9 клас - Освітній центр LESSONS - навчання і розвиток\nОсобливості розвитку учнів 9 класів полягають у суттєвому зміщенні акценту зі шкільного навчання, де все вже звично, легко прогнозовано та зрозуміло, на пошуки свого призначення, планування майбутнього шляху до бажаної кар’єри, який супроводжується невпевненістю, тривогою та страхами.\nВиникає роздоріжжя, на якому потрібно визначити чи продовжувати навчання в школі. Проблеми розвитку старшокласників частково полягають у тому, що весь цей процес відбувається на тлі фізіологічних змін, які часто негативно відображаються на зовнішності підлітків (недобір ваги або надмірна вага, проблемна шкіра тощо).\nВ цей час підліткам неймовірно необхідна увага та підтримка, як з боку батьків, так і з боку друзів. Якщо у батьків є хоча б підозра, що дитина 14 -15 років не може впоратись з якоюсь ситуацією або подією, радимо якнайшвидше звернутися до найближчого центру “Lessons” за допомогою психологів. Іноді вчасно надана консультація психолога може запобігти цілій низці серйозних проблем у майбутньому.\nНаведемо узагальнені результати по поколінню школярів 9-класників: (графік).\nПРОФОРІЄНТАЦІЯ ДЕВЯТИКЛАСНИКІВ – ЗАПОРУКА ПРАВИЛЬНОГО РОЗВИКУ\nНе розгубитися і правильно визначити напрям для подальшого розвитку допоможе профорієнтація для старшокласників, повний спектр послуг з профорієнтаційного тестування за наукомісткою методикою Профорієнтатор-ЮА, які надаються на базі репетиторського центру “Lessons”.\nДитина має глибоко розуміти себе і мати уявлення щодо специфіки спеціальності, яку хоче обрати. За результатами тесту на профорієнтацію, дитина 14 років зможе знайти свої «рідні цілі» вже у підлітковому віці та не витрачати півжиття на непотрібну освіту задля освіти, жити власним насиченим життям, відійти від шаблонів попередніх поколінь та обрати спеціальність з-поміж перспективних та захопливих, саме за її покликом та здібностями.\nПідлітковий вік досить складний, тому що відбувається становлення особистості:\nМоральної свідомості (відповідальність, сміливість визнавати помилки, вольові якості);\nМотиваційної сфери (потреба в самоствердженні, підтримці і повазі друзів);\nСамосвідомості (вміння порівнювати свої досягнення сьогодні зі своїми досягненнями вчора, а не з іншими);\nСамооцінки (з погляду хто я – фізично, хто я – психологічно, підліткова рефлексія);\nРОЗВИТОК ДИТИНИ У 9 КЛАСІ\nРозвиток дитини у 9 класі має бути всебічним та охоплювати якомога більше сфер діяльності:\nпроекти з охорони природи;\nінтелектуальні командні ігри;\nрізноманітні екскурсії, тощо.\nВажливо, щоб будь-яка діяльність залучала дітей компаніями, колективами, надаючи можливість підліткам спілкуватися на різні теми, проявляти ініціативу, працювати в команді, підтримувати одне одного, вболівати та поступово визначатися, яка діяльність більше подобається і краще виходить.\nПРОБЛЕМИ РОЗВИТКУ ДЕВʼЯТИКЛАСНИКІВ\nЗавдання середнього підліткового віку – поступове досягнення автономії від сім’ї (зі збереженням теплих стосунків), розбудова дружніх стосунків з однолітками, формування ідентичності, розвиток моральної свідомості.\nПеред підлітками 14-15 років постає багато запитань з приводу майбутньої реалізації, з’являються перші почуття і стосунки, а з ними сумніви і надмірна емоційність.\nНайкращою допомогою з боку батьків буде безумовна любов і підтримка дитини, а всі складні питання допоможуть вирішити психологи, тьютори репетиторського центру “Lessons”, які не лише скорегують проблему, а й віднайдуть потенціал для успішного розвитку старшокласника.\nРепетиторство будь-яких предметів 9 класу\nПідготовка до ДПА в 9 класі


Виноградівський депутат-слуга збирає людей на мітинг проти реформ Зеленського | Новини\n19:18, 22 січня\n25 січня ініціативна група “Save ФОП” організовує всенародний страйк під стінами Верховної ради України.\nРаніше у парламенті не вдалося відтермінувати застосування РРО для фізичних осіб-підприємців, дохід яких протягом року не перевищує 220 розмірів мінімальної заробітної плати.\nТож відповідні зміни вступили в дію з 1 січня 2022 року.\nПозаяк чергове засідання ВРУ заплановано на 25 січня, ініціативна група “Save ФОП” збирає підприємців для мітингу проти економічних реформ розроблених командою Володимира Зеленського.\nЛюдей збирають з усієї України, не виключення і Закарпатська область. Цікаво, що одним з організаторів збору людей та поїздки на мітинг є депутат Виноградівської міської ради Артур Івашко, який розмістив відповідну публікацію на своїй сторінці у соцмережі FB.\nАле найголовніше, що обраний до лав депутатського корпусу чоловік саме від партії “Слуга народу”, яка ініціювала відповідні зміни до законодавства, що є частиною економічних реформ Президента України Володимира Зеленського.\nЦікаво, як Артуру Івашку вдається дисонувати між позицією партії влади, яка подарувала йому мандат, та власними переконаннями щодо недоцільності рішень уряду та монобільшості слуг народу в Києві.\n#Виноградів #ВРУ #мітинг


Берінчик потрапив у ДТП - фото і відео з місця аварії | СЬОГОДНІ\nНелегальні валютники продають українцям фальшиві долари\nБерінчик потрапив у ДТП перед боєм: жорстке відео Дениса, який викарабкується з машини\n27 вересня, 22:52\nОлімпійський призер не підбирав слова після того, як вилетів у кювет\nДенис Берінчик / Фото: Instagram\nВолодар пояса WBO International в легкій вазі Денис Берінчик (11-0, 7 КО) потрапив в аварію, повертаючись з тренувального табору в Буковелі. Судячи з усього, по дорозі до Києва, біля Житомира, 31-річний боксер не впорався з керуванням і опинився в кюветі.\nУвага, присутня ненормативна лексика\nДенис Берінчик. ДТП Відео: Instagram\nУ своїх історіях в Instagram срібний призер Олімпіади-2012 Берінчик опублікував відео, як вибирається з авто. При цьому Денис одразу ж заспокоїв уболівальників, заявивши, що з ним все гаразд і що бій 5 жовтня проти 24-річного мексиканця Патріціо Лопеса Морено відбудеться.\n"Нормально, пацани, повисіли, єб..ь ... Бій буде! Все нормально! 5 жовтня всіх чекаю в Броварах", – сказав, вилазячи з перекинутого авто, Берінчик.\nСеред користувачів соцмереж спалахнули суперечки\nВони що, п'яні всі ?????????? Як може спортсмен такого рівня пити, і тим більше ще в машину сідати, але найстрашніше, ви ж молоді показуєте жахливий приклад ... Я розчарований\nТа тверезий він! Берінчик у своєму стилі – він і тут на приколі\nЩо за п'ятничні жарти? Розкрутка бою?\nЯк повідомили в оточенні Ломаченка: "Всі живі. В машині, крім Берінчика, були три людини. У одного травма шиї".\nЧитайте також: Красюк: Беринчику есть куда расти, а Митрофанов работает, как мельница\nЯк ми писали раніше, інший український боксер Усик показав, як танцює за кермом своєї дорогої машини. Олександр "укочується" в надважкий дивізіон під акомпанемент групи "Miyagi і Ендшпіль".\nУсик танцює за кермом машини\nДТП бокс боксер Денис Беринчик


Фільм Молода Вікторія (2009) дивитись онлайн безкоштовно в хорошій якості\nВікторії всього 11 років, але вона вже знає про своє справжнє призначення. У майбутньому їй належить зайняти королівський трон, щоб керувати країною. Мама і тато дівчинки-герцог і герцогиня Кентські навіть не здогадувалися, яким неймовірним виявиться майбутнє дочки. Як тільки герцог помер, Вікторія опинилася в самому центрі палацових інтриг і зради. З мамою стосунки теж не можна назвати хорошими, небезпека очікувала дівчину практично скрізь. Проте майбутня правителька Великобританії не злякалася труднощів, і почала боротьбу за трон.\nОдночасно з цим сер Джон Конрой, британський офіцер, який працював при герцогині, намагався здобути владу, а відносини мами і дочки ставали все гірше. Опинившись під впливом Конроя, жінка обмежила свободу дочки, приховавши її за замком. Допомогла їй зустріч з принцом Бельгії Альбертом, яка стала справжньою історією кохання. При тому, що Вікторії була відома справжня мета його приїзду, а саме поїздка на прохання його рідного дядька Леопольда Першого, вона полюбила хлопця.\nВона вибрала Альберта в якості свого єдиного чоловіка, стала його дружиною і народила йому багато дітей, зберігши це почуття на все життя. Фільм Молода Вікторія (2009) онлайн дивитися повністю в хорошій HD якості.\nФільм Пристебніть ремені (2014) дивитись онлайн в HD якості\nФільм Біллі (2017) дивитись онлайн в HD якості\nФільм Король Злочинності (2019) дивитись онлайн в HD якості\nФільм Площа Вашингтона (1997) дивитись онлайн в HD якості


Mihoyo заробила на genshin impact вже більше 2 мільярдів доларів - Gyrus\nдодому Без рубрики Mihoyo заробила на genshin impact вже більше 2 мільярдів доларів\nВийшла рік тому action/rpg genshin impact продовжує радувати її авторів відмінним прибутком. Тільки на мобільних пристроях гра принесла китайській студії mihoyo більше 2 мільярдів доларів.\nЗгідно з інформацією аналітичного агентства sensor tower genshin impact посіла третю сходинку в рейтингу прибутковості мобільних ігор за період з 28 вересня 2020 року по 27 вересня 2021 року. Обігнати творіння mihoyo вдалося тільки honor of kings і pubg mobile. А якщо не враховувати китай, genshin impact і зовсім займає перше місце в списку найбільш касових мобільних ігор по всьому світу, обігнавши таких монстрів, як pokemon go і roblox.\nНайбільше грошей витратили китайські гравці-приблизно 577 мільйонів доларів тільки на ios, що становить 28.6% від загального доходу проекту. На другому місці розмістилася японія-23.7%. Також до трійки найбільш дохідних регіонів увійшла сша, на яку припав ще 21%.\nЩо стосується китаю, то через app store було витрачено 61.8% грошей. Але в загальному по світу першість зайняла google play, яка принесла 53.6% від усього доходу гри.\nТакож цікава ситуація, яка склалося навколо дня народження genshin impact. Фанати виявилися розчаровані тими подарунками, які для них приготували розробники. Однак команда mihoyo вирішила спробувати виправити це. Студія почала розсилати внутрішньоігрові листи з 400 камінням витоку, а також різними предметами. Гравці вже змогли отримати унікальний повітряний планер. Ще в трьох листах крім каменів витоку буде смола, іменна карта і арфа.\nпопередня статтяЯк встановити на Андроїд рут права – відкрити Root доступ\nнаступна статтяOneplus buds z2 отримають активне шумозаглушення і 38 годин роботи


В Угорники прийшов флорбол - Новини спорту Івано-Франківськ Інші види\nВ Угорники прийшов флорбол\n08 грудня 11:20\nУ івано-франківську недавно з’явився новий вид спорту. Вихованці Угорницької школи-інтернату створили команду з флорболу. «Воїни», так називається колектив, непогано виступають на всеукраїнському рівні.\nНедільним вечором біля кінотеатру «Космос» зустрічаємося з Володимиром Барилюком. Цей невисокий молодий чоловік очолює обласну федерацію флорболу, якій лише два роки, та тренує угорницьку команду дітей. Тренує він, до слова, і в Калуші — місцеву команду «Freedom».\nУ переповненій маршрутці добираємося до Угорників. На подвір’ї діти ганяють м’яч. З кожним Володимир вітається за руку, питає, як справи. Вихованці інтернату саме очікують на підвечірок. Домовляються з тренером після їди зібратися на тренування.\n«Сьогодні в нашій команді тренуються 15 дітей, — розповідає Володимир Барилюк. — Маємо дві вікові групи, до 14 і до 17 років. Але займаємося разом».\nУ серпні діти відпочивали в таборі «Лімниця». Тоді Барилюк проводив там презентацію цієї гри для пластунів. Угорницькі діти зацікавилися і вже у вересні в інтернаті відбулося перше тренування. За словами Володимира, дирекція навчального закладу з радістю погодилася прийняти новий вид спорту.\nНині діти з інтернату виступають в юніорському чемпіонаті України. Грають однією командою з калуськими флорболістами. Ця своєрідна збірна області займає п’яте місце у чемпіонатах U14 і U17. Виїжджати на ігри доволі непросто. Тренеру доводиться самому шукати гроші на квитки, проживання, харчування.\nЧасом, коли Володимир Барилюк не встигає поєднувати заняття в Калуші та Угорниках, дітей в інтернаті тренує Володимир Кузьмич, гравець флорбольного клубу з Дрогобича, який навчається в Івано-Франківську.\nУ спортзалі починається тренування. Хоч діти займаються всього четвертий місяць, у них раз по раз виходять цікаві комбінації, зрідка можна побачити навіть фінти.\nРазом із хлопцями тренуються і двоє дівчат. У захисті — 17‑річна Наталя Тодосійчук. «Мені подобається ця гра насамперед тим, що це командний спорт, — каже дівчина. — Спершу я трохи боялася грати разом із хлопцями, та й вони не завжди віддавали паси. Часом йшла з тренування рознервована. А нині вже все нормально. Часом тренер навіть садить на лаву на дві хвилини за надто жорстку гру».\n«Усім спочатку було важко, усі починали з малого, — каже Володимир Барилюк. — Нам непросто виїжджати на матчі, кошти потрібні і на амуніцію. Але я вірю, що коли будемо постійно працювати, показувати результат, то знайдуться небайдужі люди, які захочуть допомагати».\nФлорбол: командний вид спорту. Грають пластиковим м’ячем. Ціль гри — забити м’яч у ворота суперника.\nКонтролювати м’яч дозволяється лише клюшкою, яка є у всіх польових гравців. Ногою м’яч можна зупиняти, але не бити по воротах. Це схоже на хокей із м’ячем, але у спортзалі. Дозволена необмежена кількість замін, які можна робити, не зупиняючи гру. Тривалість матчу — три періоди по 20 хвилин.


Дружина Віктора Павліка Катерина Репяхова показала фото з пологової зали - дивитися фото - «ФАКТИ»\n22.06.2021 379046 28 16:48 — 22 червня 2021\nДружина Віктора Павліка Катерина Репяхова, яка народила йому сина, відверто розповіла про процес і показала фото з пологового.\nКатерина з сином Михайлом вже вдома і освоюється в новій ролі. Доглядати за малюком їй допомагає мама. Дружина артиста ділиться подробицями в Інстаграм і вперше поділилася знімками перших хвилин життя сина.\nВіктор Павлік підтримував дружину під час переймів, але бути присутнім при пологах не зважився.\nКатерина розповідала, що їй кололи епідуральну анестезію. Але самі пологи пройшли вже без знеболення.\n«У якийсь момент лікар каже: нічого не додаємо, повне розкриття. Тут починаються потуги. Найстрашніший для мене момент під час пологів. Він тривав 25 хвилин, але мені здавалося, що вічність. Мені настільки було боляче, що я не відчувала вже переймів. Тільки відчувала, як виходить головка … Я була вже десь в іншому просторі. Коли лікарі до мене зверталися, я не з першого разу їх чула. Хоча в цей момент найголовніше, слухати акушерку і дихати правильно. Від цього залежить, наскільки швидко ти народиш. Я намагалася сконцентруватися, але у мене не дуже виходило. У якийсь момент мені нічого не залишалося, як взяти себе в руки, перестати кричати і почати правильно дихати», — розповіла Катерина.\nВона додала, що в перші хвилини після народження сина вона плакала, розмовляла з ним. Наодинці вони провели майже дві години.\n«Мишко підняв голову і дуже уважно мене розглядав. Він і зараз любить все уважно розглядати. Сказати, що це щастя — не сказати нічого. Неможливо порівняти ні з чим. Перший дотик і запах від Мишка я не забуду ніколи», — поділилася Катерина.\nЯк розповідав раніше Віктор Павлік, син дуже схожий на нього.\nКатерина приховала виписку з пологового будинку від ЗМІ, пізніше поділилася сімейними кадрами.


Володимир Великий и проблема Вибори монорелігії\nТема: Володимир Великий и проблема Вибори монорелігії\nДесятінчук І. О.\n1.1. Язічніцька Русь до хрещення\n1.2. Як Володимир став єдіновладнім правителем Русі\n1.3. Перші роки правления Володимира\n2.2. Володимир і Русь после Водохрещення\n3.1. Останні роки правления Володимира и смерть\nВисновок. Значення особини Володимира и Водохрещення в історії держави Російської\nУсі ми, в Україні сущі, відповідальні як за ее минуле, так и за ее майбутнє. Відповідальні перед тимі хто творив підваліні Нашої державності.\nІ Цілком зрозуміло, что розробка і визначення Шляхів Подальшого розвитку України великою мірою ґрунтується на історичному досвіді народу, на территории та практике визвольного руху и Засадний визначний громадсько и політічніх діячів, видатних представителей вітчізняної науки та культури.\nПолітична карта Європи Суттєво змінілася. Римську спадщину поділілі три Великі імперії середньовіччя: Візантія, Франкська держава й Арабською Халіфат. У Візантії продовжувалі існуваті Античні міста, зберігаліся традиції імператорської власти та християнської церкви. На территории України існувалі Такі волиняни, поляни, улічі, тіверці и древляни, білі Хорвати и сіверяні. Поступово союзи племен перетворюваліся у Племінні князівства - територіальні Політичні Союзі державного типу. З князем Аскольдом пов'язана перша спроба запровадження на Русі християнства. Візантійські джерела датувалі Цю подію 886 роком.\nТечение VIII-IXст. східнослов'янській світ упевнена неухильного розвівався на шляху до цівілізації. Одним Із головного здобутків цього часу стала з'явилася Київського князівства - осереддя, довкола которого напрікінці їх сформувалася Давньоруська держава.\nДавньоруська літопис захоплююсь розповідає про Хід переговорів, зазначаючі, что Ольга вела розмови з імператором сидячі, что Було ПИТАНЬ НАДЗВИЧАЙНИХ прівілеєм, Яким до того Іноземні посольства не корістуваліся. Предметом Обговорення стали питання взаємніх отношений, зокрема торговельних, а такоже хрістіянізація Русі.\nПосле смерти Святослава между его синами Ярославом, Олегом та Володимиром кілька років точіліся міжусобіці за великокняжий престол. У Цій борьбе переміг Володимир. Ставши великим князем Київським, ВІН много Зробив, аби зміцніті державу, Встановити лад і порядок. За его князювання Київська Русь досягла вершини Політичної могутності й стабільності, економічного и культурного розвитку.\nЗа часів Володимира в загально рісах завершити формирование держави. ВІН прієднався до Києва східнослов'янські Племінні князівства й союзи племен: Хорватів, дулібів, в'ятічів, радімічів. Володар здійснів серію реформ.\nСпочатку ВІН спробував реформуваті язичництво, проголосують Перуна верховним богом країни, а в 988 году запровадів на Русі християнство.\nЗапровадження християнства на Русі Володимиром Великим Було підготовлене попереднім історічнім розвитку східнослов'янськіх земель. У середіні 80-х років Х ст. київський князь схіляється до думки относительно Прийняття Іншої, якісно новой релігії - ісламу, іудаїзму. Запровадження християнства мало прогресивних характер.\nТаким чином, у период князювання Володимира Великого Київська Русь досягла значного політічного, економічного й культурного розвитку и стала однією з найбільшіх держав Європи. Вчені порівнювалі ее з великою Франкською імперією Каролінгів.\n1.1. Язічніцька Русь до Водохрещення\nНаша Історія про часи, что передувалі Ухвалення християнства, темна и наповнена оповідямі, за Якими нельзя Визнати безперечної достовірності. Цьом причиною, что наші Перші Літописці писали Ранее Другої половини XI ст. и про події, что відбуваліся в їх Вітчизні в IX и X століттях, за вінятком небагатьох письмовий грецький вістей, що не малі других джерел, окрім народних переказів, Які, по життя без Властивості, піддаваліся вігадкам и змінам. З достовірністю можна Сказати, что, подібно всім північнім європейськім народам, и російський только з християнством получил дійсна и міцні основи для Подальшого Вироблення Цивільного и державного життя, - основи без якіх, власне, для народу немає історії. З давніх часів східна половина нінішньої Європейської России булу населена народами племенами чудського и тюркських, а в західній половіні окрім народів литовського и чудського племені, прімікаючі своими поселень до Балтійського Побережжя, жили слов'яни під різнімі місцевімі назв, трімаючісь берегів річок: Західній Двіні, Волхова, Дніпра, Прип'яті, Сожі, Горіні, Стиру, злучиться, Бугу, Дністра, Сули, Ясна, Оки з їх притоками. Смороду жили невеликі громадами, Які малі своє скупчення в містах, - зміцненіх пунктах захисту, народних зібрань і управління. Ніякіх Встановлення, Які б пов'язували между собою племена и ознака державного життя, що не Було. Слов'яно-руські племена керуючий своими князями, вели между собою дрібні Війни і не в змозі були охороняти себе, а тому часто були покорені. Релігія їх пролягав в поклонінні природі, у візнанні міслячої людської сили за предметами и явіщамі зовнішньої природи, в поклонінні сонце, небо, воде, землі, вітру, деревам, птахам, камінь и т.п. и в різніх байках, віруваннях, Святкування и обрядах, створюваніх и фундіруваніх на підставі цього Поклоніння природі, їх Релігійні уявлення частково віражаліся у форме ідолів, но в них не Було ні храмів, ні жерців; а тому їх релігія не могла мати ознака повсюдності и незмінності. Найбільш ширше віра булу - язичництва. Корінням своим слов'янське язичництва уходит в далеку старовину. В его основе лежить Деяка духовна реальність. І хоча ми позбавлені возможности безпосередно бачення духовних джерел, но все ж таки можемо судити про них, пам'ятаючи слова господа: "По плодах їх взнаєте їх". Плоди язичництва з его аморальністю и жорстокістю НЕ залішають сумнівів в єстві того качана, Який прагнем втілення через чісленні язічніцькі культури. І слов'янське язичництва НЕ Було віключенням.\nСтародавні слов'яни розглядалі світ як арену БОРОТЬБИ между добрим Білобогом и злимо Чорнобога. І тієї, и іншій Вимагаю відповідніх жертв. Уявно самостійність злого качана служила Виправдання его немінучості, народжуючі культурні форми слов'янського сатанізму, что нашли пізнє своє закінчене втілення в шануванні Перуна, - верховного божества язічніцького пантеону дохрістіянської Русі.\nЛітопісі IV століття, розказуючі про Зіткнення слов'ян з Візантією, найпохмурішім чином зображають їх жорстокість. Полонених розпіналі, розстрілювалі з луків, забивали цвяхи в черепа. Палили монастирі и церкви, залішаючі после собі гори трупів и купи дімуючіх розвалін.\nТакі ж нещадні були и сімейні звичаї. У них були неясні уявлення про Існування людини после смерти: замогильний світ представлявся їх уяві продовження справжнього життя. Тому разом з померлими воїном на похоронному багатті спалюваліся и его дружин (одна або декілька - слов'яни візнавалі множини). Смороду вшановувалі померла прародітелів, вважаю їх покровителями и приносили Їм жертви. Закон дозволяє убити новонародженого дочку, если ее народження здавай Зайве. У свою черга, визнавати право дітей на вбивство батьків, что обтяжують Сімейство старістю або хворобою. ЦІ розбрату передавати з поколение в поколение, підігріваються звичаєм кровної помсти, что задовольнялася лишь смертю крівдніка або его нащадків.\nСправедлівості заради треба Сказати, что сучасні Історики відзначалі и прівабліві РІСД слов'ян, Кажучи, что смороду не знали ні хітрості, ні обману, берегли старожитніх простодушність и простоту Вдача. З полонених, что залиша в живих наші предки обходилися доброзичлива, прізначаючі лишь Певний срок їх рабства, по закінченню которого полонених МІГ, по Вибори, або покинути своих господарів, або Залишити з ними на рівніх правах, як вільна людина.\nЗвичай гостінності, что свято дотрімувався, робів слов'янські землі безпечного для мандрівніків, и господар головою відповідав суспільству за БЕЗПЕКУ гостя-чужоземця. Купці ОХОЧЕ відвідувалі слов'ян, тому что между останнімі НЕ Було ні злодіїв, ні розбійніків, хоча вігідної торгівлі в слов'янських землях чекати не доводити - суворі Війни не знали розкоші и не цінувалі золота. Відповіднім такому духовному розвитку БУВ стан їх жітейської умілості. Смороду умілі будуваті Собі дерев'яні житла, зміцнюваті їх дерев'яними стінамі, ровами и земляних насипом, делать туру и ріболовецькі снасті, обробляті землю, займаюсь скотарство, умілі прясти, ткати, шити готувати страви и напої: пиво, мед, брагу, кувати метали, обпалюваті глину на домашній посуд; знали вживання ваги, Міри, монети; малі свои музичні інструменти; на войну Вихід з метальними спис, стріламі и частково мечами. Всі знання їх переходили від поколение до поколение дуже поволі, но отношения з Візантійською імперією и частково з Арабською сходити мало-помалу робілі на российских слов'ян освітній Вплив. З Візантії просочувалося до них християнство. У половіні XIстоліття київські князі Аскольд и Дір, зібравші дружину, на двохстах турі по Дніпру Вийшла в Чорне море, спустошілі на своєму шляху Побережжя и обклали Константинополь. Напад виявило несподіванім и стрімкім. Імператора Михайла IIIв столице НЕ Було - ВІН очолював армію у війні з мусульманами и, які не Дивлячись на всі старання, даже повернувшись в місто, що не МІГ організуваті надійну оборону. Цар-град врятувався дивом. После молебень патріарх Фотій занурів в морі одну з головних святинь міста - ризу Божої Матері, что зберігалася у Влахернській церкві. Шторм, что налетів после цього, розкідав кораблі русичів, зніщівші велику часть флоту и Зроби подалі облогу Неможливо. Уражені князі прислали в Константинополь посольство з Проханов про Водохрещення. Це Було Перше, "Аскольдова" Водохрещення Русі.\nМайже одночасно з походом Київських князів на Цар-град, в південніх российских областях святий Кирило, просвітнік слов'ян, Хресто Двісті сімейств, в якіх знайшов Євангеліє и Псалтир свого ж перекладу. Для звернути БУВ послань митрополит Михайло, что хрест все плем'я на чолі Із старійшінамі. І цьом Водохрещення передувало чудо - кинути на вимоги язичників в багаття Євангеліє НЕ згоріло. Альо и це Водохрещення Русі НЕ зроби впліву на ее частку. Вогнище православ'я на півдні землі Російської з часом чи то згасло, чи то виявило таким слабким, что НЕ змогло просвітіті НАВКОЛИШНЬОГО язічніцьку темряву.\nСклад суспільного життя такого варварства змінюється з Ухвалення християнської релігії, З якою Із Візантії, - найосвіченішої за тих часів держави, перейшлі до нас як Поняття юридичні и Державні, так и початок розумової и літературної ДІЯЛЬНОСТІ. Ухвалення християнства Було переворотом, что відновів Русь и что вказано їй історічну дорогу.\nЦей переворот зроблений Володимиром, сином войовнічого Святослава, київського князя и рабіні Малуші, ключніці его бабці княгині Ольги.\n1. 2. Язічніцька Русь до хрещення\nСвятослав (батько Володимира), віїжджаючі до Болгарії, розділів всю державу свою на три части: старшому сину Ярополку - віддав ВІН Київ, іншому - Олегу - Землю Древлянський, молодшому - Володимиру - Новгород. Від розділення Землі російської предки наші Зроби дуже нещасліві: вместо одного государя Було в них три. После смерти Святослава между дітьми его Почаїв міжусобіця.\nДерло посварились Ярополк з Олегом.Вінуватій в цьом БУВ старий Воєвода Свенельд. У 975 року син Свенельда, на имя Лютий, Вийшов з Києва в ліс на полювання; Побачивши его, Олег, князь древлянський, живити в своих: "Хто це такий?" Йому відповілі: "Син Свенельда"; тоді Олег напав и вбивши Свенельдич за ті, что тієї полював з ним разом в одному лісі. Звідсі Пішла ненависть между Ярополком и Олегом; Свенельд, бажаючих помстітіся за сина, все підмовляв Ярополка: "Піді на брата и віднімі в него володіння". На третій рік Ярополк Пішов на Олега, в Древлянський землю. Князь київський переміг Древлянський. Коли Олег з вошамі своими втікав в місто Овруч, то на мосту, перекинутому через рів до міськіх воріт, стовпи безліч утікачів, и смороду зіштовхнулі ненавмісно свого князя в глибокий рів. За ним впало туди безліч людей и коней. Олега роздавілі на смерть. Тім годиною Ярополк увійшов до міста Олегів, захопів там всю владу и пославши шукати свого брата в рові. З ранку до полудня вітягувалі трупи з рову: Нарешті нашли Олега на самому дні, внесли в палац и поклали на килим. Ярополк, хоча БУВ легковірній, но зовсім НЕ МАВ злого серця. Коли прийшов, Довгий плакав над Олегом, забувші, что ВІН переможець. Олега поховали в міста Овруча. Володимир взнавші, что Ярополк захопів Древлянський землю и вбивши Олега, злякався и втік з своим дядьком Добринею до Швеции.\nПосле цього варяги сказали Володимиру: "Місто ті наше; Аджея ми его узялі, и тому Хочемо брати викуп з громадян, по две гривні з людини". Володимир відповідав Їм: "Почекаев Небагато, поки зберуть гроші за місяць". Варяги чека, чека - и Нічого НЕ получила; тоді смороду сказали Володимиру: "обдурити ти нас; дозволь нам прінаймні йти до Греції". Володимир відповідав: "Ідіть". Потім Вибравши з них чоловіків добрих, тямущіх и Хоробрів и роздав Їм міста; інші ж ПІШЛИ в Цар-град, до греків. Альо Володимир ще Ранее них пославши Сказати імператору: "йдут до тебе варяги: чи не тримай їх в місті, а не те нароблять смороду тобі лиха, як и у нас тут; краще розішлі їх по різніх місцях, а сюди до нас не пускай жодних" .\nЗ великою достовірністю можна Прийняти Взагалі звістку про ті, что Володимир, будучи ще язичник, БУВ повелителем великого простору нінішньої России и боровся про Розширення своих володінь, так и про Зміцнення своєї влади над ними. Таким чином, ВІН керували Новгородська землею - берегами річок: Волхова, Неви, мсти, Луги, - землею Білозерською, землею Ростовський, землею Смоленськом у верхів'ях Дніпра и Волги, землею Полоцька на Двіні, землею Сіверською на Яснах и СЕМІ, землею полян , або Київською, землею Древлянський І, ймовірно, такоже західною Волинню. Радімічі, что жили на Сожі, и в'ятічі, жителі берегів річки Оки и ее приплив, Хотіли відкластіся від підданства и були пріборкані. Володимир підпорядкував Даніна даже окремий ятвягів, напівдікій народ, что живий в лісах и болотах нінішньої Гродненської губернії. Це володіння мало характер державний: воно обмежувалося збирання данини, де можна Було збіраті ее, і таке збирання мало вигляд грабежу. Сам Володимир зміцнівся в Києві с помощью скандінавів, звання у нас варягами и роздав Їм в управління міста, звідки з своими озброєнімі дружинами смороду могли збіраті данину з жителей.\nПосле смерти Ярополка Володимир, 17-річний хлопець почав князюваті один в Києві и поставивши Собі на горбі різніх богів за князівськім двором: Перуна дерев'яного з срібною головою и золотими вусами, Хороса, Стрибога, Дай-бога (сонця), Симаргла и Мокоша . Приносили Їм жертви, назіваючі богами своими, приводили Синів и дочок своих и приносили жертви. "Й погань кров'ю земля Російська и горб той" (під 980 рік). В подяку богам за победу, взяти над ятвягами (983 рік) вірішено Було принести Людський жертву. Люди похилого віку и бояри сказали: "Кинемо частку на хлопчиків и дівчат; на кого пастіме, того и заріжемо богам". В цей час жив в Києві один варяг; двір его стояв там, де тепер церква св. Богородиці, побудовали Володимиром; варяг цею прийшов з Греції, тримай віру Християнсько, и БУВ в него син прекрасний особою и душею; на него и Віпа частка. Послані від народу Прийшли до старого варяга и сказали: "На твого сина Віпа частка; боги Вибравши его Собі, щоб ми принесли его Їм в жертву". Варяг відповідав: "То не боги, а дерево; ніні є, а завтра згніє, не їдять, чи не п'ють, чи не говорять; зроблені руками з дерева; бог же один, якому службовці греки и кланяються; ВІН Створив небо и землю, зірки и місяць, и сонце, и людину и давши їй жити на землі; а ЦІ боги что создали? Смороду Самі зроблені руками Людський; не дам сина свого бісам ". Посланці переказалі слова варяга громадянам; тоді народ, узявші зброю, Пішов на варяга и розламав обгороджений біля его будинку. Варяг стояв на сінях з сином; Йому кричали "Віддай сина; нам нужно принести его в жертву богам". ВІН відповідав: "Якщо ті насправді боги, то хай пошлють одного бога узяті мого сина; а ви з чого так клопочете?" У Народі пролунав лютий крик; Натовп кинувши, підрубалі сіні під Обом варягами; и таким чином вбили їх, и ніхто НЕ знає, де їх поховали.\nКерованих язичник Добринею, якому, после великих Успіхів останніх років, що не МІГ НЕ довіряті, юний Володимир, природно, піддався чарівлівості власти, могутності, багатства и розкоші Київського двору. Дійсно, за два роки дива в 17-річному віці з хлопчика-емігранта повелителем велічезної країни, від Балтійського моря до Чорного, переможцям могутніх князів, Володар чисельність теремів и багатств, народний героєм, что переміг іноземний Вплив, - чи це НЕ обстановка, в Якій хлопець может захопітіся своим щастям и дати волю пристрастям? До двох своих дружин, Олові и Рогнеди, ВІН прієднує красуня вдову Ярополка. Від цих дружин в него Незабаром народиться по сину: від олова - Вишеслав, від Рогнеди - Ізяслав, від нещасної вдови брата - Святополк, Вже в самому народженні которого лежить як би Зміст его майбутніх ліходійств. Чеська княжна Мальфреда і ще одна чешка стають его 4-ою й 5-ою дружинами. Велічезні гареми з'являються в місцях его князівськіх резіденцій: по 200-300 жінок живе в него в теремах в Білгороді, Вішгороді и Берестові. Поруч з життям терему, князь любити Бенкет и веселощів з дружиною.\nНе мало знає історія примеров, коли молоді государі, підпадаючі таким же Спокуса, гінулі духовно и фізично среди розкоші и розпустивши. Альо молодий князь НЕ дает Собі зніжітіся в Київській розкоші. Майже Безперервна, один за іншім слідують его звітяжні походи.\nОбидвоє Царі почувши це сильно засмутіліся и відповідалі: «Не пристойно християнам відаваті сестер своих за невірніх, если хрестішся, то и сестру нашу отрімаєш, а разом з нею и царство небесне. А з нами будеш одновірнім; если ж не хочеш хрестітіся, щось не Можемо Видати за тебе сестри ". Володимир відповідав послам імператорськім: "Скажіть царям, что я готов хрестітіся, тому что и Ранее віпробував ваш закон, і мені подобається ваша віра и богослужіння". Царі, почувши це, зраділі и послали до Володимира сестру свою, на имя Ганна, якові насилу розумів йти; вона Сіла на корабель, попрощалася з ріднімі и з плачем попливла через море. Коли Царівна Ганна прібула в Корсунь, Володимир хрестився, а после Водохрещення повінчався з Ганною, и Пішов з нею до Києва. Прийшовши туди, ВІН оголосів щоб всі - и бідні и багаті хрестилися. Почувши це люди йшлі з радістю, Кажучи: "Якщо б ця віра булу не добра, то князь и бояри прийнять б ее". На Інший день Володимир Вийшов з духівніцтвом на Дніпро, де зібралася безліч людей: всі увійшлі до води и стояли в ній - одні по шию, інші по груди, малолітні біля берега, старі ж далі, и Тримай на руках немовлят, а священики читали молитви .\nВолодимир после Водохрещення ставши Надзвичайно благодушно. Пройнятій духом християнської любові, ВІН НЕ Хотів даже страчуваті ліходіїв, и хоча спочатку погодівся Було на умовляння Корсунський духівніків, что знаходиться біля него в Києві, но потім, з поради бояр и міськіх старіків, ВСТАНОВИВ карати злочінців только грошовою пенею - вірою, по старих звичаєм, міркуючі при цьом, что такого роду наказание буде Сприяти зміцненню війська.\nЗберігаючі вроджених слов'янську веселість, Володимир примиряти ее з Вимогами християнської благочесті. ВІН любив Бенкет и Святкування, но бенкетував НЕ з одними своими боярами, а Хотів ділітіся своими утіхамі зі всім народом - и Із старими и з малими; ВІН відправляв бенкету в основном у Великі церковні свята або з нагоді освячення церков.\nВолодимир Дійсно займався розповсюдження віри, Хресто народ по землях, підвладніх Йому, будували церкви по тих місцях, де Ранее стояли ідолі, прізначав священіків. У самому Києві ВІН побудував церкву Святого Василя на горбі, де Ранее стояв Перун и де приносили жертви, и церкву Богородиці, так званні Десятинної, назва так тому, что князь призначила на будівництво цієї церкви десяту часть князівськіх доходів. Для Краще Зміцнення новопрійнятої віри Володимир намірівся розповсюдіті Книжковий освіту и з цією метою в Києві и в других містах покаравши набіраті дітей и віддаваті їх в навчання грамоті. Таким чином на Русі зросли поколение людей, Які за рівнем своих зрозуміти и за кругозором своих відомостей Зроби крок вперед від того становища, в якому знаходится їх батьки; ЦІ люди Сталі НЕ только фундаторами християнського Суспільства на Русі, но кож провіднікамі освіченості, яка передавалася разом з релігією, борцями за Державні и цівільні початку. Ця одна ціль Вже показує у Володімірі Істинно велику людину: Він Цілком зрозумів найвірнішій шлях до міцного Впровадження нового життя, Пожалуйста Хотів пріщепіті своєму напівдікому народу, и провівши свой Намір, що не Дивлячись на Труднощі, что зустрічаліся. З часом, после Водохрещення на Русі вінікають школи з вчителями и священиками, з'являються книжники, Любителі освіти, Які Збирай и перепісувалі книги. Літописець говорити, что матері, відпускаючі дітей в школи, плакали за ними, як за мертвими.\nВодохрещення Русі НЕ слід уявляти Собі як просту зміну вірувань. Християнство, ставши пануючою релігією на Русі, віражалося НЕ только в проповідях и богослужінні, но и в цілому ряді Нових зрозуміти. З Греції прийшла на Русь ієрархія: у Києві став жити російський митрополит, что керується Константинопольського патріархом; в других містах були поставлені підлеглі митрополиту єпископи. У Києві и у всех єпархіях будували церкви и влаштовуваліся монастирі; приєднай церков и братія монастирів підкоряліся своєму єпіскопу, а через него митрополиту. Таким чином влада митрополита Тягнули на всю Русь и об'єднувала всі духівніцтво країни. Разом з християнством на Русь прийшла пісемність. Як не слабо розвинено вона булу на дерло порах, вона все ж таки робіла суттєвий Вплив на людей. Богослужебні и священні книги принесли на Русь на доступній для всіх мові - слов'янській, тій самій, на Якій вісловлюваліся їх слов'янські первоучітелі св. Кирило и Мефодій и їх болгарські учні. Мова ціх книг булу Цілком зрозуміла росіянам, і "Книжковий навчання" Було тому не утруднене. Митрополит, и Взагалі духівніцтво управляли и судили підлеглих Їм людей так, як це робілося в грецькій церкві, на підставі особлівої Збірки Законів Номоканона, что получила на Русі в болгарський перекладі назва книги Керманич. У Цій збірці були церковні правила Апостольський и Уселенськіх соборів, такоже цівільні закони православних візантійських імператорів. Церкві належали землі, на якіх духівніцтво и монастирі вели господарство по-своєму, керуючий візантійськімі звичаєм и законам, встановлюючі Такі юридичні отношения до землеробів, Які були прійняті в Греції.\nТаким чином на Русі разом з новим віровченням з'явилася нова влада, нова освіта, нові закони и суди, нові землевласнікі и Нові землевласніцькі звичаї. Оскількі Русь прийнять віру з Візантії ті всі ті нове, что Прийшла разом з вірою, мало візантійський характер и служило провідником візантійського впліву на Русь. Для того, щоб зрозуміті, як самє позначався цею Вплив, необходимо Дещо ознайомітіся з тимі рісамі суспільного побуту Русі дохрістіянського годині, Які найбільш характеризують первісність тодішніх суспільніх отношений.\nОднією з найбільш яскраве вираженість рис суспільного побуту Русі, як Вже говорилося Ранее, за дохрістіянського годині БУВ звичай "кровної помсти" і взагалі "помсти", ВІН БУВ настолько Поширення, что прізнавався законом як нормальне правило.\nПологів побут спочатку ВІВ людей до відособлення. Родини жили замкнуто, сторона один Іншого и ворогувалі один з одним. А тим часом кожному роду Було необходимо Із Сторони здобуваті наречених. Звідсі виник звичай здобуваті їх насильством и хітрістю, с помощью вікрадання. З часом цею звичай лагіднів: если наречення "умікалі", то за попередня з нею домовленістю. У тій же година вініклі и інші форми шлюбу: наречений мирно приходив за нареченою и вікупляв ее в родини, сплачуючі за неї "віно". Подекуді, там, де звичаї були м'якше, шлюб походивши Ближче до наших звічаїв: наречена пріїжджала в будинок нареченого и за нею привозили ее придане. Альо так бувало, за словами Літописця, только в полян. У других же місцях сімейний побут відрізнявся грубістю, тім паче, что Скрізь існував звичай багатоженства. Переказ говорити, что сам князь Володимир до Водохрещення свого дотрімувався цього звичаєм. Положення жінки в сім'ї, особливо при багатоженстві, Було дуже важка. Про це свідчать народні пісні. У них гірко оплакується частка дівчини, что віддається або продається в чужий рід.\nЗа язічніцького годині на Русі булу лишь одна Станова відмінність: люди діліліся на вільніх и невільніх, або рабів. Вільні називається мужами, раби носили Назву челядь (холоп або рабиня). Положення рабів, дуже чисельний, Було тяжким: смороду розглядаліся як робоча худоба в господарстві свого пана. Смороду не могли мати власного майна, не могли буті свідкамі в суді, що не відповідалі за свои злочини. За них відповідав пан, Який МАВ право життя и смерти над своим холопом и Кара его сам, як Хотів. Вільні люди знаходится Собі захист в своих пологах и співтоваріствах; холоп МІГ найти Собі захист только в пана; коли ж пан відпускав его на волю або проганяв, раб ставав ізгоєм и позбавлявся всякого заступніцтва и Притулка.\nХристиянська церква не могла прімірітіся з такими порядками. Разом з Христовим вчення про любов и Милість церква принесла на Русь візантійську культуру. Навчаючі язичників віри, вона прагнула поліпшіті їх жітейські порядки. Під вплива християнства ОКРЕМІ особи з язічніцького середовища змінювалі на краще свои погляди и вдачі, йшлі услід Христу и виявляв приклад етичним християнського життя и даже подвижництво. Про самого князя Володимира переказ говорити, что ВІН лагіднів під Вплив новой віри, ставши милостивий и ласкавий. Серед Дружини и Земському людей з'явилося много благочестивих християн, что почитали церкву, любили книги и что іноді йшлі від Мирський Спокуса в монастирі и в пустині життя. Через свою ієрархію и прикладом ревнітелів новой віри церква діяла на вдачі и встанови Русі. Проповіддю и церковною практикою вона показував, як треба жити и діяті у справах для особістом и суспільніх.\nЦерква прагнула підняті значення князівської влади. Князів вона вчила, як смороду повінні управляти: "забороняті злимо и страчуваті розбійніків". "Ті свячень від Бога на страту злимо, а добрим на милування", - говорило духівніцтво князю Володимиру, указуючі Йому, что князь НЕ может залішатіся байдужим до насильства и зла на життя без землі, что ВІН винен Дотримуватись в ній порядку. Такий погляд духівніцтво засновувало на переконанні, что князівська влада, як и вся земна влада, походити від Бога и винна творити Божу волю. Альо оскількі "усяк влада від Бога" і оскількі князь "є Божа слуга", то Йому Належить покорятіся и его Належить шанувати. Церква Вимагаю від підданіх князя, щоб вони "малі приязнь" до князя, що не Мислі на него зла и Дивувалися на него як на обранця Божого. Дуже грубим Було Переконаний язічніцької Русі на князів, як на дружинних конунгів, Які беруть данину за свои військові послуги землі и якіх можна проганяті, если смороду НЕ бажані, и даже вбивати (як древляни вбили Ігоря). Церква всіляко боролася з таким подивимось и підтрімувала авторитет князів, Дивлячись на них, як на пріродженіх и богом послання государів. Коли князі Самі втрачалі свою Гідність в грубих сварках и міжусобіцях, духівніцтво прагнуло поміріті їх и вчило, щоб вони "шанувать найстарішіх" і "не переступали чужої Межі". Так духівніцтво впроваджувало в життя Ідеї правильного державного порядку, маючі перед собою приклад Візантії, де царська влада стояла дуже високо.\nЗнайшовши на Русі ряд союзів, родових и племінних, дружинних и міськіх, церква створі собою Особливий союз - церковне суспільство. До его складу ввійшло духівніцтво, потім люди, якіх церква опікала І, Нарешті, люди, Які служили церкви и від неї залежався. Церква опікала и допомагать тім, хто НЕ МІГ сам собі годувати: жебраків, Хворов, убогих. Церква давала притулок и заступніцтво всім ізгоям, что Втратили захист Мирський суспільств и союзів. Церква одержувала в своє володіння села, Населені Рабіна. І ізгої, и рабіні ставали під захист церкви и робіліся ее працівнікамі. Всіх своих людей однаково церква судила и віряджала по своєму закону (по Книзі Керманич) и по церковних звичаєм; всі ЦІ люди Вихід з підкорення князю и ставали підданімі церкві. І Якою б НЕ булу слабою або нікчемна церковна людина, церква дівілася на неї по-Християнська - як на вільну людину. Для церковної свідомості всі були брати в Христі, и не Було перед Господом ні раба, ні пана. У церкві НЕ існувало рабства: рабіні, даровані церкви, ставали людьми, особисто вільнімі; смороду були только прікріплені до церковної землі, жили на ній и Працював на Користь церкви. Таким чином, церква давала світському суспільству приклад нового, досконалішого и гуманного пристрою, в якому могли найти Собі захист и допомогу всі немічні и беззахісні.\nЦерква вплівала на Поліпшення сімейних отношений и Взагалі моральності в російському суспільстві. На підставі грецького церковного закону, чинний и підтвердженого дерло російськімі князями в їх "церковних статутах", вся провина и злочини проти віри и моральності підлягалі суду не князівському, а церковному. Церковні суди, по-Перш, судили за святотатство, єретіцтво, чарівніцтво, язічніцькі молитви. Церковні суди, по-друге, віддалі всіма сімейнімі справами, что вінікалі между чоловікамі и дружинами, батьками и дітьми. Церква прагнула вікореніті язічніцькі звичаї и вдачі в сімейному побуті: багатоженство, Викрадення и покупку дружин, вигнання Дружини чоловіком, жорстокості над дружинами и дітьми и т.п. Застосовуючі в своих судах візантійські закони, більш розвінуті, чим грубі юридичні звичаї язічніцького Суспільства, духівніцтво віховувало Кращі вдачі на Русі, насаджувало Кращі порядки.\nОсобливо повставали духівніцтво проти брутального форм рабства на Русі. У Повчання и проповідях, в бесідах и розмовах представник духівніцтва діяльно вчили панів буті милосердними з рабами и пам'ятати, что раб - така ж людина и християнин, як и сам его пан. У Повчання заборонялося НЕ только вбивати, но и катуваті раба. У Деяк випадка церква прямо Вимагаю в панів відпустки рабів и Рабіна на свободу. Одержуючі рабів в дар, церква давала Їм права вільніх людей и селила їх на своих землях; за прикладом церкви іноді ті ж робілі и світські землевласнікі. Хоча Такі приклади були рідкісні, хоча умовляння благочестивих повчань и не вікорінювалі рабства, проти змінювався и лагіднів сам погляд на раба, и погане поведение з рабами стало рахувати "гріхом". Воно ще не кара законом, но Вже засуджувалося церквою и ставало негоже.\nТаким широким БУВ Вплив церкви на цивільний побут язічніцького Суспільства. ВІН охоплював всі Сторони суспільного устрою и підпорядковував Собі однаково як політічну діяльність князів, так и частное життя всякої сім'ї. Цей Вплив БУВ особливо діяльній и Сильний Завдяк одній обставіні. У тій годину, як князівська влада на Русі булу ще слабка и київські князі, коли їх ставало багато, Самі прагнулі розділення держави, - церква булу єдина і влада митрополита сяга однаково на всю Російську землю. Справжня єдіно владність на Русі з'явилася Перш за все в церкві, и це надавало церковному впліву внутрішньої єдності и сили.\nНарешті, християнська віра на Русі Зроби переворот в області мистецтва. Язічніцька Русь мала храмів и задовольнялася статуями ідолів. Християнство призвело до создания Величезне кам'яних храмів в найголовнішіх містах. Київський храм Першої Пречістої Богоматері (Десятинна церква) БУВ найдавнішім кам'яним храмом в Києві. За ним були побудовані київська церква св. Софії, Новгородська церква св. Софії и інші храми и церкви. Смороду будували за візантійськімі зразки и прікрашаліся Багата мозаїкамі и фресками. Архітектурна справа и живопис під Вплив церковного будівництва досяглі в Києві значного розвитку. А з ними разом розвинулася и інші мистецтва и художні ремесла, особливо ж ювелірна справа и виробництво емалі. Дерло майстрами у всех галузь художнього виробництва були, Звичайно, греки. Пізніше під їх керівніцтвом з'явилися и російські майстри. Розвивалась таким чином національне мистецтво. Альо воно в Київській Русі відрізнялося різко вираженій візантійськім характером, и тому відоме в науке під ім'ям Російсько-візантійського.\nУ 866 року в життя без окружній грамоті, розісланій східнім єпіскопам, патріарх Фотій писав: "Росі, славні жорстокістю, переможці народів сусідніх, в гордості что різікнулі воювати з римського імперією, Вже залишилось марновірство, сповідають Христа и суть друзі наші, БУВ ще недавно найзлішімі ворогами. Смороду Вже прийнять від нас єпіскопа и священика, маючі живу старанність до християнського богослужіння ". В цей час Росія значитися 60-м архієпісковством среди єпархій Константинопольського патріарха. Здавай б, Водохрещення Русі відбулося. Але, на жаль - воно НЕ залиша помітного сліду в російській історії. Наслідком его стала лишь з'явилися християн в князівській дружіні, что Ніяк НЕ вплінула на розповсюдження християнства в Народі.\nТретій раз Русь булу хрещусь в 957 року в особі святої рівноапостольної княгині Ольги, что пріїхала для цього в Константинополь. Хресто ее сам патріарх, что поблагословив Ольгу по здійсненні таїнства Дарчіа хрестом з написами: "Земля російська Створена для життя в Богу Водохрещення блаженної Ольги". І знову, чи не Дивлячись на ті, что у відсутності сина - воїна Святослава - Ольга булу Володарка країни, християнство на Русі, даже користуючися ее заступніцтвом, не прижилося. Були и церкви, и християнські общини, но лишь у великих торгових містах, де всегда Збирай люди самого різного віросповідання. Народ же продовжував жити в язічестві. Все це, навпаки, були только підготовчі явіща. При князях так званого Рюрика панували повне варварство. Смороду обкладалі російські народи Даніна, підпорядковувалі їх Собі, об'єднували; но їх влада мала НЕ Державні а розбійніцькі РІСД. Смороду оточувалі собі дружиною, створювалі з міслівців різніх племен рать и робілі набігі на сусідів - на області візантійської імперії, на східні країни, прікаспійські и закавказькі. Ціль їх булу - придбання здобічі.\nАльо Володимир НЕ дарма живий у варягів. Через два роки, в 980 року ВІН зібрав там сильне військо и прийшов до свого Новгорода, Вигнан звідті явилися намісніка Ярополка и пославши їх Сказати брату: "Володимир уходит на тобі, готуйся до битви". Відпустівші намісніка, Володимир сів в Новгороді и пославши в Полоцька, до тамтешнього князя Рогволода свататіся до его дочки Рогнеди. Рогнеда сказала: Не хочу роззуті сина рабіні ", докоряючі его нізькістю походження по матері. Після Володимира, повернувшись, переказалі Йому слова Рогнеди; тоді Володимир, зібравші велосипеді військо варягів и слов'ян, чудь и крівічів, Пішов на Рогволода. У тій самий годину як Вже Хотіли вести Рогнеду до Ярополка, прийшов Володимир на Полоцька, вбивши Рогволода, двох Синів его, и одружувався насильно на Рогнеді. Коли Володимир прийшов до Києва з безліччю війська, то Ярополк НЕ МІГ опіратіся Йому и зачінівся в городе з людьми своими и воєводою розпустивши. До цієї розпустивши Володимир надіславши з такими мовами: "Візьми мою сторону; если мені НЕ вдасть вбити брата, то ти будеш мені вместо батька и отрімаєш від мене велику честь, Аджея НЕ я почав вбивати братів, а ВІН: я ж прийшов на него Із страху, щоб ВІН и мене НЕ вбивши ". розпустивши відповідав послам Володимира , что буде допомагаті їх князю. розпустивши замисли перемогті Ярополка підступністю и почав відговорюваті віходити з міста на битву, Кажучи: "біжи швідше з Києва; кияни пересілаються з Володимиром, звуть его на напад до міста, обіцялі зрадіті тобі йому ". Ярополк послухався, Вийшов з Києва и зачінівся в Рідні, а Володимир увійшов до Києва и обклавши Ярополка в Рідні, де скоро зробівся страшний голод. Тоді розпустивши ставши умовляті Ярополка помірітіся з братом и відправітіся до него в київський палац. Ярополк послухався и в цьом. Альо як Тільки він ввійшов, два варяги кинулися на Ярополка и убили его.\nУ 981 году Володимир уходит на ляхів, займає Перемишль (на річці Сані), Червень за Західнім Бугом и інші міста, дійшовші таким чином до долини річки Сану, тобто до західного рубежу розселення східних слов'ян.З цього західного рубежу ВІН уходит на рубіж східний и снова підпорядковує Києву в'ятічів. У 982 году доводитися Йому знову йти на в'ятічів и остаточно їх завоюваті. У 983 году Володимир уходит на ятвягів за Німаном и підпорядковує Собі їх землю. У 984 году - новий похід - на радімічів на річці Сожі и їх залишкова підкорення Русі. У 985 году - похід на болгар. Князь має успіх, но, за порадою Добріні, вірішує НЕ делать тут завоювань, а лишь укласті Міцний мир.\nУ 988 году Пішов Володимир з військом на Корсунь, місто грецький, корсунці закрити в городе и міцно оборонялися. Володимир послав Сказати Їм: "Якщо не здастеся, то три роки простою тут", но смороду его НЕ Послухай. Тоді Володимир, влаштувавші своє військо, велів делать насипом біля міста; но корсунці, підкопавші Міську стіну, відносілі насіпану землю до себе в місто. В цей час один Корсунський житель ім'ям Настас - пустивши стрілу в стан російський, а на стрілі Було написано: "на Схід від тебе колодязь; з него вода уходит в місто; відкопай колодязь и перейми воду". Володимир в ту годину велів копати, и точно воду перейнялі в громадян; тоді останні, что знемагають від Спрага, здали, Володимир увійшов до міста з дружиною и пославши Сказати імператорам Василю и Костянтин: "Ось я узявсь Ваше славне місто: чую, что є у вас сестра дівчина: если вині віддасте ее за мене, то и місту, что залиша, Вашому буде теж, что Корсуня ".\n2.3. Інші внутрішньополітічні заходь Володимира\nМогутня Київська імперія, прилучилися до Христового вчення, за задумом Володимира, мусіла мати й відповідну столицю. Отож, розгорнув ВІН у Києві небачене будівництво. За часів Володимира київський дитинець зріс у кілька разів. Его захищали потужні стіні, вал и рів. До «міста Володимира» - так назівають дитинець, розбудованій Володимиром, можна Було потрапіті крізь В'їзні ворота. Непріступності воротам додавали високий оборонний вал и глибокий рів, через Який Було перекинуто міст. Із середини украшением «міста Володимира» булу Мурована церква Богородиці, будівництво якої трівало від 989 впродовж семи років.\nЦе БУВ головний и перший кам'яний храм Київської Русі. Церква Богородиці Займаюсь площу, что Ледь НЕ дорівнювала укріпленому місту Володимирових попередніків.\nНа Утримання церкви князь Володимир наказав віддаваті десяти часть своих прібутків. Ось чому, свідчів літописець, ее називали Десятинною.\nПоряд Із церквою Богородиці розташовуваліся розкішні князівські Палаци. На дитинці мешкали й найзаможніші київські можновладці. «Місто Володимира» мало кілька вулиць, Які пролягає від воріт до центральної площади - Бабиного торжка. Та хоч як зріс дитинець за часів Володимира, ВІН усе ж таки БУВ лишь частина Києва - нехай и центральною, проти аж Ніяк НЕ найзаселенішою. Як і справжнього вірувало життя на київському Подолі. Археологи ВСТАНОВИВ, что з-поміж его мешканців були купці та МАЙСТРОВА люд - гончарі, Кожум'яки, ювелірі ТОЩО. Велику часть Подолу Займаюсь київське торговище, де сходилися Гості, тобто купці з різніх куточків світу. Саме на Подолі швартуваліся їхні кораблі, бо тут розташовувалася київська гавань.\nПро далекоглядні державотворчі намірі князя Володимира свідчіть и, что ВІН почав карбуваті Перші руські монети. Археологи нашли Володімірові монети Із срібла - срібнікі та з золота - златники.\nВ особі князя Володимира бачим державного діяча, внутрішньо- зовнішньополітічні заходь которого Надзвичайно тісно переплетені. Такими були воєнні походи, здійснені з метою Розширення територіальних меж Київської держави. Аджея землі часто-густо доводять відвойовуваті в сусідів.\nПрілучення Київської держави до християнського світу спріяло налагодження тіснішіх отношений Із багатьма державами. Кроме Візантії, до партнерів Русі тоді належала Чехія, Угорщина, Польща, Німецька імперія, Болгарія. Жваві отношения зав'язав з Римом як центром християнської церкви.\nОсобливе місце в зовнішньополітічній ДІЯЛЬНОСТІ Володимира посідалі отношения з печенігамі. Задля охорони від їхніх нападів Володимир ініціював создания новой системи оборони. За его задумом, та система мала складатіся з потужного земляного укріплень и низькі фортець на південному кордоні Руської держави.\nУ 991 году Пішов Володимир на Хорватів. Тільки что вернулся ВІН з хорватської Війни, и вісь Печеніги Прийшли з тієї боку, від річки Сули; Володимир Пішов проти ворогів и зустрів їх на річці Трубіж. Росіяни Сталі на Цій стороні, а Печеніги на тій, и не смілі ні наші перейти на печенізьку сторону, ні Печеніги на нашу. Тоді пріїхав князь печенізькій до річки, покликавши Володимира и сказавши Йому: "випустила ти свого воїна, и я свого - хай борються, и если твій подужати мого, то чи не будемо воювати три роки, если ж наш здолає, то будемо розоряті вашу землю цілі три роки ". После цієї розмови князі розійшліся; Володимир, прийшовши до себе в стан, пославши клікати по наметах: Чи "немає такого, хто б взявши битися з печенігом?" - и не нашел ніхто. На Інший ранок Приїхали Печеніги и привели свого бійця, а в наших Нікого НЕ Було. Ставши тужити князь Володимир і знову кликати по всьому війську; тоді прийшов до князя старий и сказавши Йому: "Князь! Вийшов я сюди на войну з чотірма синами, а п'ятий, малий, остался удома; з самого дитинства НЕ Було людини, хто б здолав его: одного дня ВІН м'яв волів шкіру, а я став его за Щось лаяти, так ВІН, на мене розсердівшісь, прорвавши шкіру руками ". Князь, чувші це, зрадів и пославши за силачем; коли ВІН прийшов, то князь розказать Йому в чому дело; тієї відповідав: "Не знаю, князь, чи можу битися з печенігом; но хай віпробують мене: чи немає тут великого и сильного бика? Знайшли бика, великого и сильного, велілі розлютіті его гарячим залізом и пустили на волю: коли бик біг повз силача , тієї Схопи его рукою за БІК и вірвав шкіру з м'ясом. Володимир, побачив це, сказавши Йому: "Можеш битися з печенігом". На Інший ранок Прийшли Печеніги и начали знову кричати: "Що ж? Чи знайшов боєць? А наш Вже готов! "Володимир ще за ніч велів своєму бійцю озброїтіся, и вісь обидвоє показати. З печенізької Сторони Вийшов велетень, страшний вигляд; Виступивши и Володімірів багатір: Він БУВ СЕРЕДНЯ зросту, и тому печеніг, побачив его, почав сміятіся. Розмірялі місце между Обом бійцямі, пустили борців: ті Схопи и начали міцно щеміті один одного; наш зціпів печеніга руками и вдаривши его об землю; тоді з обох боків пролунав крик; Печеніги побіглі; Росіяни вдарили вслід за ними и погнали їх. Володимир БУВ дуже радій , Зробив багатіря зна ною ЛЮДИНОЮ, і батька его теж; потім вернулся до Києва з перемогою и славою великою.\nУ 995 году знову Прийшли Печеніги до міста Васільова. Володимир Вийшов проти них з малою дружиною, и коли вступивши в битву, то чи не МІГ утріматіся, побіг и ледве сховався від ворогів під мостом. Тут обіцяв Володимир поставити церкву св. Перетворення у Васільові, тому что того дня Було Перетворення. Позбувшісь лиха, Володимир действительно поставивши церкву и Зробив велосипеді свято, наварив меду и скликав бояр своих, и явилися посадники, и старшини зі всех міст, и всяких людей багато, а Жебрак роздали триста гривень. Святкувалі Вісім днів, Володимир вернулся до Києва на Першу Пречисту Богородиці и тут знову Зробив велосипеді свято, скликали незліченну безліч народу. ВІН покаравши всякому, убогому и убогому, приходити на князівській двір и брати все що нужно: Пітт, страви і гроші з казни. Князь говорів також: "Адже Хворі и слабі НЕ могут дійті до мого двору" - и тому велів сделать вози, накладаті на них хліб, м'ясо, рибу, овочі Різні, мед, квас и розвозіті по місту, питаючися: "Де Хворі и жебраки, хто ходити не может? " - тім роздавалі все це. Шкірні неділю завів ВІН на дворі своєму бенкет, куди приходили бояри, дворяни, соцькі, десяцькі, КРАЩІ ЛЮДИ, при князі и без князя: на тих бенкетах бувало безліч м'яса: яловичина и дичина, Було много Всього. Ось, бувало як підіп'ють, то и почнут ремствуваті на князя, Кажучи: "Що це наше тут за життя гірке! Дает нам дерев'яними ложками, а не срібнімі!" Володимир, почувши гомін, велів подаваті срібні ложки и сказавши: "З сріблом и золото не знайдеш дружини, а з дружиною знайду и срібло и золото, як дід мій и батько з дружиною дошукаліся золота и срібла". Володимир любив свою дружину и думав з нею про всякі справи: про устрій Земському, про Війни, про статути земські. З сусіднімі князями живий ВІН мирно, и з польським князем, и з угорським, и з богемського: були между ними світ и любов.\nУ 997 году Володимир Пішов до Новгорода за військом на печенігів, тому что Війни були безупінні. В цей час Печеніги, взнавші, что князя немає, Прийшли и стали біля Білгорода, що не даючі нікому Вихід, від чого зробівся Раптена великий голод. В такому лиху громадяни зібралі віче и сказали: "довів померти з голоду, а від князя немає допомоги; Здам печенігам: кого вб'ють, а кого в живих Залишайся; нам все одно поміраті ж голодною смертю". Так і вірішілі. На цьом віче НЕ Було одного старого и коли ВІН после живити: "Навіщо це Збирай віче?" - то Йому відповідалі, что завтра хотят здати печенігам. Старий послав за міськімі старшинами и сказавши Їм: "Що це я чув, Ніби ви хочете здати печенігам?" Ті відповідалі: "Так що ж будеш робити? Люди не хотят терпіті голод". Тоді старий сказав Їм: "Послухайте ж мене, чи не здайтеся ще днінкі три и зробіть так, як я вам скажу". Коли ті обіцялі слухати его, старий продовжував: "Зберіть хоч по жмені вівса, або пшениці, або вісівок". Старшини виконан его волю. Тоді ВІН велів жінкам сделать розчин, на чому Кисіль варять; велів такоже вікопаті колодязь, Вставити в него кадіб и налиті ее розчин; велів вікопаті и Інший колодязь и в него Вставити кадівб. Потім велів найти де-небудь меду; Йому принесли его цілий Козуб: заховали воно Було в князівському льосі; старий покаравши сделать з него ситу пресолодку и віліті в кадівб, Який стояв в ІНШОМУ колодязі. На Інший день ВІН велів послати за печенігамі; громадяни ПІШЛИ и сказали Їм: "Візьміть у нас заложніків, а Самі підіть, чоловік з десять в місто и подівіться, что у нас робиться". Печеніги зраділі, думаючи, что хотят Їм здати: узялі заложніків, а Самі вибрать кращих чоловіків и послали в місто відвідаті, що там таке робиться. Коли Печеніги Прийшли в місто, то жителі сказали Їм: "Навіщо ви себе губите? Хоч десять років стійте під нашим містом, Нічого НЕ зроби: у нас сама земля дает корм; если ж не вірите, подівіться своими очима". Сказавши це, привели їх до колодязя, де БУВ розчин, черпнув з него відром и налили в казани; коли Звара Кисіль, то узялі печенігів, и привели до Іншого колодязя, черпнув ситі, и начали Їсти, спершись Самі, а потім дали и печенігам. Ті здівуваліся и сказали: "Ні за що НЕ повірять наші князі, если Самі НЕ покуштують". Тоді громадяни налили горщик розчин и ситі з колодязя и дали печенігам; ті ПІШЛИ до своих и розказать Їм все, что з ними трапи. Князі печенізькі Звара Собі Кисіль, поїлі, здівувалі, потім зібраліся и ПІШЛИ геть від міста.\nВолодимир проживши довгий вік и князював почти півсотні років, звелічівші и зміцнівші Київ і всю Русь. У Володимира Було велике Сімейство. У него до грецької царівні Ганні, останньої Дружини его, були ще дружини. Одна з них прекрасна, но Нещасний Рогнеда, дочка Рогвольда, ображено, усіротіла, зганьблена, что стала лишь на имя дружиною ненавісного князя, булу ним скоро Забута. Вона вірощувала народження від него сина, страдаючі почуттям помсти, ревнощамі и розуміннях самолюбністю. І коли одного дня ВІН ее відвідав І, Випадкове, в неї заснув, вона зважено на мужовбівство. На щастя, Володимир прокинув Вчасно и Утримано занесений над ним руку з ножем. Мужовбівство и в норманів, и в слов'ян значило что НЕ менше для вінної. Княгиню ж за норманською традіцією, МІГ страчуваті только сам князь. І Володимир наказує надіті Рогнеді князівське плаття, сісті на багатому ліжку и чекати его. Альо коли ВІН ввійшов з м'ячем в руці, его зустрів навченості матір'ю маленький, 4-5-річний Ізяслав, ставши, теж з мечем на захист матері. І грізній язичник НЕ посмів здійсніті, что наказувано Йому норманська честь. ВІН розгублено говорити: "А хто ж тобі знав, що ти тут ?!" Кідає меч и уходит збіраті бояр и просити їх поради. А бояри радян пробачити дружину и даже повернути їй и Ізяславу землю Рогвольда. Мало того, Рогнеда знову булу в честі. Від неї у Володимира Було ще три сини: Мстислав, Всеволод и Ярослав, родоначальник всієї подальшої дінастії Рюріковічів, и две дочки. Інші ж літопісі суперечать цьом, повідомляючі, что Володимир МАВ від нещасної княжни полоцької одного только сина, Ізяслава, и відпустів ее з сином в землю батька; з тих пір нащадки Рогнеди князювалі особливо в Полоцька и между ними и потомством Ярослава існувала Постійна Родова неприязнь, підтрімувана перекази про своих предків. Кроме того ВІН усіновів Святополка, сина вбитого брата свого Ярополка.\nВ кінці життя спіткало Володимира сильне засмучення.У 1014 году его син Ярослав, Який князював у Новгороді и давши щороку до Києва по две Тисячі гривень, а тисячу роздавав в самому Новгороді дружіні, в цею рік Раптена НЕ схотів давати Даніна батькові своєму. Володимир сказав: "Поправляйте дороги и мостіть мости", - тому что Хотів йти на Ярослава війною, так Раптена розхворівся. Тім годиною почула, что Печеніги йдут на Русь; Володимир Віслав проти них сина Бориса, а сам сильно розхворівся; в Цій хворобі и помер. После кончини Володимира Хотіли домогти сину Володимира Борису, которого батько напередодні відправляв у військовий похід проти печенігів. Щоб Приховати смерть князя до тих пір, не повернеться Борис, бояри Таємно проломили задню стіну терему и Вночі віднеслі Тіло Володимира в церкву. Альо народ дізнався про це, и до церкви зійшлася Величезна Кількість людей. "І плакали по Йому. Бояри як за заступнику землі, бідні як по годувальніку ". Тіло Володимира поклали в Мармурова труну и поховали в кам'яній церкві Святої Богородиці. Здівування гідно, скільки добра Створив ВІН на Російській землі, - сказавши его літописець. Ім'я Князя Володимира Святого - Володимира Червоне Сонечко - назавжди пов'язано з Хрещення Русі. На найвищу горбі Києва Йому спорудять пам'ятник. Горб цею получил Назву Володимирська гора. А сам князь Володимир зарахованій до лику Святих.\nНа об'єднаних Володимиром землях мешкали Різні племена та народи. Усі смороду дотрімуваліся своих споконвічніх звічаїв и традіцій, вірілі у своих богів, Які здебільшого були різнімі даже у спорідненіх племен, різніліся мовою, побуту, а найвіддаленіші - способом життя. За таких умов територіальна єдність держави підтрімувана лишь силою оружия, булу доволі примарні.\nОтож, аби зміцніті державу київський князь повинен БУВ подбаті про свой авторитет у підлеглих землян. За давніх часів право володарюваті вважаю обдарувань богами. За умов панування язічніцькіх культів Володимир наражався на небезпеки постійного спротиву племен, что поклонялися КОЖЕН своєму Богу и коріліся освячення тім Богом правителю.\nВолодимирова імперія булу несумісна Із язічніцькім багатобожжям. Для всієї держави мусів буті єдиний Бог, Який своєю волею надававши право володарюваті київському князеві. Джерела до наших днів збереглі легенди, про ті, як Володимир зважено и пріскіпліво Вибирай нову віру для себе та своєї держави. Щоб остаточно впевнітіся в правільності Володимир розіслав посланців до різніх стран для "випробовування віри". Лише почувши звіт кожного князь оголосів про своє решение прілучітіся до християнства.\nНасправді Впровадження християнства як державної релігії Було зумовлене самим Пліній життя. Намірі охрестіті Русь малі ще князь Аскольд и княгиня Ольга.\nОтож, на мнение дослідніків, літопісні легенди є відгомоном Складення міждержавніх переговорів, что їх здійснював уряд Володимира перед актом хрещення Русі.\n1.Амелькін А. О., Кретінін С. В., Філюшкін А. Й. Всесвітня історія в особах для дітей. Книга для читання. - Вороніж: Центрально-Черноземноє Книжковий видавництво, 1996. рік - 558 с.\n2.Бутромєєв В. П. Всесвітня історія в особах: Раннє середньовіччя. Енциклопедія для школярів. Серія "Дитячий Плутарх". - Москва: видавництво "ОЛМА-ПРЕСС", 1999 - 320 с.\n3. Ошімова А. О. Історія держави Російського з его Виникнення до часів Петра І. - Москва: видавництво ТКО ACT, 1996. рік - 464 с.\n4. Півнів Ю. Д. Науково-популярний літературно-художній журнал 3. - Москва: культурно просвітніцьке видавництво "Історія", "Метагалактика", 1997 рік - 288 с.\n5. Потапчук І. Читання по російській історії. Хрестоматія для старшокласників. - Тула: видавництво "Пересвіт II", фірма "Ослябе", 1995 рік - 592 с.\n6. Поспелов Н. П., Лісової Н. Н. Російські долі. Свята Ольга - Володимир Святий. -Москва: видавництво "Новатор", 1996 рік - 400 с.\n7. "Російська Православна Церква 988 - 1 988". - Москва: видання московської Патріархії, 1988 рік.\n8. солов'їв С. М. Читання и Розповіді по історії. - Москва: видавництво "Правда", 1989 рік - 768 с.\n9. Кульчицький С. В., Мицик Ю. А., Власов В. С. Історія України, Київ, 2007 рік.\n10. Гісем О. В., Мартинюк. Історія України. Тернопіль. Навчальна книга - Богдан, 2003 р.


Поки ми їхали додому, в розмові з сином, з’ясувалося ще ось що: свекруха обіцяла онукові, що скоро вони будуть жити втрьох – він, тато і бабуся. А все тому, що «у мами є дядько, з яким вона скоро буде жити, кинувши тебе напризволяще. Але я тебе не кину – тільки ми з татом тебе любимо» – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / Поки ми їхали додому, в розмові з сином, з’ясувалося ще ось що: свекруха обіцяла онукові, що скоро вони будуть жити втрьох – він, тато і бабуся. А все тому, що «у мами є дядько, з яким вона скоро буде жити, кинувши тебе напризволяще. Але я тебе не кину – тільки ми з татом тебе любимо»\nПоки ми їхали додому, в розмові з сином, з’ясувалося ще ось що: свекруха обіцяла онукові, що скоро вони будуть жити втрьох – він, тато і бабуся. А все тому, що «у мами є дядько, з яким вона скоро буде жити, кинувши тебе напризволяще. Але я тебе не кину – тільки ми з татом тебе любимо»\nПриїжджаю за сином в садок, а там його немає.\n– Бабуся забрала, – сказала вихователька.\nВи, напевно, знаєте, що зараз в договорі, укладеному з дитячим садом, прописуються дані осіб, які мають право забирати дитину. Так ось, в моєму договорі свекрухи не було. Але дитини їй, проте, віддали.\nЯ відразу зателефонувала свекрусі – телефон відключений, я набрала чоловіка.\n– Ну да, вона ж тобі дзвонила? Вони на дачу поїхали, відпочинемо з тобою у вихідні… – радісно віщав чоловік.\n– Мені ніхто не дзвонив. Вона вкрала дитину! – панікувала я, прекрасно знаючи мати чоловіка.\nТе, що мій чоловік вижив в дитинстві і виріс, на мою думку, абсолютна випадковість.\n– Що ти мелеш? Яке вкрала? Мама пару годин мені подзвонила, я її до тебе відправив, дозволу питати. Ти дозволила, я подзвонив виховательці, повідомив, що сина бабуся забере. Мати зі Сашком поїхали на дачу. Давай додому, піцу замовимо!\nРаніше Сашка їздив з бабусею, пару раз, поки я не помітила закономірність: кожен раз після поїздок з бабусею, у дитини болить живіт. Гарненько розпитавши сина, ніж його годує бабуся, я здивувалася: чіпси і сухарики запиваются соками з коробочок. Після цього Санька бачився з бабусею тільки в моїй присутності.\nЯ вийшла з садка і стрибнула в машину, де знаходиться дача – я прекрасно знаю. Я приїхала набагато раніше, ніж свекруха з дитиною добиралися на електричці. Припарковав машину біля будинку, я почала чекати, не звертаючи уваги на грайливі повідомлення чоловіка.\nСвекруха з’явилася хвилин через сорок, ведучи за руку Сашка. Побачивши мене, вона змінилася в обличчі і почала судорожно забирати у внука пачку з сухариками.\n– Саша, підемо в будинок! Твоя мати їде! – скомандувала свекруха, гордо продефілювавши повз мене і схопивши Саньку за руку. – Зайнятися нічим, так? Приїхала, не полінувалася. Іди краще чоловіка догоджай, а то не приведи Господи, кине ще.\nЯ не стала вступати з нею в суперечку – сумнівалася, що почую хоч що-небудь новеньке. Коник свекрухи – брехати, як попало. А на образи її фантазія занадто бідна. Я вирвала з рук дитину, посадила сина в машину і ми поїхали. У дзеркало заднього виду я спостерігала, як свекруха махає кулаком мені в слід.\nІ п’яти хвилин не минуло, як почав надзвонювати чоловік.\n– Ніхто її не бив, у сина запитай. Хоча слід було-б: вона знову годувала його сухариками, – розказувала я.\n– Так. А крім тебе, виросли ще хвороби твох! Хочеш, щоб твій син також мучився, як ти? – уїдливо поцікавилася я у чоловіка. – Вдома поговоримо. Я за кермом.\nВислухавши дитини, я придушила бажання розвернутися і як слід провчити свекруху. Це треба додуматися – подібні дурниці вливати в вуха чотирирічну дитину!\nПриїхавши додому, я влаштувала чоловіку не приємну сцену: адже тільки за цей день свекруха кілька разів мене оббрехала – перед чоловіком і перед сином, нагодувала дитину всякою поганню, що їй робити суворо заборонено, а ще й відвезла його без мого відома.\n– Твоя мати більше на гарматний постріл не підійде до Сашка! Ясно? – кричала я.\n– Так, зрозумів я, зрозумів. Не кричи. Пішли краще мультик подивимося, раз кіно скасовується.


Крим без тепла: ситуацію визнали надзвичайною - Укрaїнa - TCH.ua\nУкрaїнa 15 лютого 2009, 08:58\nУ Криму визнали надзвичайною ситуацію, що з теплопостачанням, де через борги відключили опалення.\nПостійна комісія Ради міністрів Криму з техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій визнала надзвичайною ситуацію, що склалася в автономії з теплопостачанням. Комісія зобов’язала газопостачальні і теплогенеруючі відомства "вжити заходів для відновлення подачі тепла на об’єкти соціальної сфери і в житлові будинки".\nЗа дорученням кримського прем’єра Віктора Плакіди, створена міжвідомча робоча група з врегулювання питань, пов’язаних із отриманням лімітів газу, оплатою енергоносіїв, поверненням компенсації на різницю в тарифах, погашенням заборгованості й інших проблем, які призвели до порушення стабільного теплопостачання автономії.\nЯк відомо, з початку цього тижня компанія "Кримгаз" почала відключати від газу котельні в автономії через борги тепловиків. Найбільший постачальник тепла в автономії – підприємство "Кримтеплокомуненерго" – заборгувало НАК "Нафтогаз України" майже 100 млн. грн.\n11 лютого прокурор Криму Владимир Бойко зажадав від "Кримгазу" припинити дії з припинення газопостачання котельних, які забезпечують життєдіяльність 40 населених пунктів Кримської автономії. Дії газовиків, вважають у прокуратурі, суперечать закону "Про теплопостачання", яким забороняється відключати в опалювальний період об’єкти теплопостачання як об’єкти життєзабезпечення і стратегічного призначення.\n"Кримгаз" одержав прокурорський протест 12 лютого і зобов’язаний відреагувати на нього не пізніше ніж, через десять днів.\nРазом із тим, голова правління "Кримгазу" Василь Рогатин підкреслює, що "Кримгаз", навіть якщо його зобов’яжуть, "не в змозі технічно виконати" подачу газу на теплогенеруючі підприємства, оскільки скорочено подачу газу з материка до Криму.\nЯк відомо, в низці міст в Криму почали відключати котельні ще 10 лютого. Серед штрафників опинилися Сімферополь, Джанкой, Велика Ялта і Євпаторія. З 12 лютого більшість шкіл і дитячих садків в Євпаторії припинили роботу через відсутність тепла.


Украинский язык "Прикметник як самостійна частина мови. Розряд прикметників"\nИнфоурок / Украинский язык / Конспекты / Украинский язык "Прикметник як самостійна частина мови. Розряд прикметників"\nУкраинский язык "Прикметник як самостійна частина мови. Розряд прикметників"\n60.76 КБ Розро\nПрикметник як самостійна частина мови. Групи прикметників за значенням.\nОсінь ходила садом, ховалася за клуні та хати.\nВідцвітали мамині мальви.\nУ кожного народу є свої квіти. Мальва здавна була популярною в Україні. Її стебла з квітками прикрашали мало не кожну садибу. Нарівні з нагідками та чорнобрив- цями мальва створювала націо- нальний колорит українського села. Поширте кожне речення прикметниками\nПрисвійний Якісний Відносний Виражає ознаку в більшій чи меншій мірі Виражає відношення до інших предметів Вказує на приналежність предмета людині, тварині На яке питання відповідає прикметник? Який? Чий?\nЯкісні Відносні Присвійні який? ( а,е) який? ( а,е) чий? (я,е) світлий кришталевий заяча (нірка) солодкий джерельна мамині (пироги) тонкий вчорашній сестрина (хустка) математичний Шевченкова (поезія)\nВипишіть прикметники. Визначте групи прикметників за значенням . Хай на ньому цвіте росяниста доріжка, І зелені луги, й солов’їні гаї, І твоя незрадлива материнська ласкава усмішка, І засмучені очі хороші ласкаві блакитні твої.\nЗамініть у словосполученнях іменники, що стоять у Р.в., присвійними прикметниками. Книжка Петра- борода батька – казки бабусі- подарунок брата- вуха зайця- нора лисиці-\nВід поданих прикметників утворіть відносні прикметники Ліс, Україна, народ, військо,козак, стрілець, література, школа, поле, держава, мова.\nВыбранный для просмотра документ Розро\nТема. Прикметник як самостійна частина мови. Якісні, відносні та присвійні прикметники.\nМета: повторити вивчене раніше про прикметник, ознайомити учнів із поділом прикметників на групи за значенням (якісні, відносні, присвійні), формувати вміння розрізняти групи прикметників; розвивати зв’язне мовлення, пам'ять, логічне мислення учнів; виховувати культуру мовлення, вміння поважати чужу думку.\nОбладнання: проектор, електронна презентація\nПідручник Українська мова: Підручник для 6 класу загальноосвітніх навчальних\nзакладів з навчанням російською мовою/ О.М.Горошкіна, А.В.Нікітіна, Л.О.Попова . – К.: Знання України, 2006. – 240 с.\nВправа142 (письмово), с.69(учні виписували прикметники після роботи з таблицею – с.68)\nПрочитайте текст вправи без прикметників.\nЯкий текст вам більше подобається?\nВ якому з уривків ми побачимо просто предмети, а в якому яскраве уявлення про них?\nВисновок: Отже, прикметники відіграють важливу роль: вказуючи на ознаки предметів, вони роблять мову багатшою, точнішою, більш зрозумілою. Особливу роль прикметники відіграють у художній мові, де виступають епітетами.\n1.4. Гра «Закінчи речення»\n– Прикметник – це …\n– Прикметник змінюється за …\nРід, число і відмінок прикметника залежить від …\nПрикметник, на відміну від іменника, не має … відмінка\nУ реченні прикметник найчастіше виступає …\nСлайд № 2,3. Ці картини дозволяють нам побачити осінній пейзаж, який художники намалювали за допомогою фарб. Письменник для зображення використовує слово, і без прикметників важко передати повну картину, майже неможливо.\nСлайд № 4. Виконати завдання за слайдом. Прочитати складені тексти.\nСлово вчителя СЛАЙД №5,6\nВиражає відношення до інших предметів\nВказує на приналежність предмета людині, тварині\nВиражає ознаку в більшій чи меншій мірі\nякий? ( а, е)\nчий? (я, е)\nЗа лексичним значенням, морфологічними ознаками і особливостями словотворення прикметники поділяються на якісні, відносні і присвійні.\nЯкісні прикметники називають ознаки, які можуть виявлятися більшою або меншою мірою: теплий — тепліший — найтепліший, солодкий — солодший — найсолодший, тонкий — тонший.\nВідносні прикметники називають ознаки предмета за його відношенням до інших предметів, дій чи обставин: кришталева чаша, джерельна вода, вчорашній день, математичний журнал.\nПрисвійні прикметники вказують на приналежність предмета людині (рідше тварині) і відповідають на питання ч и й? ч и я? ч и є?: мамині пироги, сестрина хустка, Шевченкова поезія, заяча нірка.\nЗаписати схему в зошити (оскільки в підручнику її немає)\nВправа 150 (усно читаємо речення, визначаємо групи прикметників), с.91 (три речення один з учнів записує на дошці)\nШвидко покліпати очима, заплющити очі й посидіти спокійно, повільно\nполічивши до 5. Повторити 2-3 рази.\nВитягнути руку вперед, дивитися на кінчик пальця витягнутої руки,\nрозташованої по лінії центра обличчя, повільно наближати палець, не\nзводячи з нього очей, доки палець не почне подвоюватися. Повторити 3-5\nЗробити кілька колових рухів (4-5) очима в один бік, а потім в інший. Темп середній. Перенести погляд прямо перед собою на 5-7 секунд. Повторити вправу 2-3 рази.\nВикористовуючи ніс як ручку, написати або намалювати щось у повітрі.\nРобота в групах СЛАЙД №7\nПрочитайте речення. Випишіть прикметники:\n1 група – якісні\n2 група – відносні\n3 група – присвійні\nРефлексія (один з учнів працює біля дошки)\nА) Прослухайте байку. Яка її назва? Хто автор? (Л.Глібов «Щука»)\nБ) Завдання. Випишіть прикметники. Визначте розряд за значенням\nМокренькі, нікчемна, стареньких, добрячий, плохий, живеньких, гарненьких,\nСлайд № 8,9. Практична робота.\nПідсумок уроку «Мікрофон»\n- Що вам на уроці найбільше сподобалось?\n- Чи досягли ми поставленого на початку уроку завдання?\nІ група Із творів Т.Г.Шевченка та зразків усної народної творчості виписати\nп’ять речень з якісними, відносними та присвійними прикметниками.\nІІ група Впр.155 (письмово), с. 74\nМета уроку: повторити вивчене раніше про прикметник, ознайомити учнів із поділом прикметників на групи за значенням (якісні, відносні, присвійні), формувати вміння розрізняти групи прикметників; розвивати зв’язне мовлення, пам'ять, логічне мислення учнів; виховувати культуру мовлення, вміння поважати чужу думку.\nПідручник Українська мова: Підручник для 6 класу загальноосвітніх навчальних закладів з навчанням російською мовою/ О.М.Горошкіна, А.В.Нікітіна, Л.О.Попова . – К.: Знання України, 2006. – 240 с.\nУрок з використанням ІКТ дозволяє вчителю урізноманітніти вивчення мови, зацікавити учнів, сприяє вихованню їх естетичного смаку. Завдання, які дає вчитель за допомогою слайдів, прискорюють навчальний процес.\nНомер материала: 314163\nМодифицированная образовательная программа творческого объединения «Юный журналист»


Як лікувати псоріаз в домашніх умовах: народні поради | Здоров'я\nВідповіді на питання. > Здоров'я > Як лікувати псоріаз в домашніх умовах: народні поради\nЯк лікувати псоріаз в домашніх умовах: народні поради\nПринципи самостійного лікування псоріазу\nВнутрішнє лікування псоріазу\nЗа статистичними даними, псоріазом хворіють приблизно 4% від усього населення нашої планети. Перші симптоми хвороби дуже часто з’являються ще до 20 років, точної причини розвитку подібної дерматологічній проблеми не встановлено. Вважається, що псоріаз розвивається під впливом відразу декількох провокуючих факторів, в результаті чого формування клітин епідермісу порушується.\nЛікування псоріазу передбачає використання спеціально підібраної групи медикаментів, додатково рекомендується лікувати хворобу самостійно в домашніх умовах і народними засобами.\nВідсутність загострень при псоріазі багато в чому залежить від того, як лікувати це дерматологічне захворювання. Обов’язковим вважається звернення до лікаря, який може порекомендувати схему терапії, спрямовану на поліпшення загального стану організму і на купірування ознак псоріазу на шкірі.\nАле будь-які, навіть найсучасніші, медикаменти не допоможуть швидко вилікуватися і уникнути часто повторюваних рецидивів, якщо нехтувати основними правилами догляду за шкірою. Кожен пацієнт з псоріазом повинен дотримуватися щодня наступні правила:\nНе допускати пересушування шкірного покриву. Для цього можна користуватися зволожувачами повітря, змащувати тіло спеціальними пом’якшуючими мазями, пити більше води\nЛікування в домашніх умовах обов’язково передбачає дотримання правильного харчування. Необхідно обмежувати себе в солодкому, гострому, не вживати міцний кава, алкоголь\nКосметика для тіла та засоби для догляду за волоссям повинні підбиратися особливо ретельно. Вітається використання натуральних засобів без непотрібних хімікатів\nПеребувати під прямими сонячними променями потрібно певний час. Хворим на псоріаз сонячні ванни необхідні, але тільки по часу вони не повинні займати більше 30 хвилин в день\nПсоріаз рідше загострюється і проявляється більш згладженої симптоматикою при хорошому стані імунної системи. Тому народними засобами потрібно і покращувати роботу імунітету\nЛікування загострень псоріазу передбачає застосування відварів трав, що використовуються і, як зовнішні засоби, і як фітопрепарати для прийому всередину. Також популярністю і високою ефективністю користуються різні самостійно приготовані мазі, лосьйони, компреси.\nЩоб лікування народними засобами дало позитивний результат, інколи доводиться витратити кілька місяців на пошуки відповідного рецепта.\nНетрадиційна медицина володіє безперечною перевагою перед використанням медикаментів – фітопрепарати практично не мають токсичного впливу на організм і не порушують роботу печінки і нирок.\nНародними засобами можна підвищити загальну опірність організму, поліпшити обмінні процеси, позитивно вплинути на стан шкірного покриву. Для прийому всередину у домашніх умовах найчастіше використовують наступні рецепти:\nНастій березового гриба (чаги). Потрібно шматочок чаги вагою приблизно в 100 грам, його заливають літром гарячої води і залишають для настоювання з вечора до ранку. Вранці чагу потрібно перемолоти за допомогою блендера, залишився настій підігрівають до 50 градусів і знову заливають їм вже измолотый гриб. Цей розчин залишають при кімнатній температурі на три дні, після чого проціджують. Цілюща рідина зберігається в холодильнику, пити її необхідно по 100 мл до їди до трьох разів за день\nНастій звіробою. П’ять ложок сухої сировини потрібно заварити в термосі літром окропу. Настоюватися рідина повинна ніч, вранці після проціджування потрібно починати пити. Літр настою випивають рівними порціями протягом дня\nНастій насіння льону. Столову ложку насіння льону заварюють склянкою окропу і настоюють в термосі ніч. Вранці настій випивають натщесерце. В цей же день необхідно прийняти перед сном п’ять-сім таблеток активованого вугілля. Цей рецепт допомагає вивести з організму токсини, що сприятливо позначається на стані шкірних покривів. В домашніх умовах подібне лікування використовується протягом одного тижня\nЛікувати псоріаз можна і березовими бруньками, вони очищають кров. Відвар готується з двох чайних ложок нирок і склянки окропу, ця суміш витримується півгодини на водяній бані. Беруть свіжий відвар по третині склянки три рази в день\nФітопрепарати необхідно використовувати курсами по дві-три тижні. Необхідно між курсами робити перерву не менше 10 днів. Позитивні ефекти іноді спостерігаються не відразу, а після декількох місяців лікування псоріазу засобами з народної скарбнички.\nВ домашніх умовах ефективно лікувати псоріаз на тілі та голові можна і різними мазями, емульсіями, приготованими на основі натуральних продуктів.\nВона володіє пом’якшувальною дією і допомагає відновитися клітинам шкіри. Готується вона з прополісу, вершкового масла і вітаміну А:\nПриблизно, 15 грам прополісу потрібно подрібнити і покласти в сто грам попередньо розігрітого вершкового масла, суміш до повного однорідного стану витримують на водяній бані\nПотім до неї потрібно додати три капсули масляного вітаміну А\nМазь зберігається в холодильнику, використовують її у вигляді компресів, прикладаючи їх до бляшкам на тілі і голові. Лікувати цим складом шкіру можна до відновлення нормального шкірного покриву.\nЧасто застосовується в домашніх умовах людьми з псоріазом. Буде потрібно 50 суставчіков від золотого вуса, їх заливають підлозі літром горілки і настоюють протягом трьох тижнів.\nПриготованою настоянкою протирають уражені місця, лікування необхідно продовжувати до повного зникнення висипань, загальний курс лікування може доходити до трьох місяців, а перші позитивні результати видно вже через два тижні.\nПотрібні свіжі бруньки берези в кількості половини склянки. Їх перемелюють в блендері і змішують з 50 грамами золи і з 200 грамами дьогтю.\nПриготовленою маззю змазують бляшки, зверху за допомогою пластиру закріплюють пергамент. Змивають мазь водою через три години. У гострий період так лікувати шкіру можна і два рази в день\nМазь з яєць\nДва домашні яйця потрібно добре збити і змішати з ложкою стерильного рослинного масла, потім до цієї суміші додається 40 мл 9% укусу. Це сумішшю змащують змінену шкіру два-три рази в день.\nПри лікуванні псоріазу хороший ефект надають сольові ванни. Готувати їх нескладно, достатньо, приблизно, 500 грам солі без добавок розчинити у двох літрах води і вилити у воду.\nВибираючи народне лікування псоріазу необхідно для себе підібрати два рецепту – один для зовнішнього, а інший – для внутрішнього лікування. Такий підхід допоможе відновити нормальне функціонування внутрішніх органів і одночасно поліпшить стан шкіри. Народні методи лікування можна застосовувати й поза загострень для запобігання рецидиву хвороби.\n« Суха мозоль: основне і ефективне лікування в домашніх умовах\nКодування від алкоголізму: принцип дії базових методик »


Гороскоп с 5 по 11 березня\nЧастіше радьтеся із тими, хто поруч. Отримаєте чимало корисної інформації. Важко буде контролювати за рухом грошей. Ризикуєте понести матеріальні втрати, якщо купуватимете усе, чого бажаєте. Більше часу проводьте із родиною. Тоді не почуватиметеся самотніми.\nНе замикайтеся у чотирьох стінах. Розслаблятися зараз не час. Цей тиждень може годувати рік. Годі сидіти, склавши руки. Добре розраховуйте кожен фінансовий крок. Не пропонуйте людям, які закохані у вас, дружні стосунки. Це сильно їх розчарує.\nГрошей у гаманці стане більше. Заявлять про себе люди, які хочуть співпрацювати з вами. Отримаєте пропозиції, як швидко і вдало заробити додаткову копійку. Прийміть запрошення коханих сходити разом на побачення.\nНе варто будь-що добиватися свого. По-філософськи ставтеся до всього, що з вами відбувається. Тоді діятимете мудро. Якщо вам не дають візу, значить краще залишитися вдома. Часто виручатиме інтуїція. Якщо невдачі спіткають на роботі, час взяти відпустку і присвятити себе родині. Не обіцяйте того, чого виконати не можете.\nЖиття спонукатиме вас повертатися думками у минуле. Проаналізуйте помилки, яких допустили. Кохані говоритимуть одне, а робитимуть інше. Стережіться авантюр. Побачення переноситиметься. Не засмучуйтеся. Зараз не час з'ясовувати нові стосунки.\nСуперечки ні до чого доброго не призведуть. Переговори краще відкласти до наступного тижня. Не розповідайте конкурентам про свої фінансові плани.\nЗароблені гроші мають працювати. Не тримайте їх у кишені. Розпочнете новий роман. Підлеглі дивуватимуться вашим здібностям. До вас прислуховуватиметься начальство, колеги і друзі. Участі у любовних трикутниках краще уникнути. Можете наговорити зайвого і спровокувати бійку. Тримайте язик за зубами.\nВами захоплюватимуться. Це додаватиме сил та наснаги упевненими кроками рухатися до своїх цілей. Утримайтеся від пропозицій фінансових радників. Це призведе до розорення. Залишайтеся вірними своїм ідеям. Не варто заради тимчасового успіху зраджувати самому собі.\nЗважуйте кожен фінансовий крок. Увага оточуючих набридне. На вихідних з'явиться бажання усамітнитися. Не варто робити спонтанних покупок. Ризикуєте викинути гроші на вітер. Переслідуватиме відчуття, що чогось не вистачає. Не час висловлювати своє невдоволення людям, які вас кохають. Є шанс зустріти партнера, який надовго стане близьким.\nПочаток тижня виявиться скрутним. У п'ятницю частина проблем розв'яжеться сама по собі. Брак коштів заставить вас відмовитися від частини планів. Настрій у коханих змінюватиметься щохвилини. Конфлікту уникнути не вдасться.\nКохані і батьки захоплюватимуться навіть найменшими вашими успіхами. Діліться з ними переживаннями і думками про майбутнє. Вчасно сплачуйте за комунальні послуги і повертайте борги. Ведіть активний спосіб життя. Покращити самопочуття допоможе плавання і заняття у спортзалі.\nУ ваше життя повернуться люди, яких не хочете бачити. Подружні пари почуватимуться відчужено. Відпочиньте один від одного і не спішіть розривати стосунки. Цінуйте людей, які поруч. Переберіть речі, які давно залежалися у шафі. Знайдете те, що давно вважали втраченим. Зайве викиньте чи роздайте.\nДетальніше в цій категорії: « Гороскоп с 2 по 8 квітня Гороскоп с 12 по 18 февраля »


На Волині водій позбавив життя чоловіка та втік із місця ДТП\n27 Липня 2009 10:03\nНа Волині упродовж двох днів сталося три ДТП, у яких одна особа загинула, а двоє опинилися у лікарні. Про це 27 липня повідомляють «Волинські Новини».\nЯк інформує сайт УМВС України у Волинській області, 24 липня, приблизно о 23.40 на автодорозі Ковель-Володимир-Волинський поблизу села Верба, водій (особа та марка автомобіля встановлюється) скоїв наїзд на пішохода Валерія П. 1976 року народження, жителя Вололодимра-Волинського. Внаслідок ДТП Валерій П. від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.\nТакож 25 липня, приблизно о 10.20, на автодорозі Ковель-Луцьк у селі Колодяжне лучанин Сергій Б. 1956 року народження, керуючи автомобілем «Фолькцваген-пасат» скоїв наїзд на пішохода Олександру Г. 1928 року народження, жительку села Колодяжне. Внаслідок ДТП Олександра Г. від отриманих тілесних ушкоджень померла на місті пригоди.\nОкрім того, 25 липня лучанин Юрій М. 1980 року народження, керуючи автомобілем «Фольксваген» скоїв наїзд на пішохода (особа встановлюється), який переходив проїжджу частину дороги зліва на право поза пішохідним переходом. В результаті ДТП пішохід без свідомості госпіталізований в реанімацію Центральної міської лікарні.


«Я – з Чорткова, чоловік – зі Збаража, а зустрілися ми в… Австралії!: розповідь української іммігрантки – Особлива\n«Я – з Чорткова, чоловік – зі Збаража, а зустрілися ми в… Австралії!: розповідь української іммігрантки\nДіана Гавран із Чорткова подолала 16 тисяч (!) кілометрів, аби зустріти своє кохання. У далекій Австралії вона познайомилася з… Андрієм зі Збаража.\nПеред тим вони жили у Тернополі за якихось 300 метрів одне від одного і не зустрілися, та долі не обминути. Дивовижно! Це сталося на Зеленому континенті, де подружжя мешкає вже одинадцять років. Діані нині — 33, Андрієві — 45, їхньому синочку Давидку — 3. Наша землячка охоче розповіла “НОВІЙ…” про себе і про життя у місті Сідней, яке стало для неї та її сім’ї другим домом.\nЧитайте також:Сповідь. В одну мить я втратила доньку, а сина – зненавидiла


Ляшко показав "радикальний" список на вибори зі слідами "Народного фронту" | Новинарня\nHome / Україна / Політика / Ляшко показав “радикальний” список на вибори зі слідами “Народного фронту”\nЛяшко показав “радикальний” список на вибори зі слідами “Народного фронту”\nВідповідний список кандидатів у народні депутати від “РПЛ” в багатомандатному виборчому окрузі політична сила затвердила в понеділок, 10 червня, на своєму з’їзді, передає “Інтерфакс-Україна”.\nВідтак, у першій п’ятірці партії:\nлідер політсили Олег Ляшко;\nнародний депутат Віктор Галасюк;\nзаступник голови Чернівецької обласної ради Інга Маковецька;\nнардеп із фракції “Народний фронт” Іван Савка.\nкерівник виконкому “Радикальної партії” Олег Авер’янов;\nкерівник Київської обласної організації партії Сергій Скуратівський,\nнардеп Дмитро Лінько;\nнардеп Альона Кошелєва;\nнардеп Віктор Вовк;\nнардеп Олексій Ленський;\nнардеп Георгій Логвинський (до нинішнього скликання Верховної Ради пройшов за списками партії “Народний фронт” і наразі є членом однойменної фракції);\nнардеп з фракції “Радикальної партії” у ВР Валерія Заружко,\nнардеп з фракції “Радикальної партії” у ВР Олег Купрієнко;\nнардеп з фракції “Радикальної партії” у ВР Денис Силантьєв.\n“Батьківщина” назвала першу п’ятірку кандидатів у списку на вибори\nПов’язані публікаціїdon't missвибориЛяшкопарламентРадикальна партія


18:00 04 Травня 2022\nЦією територією також має проходити частина квазікільця.\nУ Львові планують змінити функціонльне призначення території на перетині вулиць Личаківської і Тракту Глинянського, аби збудувати там житло й облаштувати квазікільце. Про це повідомили під час засідання містобудівної ради у вівторок, 3 травня.\nЙдеться про територію на перетині вулиць Колумба, Личаківської, Тракту Глинянського. У цьому районі ускладнений рух транспорту. За детальним планом, який розробляли раніше, вирішити цю проблему мало будівництво квазікільця. Попередньо територія передбачалась під будівництво закладів торгівлі, а нині тут планують збудувати також і житло.\n«Раніше на цій території були приміщення підприємства «Барком», там мала бути торгівля. Згодом приміщення продали, нині там планують будівництво житла і об’єкти громадського призначення, тому йдеться про зміни функціонльного призначення території», – пояснює головний архітектор проєкту Петро Крупа.\nНа фото зображено частину запланованої розв'язки\nВін додає, що компанія, яка займається житловим будівництвом, планує на цій ділянці звести об'єкти житлового і громадського призначення висотністю від 4 до 8 поверхів. Цією територією також має проходити частина квазікільця. По інший бік дороги, навпроти запланованого житлового кварталу, заплановане будівництво готельного комплексу. Також у межах цього транспортного кільця є школа, її хочуть розширити.\nПетро Крупа каже, що детальний план території, обмеженої вулицями: Долішньою, Христофора Колумба, Проектованою, залізничною колією, Личаківською, Яловець, Миколи Голубця, Яровою, Запольської та Пасічною (зміна 1), розробили п’ять років тому. На цій ділянці розташований один із найскладніших у місті транспортних вузлів. Зокрема, і для приватного, і для громадського транспорту ускладнений рух на примиканні Пасічної до Личаківської і Тракту Глинянського. Облаштувати квазікільце планували ще 2017 року.\n«Детальний план території передбачає на перетині вулиць Тракту Глинянського, Личаківської, Пасічної, Ніщинського і Долішньої організацію квазікільця з одностороннім рухом, який би дозволив розвантажити всю транспортну інфраструктуру на примиканні цих вулиць і організувати нормальний транспортний рух як для автомобільного, так і для громадського транспорту», – каже Петро Крупа.\nТорік у Львівській міській раді зазначали, що планують оголосити архітектурний конкурс на проєктування цієї транспортної розв’язки. Також детальний план передбачав перенесення автостанції з вулиці Личаківської на території колишньої овочебази.\n«Автостанція використовує частину Личаківської: автобуси паркуються вздовж вулиці, створюють проблеми для руху транзитного і громадського транспортів. Цей детальний план передбачав, щоби на територію, яка була колись зайнята овочевими складами військової частини, винести автостанцію, зробити магістральну перемичку між Личаківською і Трактом Глинянським, що дасть можливість використання АС-6 для винесення автобусів як в бік Винників, так і в бік Лисиничів. Це б розвантажило Личаківську», – нагадує архітектор.\nВін додає, що на решті території овочебази, окрім автостанції, планували обєкти громадської забудови, а також садок. За його словами, якщо б вдалось реалізувати зміни до детального плану та втілити ідею щодо того, аби перести автостанції і облаштувати квазікільце, то це б суттєво покращило трафік у районі.\nНагадаємо, що наприкінці 2021 року розширили частину вулиці Личаківської, аби покращити трафік до міста Винників. Ділянку розширили приблизно на 50 метрів, від перехрестя з вулицею Пасічною в бік автостанції №6. На розширення частини вулиці скерували 180 тисяч гривень. Водночас автостанції №6 попередньо хотіли об'єднати з №5, що на вул. Зеленій, а пізніше передумали. Про те, у якому нині є автостанції у Львові, читайте тут.\nТЕГИ: Личаківська, квазі-кільце львів, квазікільце автостанція, Тракт Глинянський Личаківська поворот, личаківська - пасічна\nУ Львові хочуть видовжити поворот з Тракту Глинянського на вулицю Личаківську\nУ Львові передумали переносити автостанцію №4 до квазікільця