Третій світ чи Силіконова саванна: як змінюється життя в Африці\n16 січня 2021, 19:13 Читать новость на русском\nАфрика розвивається, але досі лишається континентом стереотипів / Pixabay\nУ другій частині інтерв'ю співзасновника українського Центру дослідження Африки Олександра Мішина читайте про перспективи співробітництва України за африканськими державами, які існують стереотипи щодо Африки – які з них правдиві, а які – вигадки, чим живе Африка зараз, чи успішні реформи й наскільки сильні пережитки колоніальних часів. Уся палітра життя на африканському континенті у продовженні великої розмови-лекції експерта-міжнародника для 24 каналу.\nЧитайте також "Ви не цінуєте свою країну": чому може навчити Африка Україну та як отримати з цього зиск\nЧи може Україна стати впливовою в Африці\nЧи в змозі Україна працювати на те, щоб стати великим гравцем в Африці, як Росія, Китай, Франція та інші?\nРізні країни у світі мають різну вагу за рахунок багатьох чинників: розмір території, населення, технології, історія державотворення, внутрішня єдність тощо. Україні немає сенсу ставити на мету наздогнати когось у питаннях впливу. За багатьма параметрами це буде непродуктивним. Навіть якщо ми цієї мети досягнемо, обсяг витрат на це навряд покриє здобутки.\nУкраїна має, по-перше, визначити свій інтерес, зрозуміти де ми маємо серйозно бути, що ми можемо вагомого зробити або запропонувати. І надалі шукати свою нішу і посідати її. Є цілі країни або окремі сектори в економіках держав Африки, де ми могли б дуже успішно закріпитися та отримувати обопільну вигоду.\nТобто наше завдання в Африці – це точкове співробітництво без боротьби за глобальний вплив?\nА що таке боротьба за глобальний вплив?\nЦе, наприклад, як Росія зі своїми політтехнологами в африканських країнах, яка змінює правила гри під себе, а не намагається підлаштуватись під ті, що вже є на континенті.\nМи ж не знаємо чим для Росії закінчиться ця гра. РФ зараз зробила великі ставки в Африці, вона позиціонує себе як надзвичайно впливовий гравець в регіоні, це правда.\nЯ хочу сказати, що є багато сегментів, у яких Україна не поступається Росії за показниками. Наприклад, африканських студентів в Україні навчається не менше, ніж в Росії.\nРосійська пропаганда та російська зброя залишаються впливовими на континенті, Україна йде іншим шляхом й пропонує мирну співпрацю / Фото – російські ЗМІ\nПорівняно з країнами, які поводять себе як хулігани, Україна навпаки є донором безпеки, бо українські миротворці в Демократичній Республіці Конго, Судані Південному Судані, Малі, а до цього – в Ліберії, Сьєрра-Леоні, Кот д'Івуарі, Анголі, Ефіопії – це наш внесок у відновлення стабільності цих країн.\nУкраїна має серйозні транспортно-логістичні можливості, досвід у боротьбі з гібридними загрозами, практику організації масового волонтерського руху. А це всі ті речі, які дуже актуальні для африканського континенту.\nЗараз все більш популярним стає екзотичний туризм. До яких африканських країн може поїхати українець, не переймаючись за власну безпеку (якщо не брати до уваги країни Північної Африки)?\nОднозначно це Кенія, Танзанія, Ботсвана, Сейшельські острови, Маврикій, Кабо-Верде, Сенегал, Гамбія і Намібія. Ось це країни, в яких українські мандрівники можуть почувати себе комфортно. Звісно, такий екзотичний вид туризму не буде дешевим.\nУкраїна – Африка: проблема стереотипів\nУкраїнські популісти дуже полюбляють гучні порівняння України з Африкою в аспекті політичного життя, звісно, маючи на увазі нестабільні країни центральної Африки. Наскільки це взагалі доречно і чи є в цьому сенс?\nЗакріпився негативний стереотип щодо країн Африки та проблеми державотворення в середині них після здобуття незалежності. Дійсно було багато війн, конфліктів, неоколоніальних впливів тощо. Молодим африканським державам було дійсно дуже складно знаходити своє місце у світовій політиці.\nБільшість джерел, які порівнюють Україну з Африкою в негативному контексті, – це російські пропагандисти. Десь ототожнюють Україну з Сомалі. Яка мета? Спроектувати розпад нашої держави. Деякі порівнюють нашу країну з Зімбабве, щоб показати, що в нас деградація економіки та запрограмувати нам у свідомості цю тезу.\nЦе пропагандистські шаблони. Але в самих росіян є травма дев'яностих років, пов'язана з цими порівняннями. Росію також порівнювали з Африкою. Найбанальніший приклад – після розпаду СРСР Росію почали називати "Верхня Вольта з ракетами". Вони хочуть цю травму якось за Фрейдом перекласти на нас.\nАле в цих порівнянь дуже порушено хронометраж. Вони порівнюють з країнами Африки, які колись у минулому мали такі проблеми. Низка африканських країн вже досягла свого економічного дива. Тому стереотипи дуже відстають від дійсності.\nБагато людей мислять про Африку стереотипами. Що нібито там усюди голод та бідність. Чи є африканські країни, які вибрались з бідності та зараз бурхливо розвиваються?\nДійсно існує стереотип про відсталість, бідність, війни. Але це уявлення про Африку зразка 1970-90-х років. Значна частина країн Африки за останні 20 років істотно покращилась. Є країни Африки, лідерів яких часто запрошують на такі події, як Світовий економічний форум в Давосі та на інші серйозні конференції і просять поділитися досвідом, як вони досягли успіху. Мова йде про такі країни як Руанда, Кенія, Ефіопія, Танзанія, Сенегал.\nВ чому їхній секрет? Чому в них виходить, а в інших сусідніх країн - ні?\nНаприклад, чому успіху досягла Ботсвана, яку ще називають "діамантова країна"? По-перше, там не було політичних проблем та чвар. Відбулись системні перетворення, створена справедлива система політичної влади. Були дуже розумні та мудрі керівники, які скористалися великими природними ресурсами, які є в країні, і не допустили конфлікту.\nТериторія країни майже повністю покрита пустелею Калахарі, однак вона стала успішною, бо зробила ставку на справедливий розподіл ресурсів та створення прозорих правил гри та захист інвестицій. Ну а також зробила ставку на туризм та зробила його одним з профільних напрямів.\nЯк живе сучасна Ботствана:\nЄ приклад Руанди. Тут ситуація інша. Руанда пережила геноцид, але все одно впевнено прямує до того, щоб стати регіональним лідером. По-перше, це роль збройних сил, які після подій геноциду набули шаленого бойового досвіду – їх використовували для посилення впливу в сусідніх країнах.\nПо-друге, постать президента. Поль Кагаме – жорсткий авторитарний лідер, але він досяг дива, він зміг примирити етноси тутсі та хуту після геноциду 1994 року. Плюс Руанда робить велику ставку на технології та інновації для вирішення проблем. Наприклад, був кейс, коли вони дронами доставляли ліки у віддалені гірські райони. Вони створили інноваційні хаби, щоб створювати стартапи.\nЧому Руанді вдалося:\nАле в плані інновацій звісно лідерство тримає Кенія. У них навіть ідея була така, "Силіконова саванна". Успіх цієї країни також спричинений впровадженням інновацій до різних сфер життя. Мова про інтернет-банкінг, системи статистики, видачу ID.\nВ Кенії в один момент відбулися міжетнічні сутички, в яких було понад тисяча загиблих. Але вони створили в 2008 р. платформу «Ушахіді», де були зібрані свідчення про акти насильтсва у прив'язці до карт Google. Ця ідея пізніше набула популярності з-поміж тисяч організацій по усьому світі, бо вони надихалися нею аби створити власні проєкти краудсорсингу.\nЄ ще країни, які базують свою стратегію на створенні транспортних хабів, щоб бути великими логістичними центрами для переправки товарів до всієї Африки. На цьому добре заробляв Кот д'Івуар. Зараз Того і Гана намагаються зайняти цю нішу на Заході Африки, а Джибуті, Кенія й Танзанія на Сході континенту.\nДеякі країни роблять ставку на продаж стратегічних товарів. Кот д'Івуар та Гана, наприклад, – великі виробники какао-бобів. А це – надзвичайно важливий ресурс, майже як нафта.\nГеноцид в Руанді 1994 року забрав життя від 500 тисяч до мільйона осіб. Як подолала країна цю історичну травму та що робить для об'єднання людей й недопущення знову таких трагедій?\nПерший механізм – це судове покарання винних в рамках трирівневої системи. Перший рівень – міжнародний кримінальний трибунал в Гаазі, він займався покаранням політичних та воєнних керівників винних у геноциді та злочинах проти людяності. Він покарав більшість великих злочинців\nАле був ще другий та третій рівні. Окрім національної судової системи були створені місцеві трибунали, так звані суди "Гачача". Ці суди за спрощеною процедурою розглядали справи винуватців у геноциді на локальному рівні. Президент Кагаме дуже швидко створив цю надзвичайну юстицію і зміг покарати майже всіх, хто вчинив злочин, бо суди "Гачача" розглянули понад 1,2 мільйона випадків правопорушень та злочинів. В Руанді були створені "табори солідарності" – "Інгандо" задля викорінення ідеології геноциду.\nІнший інструмент – величезний волонтерський рух в рамках програми "Ітореро-виховання" активних членів суспільства. Молодь, яка доносила меседжі, що є єдина нація руандійців, і не треба ділитися на тутсі і хуту. Нібито, уряд вже покарав злочинців і всім зараз треба будувати нову Руанду.\nБув такий механізм, як обов'язкове спільне проведення часу дітей з сімей, які раніше ворогували, щоб нове покоління розуміло, що немає ніякої ворожнечі, всі однакові, і що батьки зробили фатальну помилку.\nНадзвичайно важливою є політика національної пам'яті, щорічні меморіальні заходи, присвячені подіям геноциду, різноманітні семінари, саміти та наукові дослідження. В Руанді наявні меморіали та пам'ятки, що закликають ніколи не повторювати геноциди. Ніхто не забутий, знайдені майже всі жертви, визначені обставини їхньої смерті.\nТакож, що дуже важливо, в офіційних документах зникла одна з причин геноциду – наявність графи "національність" в паспорті.\nЩо ви можете розповісти про Ноллівуд (Нігерійський Голлівуд)?\nЦе дуже важливий роботодавець для Нігерії. У Ноллівуді кілька мільйонів людей задіяні у виробництві різної кінематографічної продукції. Вони створюють величезну кількість кінострічок, з різними бюджетами та різної якості. Ставка робиться на цікаві життєві історії, неординарні сюжетні лінії, суміш містицизму та романтики. Стрічки дуже швидко себе окупають.\nТе, що Ноллівуд зміг захопити серйозні позиції на африканському ринку – це правда.\nНоллівуд- все дуже серйозно:\nЧи допомагає їм це у політиці? Бо я читав, що деякі країни піднімали паніку, вводили мита на кінематографічну продукцію Нігерії.\nТой, хто виробляє фільми, завжди закладає в них свої пропагандистські ідеї, які є для них важливі. Безумовно, нігерійці також це роблять. Хоча би з огляду на те, що в стрічках панують представники етносу йоруба, а зараз залучають багато акторів з Гани.\nІнші африканські країни є не менш креативними. Та ж Буркіна-Фасо має найбільший в Африці фестиваль кіно та телебачення. Стрічка "Людина, що кричить" режисера з Чаду Махамата Салеха Харуна в 2010 році здобула приз журі Каннського кінофестивалю. Тому, можливо у сусідніх країн на цьому тлі є певна заздрість до успіхів саме нігерійської кіноіндустрії.\nТакож важливе й мовне питання. Нігерійські фільми, зазвичай, англомовні, а африканські країни дуже чутливі до мовних питань. Наприклад, в Камеруні, де протистоять франкофони і англофони, фільми англійською викликають бурхливу реакцію.\nЛіберальні реформи на континенті\nБачив новину про те, що в парламенті Кенії йде боротьба за гендерний баланс. Мене це здивувало, адже невже у країнах центральної Африки піднімають такі проблеми? Це лібералізація або ж це просто популізм та відведення уваги від реальних проблем?\nЗвісно, тут не може бути однозначної відповіді, все це має місце. З одного боку гендерна проблема в кенійському суспільстві дійсно існує. Часто піднімають проблему насильства над жінками, її потрібно вирішувати. Згадаймо хоча би спеціальне жіноче поселення Умоджа.\nАле цей козир гендерного балансу та гендерних квот використовують в політичній боротьбі. В Кенії є дві великі політичні сили: "Ювілейна коаліція" та "Національний верховний альянс", і вони розігрують цю карту в боротьбі за владу. Це пов'язано з тим, що означені блоки хочуть мати позитивну репутацію в очах електорату та іноземних партнерів.\nВтім, я бачу великий позитив у тому, що це питання взагалі стоїть на порядку денному. В багатьох країнах Африки жінки безумовно потребують захисту їхніх прав.\nЯк приживаються ліберальні ідеї в африканських країнах та чи доречно демократизацію порівнювати з християнізацією?\nАфриканці дуже чутливі до рецептів лібералізації та демократизації згори, тому що вони це сприймають як спробу експорту якоїсь нової неоколоніальної моделі на їхній території.\n"Демократизацію" та "християнізацію" я б не порівнював, бо в багатьох африканських суспільствах до колонізації були наявні власні традиційні демократичні інститути. Якщо ми візьмемо Ботсвану, то одна з причин успіху системи цієї країни – інтеграція традиційних демократичних суспільних інститутів у сучасну модель. Для прикладу одночасно з парламентом функціонує "Нтло йя Дікгосі" – дорадчий орган, що складається із спадкових чи обраних вождів.\nУ Африці можна знайти багато прикладів общинної чи виборної демократії. Там своє уявлення про демократію, відмінне від європейського. За цим стоїть глибока та давня африканська політична культура.\nАфриканці чутливі, бо в них є своя традиція державотворення. Зараз дуже популярна ідея відродження доколоніальних традицій. Практично всі африканські країни до приходу колоніалістів мали власну державність, про яку дуже довго замовчували, позиціонуючи африканські суспільства, як "дикунські".\nЯкщо говорити про демократії європейського зразка, то вже є країни, які класифікують як Full Democracy або максимально наближені до цього. Наприклад, Маврикій, Кабо-Верде, Ботсвана, ПАР, Гана.\nІ я хочу сказати, що в Африці є країни, які більш демократичні, ніж деякі країни Європи чи навіть ЄС.\nДуже часто в цьому контексті африканці згадують Велику Карфагенську державу, що за визначенням Арістотеля мала демократичні риси управління. Не будемо забувати, що державність, як територіальний феномен, зародилась в Африці, в Єгипті, а вже потім почала еволюціонувати.\nАле звісно є африканські країни, де лібералізація потрібна, і де вона б поліпшила життя народу.\nЧим загрожує Африці фундаменталізм\nЯкі тенденції ісламізації Африки ви можете виділити за останні 10 років? Чи витісняє іслам християнство?\nВ Африці зараз досягнута цікава ситуація. Населення в плані релігії ділиться на три великих сегмента: християни – 48 – 49%, мусульмани – 40%, прибічники традиційних релігій – 10%. Пропорції приблизні через брак точних даних.\nЗ початку XX століття майже з однаковою інтенсивністю відбувалась християнізація та ісламізація Африки за рахунок навернення до цих релігій прибічників традиційних вірувань. Треба пам'ятати, що християнство та іслам в Африці дуже сильно відрізняються від нашого розуміння цих релігій. Правильніше буде говорити про афроіслам та афрохристиянство.\nЗараз ми є свідками, що конкуренція відбувається вже між ісламом та християнством. І, безумовно, потенціал ісламу є вищим. Це релігія, яка зараз найшвидшими темпами приростає послідовниками в країнах Африки.\nЧитайте також Чому ІДІЛ продовжує існування: терористи будують медіаімперію\nСформувалась так звана контактна зона християнства та ісламу в центральній Африці. І ось тому ми спостерігаємо конфлікти в низці центральноафриканських країн. Туди поступово проникає іслам і витісняє християнство. Центральноафриканська Республіка – це по суті приклад міжконфесіональної війни. Те саме, що ми спостерігали в добу "Хрестових походів" на Близькому Сході.\nКонфліктні регіони частіше за все є маргінальними. Якщо згадати про північ Малі, північ Мозамбіку, схід Демократичну Республіку Конго, то там збідніле населення. Уряд слабо займається цією проблемою і, відповідно, джихадисти цим користуються. Вони беруть найбідніші райони і проводять там експансію. Людей в таких регіонах найпростіше навернути до певної релігії, пообіцявши їм певні преференції чи просто подарувавши якесь цінне майно, наприклад козу чи корову молочної породи.\nПитання джихадизму в Африці дуже складне. Його не можна розглядати в парадигмі чорного та білого. Дуже часто місцеве населення підтримує джихадистів і угруповання "Ісламська держава", тому що вони пропонують більш справедливі механізми оподаткування та чіткіші "правила гри", ніж ті, які існують в рамках діяльності корумпованих урядів.\nКому вигідна велика війна в Африці:\nОтже, джихадизм має за собою економічну модель, яка більш простіша, зрозуміліша і менш корумпована. Тому, це не просто "тероризм". Це щось страшніше та більш комплексне. Це – створення паралельних квазі-держав. Там де слабкий уряд – ініціативу беруть джихадисти, які створюють паралельні адміністрації, непідконтрольний центральній владі.\nЯ закликаю на це дивитись як на складне явище, яке віддзеркалює потреби певних маргіналізованих верств населення, які, на жаль, це підтримують.\nЯк боротись з невіглаством і забобонами\nЧи є у африканських країнах расизм щодо білих та альбіносів? Якщо є, то як він проявляється?\nЄ країни Африки, де існує значна біла меншина. Це – Зімбабве, Південноафриканська Республіка, Кенія, Намібія. Наразі немає жодної держави в Африці, де б на рівні офіційної влади в ХХІ столітті пропагували расизм, окрім Зімбабве.\nВ Зімбабве ми знаємо приклад конфіскаційної земельної реформи Роберта Мугабе, коли він фактично відібрав землі в білих фермерів. Потім ці землі були передані чорношкірим власникам и це призвело до найглибшої в історії Зімбабве економічної кризи, з якої країна не може вибратись досі.\nУ Південноафриканській республіці існує рух Джуліаса Малєми та його партії "Борці за економічну свободу", що відомі закликами наслідувати зімбабвійський досвід. Але він популіст, і його просто використовують для контролю над певним електоратом. Це поки що така собі політична гра, хоча дуже небезпечна.\nАльбіноси в Танзанії – страшна правда:\nОдночасно зі зростанням рейтингів партії Малєми, зростають рейтинги партії білих – Демократичний Альянс. Тобто проблема поляризації є, однак масштаб загрози дещо перебільшений. Расизм – це питання, яке навмисне роздувають, щоб не боротися з більш глобальними проблемами: бідність, корупція, кримінальне засилля, енергетична криза тощо.\nЩодо альбіносів, це проблема переважно Танзанії. Тут аспект не расизму, а невігластва і забобонів. Вважається, що певні органи альбіносів, зорема кінцівки, можна використати для магічних ритуалів, пов'язаних з одужанням або ж набуттям багатства. Це – ритуальні вбивства, і такі практики, на жаль, досі поширені.\nТак само в Танзанії, Малаві, Мозамбіку є такий забобон: вважається, що якщо вбити лису людину, то в голові можна знайти золото або притягнути його за допомогою чаклунів.\nІ що, реально вбивають лисих людей?\nТак, є прецеденти вбивства лисих чоловіків у Мозамбіку в 2017 р. через те, що в них нібито є золото в голові.\nЯкі масштаби работоргівлі в Африці та як з нею борються?\nЄ кілька аспектів погляду на работоргівлю в Африці. Перший – це традиційна работоргівля. Є така африканська країна Мавританія, яка схвалила три закони, що забороняють рабство. Це – остання країна в світі, яка скасувала рабство. Вона зробила це лише в 1981 році.\nРабство в Мавританії має традиційний характер. Там живе кілька сотень тисяч людей, які є колишніми рабами (до 20% населення). Але з огляду на структуру мавританського суспільства, вони отримали юридичну свободу, але не отримали економічних прав та належного правового захисту. Тому, більшість з них лишаються зі своїми рабовласниками і живуть у них ледь не на правах членів родини. Формально вони не є рабами, але фактично ними лишаються, бо в них немає вибору.\nДоходить до того, що в Мавританії є окремі імена, якими називають виключно рабів. От є таке ім'я Біляль. Якщо ви спілкуєтесь з людиною з таким ім'ям, то це майже стовідсоткова гарантія, що це колишній або людина, яка перебуває у рабстві.\nАле це традиційне рабство і дуже складно цей соціальний феномен коментувати. Власне рабство – це дуже багатогранний феномен.\nЄ так зване сучасне рабство і воно теж має багато аспектів. Це коли людей утримують різні кримінальні групи як рабів, переправляють їх або захоплюють. Є приклади, коли рабів захоплюють терористи. Є приклад існування цілих картелів, які під приводом «допомоги» у нелегальній еміграції до країн ЄС переправляють африканців з країн Субсахарської Африки до Магрибу, де вони потрапляють в тенета работорговців.\nЄ ще приклад рабства, коли через борги продають дітей. Це особливо поширено в зонах конфліктів та бойових дій. На жаль, Африка за оцінками ООн посідає 2 місце у світі після Азійсько-тихоокеанського регіону за кількістю "сучасних рабів".\n"Велике будівництво" – африканська версія:\nЧому Африка лишається "третім світом"\nЄ така думка, що гуманітарна допомога з країн Заходу заважає країнам Африки розвиватися. Бо нібито Європа та США дають рибу, але не вудку, щоб цю умовну рибу ловити. Наскільки це правильне судження?\nЯкщо мислити короткостроковими категоріями, то будь-яка допомога вирішує або консервує певну проблему. Якщо дивитись на міжнародну допомогу через призму короткостроковості, то часто є ситуації, коли вона є необхідною і коли вона розв'язує гуманітарні кризи.\nЯкщо дивитись у довгостроковій перспективі, то це, безумовно, більше негативу. Міжнародна допомога нагадує наркотик, і багато країн успішно підсаджуються на цю голку. І замість того, щоб шукати можливості самодостатнього розвитку, створювати власні ініціативи, займати ніші, модернізуватися, навчатися новим практиками, створювати виробництва, так і лишаються в цих пастках допомоги.\nНації на цій голці сидять, і еліти від цього багатіють. Дуже часто міжнародна допомога розподіляється нерівномірно, несправедливо, багато міжнародної допомоги просто грабують. До тих, хто її потребує найбільше, в багатьох випадках доходить лише незначна частина.\nЯкщо людина якийсь час не використовує певний орган, то він поступово перестає функціонувати. Якщо людина постійно лежить, організм звикає до ситуації і розуміє, що ноги йому начебто вже непотрібні, і вони відмирають. Так само допомога самим фактом свого існування вбиває багато корисних функцій суспільства.\nВиграють ті країни, які можуть балансувати міжнародну допомогу та саморозвиток.\nБагато країн потрапили в пастки міжнародної допомоги не просто так. Є багато досліджень африканських, де це розглядають як елемент неоколоніальної політики. Тому дуже не випадково такі відносини виникають.\nЧи легше було б розвиватись африканським країнам без неоколоніального впливу?\nЯ вам скажу таку думку: якщо б поняття неоколоніалізму не було, то деякі лідери б його самі винайшли, щоб пояснювати цим свої невдачі. Все було б дуже просто, якби всі внутрішні проблеми африканських країн можна було на це списати.\nБезумовно, відносини африканських країн та заходу асиметричні. Але безліч африканських країн мали усі можливості, щоб цю асиметрію прибрати, але не зробили цього. А тепер всі проблеми валять на колоніальну спадщину.\nНеоколоніалізм існує, така проблема є, диму без вогню не буває, проте все набагато складніше. Якби не було еліт, які мислили б не державними інтересами, а егоїстичними, то, можливо, проблема не набула таких масштабів. Спокуса тактичного мислення, спокуса отримати все "тут і зараз" часто домінує.\nНайстильніший на континенті:\nЧи буде колись конфедерація африканських держав?\nІнтеграційні процеси в Африці відбуваються на різних рівнях. Перший – це співпраця на рівні субрегіонів. Країни створюють економічні блоки, спільні ринки, підписують угоди щодо створення колективних безпекових інститутів. Можна сказати, що на Заході – ЕКОВАС, Півдні – САДК, і Сході Африки – САС, є успішні приклади субрегіональної інтеграції.\nАле є багато проблем, пов'язаних з питанням "а хто ж лідер?" в рамках цих субрегіональних утворень. Ця боротьба гальмує їхню успішність.\nЄ регіони Екваторіальної Африки та Магрибу, де через міжелітні чвари та конфліктність інтеграція гальмується.\nІнший ярус інтеграції – це загально континентальний – Африканський Союз. Ця організація створила документ, що має назву "Порядок денний 2063". В ньому перелічені кроки, які мають досягти африканські країни в різних сферах: як-то транспортне сполучення, модернізація економік, спільний африканський паспорт, континентальна зона вільної торгівлі, тощо, аби Африка стала іншою.\nЗвісно, є величезний обсяг питань, як це правильно реалізувати і щоб усе пішло на користь. Існує дуже багато перешкод. Уявіть, в одній лише Центральноафриканській Республіці існує 80 етнічних груп з власними мовами. І всі вони достатньо різні та цікаві. І таких країн на континенті багато. В таких умовах дуже важко вести мову про якийсь спільний знаменник.\nАле панафриканські ініціативи є, і вони поступово, крок за кроком втілюються в життя. За планами, в 2063 році ми повинні побачити в Африці якийсь аналог Європейського Союзу. Африканці ставлять перед собою амбітну задачу створення сильної потужної Африки, як єдиного гравця в міжнародних відносинах. Саме так виглядає сучасна "африканська мрія".\nОлег Терещенко, Богдан Мірошниченко\nНовини політикиРосійська пропагандаТероризмАфрикаПублікаціїСтаттіІсламська державаНовиниКот-д'Івуар


volosov – Комунальне підприємство «Черкасиводоканал»\nMeanwhile lets just say that we are proud volosov contributed a whooping 11 entries.\nEntries Опубліковано volosov\nМи з України! Ми – Україна! Щодня, щомиті! І в свято, і в будні! Не на часі святкувати. На часі наближати Перемогу! А вона вже йде до нас в Українській Вишиванці, вишитій червоними та чорними нитками.\nУ воєнний час особливо актуальним є володіння навиками надання першої домедичної допомоги. Саме вчасно надана первинна допомога дає можливість зберегти життя людині, що зазнала травм чи ураження як під час військових дій, так і в побуті. Саме задля цього на підприємство завітали спеціалісти-парамедики. Під наглядом фахівців працівники КП «Черкасиводоканал» проходили відповідне навчання і практичні […]\nУ середмісті Черкас на каналізаційному колекторі 12 травня стався значний провал грунту. Фахівці Водоканалу терміново провели обстеження місця провалу і спланували першочергові роботи по його ліквідації. Попередній висновок – критичне зношення частини ділянки каналізаційного залізобетонного колектора, який експлуатується уже понад сорок років. Працівники підприємства уже змонтували тимчасову обвідну лінію, підготували насос для перекачки стоків, […]\nСаме так говорить начальник цеху ЕВКНС Олександр про роботу обладнання на водопровідних та каналізаційних насосних станціях. Найбільш енергоємне господарство підприємства потребує цілодобового контролю та постійного обслуговування. Тут працюють справжні фахівці, руками яких, здійснено комплекс робіт по модернізації насосних станцій у попередні роки та проводиться ефективна їх експлуатація сьогодні. Завдяки модернізації наш Водоканал уже багато […]\n07.04.2022 /0 Коментарів/Опубліковано volosov\nЦех мереж водопостачання та водовідведення – один із основних цехів підприємства. Його головне завдання – обслуговування мереж, що забезпечує їх цілодобову та безперебійну експлуатацію. Очолює підрозділ досвідчений фахівець – Павло. Працюють тут справжні майстри-водопровідники, які готові у будь-який час доби виїхати на ліквідацію пориву, чи для виконання термінових ремонтних робіт. Лише за останній […]\nПрацюємо для Перемоги 24/7. Кожен свідомий громадянин України робить все від нього залежне, щоб наблизити мить нашої звитяги. Надійний тил, трудовий фронт – є запорука перемог наших захисників. Водоканалівці: -на водопровідних та каналізаційних мережах працюють зараз за себе і за тих працівників, які на фронті, або пішли в тероборону; -допомагають коштами, збирають гуманітарку, приймають переселенців… […]\n30.03.2022 /0 Коментарів/Опубліковано volosov\nУ ці тривожні дні війни народ України зібрав свою волю і зусилля в єдиний кулак для досягнення спільної перемоги. Працівники нашого підприємства продовжують працювати у надзвичайно складних умовах воєнного часу, надаючи послуги цілодобово. Зараз, як ніколи, нам потрібна підтримка містян. Кожна ваша гривна, кожна оплата допомагає нам у цей скрутний період подавати якісні послуги […]\n22.03.2022 /0 Коментарів/Опубліковано volosov\nУ цей надзвичайно складний час випробовувань та критичних викликів для нашої держави, працівники підприємства свідомі того, що від роботи кожного залежить добробут, затишок і, зрештою, життя наших громадян. Водопровідник – це та людина, яка робить водні ресурси доступними кожному. Інколи ми і не задумуємось, що для того, щоб в нашій оселі була вода, потрібна […]\nОстаннім часом містом поширюються чутки про можливість припинення централізованого водопостачання у місті. Керівництво КП «Черкасиводоканал» з усією відповідальністю запевняє , що на даний час не має підстав для будь-якого обмеження подачі води на місто . Насосні станції підвищення тиску питної води працюють у штатному режимі і забезпечують її подачу на верхні поверхи багатоквартирних житлових будинків […]\n11.03.2022 /0 Коментарів/Опубліковано volosov\nВ період військового стану підприємство не матиме можливості надати всім споживачам в паперовому форматі інформацію про обсяг спожитих послуг за лютий місяць поточного року та відповідно – суму нарахувань.Разом з тим, в електронних додатках “ПриватБанк”, “Ощадбанк”, “УкрСиббанк”, “Фамільний Банк”, “А-Банк” ви зможете бачити нарахування станом на 01.03.2022р.Також ви зможете отримати необхідну інформацію за довідковими телефонами […]\n10.03.2022 /0 Коментарів/Опубліковано volosov


“Податковий майдан”: Протягом минулої доби через сутички постраждали щонайменше 10 ФОПівців – Запоріжжя Інфо\n“Податковий майдан”: Протягом минулої доби через сутички постраждали щонайменше 10 ФОПівців\nСьогодні ФОПівці збираються продовжити мітинг, розпочатий вчора\nВчора внаслідок сутичок постраждали щонайменше 10 підприємців та 40 правоохоронців. Про це повідомив кореспондент “112 Україна”.\n“З нашого боку постраждали близько 10 осіб, це те, що я знаю. І одна жінка дуже важко постраждала, в неї черепно-мозкова травма. І на сьогодні вона втратила 60% зору на одне око, сьогодні в неї операція”, – розповів Владислав Орлов, співзасновник руху “SaveФОП”.\nСутички між протестувальниками та поліцейськими були і вночі. За словами Владислава Орлова, близько 23:00 підприємці намагалися пронести на свою територію генератор, для того щоб приготувати зігрівальні напої. Проте поліцейські заблокували прохід та не пропускали генератор, внаслідок чого і почалася штовханина.\nВодночас сьогодні ФОПівці збираються продовжити мітинг, розпочатий учора. За словами кореспондента, на Майдані Незалежності вже збирається народ та чатує поліція. Самі ж підприємці закінчувати акцію протесту не збирають, кажуть, будуть стояти доти, доки їх не почують.\n“Ми залишаємося і сьогодні, і завтра, і післязавтра, доти, доки не вирішиться наше питання. І так, ми будемо об’єднуватися з усіма абсолютно без винятку, хто готовий відстоювати, зокрема, й інтереси мікро- та малого бізнесу як основу економіки суспільства”, – зазначив Орлов.\nНагадаємо, вчора, 15 грудня, підприємці зі всієї України зібралися біля стін Верховної Ради на наймасштабніший мітинг, який самі називають “податковим майданом”. На акції протесту були присутні десятки тисяч людей. Головні вимоги – скасування касових апаратів та дозвіл на працю у період посиленого карантину.\nНазад“Ювентус” – “Аталанта”: Сьогодні відбудеться матч чемпіонату Італії\nВперед“Інтер” – “Наполі”: Сьогодні відбудеться матч чемпіонату Італії


ПОХОДЖЕННЯ РУСІ. ФОРМУВАННЯ ДЕРЖАВНОГО ЦЕНТРУ В СЕРЕДНЬОМУ ПРИДНІПРОВ’Ї - СХІДНА ЄВРОПА В ДОБУ РАННЬОГО СЕРЕДНЬОВІЧЧЯ. КИЇВСЬКА РУСЬ - ІСТОРІЯ УКРАЇНИ З ДАВНИНИ ДО ПОЧАТКУ XXI СТОЛІТТЯ - Історія України - статті - шкільна програма 12 класів\nСХІДНА ЄВРОПА В ДОБУ РАННЬОГО СЕРЕДНЬОВІЧЧЯ. КИЇВСЬКА РУСЬ. ПОХОДЖЕННЯ РУСІ. ФОРМУВАННЯ ДЕРЖАВНОГО ЦЕНТРУ В СЕРЕДНЬОМУ ПРИДНІПРОВ’Ї


Суспільство 2020-11-06\t Перегляди: 283\nВи помічали, що поряд з деякими людьми навіть дихати важко? Вони просто ходячі джерела негативу. Там, де вони з'являються, неодмінно трапляється скандал, а атмосфера розжарюється. Ось 10 типів людей, від яких треба триматися чимдалі.\n1. Пліткар. Такій людині під страхом розстрілу не можна довірити секрет. Він його неодмінно усім рознесе. І отримає від цього якесь збочене задоволення. Пліткарі колекціонують чужі секрети, а потім в потрібний момент роблять їх надбанням громадськості.\n2. Скандаліст. Його хлібом не годуй, дай з кимось зчепитися. Привід відшукається завжди. Скандал виникає буквально ні з чого. А друг-скандаліст може так потріпати нерви, що потім просто сил не залишається. Та і дружити з такою людиною немає ніякого толку. Його мета в житті — поскандалити і посіяти після себе негатив.\n3. Песиміст. У нього не просто все погано, а жахливо. Навіть у хороших новинах він знайде долю зла. З песимістом складно спілкуватися. Він тягне на сіру сторону життя, затягує у болото нудьги. А ще песимізм заразний. Ви і самі не помітите, що теж почали мислити в негативному ключі.\n4. Ідіот. Тупість теж передається. Тривале спілкування з нерозумною людиною шкодить вашому розумовому розвитку. Від нього можна набратися дурості і неуцтва. А ще ідіоти дуже упертие. І обожнюють сперечатися. Безглузда людина не поглядає на аргументи, а сліпо гне свою лінію.\n5. Критикан. Під прицілом кожен ваш вчинок. Критикан неодмінно дасть йому оцінку. І не на вашу користь. Із-за спілкування з такою людиною може розвинутися комплекс неповноцінності. Критикан буквально вбиває вашу віру в себе, йому все не так. Такій людині просто неможливо угодить.\n6. Меркантильна людина. Він спілкується з вами неспроста. Ви або допомагаєте йому влаштуватися на роботу, або позичаєте гроші, або просуваєте по службових сходах. Меркантильні люди не допоможуть вам у біді. Вони поруч тільки тоді, коли потребують ваших грошей або заступництва. Меркантильні люди схожі на п'явок. Вони живляться вашими ресурсами.\n7. Упертий баран. Обожнює сперечатися і висловлювати свою думку. Сперечається з таким захватом і пристрастю, що готовий доводити свою правоту будь-якими способами. З такою людиною морально важко знаходитися. Він звик увесь час гнути свою лінію. Це його принцип. Спілкування з ним схоже на розмову із стіною — ви ніколи нічого не доведіть.\n8. Лицемір. Огидний тип, для якого людська особистість нічого не означає. Він цінує тільки статус людини, його матеріальні можливості. Дружба з успішними людьми наділяє лицеміра певним статусом. Звичайно, так думає тільки він. Але в реальному житті лицемір виглядає жалко. Як шакал, який дружить з тигром.\n9. Підлесник. Другом можна назвати людину, яка і похвалить, і вилає. Та зате зробить це чесно і в очі. А підлесникам все завжди подобається. Вони заглядають в рот, піддакують, бояться висловити власну думку. Зрозуміти, що у підлесника на розумі, неможливо. Він може без роздумів вас зрадити.\n10. Нарцис. Готуйтеся йому прислуговувати. Він завжди найкращий. Самий кращий самозакоханий пінгвін. Нарциси стомлюють оповіданнями про свою невимовну красу, неабиякий розум і феноменальну особу. Хоча це просто унікуми з роздутим до неймовірних розмірів его.\nТакі люди не принесуть у ваше життя нічого хорошого. Навпаки, вони вкрадуть душевну енергію. Ви для них — порожнє місце, інструмент для досягнення мети. Вони випліскують свій негатив на оточення, намагаючись отримати емоційну розрядку або матеріальну вигоду.


Постільна білизна Криспол 5107 Полікоттон. Заходь\nПостільна білизна KrisPol 5107 Полікоттон\nВ інтернет-магазині Жаклін Ви можете купити недорогу і практичну постільну білизну 5107 з полікоттону. Величезною популярністю користуються вироби з матеріалів, створених з використанням сучасних технологій. Полікоттон через високий вміст натуральної бавовни (60%) зберігає всі переваги бавовняної білизни і нагадує її на дотик. За рахунок додавання синтетичних волокон тканина має "охолоджуючий" ефект, дуже витривала, швидко сохне і не втрачає форму. Такий комплект постільної білизни буде Вас довго радувати яскравістю і насиченістю барв, що не вистірується і не вигорає.\nКомплект насиченого шоколадного кольору. Підковдра, наволочки і простирадло усипані великими яскраво червоними трояндами, які освіжають комплект і радують око. Червоні сердечки і напис Valentine's Day створять атмосферу свята і закоханості в Вашій спальні. З таким комплектом постільної білизни свято буде відчуватися щодня!


На Запоріжжі правоохоронці прибули на вбивство, якого не було (ФОТО) - Forpost\nУ вівторок, 17 грудня, пяний мешканець села Дмитрівка Бердянського району вирішив пожартувати над правоохоронцями. Тепер доведеться відповідати за законом.\nБлизько 17:00 невідомий повідомив про вбивство мешканки села. Коли копи прибули на місце події – виявили, що на щастя, всі живі здорові. Згодом зясувалося, 51-річний чоловік вирішив таким чином вбити нудьгу. Мало того, під час розмови з правоохоронцями почав їм хамити, повідомляє «ПроБердянськ».\nНа порушнука склали протоколи за ст. 185 КУоАП (злісне невиконання законного розпорядження поліцейських) та ст. 383 (Завідомо неправдиве повідомлення про злочин).


Династія Нанда — Вікіпедія\n(Перенаправлено з Нанди)\n424 до н.е. – 320 до н.е.\nІмперія Нанда у 323 році до н.е.\n- Засновано 424 до н.е.\n- Ліквідовано 320 до н.е.\nДинастія або імперія Нанда — давньоіндійська держава у басейні річки Ганг, що існувала на півночі півострова Індостан. Вважається першою імперією Індії.\nНатепер є замало відомостей щодо обставин встановлення влади династії Нанда у гирлі річки Ганг. У V ст. тут правила династія Шішунга яка захопила владу у Маґадгі. Втім до 424 році країна занурилася в хаос внаслідок внутрішньої боротьби родів та поразок проти зовнішніх ворогів. Цим вирішив скористатися Магападма Нанда. Про нього мало відомостей. Найпевніше належав до касти шудр, проте очолював одну з армій Маґадгі. Скориставшись розгардіяшем у державі він захопив владу, після чого розпочав боротьбу проти кштаріїв, які до того обіймали провідні позиції у Маґадгі.\nЗміцнивши владу Магападма Нанда розпочав загарбницькі походи уздовж річки Ганг. Його справу продовжив молодший син Дхана Нанда. Водночас останній започаткував заходи із зміцнення адміністративної та фінансової системи держави. Була проведена податкова реформа. При цьому успішно продовжив завойовницькі походи. Саме за Дхами утворилася повноцінна імперія: вона тягнулася від Пенджабу до сучасного штату Орісса.\nВтім конфлікт з брахманами, окрема Чанак'єю призвело до заворушень у 322 році до н.е., до яких приєдналися правителі Таксили й Падрави. Зрештою володаря Нанда було зраджено частиною військовиків, оточено у столиці Паталіпутра, яку захоплено у 320 році до н.е. Династія Нанда впала, поступившись династії Маур'я.\nHeinrich von Stietencron: Hindu Myth, Hindu History, Religion, Art, and Politics; Delhi 2005, S. 87\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Династія_Нанда&oldid=33552084\nОстаннє редагування: 6 жовтня 2021, 08:04\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 08:04, 6 жовтня 2021.


Tennesse Cash лотерея онлайн | штат Теннессі\nТираж № 283, 22 Жовтня\nРозіграш відбудеться о 06:30\n№ 126 від 19.10.2020\nПро гру Tennessee Cash\nЛотерея Tennessee Cash з'явилася в жовтні 2010 року і являється частиною корпорації Tennessee Education Lottery Corporation (TELC), до складу якої входять ще кілька лотерей. Корпорація повністю працює від виручки, яку вона генерує за рахунок продажу своїх продуктів. З 20 січня 2004 року було зібрано понад $5 млрд. для фінансування певних освітніх програм, в тому числі післяшкільних програм, грантів і стипендій для коледжів.\nШанси виграти у Лотереї Tennessee Cash становлять 1 до 1 623 160 - це в десятки разів більше, ніж в інших Американських лотереях. Тобто ймовірність стати переможцем саме вам стає все ближче, що робить лотерею Tennesse Cash найкращої лотереєю.\nРозмір джекпота починається від 200 000 доларів і росте до тих пір, поки хтось не виграє його. Найбільший джекпот був зірваний 17 квітня 2013 і склав 2,2 млн доларів. Крім джекпоту, лотерея Tennessee Cash пропонує ще сім призових категорій. А мінімальний виграш належить тим, хто вгадав хоча б два номери.\nРозіграші лотереї проводяться тричі на тиждень: понеділок, середа та п'ятниця о 22:30 за місцевим часом. Грати в Tennessee Cash доволі просто. Досить придбати білет і вибрати 5 чисел з діапазону 1-35 і 1 число з діапазону 1-5. Кулі з номерами висипають у два лототрони. Потім випадковим чином вибираються п'ять основних куль і одна бонусна додаткова, які і складають виграшну комбінацію лотереї. Джекпот належить тому, хто зміг вгадати всі 6 номерів.\nГрати в лотерею можуть всі бажаючі. Для цього зовсім не обов'язково бути громадянином америки. Головна умова - грати можуть люди, які досягли 18-річного віку.\nЛотерея Tennessee Cash є простим способом покращити своє матеріальне становище, не докладаючи особливих зусиль. Так що грайте, і може саме вам пощастить зірвати джекпот і виконати всі свої неймовірні бажання!\nКраїни проведення: США\nМін. джекпот: $200 000\nДні розіграшу: Пн, Ср, Пт.\nФормат гри: 5 з 35 + 1 з 5


Копали під обстрілами та під прикриттям: сили ООС зайняли стратегічно важливі позиції | Факти\nВересень, 20 в 19:33\nКопали під обстрілами та під прикриттям: сили ООС зайняли стратегічно важливі позиції\nНа передовій за 19 вересня було 13 ворожих атак.\nНа маріупольському напрямку терористи гатили з БМП і гранатометів. Біля Травневого, Луганського і Новомихайлівки – з мінометів. Також була атака по Золотому-4, де, до речі, заплановане розведення військ.\n20 вересня окупанти з гранатомета обстріляли околиці Новолуганського. Втрат і поранених немає.\nЧитайте: Намагаються знищити позиції сил ООС, підпалюючи траву! Як ворог діє проти наших бійців\nЗа допомогою лопат один зі батальйонів змушений був штурмувати горлівську землю, аби зайняти нові стратегічно важливі точки. Під обстрілами бійці копали за спеціальною схемою: 2-3 людини копають один хід, інші 2-3 – з іншого боку, решта 5-6 їх прикривають.\nДокопали до позицій бойовиків так, що тепер не лише бачать ворога, але й добре чують. Нові позиції не лише покращують тактичний стан, але й забезпечують військових паливом. В окопах знайшли поклади вугілля.\nВійськові переконують: ще трохи часу, і вся Горлівка буде нашою, але за умови, якщо не буде наказу відходити назад.\nДо слова, Факти ICTV розповідали про те, як російські бандформування вдосконалюють методи ведення війни.


У Миколаєві окупанти обстріляли житлові райони зі "Смерчів" | Рівне Медіа\nУ Миколаєві окупанти обстріляли житлові райони зі "Смерчів"\n07 березня 2022, 13:04\nСьогодні зранку у Миколаєві вороги обстріляли житлові будинки зі "Смерчів".\nПро це повідомляють у МВС України.\nВнаслідок обстрілу сталось загоряння у житловому секторі - 5 пожеж. Також вогонь спалахнув у промисловій зоні.\nПожежі гасили 32 місцевих рятувальники. Залучено 11 одиниць спецтехніки.


Цезар з куркою - рецепт як смачно приготувати цезар з куркою | Покрокові рецепти з відео на Recept.ua\nПрості салати Салати Американська кухня\n( 4.8182 4 522 22 оцінки)\n3250 - переглядів\n30 хвилин порцій - 2 складність - 3 з 5\nПропоную вам це знамениту страву - салат Цезар з куркою. Такий салат можна готувати на всі свята.\nКуряче філе 60 г.\nХарчова цінність страви "Цезар з куркою" (на 100 грам)\nУ невелику ємність покладіть майонез, діжонську гірчицю, подрібнений часник (натертий на дрібну тертку або пропущений через прес), цедру лимона, яку зніміть дуже акуратно, не зачіпаючи білу частину шкірки. Також в миску вичавіть сік лимона. Перемішайте інгредієнти до однорідного стану. Соус для салату на основі майонезу готовий, поставте його поки в холодильник.\nТепер займіться приготуванням м'яса. Поставте на плиту сковорідку. Покладіть в неї вершкове масло і повністю розтопіть. На розігріту сковорідку покладіть шматочок курячого філе. Обсмажуйте його з усіх боків, поки м'ясо не придбає золотисту скориночку. Наріжте підсмажене куряче м'ясо смужками поперек волокон.\nЗніміть м'ясо зі сковороди. Вимийте її і знову поставте на плиту. Розігрійте на середньому вогні. На гарячу сковороду покладіть бекон, ніякого жиру додавати не потрібно. Обсмажте з обох сторін до зарум'янювання. Підсмажений бекон зніміть зі сковороди і наріжте невеликими шматочками. Раптом у вас бекон пересушиться, просто розламайте його.\nЛистя салату ромен розділіть по одному (ромен один з підвидів латуку має соковите і хрустке зелене листя, в деяких випадках можна замінити ромен листям салату айсберг), вимийте під проточною холодною водою. Добре просушіть на паперовому рушнику. Крупно наріжте або нарвіть листя салату і покладіть їх у миску.\nПоверх нарізаного листя покладіть нарізане великими смужками куряче м'ясо, присипте нарізаним беконом.\nПолийте салат приготовленим соусом на основі майонезу, посипте натертим на дрібній тертці пармезаном і приправте чорним меленим перцем за своїм смаком.\nЦезар з куркою подавайте до столу відразу після приготування. За бажанням з салатом можете подати окремо шматочки лимона. Смачного.\nСалат з креветками 40 3 3 з 5 - детальніше -\nОладки на молоці 50 3 3 з 5 - детальніше -


Березнівчанин металошукачем натрапив на небезпечну знахідку - Перший Поліський. Новини Рівненщини. Володимирець, сарни, костопіль. Північ.інфо\nВслід за Рівним молилися і в Сарнах\nМешканці Полісся зібрали воїнам домашні гостинці\nКолишню громадську раду у Костополі визнали «недієвою»\nНа Поліссі на честь захисника воїнів освятили капличку\nПідприємці підраховують збитки\nВоїн-співець з позивним «Пісня» отримав Орден Богдана Хмельницького\nПияка добряче «нагулявся» за чужі гроші\nHome›Кримінал›Березнівчанин металошукачем натрапив на небезпечну знахідку\nБерезнівчанин металошукачем натрапив на небезпечну знахідку\nБіля Березного,в урочища «Верба», на Рівненщині, знайдено артилерійський снаряд часів Другої Світової війни. Селянин натрапив на небезпечну знахідку на ґрунтовій дорозі біля річки Случ за допомогою металошукача. Каже, шукав предмети давнини, а дістав бойовий снаряд, пише Північ-інфо.\nЩе один артснаряд знайшов житель села Маща Костопільського району. Зі слів чоловіка, на узбіччі дороги в хащах він помітив підозрілий пакет білого кольору. Піротехніки дістали звідти снаряд калібру 72 мм часів Другої світової війни. Після чого усе знешкодили на Рівненському військовому полігоні.\nМинулої доби у Вараші місцевий житель приніс до поліції кілька десятків патронів 7,62 мм. Пояснив, що знайшов їх у лісі.\nА ось до будинку 32-річного Костопільчанина поліцейські прийшли самі. У помешканні чоловіка знайшли ацетильований опій, а також два кілограми насіння маку із різким запахом ацетону, інформує ГУНП Рівненщини.\nТраурна процесія пройшла містом\nЮнаків спокусила горілка й шоколад\nЧерез школу ляжуть посеред траси\nУ селянина мало не згорів раритетний автомобіль\nНа тернопільських свободівців тиснуть обшуками та репресіями?\nНа Поліссі знайшли небезпечні боєприпаси\nУ селі на Поліссі знайшли боєприпаси\nБіля Березного грибники знайшли боєприпаси\nРокитнівчанин знайшов на смітнику патрони\nНа Рівненщині засудили атовця\nНа Поліссі знову вилучають боєприпаси\nНа Поліссі перевіряли «Укрбурштин» та «Бурштин України»\nНа Поліссі чоловік вкоротив собі віку


Телятина в аерогрилі » Прості, смачні й корисні рецепти для мультиварки\nМ'ясом телятини вищої категорії вважається філе, грудна частина, оковалок, огузок і кострец. Телятину цієї категорії можна просто смажити. Подбедерок, плечові і лопаточні частини, Пашина, заріз, голяшка відносяться до м'яса першої та другої категорії, це м'ясо вимагає більш тривалого приготування: його гасять, або варять. Телятина в аерогрилі за часом готується відповідно з тим сортом м'яса, який був придбаний, в будь-якому випадку м'ясо спочатку краще замаринувати.\nІнгредієнти: - 750 г телятини, - 250 г чорносливу, - 1ч.л. меленої материнки, - чорний перець мелений, - мускатний горіх, - зелень, - сіль.\nЗаливаємо водою чорнослив, залишимо його розмокати. М'ясо розрізаємо на невеликі шматочки і натираємо перцем, мускатним горіхом, материнкою і сіллю. Кладемо в посуд для аерогрилю м'ясо, зверху кладемо розмочений чорнослив. Додаємо трохи води, накриваємо кришкою і ставимо готуватися в аерогриль на 30 хвилин з температурою 235 градусів, вентилятор ставимо на середню швидкість.\nЧерез півгодини перемішуємо чорнослив з м'ясом і залишаємо гаситися в аерогрилі ще на 40 хвилин, тільки тепер температуру знизимо до 180 градусів, швидкість вентилятора залишаємо колишньою. Наприкінці посипаємо блюдо рубаною зеленню.


На підйомі. Установка сходів і ліфта в будинку - Dom2000\nНа підйомі. Установка сходів і ліфта в будинку\nБільшість сучасних заміських будинків мають кілька поверхів. Найбільш поширене і звичне "засіб пересування" між ними - сходи. Власники елітної нерухомості крім сходів можуть дозволити собі і більш комфортний спосіб пересування по вертикалі - ліфт\nІснує багато самих різних за типом конструкції і матеріалу виготовлення сходів. Частіше в заміському будинку встановлюється звичайна маршова драбина, підйом по якій здійснюється за прямими ділянках - маршам, з'єднаним між собою майданчиками. Це самий зручний в експлуатації і недорогий тип сходів. Її конструкція проста і надійна, і краще, ніж інші типи сходів, відповідає фізіологічним особливостям людського організму. Маршеві сходи можуть бути прямою, криволінійної (повторює геометрію стіни, у якій вона розташована), і поворотною - зі сходовим маршем, розділеним на дві частини проміжним майданчиком. Для тих власників заміських будинків, у яких є діти, можна порекомендувати пряму маршові сходи - вона найбільш безпечна для дітей.\nЯкщо в приміщенні недостатньо місця для маршових сходів, можна встановити гвинтову. Вона менш кофмортна і тому може бути незручна для літніх людей. Такі сходи складніше у виготовленні та установці, і вимагає більшої кількості матеріалу, тому обходиться значно дорожче. Як правило, кручені сходи використовують в якості додаткової. Ці недоліки частково компенсуються привабливим зовнішнім виглядом гвинтових сходів.\nНа дуже маленькій площі (до 1-2 кв. м) можна побудувати сходи з так званим "гусячим (качиним) кроком", говорить директор компанії "Золоті ручки" Олександр Остапенко. Свою назву вона отримала завдяки формі сходинок, на кожній з яких може повноцінно вміститися ступня лише однієї ноги. Починати підйом по таких сходах теж необхідно з певною ноги. Подібна сходи не надто зручна (кут її підйому занадто крутий), і до неї потрібно довго звикати, каже пан Остапенко. Зазвичай цей тип сходів використовують у підсобних приміщеннях, наприклад, на горищах або мансардах.\nОстаннім часом все більшого поширення набувають так звані "повітряні" драбини, або сходи на больцах. Ступені таких сходів кріпляться до стіни за допомогою спеціальних кріпильних елементів - больцев, або лежать на залізних опорах, тому створюється ілюзія, що сходи як би підвішена в просторі житлового приміщення. Це не тільки надає їй візуальну легкість, але і дозволяє зробити сходи компактнішою. Незважаючи на гадану крихкість, сходи на больцах не поступається за міцністю маршовим сходах - одна її щабель здатна витримувати вантаж масою до 1800 кг.\nЯк правило, сходи виготовляють з дерева - екологічного, гарного, довговічного і міцного матеріалу. Правда, у дерева є і свої недоліки. Перш за все, це висока ціна. Мінімальна вартість самої простої та дешевої дерев'яних сходів становить близько $ 3000, говорить Олександр Остапенко. Крім того, з часом поручні або сходинки дерев'яних сходів можуть почати скрипіти, хоча це найчастіше говорить лише про низьку якість деревини, відзначає провідний спеціаліст компанії "Форест" Станіслав Рукшин.\nНа думку пана Рукшина, краще всього використовувати деревину ясена - порівняно недорогу і міцну, по своїй текстурі нагадує дуб. Ясень можна тонувати під інший вид деревини або пофарбувати. Багато хто віддає перевагу ясену дуб, каже експерт, але у дуба є один істотний недолік - при обробці на текстурі з'являються блискітки. Крім того, дуб коштує значно дорожче ясена. Також замовляють сходи з клена, але на його деревині при обробці можуть з'являтися чорні плями. М'які породи, наприклад, сосну та вільху, краще не використовувати для виготовлення сходів.\nВартість найдешевшої і простий сходи з дуба - близько $ 700-800 за погонний метр, говорить власник компанії Dvorakhaus Андрій Дворак. Така висока ціна пояснюється гарними характеристиками дубової деревини, зокрема, її високою міцністю і щільністю. Дубова деревина не деформується при недостатньому або надлишковій кількості вологи, в літній час і пізньої осені, коли відкриваються вікна або включається опалення.\nОкремо варто сказати про дерев'яних сходах з металевим каркасом. На думку Олександра Остапенко, це не кращий варіант конструкції сходів - дерево "дихає", його пори розширюються і звужуються, тому з часом ступені можуть втратити свою первинну форму, а сходи почне розхитуватися і скрипіти. Більш надійним і міцним, але в той же час і більш дорогим варіантом є дерев'яні сходи на бетонній основі, вважає експерт.\nПідстава сходів може бути облицьований натуральним каменем - мармуром, гранітом або яшмою. Вигляд і колір каменю звичайно підбирає дизайнер, виходячи з колірної гами інтер'єру і переваг замовника. За словами директора компанії "Престиж Мармур" Костянтина Карабанова, попитом стабільно користується недорогий турецький мармур бежевих відтінків, який підходить практично під будь-який інтер'єр. Не слід вибирати камінь для сходів по фотографії, радить пан Карабанов, - наживо він може виглядати зовсім по-іншому. Найкраще оцінити, наскільки той чи інший вид каменю підходить вам, викликавши фахівця із зразками до себе додому.\nЦіна таких сходів прямо залежить від її конфігурації, вартості та кількості витраченого каменю. Пряма маршова сходи буде коштувати трохи дешевше, радіальна сходи, ступені для якої вирізаються вручну, - дорожче. Термін служби сходи, облицьованої каменем, складає більше 50 років.\nЩоб правильно і з максимальною зручністю спланувати простір для сходів, її проектування не слід відкладати при розробці загального плану будинку, каже Олександр Остапенко.\nДеревина повинна відповідати певним вимогам. Так, вологість деревини для дерев'яних сходів не повинна перевищувати 7-9%, інакше після висихання дошки втратять свою первісну форму, зазначає Станіслав Рукшин. У якісному виконанні потребує і бетонне або металеву підставу для сходів. Дуже часто, за словами експерта, власники заміських будинків наймають для заливки бетону непрофесіоналів, тому подступенки (вертикальна деталь, на яку спирається ступінь) можуть мати різну висоту. Підйом по таких сходах дуже незручний і викликає швидку втому.\nБагато фірм використовують для покриття сходів лаки на нітрооснове. Сухий залишок такого лаку дуже тонкий, і якщо на поверхню потрапить пісок, він може залишити помітні подряпини на дереві, які потім доведеться реставрувати. Кращим варіантом стане застосування більш дорогого поліуретанового лаку з хорошим сухим залишком.\nНе варто використовувати для догляду за сходами поліроль - на слизьких щаблях легко посковзнутися. Якщо ви плануєте використовувати для оформлення поручнів сходів скло, краще вибрати триплекс, що складається з трьох шарів, з'єднаних полімерною плівкою. Якщо таке скло буде випадково розбите, воно не осиплеться вниз, як звичайне, а повисне на плівці.\nВажливо і правильно дотримати всі пропорції майбутніх сходів. Подступенки розташовують під прямим кутом до самої щаблі. Сума двох висот подступенков і однієї довжини кроку повинна бути дорівнює 70 см, каже Станіслав Рукшин, тоді по сходах буде зручно ходити. У конструкціях сходів, що мають металевий каркас, потрібно передбачити простір під ним для монтажу ступенів.\nПередбачити установку ліфта краще ще на стадії проектування будинку, щоб заздалегідь врахувати всі особливості обраної конструкції пристрою, говорить директор компанії "Ліфти Україна" Ярослав Голоколенко. Головне, що необхідно закласти в проект будинку, - це розмір шахти ліфта (він повинен бути не менше 1,5 х 1,5 м). Для ліфта може також знадобитися окреме приміщення під машинне відділення, місце для станції управління і приямок - частина шахти ліфта нижче рівня "чистої підлоги" нижньої установки. У приямку розміщується несуча конструкція, що підтримує кабіну, буферні пристрої та компоненти безпеки. Встановити ліфт у вже готовому будинку, при проектуванні якого заздалегідь не було враховано все це, дуже проблематично.\nВтім, є один варіант конструкції ліфта, який можна встановити у вже добудованому будинку, де не передбачено місце під шахту. Це так званий "градусник" - зовнішній ліфт з виносної шахтою, яка кріпиться на одній зі стін будівлі.\nПри проектуванні такої шахти дуже важливо врахувати архітектурні особливості будівлі і міцність стіни, до якої будуть кріпитися рейки. У цьому випадку слід також врахувати вимоги по температурному режиму шахти і машинного приміщення, що становить, як правило, від +5 до +40 ° С. Дане питання є особливо важливим при влаштуванні ліфта у зовнішній шахті, відзначає керівник відділу маркетингу та зв'язків з громадськістю компанії "ТіссенКрупп Елевейтор України" Тетяна Галаган.\nЕлектрика, гідравліка, пневматика\nНа стадії проектування шахти для ліфта власникові заміського будинку потрібно також вирішити, який саме тип ліфта буде в ньому встановлений. Покупці далеко не завжди розбираються в особливостях експлуатації того або іншого типу ліфта, зазначає Тетяна Галаган, тому дуже важливо заздалегідь розібратися в цьому питанні.\nЗа словами Тетяни Галаган, фахівці їх компанії рекомендують всім замовникам зупиняти свій вибір на електричних канатних ліфтах. Перевагою цих ліфтів є низьке споживання електроенергії, досить висока швидкість (від 1 м / с), простота в обслуговуванні і довгий термін служби - більше 25 років. Ліфт з гідравлічним приводом, на думку пані Галаган, можна рекомендувати, якщо необхідна більша вантажопідйомність - від 1250 кг, а висота підйому не перевищує 20 м. Тільки в цьому випадку співвідношення між ціною і якістю обладнання виправдано.\nЄ й спеціальні моделі гідравлічних ліфтів для людей з обмеженими фізичними можливостями. Вони мають найменші приямки з усіх можливих (від 170 мм) і можливість установки на рівні підлоги з пандусом. Швидкість руху таких ліфтів становить 0,15 м / с. Під час руху такого ліфта необхідно постійно натискати кнопку необхідного поверху, що не завжди зручно. В іншому це найзручніші для установки в заміському будинку моделі - вони компактні і споживають мало електрики. Малий розмір приямка дозволяє встановлювати їх над житловими приміщеннями прохідними.\nДо новинок, що з'явилися на українському ринку ліфтів порівняно недавно, відноситься пневматичний вакуумний ліфт чи Аероліфт, як його ще іноді називають. Він являє собою капсулу з органічного скла (полікарбонату), яка переміщується вгору і вниз за прозорою трубі. Конструкція Аероліфта не має на увазі використання кабелів, блоків чи поршнів, не вимагає машинного відділення. Грубо кажучи, такий ліфт працює за принципом насоса - переміщення його кабіни відбувається за рахунок дії сили повітряного потоку при різниці тисків повітря над і під кабіною, створюваної турбіною.\nДо переваг вакуумного ліфта відноситься, насамперед, простота в установці. Кількість зупинок у нього може досягати чотирьох, а висота підйому - 11 м. Основні недоліки Аероліфта - досить низька швидкість руху (0,2 м / с) і маленький розмір кабіни - до 1 м в діаметрі. Реальний досвід експлуатації цього обладнання в Україні не перевищує декількох років, що не дає можливості точно говорити про проблеми, які можуть виникнути у власників таких ліфтів через якийсь час.\nЯкщо під шахтою будуть розташовуватися прохідні житлові приміщення, можуть виникнути складнощі з підбором моделі ліфта і труднощі при офіційному введення в експлуатацію. Проблема полягає в тому, що в цьому випадку не можна буде зробити приямок і машинне відділення в шахті ліфта. Рішенням тут може стати установка ліфта без машинного приміщення, з мінімальним приямком і оголовком. Необхідно передбачити наявність уловлювачів, як для кабіни, так і для противаги, або підсилити дно приямку, і заздалегідь обговорити з ліфтової компанією процедуру майбутнього введення ліфта в експлуатацію.\nВід типу самого ліфта і його кабіни (панорамна або металева) безпосередньо залежить і тип шахти. Панорамні (оглядові) ліфти встановлюються в засклені металокаркасні шахти, говорить Тетяна Галаган. Для інших випадків краща стандартна (бетонна) шахта. Дуже важливо відзначити, що вибір ліфта повинен проходити до споруди шахти - це знизить ризики її переробок.\nНа стадії вибору\nОсобливу увагу слід приділити і вибору вантажопідйомності майбутнього ліфта. Для заміського будинку вона може становити від 180 до 630 кг. На думку фахівців компанії "ТіссенКрупп Елевейтор України", краще зупинити свій вибір на ліфті вантажопідйомністю від 300 кг (без урахування ваги обробки). Ліфт з мінімальної вантажопідйомністю (180 кг) за нормами розрахований на використання тільки двома пасажирами, а практика показує, що комфортно в ньому себе може почувати лише одна людина. Крім того, ліфт є довгостроковим придбанням, тому маленький ліфт може перестати соответстваать потребам вашої родини через 10-20 років. Варто враховувати і вага додаткової обробки: чим більше ліфт буде мати декоративних елементів, тим менше буде залишатися корисної вантажопідйомності для перевезення пасажирів.\nНайпростіший спосіб зробити домашній ліфт особливим - замовити модель з частковим або повним заскленням, говорить Тетяна Галаган. Такий ліфт завжди виглядає добре. Надати шахті ліфта певний настрій можна за допомогою металевого каркаса, пофарбованого в спеціальний колір. Для приватних будинків завжди будуть в моді кабіни, обшиті дзеркально-полірованої сталлю золотого кольору, мармуровими панелями і деревом.\nЛіфт у вашому домі може виділятися не тільки ексклюзивним дизайном, але і додатковими опціями. Серед необхідних можна назвати систему аварійної евакуації при відключенні електроживлення, яка дозволяє в екстреному випадку доставити кабіну з пасажирами на найближчу зупинку, і функцію обмеження доступу в ліфт у нічний час, що може бути необхідно для безпеки кімнат на верхніх поверхах. Крім того, всі котеджні ліфти сьогодні комплектуються кнопками з підсвічуванням і літерами Брайля, цифровим дисплеєм з індикацією поверху і стрілками визначення руху кабіни, кнопками відкриття-закриття дверей, вентилятором, аудіо-та візуальним індикатором перевантаження, переговорної зв'язком. У них також може встановлюватися телефон, каже Ярослав Голоколенко.\nДвері шахти ліфта можуть бути як цілком автоматичними, так і напівавтоматичними. Напівавтоматичні двері значно дешевше (в середньому на $ 800). Вони не розсуваються в сторони, як автоматичні, а відкриваються як звичайні двері, тому дозволяють заощадити корисну площу. Як правило, їх встановлюють тоді, коли необхідна кабіна більшого розміру, а шахта не дозволяє її збільшити. Автоматичні двері не потрібно відкривати вручну, але вони мають набагато більше механізмів, які можуть вийти з ладу.\nВартість ліфта для заміського будинку може бути абсолютно різною, залежно від його типу, вантажопідйомності, використаних для обробки та оформлення матеріалів, виробника. Як правило, придбання та встановлення ліфта в котеджі обходиться не дешевше $ 12-15 тис. Ціна установки такого ліфта становить від 50 до 70% від вартості всього устаткування в залежності від його складності. Виготовлення ліфта разом з доставкою замовнику займає в середньому близько 10 тижнів, установка - від 14 днів, в залежності від поверховості будинку, каже Ярослав Голоколенко.\nПісля встановлення ліфт буде мати потребу в регулярному технічному обслуговуванні. Кожен місяць, у відповідності до вимог виробника устаткування і нормами українського законодавства, він повинен проходити техогляд, один раз на два роки - періодичне технічне опосвідчення. Цю роботу повинна виконувати компанія, що має достатню кваліфікацію і обов'язковий досвід роботи з даним обладнанням, говорить Тетяна Галаган. Зазвичай це роблять ті ж фахівці, які займалися підбором і установкою устаткування. Вартість обслуговування визначається в кожному випадку індивідуально


Як вибрати електричну пилку, види електричних пив, ціни і конструкції | Потрiбна допомога? Є-help!\nВам належить великий обсяг роботи по дереву? Будуєте або ремонтуєте приміський будинок або дачу? Тоді вам не минути питання: Як обрати електропилку?\nСам вибір досить простий, якщо ви уявляєте для себе види робіт, які належить виконати, і розмір матеріалів (товщину, перетин), які доведеться розпорошувати. Розпилювання деревної породи дуже спрощується, коли у вас в руках вірний інструмент.\nЗупинимося на головних видах електроінструментів, створених для розпилювання деревини.\nЛобзик електронний. Використовується при маленьких обсягах робіт або коли необхідно випиляти або відрізати матеріал по дузі, або кутом.\nЦей вид електропили незамінний при розпилюванні листових (фанера, МДФ, пластик) або тонких погонних матеріалів (вагонка, рейка, штапик, плінтус). Змінивши полотно, можна працювати з металом.\nЦиркулярна пила створена для роботи з величезною кількістю матеріалу. Вона незамінна при будівництві або ремонті будинку, але просить для використання верстата і досить величезного приміщення (навісу).\nУстановка диска-пили на «болгарку» – не найкращий вихід, хоча такі диски в природі є. Така робота не безпечна, бо доведеться знімати з «болгарки» захисний кожух, а найвищі обороти цього інструменту призводять до того, що він поводиться непередбачувано. Найвища травмоопасность – причина того, що ми не радимо цей інструмент використовувати для роботи по дереву.\nКраще придбати ланцюгову електропилку, яка є практично повним аналогом власної бензинової родичів, але найменш вимоглива, більш безпечна, легка і комфортна. Цей інструмент більш гнучкий, ніж циркулярна електропила, але от рівність і якість розпилу ж краще в стаціонарній циркулярки.\n← Крижаний будинок – «холодна» мода\nНавіси для дачі →


У Вишневому водій маршрутки побив пасажира через зауваження про порушення правил руху | СЬОГОДНІ\nПобитий пасажир виявився співробітником патрульної служби\nУ Вишневому під Києвом водій маршрутки побив пасажира після зауваження на свою адресу. Били чоловіка за закритими дверима автобуса. Навколо машини зібралися люди і вимагали припинити знущання, але їх ніхто не слухав. Через декілька хвилин водій припиняє свою "роботу" в сфері послуг і виходить до людей. Але свого бранця з салону не випускає. Від питань відмахується.\nВиявилося, що виходив з автобуса просто тому, що в салоні його напарник застосував сльозогінний газ. Задихаючись, бранець кричав про допомогу через вікно.\nУмовити водія звільнити хлопця не вдалося. Доки свідки події викликали поліцейських, напарник водія втік. Але пасажир встиг вказати на кривдника. Той вже спостерігав здалеку.\nЧоловіка водій тримав ще з півгодини, до приїзду патрулів. Коли ті приїхали, виявилося, що бранець – поліцейський! Патрульний Ігор Квасовіч повертався цієї маршруткою з роботи. Каже, змушений був зробити зауваження водієві, коли той грубо порушив правила дорожнього руху.\nДоки доїжджали до кінцевої зупинки, викликав чергових поліцейських.\nНавіть те, що назвався поліцейським від розправи не врятувало.\nГазовий балончик, яким бризнули в пасажира, як виявилося, належить йому – як поліцейському.\nНавіть допит патрульних і увагу журналістів працівника сфери послуг ввічливим, на жаль, не зробили. Від коментарів він відмовився.\nРаніше в страшній аварії на трасі Київ – Чоп на Житомирщині загинули 10 осіб, серед них троє дітей. Поранення отримали дев'ять пасажирів.\nПід час нарад після аварій в Житомирській і Миколаївській областях масштабних ДТП за участю маршрутних мікроавтобусів, які спричинили загибель 15 і травмування понад 20 осіб, було прийнято низку рішень в сфері посилення контролю безпеки пасажирських перевезень в Україні.\nводій, маршрутки, пасажир, побив, під києвом\nВи зараз переглядаєте новину "\tСкандал під Києвом: водій маршрутки побив пасажира за зауваження про порушення". Інші Надзвичайні випадки Київ дивіться в блоці "Останні новини"\n206 890 У Києві покінчив з собою народний артист України\n50 488 Під Києвом хлопець розстріляв молоду пару і загинув під час затримання


Син Віктора Павліка прокоментував відмову від хімієтерапії: “Я не здався!” - WONA.com.ua\nСин Віктора Павліка прокоментував відмову від хімієтерапії: “Я не здався!”\nавтор Сергій Пишкін\t опубліковано Чер 25, 2020\nСин Віктора Павліка заявив, що незважаючи на відмову від хімієтерапії, він продовжить боротьбу проти онкології.\nУ своїй офіційній Facebook-сторінці Павло Павлік зазначив, що свідомо відмовився від хімієтерапії, оскільки 18 курсів лікування не принесли позитивних результатів, однак він не планує сидіти та чекати хороших новин. Юнак пообіцяв, що шукатиме можливість розв’язати проблему, навіть якщо шляхи розв’язання майже неможливо розгледіти.\nПавло зауважив, що хімієтерапія руйнує не лише уражені клітини, але і здорові. У випадку, якщо вона не приносить позитивних результатів, то чи є сенс її продовжувати? Разом з батьками та лікарями, юнак прийняв рішення тимчасово припинити лікування, аби трішки відновитися.\nЧитайте також: Син Віктора Павліка відмовився від боротьби з онкологією: “Немає сенсу”\nЗокрема, син Віктора попросив своїх шанувальників припинити писати йому дурниці щодо альтернативної медицини, оскільки вірити в ефективність подібного є безглуздістю. Наприкінці свого повідомлення, Павло подякував усім, хто його підтримує у важкі для нього часи.\nPubliée par Pavel Pavlik sur Mardi 23 juin 2020\nВіктор ПалікПавло Павлік\nМайлі Сайрус розкрила причини своєї залежності від алкоголю та наркотиків\nДжамала розповіла про знайомство сина з новонародженим братиком


Ресторани записуються в чергу: Українець відкрив унікальний бізнес, як у Франції (фото, відео)\nвівторок, 21 січень 2020, 23:42\nФермер на Івано-Франківщині вирощує півнів-каплунів.\nФермер з міста Бурштин на Івано-Франківщині Ігор Філіпенко відкрив першу в Україні ферму з розведення півнів - каплунів. Вони, на відміну від звичайних, ростуть більшими, мають солодкувате м'ясо і дуже цінуються рестораторами. Про особливості ферми фермер розповів ЗМІ, передають Патріоти України.\n"Вирощуванням курей займаюсь з 90-х років. Працював ветеринарним лікарем на птахофабриці, яка вирощувала бройлерів. Згодом зрозумів, що ця ніша зайнята і захотів відкрити щось своє, автентичне. Тоді згадав, що у Франції вирощують півнів-каплунів (кастрованих півнів)", - каже Ігор.\nПерших птахів розводив на власному подвір'ї. Згодом виграв грант та отримав допомогу на розвиток ферми у сумі 200 тис. грн. На ці кошти закупив спеціальні пташники, автоматичні годівниці для птахів та поїлки і бойню для птиці. Окупність ферми - півтора року.\n"Цей бізнес важко повторити, бо нема спеціалістів. Потрібен навик по оперуванню птахів, якого ніхто не вчить. Півнів каструю у 8 тижнів, коли птаха ще не товар і вже не курча. В момент операції, якщо рука не набита, втрачаєш до 60% поголів'я. За шість років добився, що відхід птиці становить 3%. У Французів — 20%. Другий момент — відгодівля птиці без хімії. Вони 150 днів мають відгуляти аби досягти певної ваги. По суті за рік отримую одну партію птиці", - каже фермер.\nКілограм птиці коштує 170 гривень Продають її виключно цілою тушкою. Кожен півень доростає до ваги 4-5 кілограмів. Основні покупці птиці — ресторани. Черга з бажаючих записується на рік наперед.\n"Особливість птиці і в структурі м'яса. У таких півнів з'являється жир між волокнами м'яса, який легко плавиться. При приготуванні грудка стає м'якою і соковитою, а м'ясо має солодкий присмак", - пояснює фермер.\nПтахів годує на 4 гривні на день, інакше справа стає нерентабельною. Торік почали робити хамон із лап півнів. В'ялиться таке м'ясо місяць і по смакових якостях він не гірше іспанського зі свинини.


Трамп і Джонсон можуть приїхати до Києва — The Guardian | Громадське телебачення\n28 лютого, 2020 07:59\nПрезидент США Дональд Трамп і прем’єр-міністр Великої Британії Борис Джонсон можуть відвідати Київ у травні цього року і взяти участь в урочистостях, присвячених 75-річчю закінчення Другої світової війни.\nЗа даними видання, наразі розглядається декілька варіантів, які могли б згладити критику Трампа, який планує взяти участь в урочистостях у Москві. Оскільки це буде у розпал виборчої кампанії в США, демократи говоритимуть про залежність Трампа від Кремля, а республіканцям хотілося б цього уникнути.\nТому є компромісні варіанти. Один з них — участь Трампа і Джонсона в покладанні вінків в Москві, але відмова від участі у військовому параді. Ще один варіант — відвідування Києва перед візитом до Москви і участь в пам'ятних церемоніях 8 травня.\nThe Guardian відзначає, що українська влада зараз активно працює над тим, аби представити церемонії в Україні як більш прийнятний спосіб вшанувати пам’ять про Другу світову війну, без ризиків схвалити російську агресію.\n«Україна відзначає 8 травня як День пам’яті і примирення разом з усім демократичним світом. П’ять років тому з нагоди 70-річчя закінчення Другої світової війни Україна відмовилася від радянського (тепер російського) стилю вшанування сталінської перемоги над нацизмом. Саме тому Україна запрошує зарубіжні країни взяти участь у пам’ятних заходах у Києві», — сказав український урядовець, ім’я якого видання не називає\n«Зараз ми працюємо над всіма деталями. Логістика та порядок денний будуть доступні через деякий час. Враховуючи вищесказане, ми сподіваємося, що офіційні особи США візьмуть участь у пам’ятних заходах 8 травня в Києві», — додав він.\nОднак, за даними видання, Трамп і Джонсон ще не ухвалили остаточного рішення.\nОнлайн-концерт гурту TVORCHI від медіа СЛУХ на hromadske\nНовина27 березня 2020, 11:21\nУ Великій Британії через коронавірус заборонять виходити з дому без поважних причин і збиратися більше двох людей\nНовина23 березня 2020, 20:36\n«Зберігайте спокій та мийте руки»: чому Велика Британія не впроваджує жорстких обмежень у боротьбі з коронавірусом\nСтатті16 березня 2020, 13:46


В Україні цензури нема! / На телеэкране / Новости / ProTV.UA - ТВ, технологии, телекоммуникации\nВ Україні цензури нема!\nАвтор зустрівся з головою НЕК з питань захисту суспільної моралі Василем Костицьким у студії програми «Український вимір», а потім проїхався в його машині. І дізнався, що НЕК більше не чіпатиме книжки, телеканали самі просилися підписати Хартію, а експерти комісії годяться Ульянову в бабусі.\nПід поняттям «цензура» в нас слід розуміти некомпетентність, помножену на спробу узаконити чергову складову державного рекету. В цьому ваш автор переконався, побувавши на записі програми «Український вимір» (виробництво компанії ESGroup), яка виходить в ефірі Першого національного по буднях о 18.30 і в студії якої цього разу обговорювали проблеми боротьби за моральність нашого суспільства.\nСпочатку вашого автора попросили дати коментар із приводу діяльності Національної експертної комісії з питань захисту суспільної моралі, бо в студії обіцяв бути її голова Василь Костицький. Маючи непереборне бажання хоча б у такий непрямий спосіб висловити все, що думаю про НЕК, я погодився. Хоча моя думка насправді докорінно відрізняється від думки журналіста Анатолія Ульянова, який у боротьбі з НЕК постраждав фізично і який мусив бути в студії опонентом пана Костицького.\nДалі все відбувалося стрімко: мене запросили бути гостем студії, бо, мовляв Василь Костицький не хоче спілкуватися з Анатолієм Ульяновим. Запитавши, чи всіх гостей узгоджують із паном Костицьким і чи не буде гість, який, так би мовити, «пройшов цензуру», грати в результаті на одному полі з головою НЕК, отримав відповідь: «Ні, ми не ходимо під Костицьким! Просто він потрібен у студії, довго вмовляли, тому краще поступитися». Отже, мрія познайомитися з тим, кого називають обличчям української цензури, та ще й висловити своє ставлення до його діяльності особисто, почала завдяки Першому національному збуватися.\nХоча, повторюся, я не вважаю Василя Костицького цензором. А очолювану ним державну бюрократичну структуру - цензурним органом. Але менш безпечною НЕК від цього не стає. Звинувачення НЕК у цензурі - це справді міф. Так на початку запису заявив і Василь Костицький. Коли його попросили назвати, що сьогодні загрожує нашій моралі, Василь Васильович перерахував основні пункти: образа національної гідності українців, поширене в Україні переслідування людей за національними та расовими ознаками, нехтування гідності інвалідів, поширення алкоголізму та наркоманії.\nТобто, якщо вірити голові НЕК, ця комісія повинна робити все можливе, щоби діти та інваліди не жебракували. Щоби реклама алкоголю й тютюну зникла з білбордів і телеекранів. Щоби по селах підлітки не пробували самогон уже з тринадцяти років. Так само НЕК мусить долучитися до всіх ініціатив, об'єднаних дуже милим моєму серцю гаслом «Скажи наркотикам „ні"!». Хочете вірте, хочете ні, але пан Костицький жодним словом не обмовився про те, що перед НЕК стоїть завдання боротися з порнографією та насильством. А також домагатися, щоби по телевізору і в газетах давали лише позитивну інформацію.\nБа більше: коли розмова з ініціативи ведучого Костянтина Жури вже на четвертій хвилині програми цілком логічно й передбачувано перейшла до формату: «Пане Костицький, ви - цензор!", голова НЕК категорично заперечив це. Виявляється, так звану хартію про дотримання суспільної моралі підписано НЕК і телеканалами на прохання та з ініціативи... самих телеканалів! А меморандум аналогічного змісту запропонувала підписати сама Інтернет-асоціація! Всі подібні підписання постали «йдучи назустріч побажанням трудящих» - як це було в часи, котрих не застав мій молодший колега Анатолій Ульянов.\nДалі ініціативу активно перехопив ще один учасник дискусії, президент Академії української преси професор Валерій Іванов, який із низького старту кинувся на захист вільної преси і свободи слова. Очевидно, користуючись ученим званням і президентською посадою, він вирішив використати своє право висловити «фе» голові НЕК більш активно, ніж ваш автор. Тому я вирішив не перекрикувати їх обох, щоби студія справді не перетворилася на базар, де ніхто нікого не чує.\nЗрештою, думку професора Іванова про неприпустимість будь-якого втручання в свободу преси і тиску на свободу слова я поділяю. Так само як погоджуюся: з подачі НЕК громадянські свободи в Україні починають обмежувати так само, як в Ірані, Туреччині та інших країнах так званого третього світу. На що, правда, Василь Костицький негайно відреагував: «Ось такі твердження і означають приниження національної гідності України! Як ми любимо хаяти свою державу і називати її найгіршою!».\nЧерез те ваш автор говорив, коли йому надавали слово, в черговий раз зупиняючи обурення Валерія Іванова. І все ж таки встиг сказати кілька речей, які вважаю головними джерелами проблеми стосунків нашого суспільства і НЕК. Причому, не довівши жодної думки до логічного завершення через хронометраж програми і активність шановного професора Іванова, я все-таки отримав підтвердження справедливості своїх думок. Бо після запису програми Василь Костицький продовжив спілкування зі мною вже в неформальній обстановці - в салоні свого автомобіля. Щоби трошки повиховувати.\nОтже, я нагадав присутнім, що цензура - це те, що ми мали в Радянському Союзі. Коли журналіст мусив узгоджувати кожне своє сумнівне слово з цензором організації під назвою Головліт. Я, починаючи як журналіст ще в СРСР, регулярно стикався з цією організацією-монстром. Він, цензор Головліту, міг викреслити, наприклад, слово «церква», якщо воно несе інше, крім етнографічно-краєзнавчого, навантаження. Мав право порадити змістити акценти, наголоси, вилучити з текстів слова «секс», «презерватив» та «рок-н-рол». І якщо це не було зроблено, журналістський матеріал просто не виходив. А якщо текст виходив без урахування цензурних правок, журналіст отримував догану або втрачав роботу. До речі, в моїй практиці й таке траплялося.\nТе ж саме творилося у видавництвах, театрі, кіно. Рукописи рубали, постановки забороняли, фільми краяли цензурними ножицями, клали на полицю, знищували. Приклади? Будь ласка: запитайте в поетеси Ліни Костенко про долю кінопроекту «Звірте ваші годинники»...\nМені можуть закинути, що подібне відбувається й тепер, наведуть приклади. Мовляв, там дали такі рекомендації, там порізали, там зарубали, там вигнали. Але ці приклади стосуватимуться переважно приватних ЗМІ та недержавних видавництв. Подобається нам це чи ні, але всі подібні факти - приватна ініціатива приватних осіб. На державному рівні поки що нічого такого не робиться. Отже, Національній експертній комісії з питань захисту суспільної моралі до справжньої кондової радянської цензури - як до неба рачки.\nВласне, Василь Костицький назвав себе постраждалим від цензури - в радянські часи він, виявляється, сам потерпав від Головліту. Проте в студії тут же згадали про книгу Олеся Ульяненка, нібито заборонену експертами НЕК, і ваш автор, у свою чергу, витягнув і показав принесену з собою енциклопедію «100 заборонених книг», закинувши панові Костицькому: «Якщо ваші експерти прочитали хоча би п'ять із цієї сотні, я дуже здивуюся». На що потім, у машині, він сказав: «Як вам не соромно! Наші експерти вам у бабусі годяться, а ви їх ображаєте!».\nТак у тім-то й проблема, що моїх ровесників, людей середнього покоління, там або немає, або дуже мало! Звісно, ті, кого Василь Васильович назвав «бабусями», не сприйматимуть манери письма й самовираження певних авторів. Вони, бабусі, не є цільовою аудиторією того ж Ульяненка. На це пан Костицький тут же відповів: «Я не розумію, що таке цільова аудиторія! Про яку цільову аудиторію ви говорите, якщо книжка Ульяненка лежить у вільному доступі і її можуть купити діти!». Я уявив собі цих українських дітей: мама дала їм на пиріжок, а вони - в книгарню, по Ульяненка, дружними рядами...\nДо речі, на власні очі в одному з магазинів мережі «Велика кишеня» бачив у вільному продажу DVD в червоній коробочці без назви і малюнку, лише з написом: «Тільки для дорослих». При бажанні можна вийняти диск у первинній упаковці з цієї червоної коробочки і дізнатися: фільм називається «Место имения» і намальовано на ньому чоловіків та жінок у сексуальних позах. Але наявність згаданої червоної коробочки, яка все прикриває, виправдано написом на ній же. Який свідчить: отака форма продажу продукції еротичного характеру передбачена... Законодавством України. Виходить, є норми, вони працюють і виконуються.\nТоді для чого нам НЕК у тому вигляді, в якому вона є, з бабусями-експертами і їхніми висновками?\nОтже, говорячи про Нацкомісію, слід кричати не про цензуру, а про некомпетентність, що, погодьтеся, значно страшніше й небезпечніше. Нормальний цензор зразка того ж СРСР читав і переглядав усю продукцію, яку радянській людині читати й дивитися заборонено. І міг пояснити, чому вона не відповідає основам комуністичної моралі.\nЯскраве підтвердження моїх слів - історія з кліпом Аліни Гросу «Танцюють усі». Цей кліп і його презентація, де під час дійства неповнолітня дівчинка сідлала напівоголених чоловіків у образі садомазо-леді, відбулися майже одночасно з вилученням із книгарень знаменитого вже роману Олеся Ульяненка «Жінка його мрії». Реакції на кліп з боку НЕК не було жодної. Хоча музичне відео Скрябіна і групи «Тік» комісія відстежила і засудила. На моє запитання, чому так сталося, пан Костицький, не встигнувши відповісти в студії, відповів у приватній розмові: «Ми дізналися про це тільки тепер». І це при тому, що свідома громадськість, включаючи Анатолія Ульянова, була публічною поведінкою дівчини-підлітка більш ніж збентежена! І думки ці публікувалися в пресі! Отже, НЕК, що почула про цей скандал лише через два місяці після його виникнення, коли батьків Аліни Гросу вже викликали в Міністерство культури і вставляли там гнотиків, некомпетентна.\nТож для чого існує Нацкомісія і в чому її основна загроза? Це я теж спробував озвучити. Висловлюючи свою позицію в студії «Українського виміру», ваш автор робив це на шкоду своєму робочому часу, як приватна небайдужа особа. Тоді як Василь Костицький отримує за свою непохитну позицію зарплату. До речі, думки голови НЕК про нашу з вами недосконалу мораль збігаються з думками члена комісії, журналіста й історика Данила Яневського, в чому ваш автор переконався буквально наступного дня в особистому спілкуванні з Данилом Борисовичем. Причому він у деяких своїх висловлюваннях на захист моралі від таких типів, зокрема, як Ульяненко і Ульянов, затятіший і категоричніший. Проте його позиція в мене викликає повагу, бо Яневський теж не отримує за це зарплати.\nЗа інформацією журналу «Фокус» (№13, 2009 р.), у 2007 році на діяльність НЕК із бюджету виділено 3 млн 456 тис. гривень. Думаю, цього року сума не менша. І хоча пан Костицький у приватній розмові сказав мені: а) є міністерства з набагато більшими бюджетами; б) неетично рахувати чужі гроші; в) йому треба годувати родину; г) він колись отримував набагато більшу платню; д) він не проти відмовитися від зарплати, але експертам (тим самим «бабусям». - А. К.) треба за щось жити, я все одно переконаний: саме збереження бюджетного фінансування і по можливості збільшення його - основна мета діяльності НЕК. І цензура тут ні до чого.\nЯк підтвердити доцільність свого існування? Лише публічністю. Василь Васильович не приховує задоволення від того, що НЕК змусила про себе заговорити. Тепер пригадаймо, яким способом. Коли Нацкомісія боролася з рекламою жіночої білизни й забороняла сексуальній Даші Астаф'євій читати прогноз погоди з телеекранів, із НЕК сміялися. Бо вона справді виглядала смішною. Чого, звісно ж, не хочеться: борці за суспільну мораль не повинні виглядати кумедними.\nЗверніть увагу: страшною, небезпечною, прирівняною до сонму темних сил і втіленням світового зла Нацкомісія стала лише тоді, коли втрутилася в сферу, недоступну для адекватного розуміння пана Костицького та підпорядкованих йому експертів: у сферу культури, мистецтва, ЗМІ, інтернету. Якби НЕК обмежилася декларованою участю в боротьбі з жебрацтвом, алкоголізмом, наркоманією чи українофобією, інформаційний простір був би для неї не так широко й гостинно відкритий. Тож Василь Васильович дійсно знайшов креативну ідею: заради надання діяльності Комісії публічності він у боротьбі за збереження й примноження бюджетного фінансування зіграв на нашому з вами, колеги, бажанні почуватися громадянами демократичної європейської держави, де не зазіхають на право самовиражатися. Відчувши примарність такої загрози з боку НЕК, ми тут же кинулися на комісію єдиним фронтом. Навіть готуючи судові позови. Хоча судитися з НЕК рівноцінно судовій тяганині з державою. Хто з нас виграв судовий позов до держави? Отож...\nСвоїми некомпетентними діями та висновками НЕК убиває одразу двох антикризових зайців. Перший: дивіться, люди, ми боремося за мораль, і справа це свята. Не наша провина, що кругом самі лише аморальні типи. Тим більше боротьба за мораль - справа державна. А значить, мусить для більшої успішності фінансуватися з бюджету. Другий: експерти НЕК справді нічого не забороняють. Ба більше - Василь Костицький зізнався: висновки по книзі Ульяненка і кліпу Скрябіна було зроблено за його спиною, без його відома. Проте якщо висновок НЕК чітко говорить: «Отут - пропаганда насильства, а отут - порнографія», то в разі ігнорування рекомендацій до того, хто ігнорує - чи то видавець, власник медіахолдингу чи інтернет-провайдер, прийдуть уже з прокуратури. І, озброєні всього-на-всього папірцем із висновками некомпетентного експерта, якій не знає, що таке цільова аудиторія і сучасні тенденції, висунуть означеному порушнику звинувачення у пропаганді насильства і порнографії. За це передбачено або серйозний штраф, або навіть певний термін позбавлення волі.\nОт чому я вважаю існування НЕК у тому вигляді, в якому вона нині працює, структурою, що узаконює державний рекет. І в принципі здатна перетворити позитивний висновок експерта на товар.\nЗвісно, Василь Васильович Костицький зі мною не погодився. Тому ж Олесеві Ульяненку він радить судитися не з НЕК, а з видавцем, який постарався вилучити його книгу з продажу. Переведення стрілок професійне: ніби, не отримавши такого «порнографічного» висновку, видавець почав би вилучати книжку. Щоправда, наразі тішить одне - на завершення нашої приватної розмови пан Костицький запевнив: висновки стосовно книг НЕК більше не даватиме.\nЯкби до цього долучити іншу інтелектуальну продукцію, включаючи ЗМІ, якби це стало правдою, якби боротьба за нашу мораль перетворилася з державної служби на приватну громадську ініціативу, якби це стало громадським рухом... Забагато поки що в цьому «якби».


The Universe. Space. Tech > Наука > Sentinel-5P склав карту викидів діоксида азота\nЄвропейське космічне агентство опублікувало глобальну карту, що показує джерела забруднення земної атмосфери діоксидом азоту (N02). Вона складена за результатами вимірювань, проведених супутником Sentinel-5P у період із квітня по вересень 2018 року.\nГлобальна карта викидів діоксиду азоту. Джерело: contains modified Copernicus data (2018), processed by KNMI\nN02 це токсичний газ червоно-бурого кольору, що має характерний гострий запах. Навіть у невеликих концентраціях він дратує дихальні шляхи, а у великих концентраціях може викликати набряк легенів. При поєднанні з водою газ утворює азотну кислоту. Таким чином, діоксид азоту може викликати кислотні дощі.\nКарта викидів діоксида азоту в Західній Європі. Джерело: contains modified Copernicus data (2018), processed by KNMI\nКарта викидів діоксида азоту в Азії. Джерело: contains modified Copernicus data (2018), processed by KNMI\nКарта викидів діоксида азоту на Близькому Сході. Джерело: contains modified Copernicus data (2018), processed by KNMI\nДіоксид азоту потрапляє в земну атмосферу внаслідок спалювання викопного палива на теплових електростанціях та викидів двигунів внутрішнього згоряння. Опублікована карта демонструє, що основні джерела утворення цього газу розташовані у Китаї, Західній Європі та на півдні Африканського континенту. Значна концентрація діоксиду азоту також спостерігається над Індією, Японією, Південною Кореєю, Близьким Сходом, Москвою та Східним узбережжям США.


Ковролін для кінотеатру - купити в Києві | Ціни в інтернет-магазині КонтрактПол\nВисота ворсу: 5,2 мм\nВага покриття: 1910 р/м. кв.\nКовролін для кінотеатру\nПрактичний і красивий ковролін має надзвичайно широку сферу застосування. Крім житлових приміщень його монтують всюди, де необхідно створити атмосферу затишку, внести в інтер'єрне рішення ефектний колірний акцент, в тому числі використовують для облаштування підлог в кінотеатрах. На Contractpol.ua можна вибрати і купити недорогі матеріали для обробки комерційних приміщень. Наші товари - це багата колористична палітра, ультра сучасний дизайн, тривала гарантія на всі види настилу.\nКовролін для кінотеатрів: основні переваги\nВід покриттів загального призначення комерційний ковролін відрізняється підвищеною зносостійкістю, тому ідеально підходить для приміщень з великою прохідністю. Настил має дуже високу стійкість до стирання, абсолютно пожежобезпечний. Завдяки своїй щільності він збереже свій привабливий вигляд і структуру протягом декількох років.\nСтворюючи свої колекції, відомі виробники використовують найбільш популярні колірні рішення. Ковролін традиційних відтінків ідеально підходить для облаштування будь-яких громадських приміщень: кінотеатрів, ігрових, більярдних залів, переговорних кімнат в Україні та ін.\nВ нашій колекції представлена продукція популярних європейських торгових марок: «Forbo», «Vebe» та інших. Якісне покриття має унікальні властивості. Такий матеріал:\nмає спеціальну систему шумопоглинання;\nне деформується в результаті інтенсивного механічного впливу;\nіндиферентний до засобів побутової хімії;\nне змінює свого первісного вигляду, структури поверхні.\nПокриття для кінотеатру: якість, універсальність, безпека\nЯкщо ви плануєте вибрати ковролін для кінотеатру, зверніть увагу на сертифіковані зносостійкі покриття з нейлону або поліаміду. Їх щільність значно вища в порівнянні з настилами, які використовуються в побуті. У нас у продажу є матеріали на спіненій основі, а також безосновний ковролін 33-го класу зносостійкості.\nНаявність брудовідштовхуючого спеціалізованого просочення, що володіє антибактеріальною і антисептичною дією, значно спрощує догляд, а підлога в кінотеатрі завжди буде відповідати існуючим нормам гігієни та санітарії. Телефонуйте і замовляйте!


Біля університету Шевченка в Києві розібрали частину старовинної огорожі - 112 Україна\nБіля київського університету ім. Шевченка демонтували частину історичної огорожі ХІХ століття\nВ університеті зазначають, що огорожу буде відновлено з автентичної цегли з використанням нових технологій\nУ Києві біля Національного університету імені Т.Г. Шевченка демонтували частину старовинної огорожі ХІХ століття.\nЯк пише Сегодня, на місці величезної стіни (5-6 м), яка була на розі вулиць Володимирської та Льва Толстого, тепер височіє будівельний паркан.\nЗа словами адміністрації університету, огорожа потребувала термінового ремонту через аварійний стан: перехожі скаржилися, що будова перекосилася, і з неї людям під ноги падали величезні шматки штукатурки. У зв'язку з цим керівництво КНУ провело тендер на розробку проекту реставрації огорожі, який обійшовся в 500 тис. грн.\nВ університеті зазначають, що огорожа буде відновлена з автентичної цегли, яку зберегли під час розбирання, з використанням нових технологій.\n"Історична огорожа буде відновлена з використанням нових технологій, і на її відбудову піде 90% автентичної цегли", — розповіла Людмила Круглова, директор музею історії Національного університету ім. Шевченка.\nЗазначимо, паркан разом з будівлями університету є пам'яткою архітектури національного значення. Огорожа закриває червоний корпус університету з боку бульвару Шевченка, вулиць Толстого та Володимирської. Його побудували італійські зодчі Вінченцо і Алессандро Беретті в стилі пізнього ампіру.\nЯк повідомлялося раніше, в Києві намагалися незаконно продати історичну будівлю Інституту ортопедії.\n#історична пам'ять #історичні будівлі #університет #університет Шевченка #паркан #Київ


Який жалюгідний вигляд мають дороги на Самбірщині (ФОТО)\nДорога потребує термігового ремонту\n9 лютого 2020 09:54\nМісцевий мешканець виклав у Мережу фото жалюгідного стану дороги у Самбірському районі (Львівська область). Про це повідомляє Depo.Львів. Зокрема, йдеться про вулицю Петра Сагайдачного в селі Калинів, яка веде до села Кружики Самбірського району.\nДовжина вулиці - 870 метрів, а до села Кружики 2км. Як бачите, це не дорога, а суцільний жах. Цією дорогою курсує автобус Самбір- Кружики та шкільний автобус. Тротуари відсутні. Дитячим візочком проїхати неможливо.\n"Останні 5 років цією дорогою ніхто не опікується. Львівоблавтодор про неї забув, а місцева влада посилається на те, що дорога не в комунальній власності Новокалинівської ОТГ. Між іншим, за всю досить цікаву історію села ця дорога ніколи не була в такому жалюгідному стані. До речі, до річки Дністер з якої беруть гравій лише 2 км", - написав він.\nПоліція вилучила 50 тис. доларів у банди з Самбірщини і Старосамбірщини, яка грабувала заробітчан (ФОТО)\nУ Самбірському районі в ДТП загинув велосипедист, водій втік\nУ Самборі автомобіль протаранив стіну (ФОТО).\nНа Самбірщині автомобіль переїхав живого, чи неживого чоловіка, що лежав на дорозі.\nЗ'явилися фото перекинутого рейсового автобуса на трасі Львів-Самбір (ФОТО).


14-річний школяр кинувся під потяг у Києві - 1NEWS.COM.UA\nHome/Інфо поліції/14-річний школяр кинувся під потяг у Києві\n14-річний школяр кинувся під потяг у Києві\n07 Жовтня 2020 10:27\nУ столиці школяр ліг на колії перед наближаючимся потягом. Від отриманих травм хлопець помер на місці, інформує 1NEWS з посиланням на пресслужбу поліції Києва.\n“Сьогодні близько 13:50 до чергової частини Солом’янського управління поліції надійшла інформація про те, що на коліях неподалік від зупинки „Політехнічний інститут“ потяг наїхав на хлопчика”, — йдеться в повідомленні.\nЗа даними правоохоронців, 14-річний школяр дочекався, поки потяг наблизиться, та в останній момент ліг на колії. Машиніст потягу пояснив, що подавав звукові сигнали та скинув швидкість, однак хлопець не відреагував.\n“Дана подія належним чином зареєстрована у Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень Солом’янського управління поліції та вирішується питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Наразі правоохоронці встановлюють всі обставини і причини трагічного інциденту, а також опитують знайомих, з якими хлопчик навчався та спілкувався останнім часом”, — додали в поліції.\nполіція потяг хлопець школяр\nПравоохоронці вилучили у мешканця Київщини наркотиків на 5 млн грн\n12 Листопада 2021 15:24


До Уваги Суб'єктів Підприємницької Діяльності! - forum.chuguev.net\nУ рамках реалізації меморандуму про співпрацю між Чугуївською міською радою і Харківським регіональним фондом підтримки підприємництва, з метою підвищення обізнаності підприємців буде проведено безкоштовний бізнес-семінар для підприємців і тих, хто хоче розпочати свою справу, на тему: «Актуальні питання застосування нових положень спрощеної системи оподаткування, Закону України «Про захист персональних даних» та отримання документів дозвільного характеру».\nВ рамках семінару будуть розглянуті такі питання:\n1. Особливості вибору категорій платників єдиного податку.\n2. Документи, які необхідні для переходу на спрощену систему оподаткування.\n3. Порядок обчислення та сплати єдиного податку. Ставки єдиного податку для різних видів діяльності.\n4. Порядок реєстрації та ведення персональних баз даних згідно з Законом України «Про захист персональних даних».\n5. Новий порядок видачі документів дозвільного характеру за принципом організаційної єдності (виключно через державних адміністраторів).\nЗахід проводиться спільно з Головним управлінням економіки Харківської обласної державної адміністрації, в рамках комплексної освітньої програми «Школа малого бізнесу».\nНа бізнес-семінарі у якості експертів візьмуть участь представники Державної податкової служби у Харківській області, Головного управління економіки ХОДА, а також представники Фонду підтримки підприємництва.\nЗахід відбудеться 30 січня 2012 року о 14.00 за адресою: м. Чугуїв, вул. Карла Лібкнехта, 35-а, (приміщення Чугуївської міської ради), зал засідань.\nТекстовая версия Сейчас: 16th October 2021 - 23:08