку коштує приблизно 8 євро з людини. Обід і вечеря обходилися нам у 8–12 євро за одного. Ціни в закладах ми завжди оцінювали за вартістю грецького салату, адже його подають всюди.\nМи їли переважно грецьку кухню. Майже завжди брали грецький салат, куштували гірос, мусаки, рибу. Вартість салату – від 5 до 8,5 євро. Маленька порція гіроса коштує 4 євро, а велика – 9–11 євро. Риба – від 12 євро. Щоправда, риба в цих місцях нам не дуже сподобалася. Кулька морозива коштує 2 євро. Вода – 0,5–1 євро за пляшку. Також ми купували фрукти. За кілограм персиків платили 3 євро, а от черешня дорога – аж 6–8 євро за кілограм. Пляшка пива Міфос обходилася в 1,5–3 євро. Загалом кожна з нас витрачала на їжу десь 25–30 євро на день.\nУсього: 500 євро\nЗагальний бюджет на двох – 2000 євро