Продається книга з неопублікованими віршами Пабло Неруди | Поточна література\nПродається книга з неопублікованими віршами Пабло Неруди\nМарія Ібанес | | новини\nЧудовий день для любителів поезії та Пабло Неруда зокрема: сьогодні книга з неопублікованими віршами чилійського поета надходить у продаж.\nЯ чіпаю ваші ноги в тіні та інші неопубліковані вірші, прибуває сьогодні в книгарні завдяки видавництву Seix Barral, яке видає його в колекції Biblioteca Breve.\nКнига включає двадцять один вірш про кохання та інші теми, які не увійшли до творів, опублікованих автором. Величезна актуальність цієї роботи полягає в тому, що вірші належать до періоду, який триває з початку 1973-х років і незадовго до його смерті в XNUMX році. Отже, вони після Загальні співати (1950) і були написані в зрілому віці Пабло Неруди.\nВідкриття було зроблено, коли директор бібліотеки та архіву Фундасіон Пабло Неруда розпочав каталогізувати рукописи поета, розкидані по зошитах та коробках, заповнених листям і клаптиками паперу.\nЗ решета виходили чернетки та оригінали багатьох його опублікованих творів, безформні фрагменти, незакінчені або відкинуті тексти та поезія обставин.\nАле серед усієї маси документації, за версією його опублікованої роботи, за словами Даріо Осеса, директора Фонду, було знайдено 21 вірш, гідний редагування.\nЩоб надати книзі певної зв’язності, редакційним критерієм було згрупування шести любовних віршів у перший блок, а решта 15 - у розділі інші вірші.\nВосени минулого року ця посмертна збірка віршів дійшла до чилійських книгарнь, а сьогодні нарешті дійшла до іспанських книгарнь.\nПосмертні твори цієї Нобелівської премії з’являються не вперше. Його поезії підліткового та юнацького віку друкувалися під назвами Невидима річка (1980) у Блокноти Temuco (дев'ятнадцять дев'яносто шість). З іншого боку, його листування з Mailde Urrutia було опубліковане в 1996 році.\nТому ми не повинні виключати, що ми продовжуємо знаходити сюрпризи в архіві та бібліотеці цього плідного і безсмертного письменника.\nПовний шлях до статті: Поточна література » Література » новини » Продається книга з неопублікованими віршами Пабло Неруди\nТом Харді залишає Загін самогубців


Важливість виборів для нас – Конференція – Кіровоградський обласний парламент дітей\nForum breadcrumbs - You are here:ОбговоренняЛідер та лідерство у виборчому процесі: Регіональна інтернет-конференція "Лідер та лідерство у виборчому процесі"Вибори. Обирати чи бути обраним? Реальність та перспективи.Важливість виборів для нас …\nВажливість виборів для нас\n26 Жовтня, 2020, 11:55 am\nЦитувати Олексієнко Катерина від 26 Жовтня, 2020, 11:55 am\nБалева Наталія Ростиславівна\nВільшанський районний парламент дітей\nГолова комісії захисту прав та\nдопомоги у проблемних ситуаціях\nДля демократичного суспільства вибори є основою за якою\nкеруються всі інші гілки влади. Вони мають певні правила і дають\nможливість лідерам керувати успішно, втілювати всі свої плани й\nперспективи. Вони забезпечують високий рівень життя, покращення умов\nта розвитку ще більшої демократії, за умови, якщо вони проводитимуться\nчесно. В сучасному світі, вибори - це надважливий процес, який потребує\nрозуміння всіх його аспектів та знань.\nЧому обирати це важливо і які наслідки випливають з цього?\nВибір майбутнього лідера, який буде нести всю відповідальність за\nсвої вчинки, насправді має великі наслідки. Тому при обранні тої чи іншої\nособи ми повинні цю відповідальність покласти на себе. Бо від нашого\nрішення залежить доля всієї структури в майбутньому, що є надважливим\nу виборчому процесі.\nНаслідки можуть бути непоправними, тому ми повинні тверезо та з\nрозумом підходити до вибору кандидата і голосувати за нього.\nЩо потрібно робити аби бути обраним, та як діяти потім?\nМожливість бути обраним надає нам певні норми за якими потрібно\nдіяти. Для початку головним питанням, яке кожен має задати собі:\n"Навіщо це мені?". Зрозумівши сенс свого втручання у виборчий процес і\nотримавши відповідь, яка ґрунтується на моральних, цілісних та важливих\nзаконах і власних переконаннях ми можемо далі продовжувати роботу.\nТакож важливим є усвідомлення і почуття відповідальності за свої\nвчинки перед громадянами, які вас обирають, довірившись вам.\nЦе означає, що довіряти повинні й ви теж. Це складова успіху. Ви\nмаєте впевнено йти та знати відповіді на всі запитання. Швидко\nаналізувати та вправно керувати. Ви маєте викликати довіру.\nА що ж робити далі? Насправді, якщо ви задали собі це запитання з\nсамого початку й віднайшли відповідь вам буде легко зорієнтуватись.\nНеобхідно раціонально та ефективно віднестись до всіх поставлених\nзавдань, бо на ваших плечах лежить велика відповідальність й нею керуєте\n29 Жовтня, 2020, 4:15 pm\nЦитувати Гість від 29 Жовтня, 2020, 4:15 pm\nЯкі перспективи після виборів відкриваються для тих, хто обирався і для тих, хто був обраним?\n29 Жовтня, 2020, 9:58 pm\nЦитувати Гість від 29 Жовтня, 2020, 9:58 pm\nНа мою думку, для тих хто обирався відкривається шанс розвиватись далі та продовжувати пропонувати і втілювати свої ідеї в життя. Це великий поштовх задля того, аби зрозуміти в чому полягала проблема, чому люди не обрали кандидата. Це мотивація, щоб працювати більше, якісніше. Шанс оцінити свою ефективність в суспільстві.\nА для обраного кандидата - це відповідальність. Тепер значний внесок, який він принесе для розвитку громади та суспільства буде лягати на його плечі. Всі виграші, поразки та казуси будуть належати йому. Але найголовніше - тепер, обраний кандидат має всі можливости для того, аби приносити користь суспільству, його ідеї можуть втілюватись в реальність безпосередньо і якщо він має гідність, честь та порядність то він зможе керувати та робити краще для суспільства.\n30 Жовтня, 2020, 11:02 am\nЦитувати Гість від 30 Жовтня, 2020, 11:02 am\nНаталія, я не почула особисто твоєї думки, ти обираєш бути виборцем, чи тим кого обирають?)\nВідповісти: Важливість виборів для нас


Гриль на вугіллі Weber Original Kettle Premium (990x570x650мм), чорний купити за 14363 грн в інтернет магазині з доставкою в Київ та по Україні - 070.com.ua\n2 394 грн/міс. на 6 місяців\nПридбати в кредит 2 394 грн/міс. на 6 місяців\nЗнайшли дешевше ніж 14 363грн?\nКупити вугільний гриль Weber Original Kettle Premium завжди можна на сайті нашого інтернет-магазину 070.com.ua. Наші менеджери дадуть відповідь на будь-які питання з приводу товару.\nВідгуки на Гриль на вугіллі Weber Original Kettle Premium (990x570x650мм), чорний


Погода в Україні 26 жовтня 2021 року: прогноз Укргідрометцентр - карта, відео\nСухо і до -7: синоптики дали свіжий прогноз погоди на вівторок. Карта\nПогода в Україні у вівторок, 26 жовтня, буде прохолодною та сухою. Вночі температура повітря опуститься до 7 градусів морозу у деяких регіонах.\nПро це йдеться у прогнозі Українського гідрометцентру у Facebook. Як розповіла синоптикиня Наталія Птуха, початок тижня в Україні буде холодним, потепління варто очікувати лише у четвер-п'ятницю (щоб подивитися відео, доскрольте до кінця сторінки).\nСтовпчики термометрів у вівторок вдень показуватимуть від +9 до +14 градусів. Найтепліше буде у західних регіонах України, там прогнозують сонце й температуру +12...+14 градусів удень. Вночі буде від 0 до -3 градусів.\nНа сході вдень теж сонячно, температура вдень +9...+11, а вночі -5...-7 градусів. У південних областях від +11 до +13 вдень, а вночі до -3. На півночі температура повітря підніметься до +11 градусів, а вночі стовпчики термометрів опустяться до -3 градусів.\nОпадів по всій території України не очікується, вітер буде у південному напрямку 3-8 м/с.\nПогода у Києві у вівторок також очікується сухою й прохолодною. Вдень повітря прогріється до +10 градусів, а вночі буде морозно – до -2 градусів.\n"Перша половина тижня буде прохолодною, вночі очікуються морози, в другій половині тижня можна розраховувати на потепління. До кінця жовтня без опадів", – зазначила Птуха.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, погода в Україні в листопаді 2021 року буде близькою до кліматичної норми. Стовпчики термометрів показуватимуть від +1 до +7 градусів.


CША готуються закривати тюрму Гуантанамо\n13 Грудень 2018, Київ 15:50\n16 Грудень 2009, 08:44\nГоловний вхід до Томпсонського виправного центру. Фото 17 листопада 2009 року\nНью-Йорк – У Сполучених Штатах Білий дім оприлюднив розпорядження президента Барака Обами про черговий крок до остаточного закриття тюрми на військово-морській базі Гуантанамо, розташованій на території Куби. Частину в’язнів звідти переведуть до нової федеральної тюрми у штаті Іллінойс.\nУ Вашингтоні оголосили в вівторок розпорядження президента: федеральний уряд США має викупити в штату Іллінойс тюрму в містечку Томпсон і переобладнати її за «супермаксимальними» стандартами безпеки й охорони. По тому до неї мають перевести частину в’язнів із Гуантанамо.\nВ’язниця у маленькому містечку Томпсон, приблизно за 250 кілометрів від Чикаго, офіційно називається Топмсонським виправним центром, і штат Іллінойс збудував її як тюрму суворого режиму. Вона оточена подвійним парканом – чотири метри заввишки на зовнішньому периметрі і триметрова огорожа всередині плюс електричний бар’єр.\nТобто втекти звідти вже зараз важкувато, але поки що майже нема кому намагатися: хоча вона споруджена 8 років тому на території десь 60 гектарів і має 1 тисячу 600 одиночних камер, тюрма нині майже порожня, бо на її утримання не надавали достатньо бюджетних коштів.\nТепер, коли цю тюрму від штату перебере федеральний уряд, кошти нададуть, зокрема, на подальше посилення охорони. Частина в’язниці, призначена для затриманих із Гуантанамо, має стати тюремним закладом із найсуворішими в США заходами охорони й безпеки.\nТомпсонський виправний центр із повітря. Фото 15 грудня 2009 року\nДехто може опинитися в новій в’язниці надовіку\nНині в таборі утримання на базі в Гуантанамо здебільшого сидять бойовики, захоплені зі зброєю в руках під час війни в Афганістані, а також підозрювані організатори й виконавці низки терористичних актів у різних країнах. Декого з них уже видали країнам, де вони вчинили злочини, декого після кількох років ув’язнення звільнили, знявши звинувачення, когось судитимуть у США (зокрема, самопроголошеного організатора терактів 11 вересня 2001 року і чотирьох його спільників).\nЗалишилося, за різними повідомленнями, від 210 до 215 в’язнів. Із них до сотні й мають перевести до майбутньої федеральної тюрми в Іллінойсі.\nЯк довго вони там перебуватимуть, ніхто з Федерального управління тюрем не може сказати. Більшість тих в’язнів вважають надто небезпечними терористами, яких не можна звільняти – а судити в Америці їх не можуть, бо свідчень проти них, які можна було б оголосити на суді, замало.\nТож не виключено, що якщо обставини не зміняться, то такі в’язні будуть приречені фактично на довічне ув’язнення в Іллінойсі без жодного вироку.\nОбіцянка наражається на проблеми\nІще 116 утримуваних у Гуантанамо, за словами міністра оборони Роберта Ґейтса, звільнять – декого повернуть до країн їхнього походження, а деяким, кому вдома загрожує жорстоке ставлення чи смерть, намагатимуться знайти країни, згодні їх прийняти.\nІ цей пошук – не єдина перешкода до повного закриття тюрми в Гуантанамо. Серед інших – нині чинний закон, який забороняє переводити її в’язнів до США інакше як для суду. Для того, щоб ці в’язні могли опинитися в Іллінойсі, цей закон треба спершу змінити.\nЗакриття тюрми Гуантанамо було одним із чільних пунктів передвиборчої програми президентського кандидата Обами в разі його перемоги вже протягом першого року на посаді. І справді, одне з його перших розпоряджень було закрити ту в’язницю до 22 січня 2010 року, і дата ця наближається.\nЯк заявив представник Білого дому, закриття тюрми у Гуантанамо «важливе для нашої національної безпеки і для допомоги нашим військам», бо це «ліквідує аргумент для рекрутування нових бойовиків» терористичної мережі «Аль-Каїда».\nТа ще в листопаді Обама визнав, що виконати обіцянку у визначений термін не вдасться. Він заявив тоді, що тюрму закриють пізніше, але нового терміну вже не назвав.\nЕксперт не виключає, що Україна може виринути у контексті в’язнів Ґуантанамо


Природно-заповідний фонд Полтавської області — Вікіпедія\nПриродно-заповідний фонд Полтавської області налічує 384 території та об'єкти загальною площею 142426,8715 га, що становить 4,95% від загальної площі області.\nЗ них 46 заказників, у тому числі 11 державного значення; 92 пам'ятки природи, серед яких — 1 державного значення; Устимівський дендропарк; 20 парків — пам'яток садово-паркового мистецтва, з них 4 — державного значення; 10 заповідних урочищ.\nКількість територій та об'єктів місцевого значення становить 355.\nПерелік територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення:\nСвятилівський орнітологічний заказник\nСулинський ландшафтний заказник\nПам'ятки природи, ботанічні сади та парки загальнодержавного значення:\nПолтавський міський парк (с. Яківці)\n↑ Держуправління екоресурсів у Полтавській області\nВікісховище має мультимедійні дані за темою: Природно-заповідний фонд Полтавської області\nГадяцька • Горішньоплавнівська • Кременчуцька • Лубенська  • Миргородська • Полтавська\nВеликобагачанський • Гадяцький • Глобинський • Гребінківський • Диканський • Зіньківський • Карлівський • Кобеляцький • Козельщинський • Котелевський • Кременчуцький • Лохвицький • Лубенський • Машівський • Миргородський • Новосанжарський • Оржицький • Пирятинський • Полтавський • Решетилівський • Семенівський • Хорольський • Чорнухинський • Чутівський • Шишацький\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Природно-заповідний_фонд_Полтавської_області&oldid=25245530


Боротьба за павлоградський водозабір триває (ВІДЕО)\nСьогодні в районі водозабору (неподалеку школи №20) пройшла акція протесту проти забудови цієї території.\nУ ній взяли участь активісти, депутати міської ради, мешканці міста – всі ті, кому небайдужа доля водозабору.\nПриводом для акції став той факт, що власник почав завозити на територію водозабору будівельний матеріал. Активісти побоюються, що коли ця територія буде обнесена огорожею, то боротись проти забудови буде значно складніше.\nВони вимагають, аби власник ділянки не починав будівництво до з’ясування всіх законних підстав та дозволів на таке будівництво в районі водозабору. Активісти налаштовані досить рішуче . Кажуть, що не дозволять зіпсувати чисті підземні води. І провели попереджувальну акцію, перекривши Дніпровську на декілька хвилин.\nСам же власник землі Віктор Захаров запевняє, що тут буде реабілітаційний центр, котрий включає іподром. Що конкретно (які будівлі) підрозуміває реабілітаційний центр власник назвати не може. Каже, що іще не вирішили. І взагалі це його земля і ніхто не має права йому вказувати, що там має бути.\nБули і ті, хто за забудову території водозабору. В їх числі засновник «Школи Ірини» Андрій Манасян та активісти Юрій Марченко, Владислав Шевчук. Вони обґрунтовують свою точку зору тим, що власник землі пообіцяв, що на території водозабору буде реабілітаційний центр для воїнів АТО та дітей-інвалідів і вони йому повірили.\nЗа порядком на мітингу пильнувало чимало поліцейських. Щоправда інцидент все ж стався між членом добровольчого підрозділу «Павлоград» та депутатом міської ради Михайлом Громаковим.\nНачальник павлоградського відділу поліції Олег Малинога закликав ипри сутніх зберігати спокій і вирішити проблему у законному порядку.\n«Ми уже установили, що цільове призначення землі - ведення особистого сільського господарства . На теперішній час ми перевіряємо законність цього цільового призначення та законність виділення цих земель. Раніше, як мені відомо, ці землі відносились до другої охоронної зони водозабору», – сказав Олег Малинога.\nЯк пояснила слідчий павлоградського відділу поліції, запит про те, чи є ця територія санітарною зоною водозабору, вони направили до екологічної інспекції. Відповідь іще не надійшла.\nКоли завершувався мітинг, на територію, де має вестись будівництво заїхала військова техніка (БМП). Трохи постояли і поїхали. Навіщо приїздили і на чиїй вони стороні. Невідомо.Так що боротьба за водозабір триває.\n+4 # Антон 24.03.2016, 22:54\nА чому б не будувати на лимані? Я вважаю, що реабілітаційний центр, іподром і др. це лише прикриття, а головна причина найцінніший продукт - чиста вода, ціна якого з кожним роком зростає.\n-3 # Андрей 25.03.2016, 11:25\nА кто эту чистую воду пьет? Сомневаюсь, что когда -нибудь эта вода достанется людям. Что-то ни один мэр не спешит возобновлять водозабор. Только обещают. Считаю, что Захаров здесь прав


Пробіотики – порятунок для проблемної шкіри з акне | Живи Активно\nЛікувальні властивості пробіотиків та їх вплив на шкіру\nБактерії часто сприймаються нами як фактор, який є збудником хвороб, однак це не так, адже наше тіло містить в собі і хороші бактерії. Саме пробіотики часто називають «хорошими» або «корисними» бактеріями в зв’язку з тим, що вони допомагають забезпечувати здоров’я кишечника. Крім цього, пробіотики мають безпосереднє відношення і до забезпечення здорового вигляду шкіри.\nБуло доведено, що пробіотики мають здатність:\nлікувати атопічний дерматит, акне, екзему та псоріаз;\nсприяти загоєнню шрамів та опіків;\nзміцнювати вроджений імунітет шкіри.\nПроводиться безліч досліджень, які спрямовані на вивчення впливу пробіотиків на запалення шкіри, вироблення нею колагену та багато іншого. Вони дійшли до висновку, що пробіотики справді впливають на здоров’я шкіри, адже вони можуть виконувати такі функції як:\n«Хороші» бактерії в кишечнику можуть допомогти виведенню токсинів і вільних радикалів, які пошкоджують шкіру і викликають ранні ознаки старіння. Прийом пробіотиків дозволить не тільки вивести токсини з організму, але і усунути пошкодження, які були ними викликані.\nЗміцнення захисного бар'єру шкіри\nШкіра відіграє роль фізичного бар'єру, який захищає внутрішні органи від різноманітних шкідливих впливів. Мікрофлора є не лише в кишечнику людини, але і на шкірі (її називають мікробіомом). Саме він захищає організм від недружніх бактерій, забруднень і вільних радикалів, які прискорюють старіння організму.\nПробіотики допомагають шкірі зберігати вологу, що робить зморшки менш помітними. Крем для шкіри, який містить дружні бактерії (термофільні стрептококи) застосовується як косметичний засіб проти старіння.\nПробіотики допомагають захистити шкіру від шкідливого впливу ультрафіолетових променів, які можуть призвести до передчасного старіння шкіри та виникнення зморшок. Дослідження, які це доводять, було визнано вкрай перспективними.\nЛікує розацеа (вугрі рожевого кольору)\nНа жаль, остаточний медичний висновок щодо того, які саме чинники викликають цю хворобу, відсутній. Але розацеа може викликати значний дискомфорт. Ця хвороба зазвичай з'являється у жінок віком від 30 до 60 років.\nДослідження показали, що пробіотики, які наносяться безпосередньо на шкіру і одночасно приймаються в вигляді таблеток, можуть поліпшити симптоми, або навіть запобігти виникненню розацеа.\nВчені почали обговорювати прямий зв'язок між станом кишечника і шкіри з 1930-х років. В результаті, вони дійшли до висновку, що стрес в поєднанні з неправильним харчуванням може здійснювати шкідливий вплив на корисні бактерії, що мешкають в кишечнику. В результаті цього, недружніх бактерій стає більше, ніж пробіотичних, а це призводить до виникнення токсинів і появи запалень на шкірі.


← Жирна шкіра: природні і штучні засоби по догляду\nФлуоксетин — побічні ефекти можуть бути значними →\nФлуоксетин — це антидепресант, який вибірково пригнічує зворотне захоплення серотоніну. Флуоксетин також чинить помірний стимулюючу дію, знижує апетит, що може призводити до зниження ваги. Призначають цей препарат при депресіях, підвищеному апетиті на тлі неврозу (нервової булімії) і так далі.\nЩо таке серотонін і його дія на організм Серотонін — це нейромедіатор, тобто біологічно активна речовина, за допомогою якого передається нервове збудження між нервовими клітинами. Серотонін утворюється в організмі з незамінної амінокислоти триптофану, його називають гормоном щастя, так як він здатний регулювати настрій. Кількість серотоніну залежить від освітлення: чим більше світла, тим більше серотоніну — цим пояснюється підвищення настрою в сонячні дні.\nСеротонін позитивно впливає на сприйнятливість організму до стресів та емоційну стійкість, регулює синтез гормонів гіпофіза і тонус кровоносних судин. Якщо серотоніну виробляється недостатньо, то це призводить до мігрені (сильним головним болям на тлі різкого і раптового розширення кровоносних судин головного мозку) і депресій (зниженням настрою). Однією з основних функцій серотоніну вважається підвищення настрою.\nПередозування серотоніну небезпечна, вона може виникати при прийомі двох і більше лікарських препаратів, що стимулюють синтез або передачу серотоніну, а також на тлі прийому деяких наркотиків. Передозування призводить до перезбудження, появі галюцинацій, тахікардії, підвищення температури тіла, порушення координації рухів, судом, нудоті, блювоті, проносу, перепадів в артеріальному тиску. У такому випадку людині потрібно невідкладна медична допомога.\nМеханізм дії Флуоксетин — це антидепресант, який випускається в капсулах і розчинних таблетках. Різними фармацевтичними фірмами він випускається під назвами біоксетін, депрекс, портал, прозак, флоксет, флюдак та іншими. Механізм дії цього препарату заснований на виборчій придушенні зворотного захоплення серотоніну в синапсах (місце передачі нейромедіаторів, в тому числі серотоніну, з нейрона на нейрон) нейронів головного мозку. Це призводить до підвищення концентрації серотоніну у синапсі, підсилює і подовжує його дію на постсинаптичні ланки рецепторній ланцюга. При цьому флуоксетин майже не впливає на зворотне захоплення інших нейромедіаторів (наприклад, норадреналіну, допаміну).\nЗагрузка... Флуоксетин володіє тімоаналептіческім (підвищує настрій) і стимулюючою дією. Він також викликає зворотний розвиток обсесивно-компульсивних розладів, які проявляються нав’язливими думками і різними втомливими діями для їх подолання (наприклад, невроз нав’язливих станів). Він зменшує відчуття болісної тривоги, страху і напруження, пригнічує апетит (в результаті знижується вага). Заспокійливою дією флуоксетин не володіє.\nПоказання та протипоказання Показаннями для призначення флуоксетину є депресії різного походження, невроз нав’язливих станів, невроз у поєднанні з нервовою булімією — патологічним підвищенням апетиту, хронічний алкоголізм. Стабільний ефект з’являється тільки через два тижні регулярного прийому флуоксетину і триває ще кілька тижнів після припинення курсу лікування.\nПротипоказаний прийом флуоксетину при підвищенні внутрішньоочного тиску (глаукомі), порушенні рухової функції (атонії) сечового міхура, тяжких захворюваннях нирок з порушенням їх функції, збільшенні передміхурової залози, одночасному призначенні деяких видів транквілізаторів (інгібіторів МАО), судомної готовності будь-якого походження, вагітності та годуванні дитини грудьми, в дитячому віці і при індивідуальній непереносимості препарату.\nПри багатьох захворюваннях і станах флуоксетин застосовується з обережністю, тому призначати його повинен тільки лікар.\nПобічні ефекти і передозування Флуоксетин звичайно добре переноситься, але можуть виявлятися і побічні ефекти:\nз боку центральної нервової системи — підвищена тривожність, нервозність, тремтіння кінцівок і всього тіла, порушення сну (сонливість або безсоння), головний біль;\nз боку шлунково-кишкового тракту — нудота, пронос;\nз боку обмінних процесів — пітливість, пониження цукру (гіпоглікемія) і натрію в крові;\nз боку статевої системи — зниження статевого потягу;\nможливі також: алергічні реакції, болі в м’язово-суглобові болі, утруднене дихання, підвищення температури тіла.\nПри передозуванні флуоксетину можлива поява рухового і психічного збудження, неспокою, нудоти, блювоти, судом, нападів серцебиття і порушення серцевого ритму. Перша допомога полягає в промиванні шлунка, прийомі декількох таблеток активованого вугілля і виклик швидкої допомоги.\nФлуоксетин можна приймати тільки за призначенням лікаря.\nАрбідол — інструкція: вивчаємо механізм дії Панангин — інструкція препарату про механізм його дії Лактофільтрум — інструкція: вивчаємо корисна дія Гліцин: інструкція — вивчаємо перед застосуванням Флуоксетин і алкоголь: не можна суміщати Дифлюкан — інструкція: вивчаємо призначення і дозування Флуоксетин — поліпшить настрій Мілдронат — інструкція із застосування препарату Цитофлавін — інструкція: складу препарату Урсосан — інструкція: про властивості препарату Попереднє з категорії:


Це чудо: найбільш вражаючі фотографії пологів - Вона\nдодому Новости Це чудо: найбільш вражаючі фотографії пологів\nЦей тиждень видався вдалим для зіркових дітей: відразу кілька найбільш очікуваних малюків 2018 побачили світ: старша внучка Королеви Єлизавети II Зара Філліпс подарувала чоловікові дочку, як і актриса серіалу «Мажор» Ганна Цуканова-Котт. А модель і Ангел Victoria’s Secret Кендіс Свейнпол та «Відчайдушна домогосподарка» Єва Лонгорія стали мамами чарівних синочків.\nЦі події підштовхнули нас на створення фотоальбому, який розкриває таїнство появи на світ нової людини. Ми впевнені, пологи – це не страшно і не жахливо, а абсолютно природно і заворожуюче чудово!\nБільш того, в останні роки розвивається напрямок фотографії, присвячене пологах. Тільки задумайтеся: момент народження нового життя і нової людини непорівнянний ні з чим, саме тому багато сімей все частіше хочуть сфотографувати його на пам’ять.\nДивіться підбірку найкрасивіших і вражаючих фотографій пологів!\nВагітність робить жінку прекрасною\nЛічені хвилини до народження\n…поки ще пара…\n«Ніде і всюди»\nПустіть мене до мами!\nПерша зустріч малюків\n…і з татом\n…і її ніжність\nТой, хто охороняє сон…\nЗворушливо до сліз! Чи Не правда?\nФото: Seaglass Photography, Mum Central, The First Hello, Mum’s Grapevine, Oklahomabirthphotographer, Popsugar\nпопередня статтяРусалочка: донька Михайла Поліцеймако захопила шанувальників своїми волоссям\nнаступна статтяМадонна показала смішне відео зі своєї кухні


Україна готується передати у листопаді Індії першу партію модернізованих Ан-32 - Економіка - dt.ua\nУкраїна готується передати у листопаді Індії першу партію модернізованих Ан-32\nУ п'ятницю в Києві здійснив політ перший Ан-32 індійських військово-повітряних сил, що пройшов капітальний ремонт і модернізацію на потужностях держпідприємства "Завод 410 цивільної авіації" за участю держпідприємства "Антонов".\nУ п'ятницю в Києві здійснив політ перший Ан-32 індійських військово-повітряних сил, що пройшов капітальний ремонт і модернізацію на потужностях держпідприємства "Завод 410 цивільної авіації" за участю держпідприємства "Антонов". Контракт на суму близько 400 мільйонів доларів на ремонт і модернізацію 103 машин Ан-32 індійських ВПС був підписаний у липні 2009 року між ВПС Міноборони Індії і "дочкою" держкомпанії "Укрспецекспорт" - компанією "Спецтехноекспорт". Як повідомив у ході церемонії з нагоди першого польоту модернізованої машини гендиректор ДП "Завод 410 цивільної авіації" Сергій Подрєза, роботи за контрактом ведуться українською стороною з істотним випередженням графіку. За даними українського виконавця контракту, перша дослідна партія модернізованих Ан-32 у кількості 5 машин, які прибули до України в березні, після закінчення випробувань буде відправлена до Індії вже у листопаді, тоді як згідно з графіком передача техніки запланована на 2011 рік. Передача другої партії модернізованих машин, які прибули до Києва у липні, планується на січень 2011 року. Згідно з контрактом, в Україні будуть модернізовані 40 літаків, решта техніки - на авіазаводі індійських ВПС BRD-1 у Канпурі (Північна Індія). Тим часом, на ДП "Завод 410-й цивільної авіації", що здійснює роботи за контрактом із випередженням графіку, відзначають можливість більшого завантаження потужностей у рамках контракту. У рамках модернізації на індійській авіатехніці буде встановлено сучасне обладнання українського та закордонного виробництва, що дозволяє підвищити безпеку польотів. Зокрема, буде встановлено обладнання для попередження зіткнення літаків у повітрі, раннього попередження зіткнення із землею, систему супутникової навігації, літакові далекоміри, модернізовані радіовисотоміри, новий радіолокатор з двома багатофункціональними індикаторами, нове кисневе обладнання, поліпшені крісла екіпажу. При цьому витрата палива, маса порожнього модернізованого літака будуть значно нижчими у порівнянні з базовим варіантом. Окрім того, відповідно до підписаного у грудні 2009 року ВАТ "Мотор-Січ" (Запоріжжя) з ВПС Індії трирічного контракту обсягом 110 мільйонів доларів, буде проведена модернізація двигунів АІ-20 індійських Ан-32. Легкий транспортний Ан-32 має максимальне комерційне навантаження 7,5 тонни, дальність польоту - 800 кілометрів, його крейсерська швидкість складає 470-530 км/г. Літак здатний перевозити 42 військовослужбовців. За оцінками експертів, на сьогоднішній день продано понад 350 літаків Ан-32 у 20 країн світу. Контракт на модернізацію Ан-32 індійських ВПС став другим за обсягом в історії українського військово-технічного співробітництва (ВТС) незалежної України, після підписаного у 1996 році 0 млн.- го контракту на поставку 320 танків 80УД Пакистану. За даними індійської сторони, цей контракт став також найбільшим контрактом індійських ВПС за останні роки.


Пергамент - це папір, який оброблено особливим чином. Вона не потребує змазки, не липне до продуктів, не вбирає жир, а при бажанні один і той же лист пергаменту можна використовувати неодноразово. Найчастіше його застосовують для того, щоб готувати поживу в духовці.\n1. Пергамент за виглядом нагадує папір для упаковки - гладкий, щільний, колір якого може бути білим або коричневим. Його виготовляють з паперу, який просочується спеціальними складами і набуває в результаті безліч корисних властивостей. Виходить прекрасний матеріал, який пластичний, стійкий до впливів вологи і температури. Пергамент добре вбирає жир, який виділяють продукти, що запікаються в ньому. Він не руйнується при кип 'ятінні, відмінно переносить високі температури, а в разі намокання не втрачає міцності.\n2. Спробуйте приготувати їжу в духовці на сковороді, застеливши її дно пергаментом. Цей спосіб підходить і для газових плит, і для електричних, але високу температуру в духовці робити не слід. Їжа, приготована на пергаменті, не буде пригорати.\n3. Випікайте печиво, застеливши противень пергаментом, - випічка буде пропікатися рівномірно, краще утримувати форму. Для прикраси глазур 'ю печива можна в якості кондитерського мішечка використовувати той же лист, на якому печиво випікалося. При випіканні коржів з безе немає нічого надійнішого, ніж пергамент - до нього не прилипає низ випічки, і цілісність виробу при вийманні з форми вдається зберегти.\n4. Випікайте кондитерські вироби з начинкою неодмінно на пергаменті. Якщо начинка витече, пиріжки або печиво можуть прилипнути до противника, знімати їх у цьому випадку досить скрутно. З пергаментом це робити стане набагато зручніше.\n5. Розміщуйте призначений для випікання хліб на пергамент для розстійки. Коли прийде час відправити хліб у духовку, на противагу його можна перенести прямо на пергаменті. Він чудово витримує високі температури, необхідні для отримання добре пропеченого хліба.\n6. Вистеліть противник пергаментом, якщо збираєтеся запекти що-небудь у духовці. Овочі, поміщені на пергамент, чудово приготуються, а посуд після цього навіть не знадобиться відмивати. Можна вчинити ще простіше - завернути в пергамент порційні шматки м 'яса, риби або курки, додати овочі, згортки укласти на противінь або в глибоку сковороду. У "сорочці" з пергаменту їжа виходить набагато смачніше, при цьому в процесі приготування вдається зберегти максимум корисних речовин.\n10 найдорожчих електричних мотоциклів\nНорми та правила проектування об "єктів\nЯк приготувати м 'ясо по-казанськи


Ольга Сумська приміряла “весільну” сукню і вразила тонкою талією: “Знову заміж?” | Одна Минута\nОльга Сумська приміряла “весільну” сукню і вразила тонкою талією: “Знову заміж?”\nОльга Сумська є однією з найпопулярніших і відомих актрис України. За своє життя вона зіграла більше 90 ролей в театрі і кіно, але справжню славу їй принесла роль Роксолани в однойменному телесеріалі, який був знятий в 1996-2003 роках.\nОльга Сумська в образі Роксолани\n54-річна актриса і зараз активно продовжує грати в театрі і зніматися в кіно. Зараз якраз йдуть зйомки серіалу “Кріпосна”, де Ольга Сумська зіграла роль Софії Косач – матері великого дворянського сімейства.\nНещодавно актриса в своєму Інстаграм-блозі показала кадри з примірки образу Софії. Актриса була одягнена в біле плаття з корсетом і пишною спідницею, яке нагадувало весільне вбрання. Тугий корсет і пишна спідниця зробили силует Сумської ідеальним.\nСкріншот Інстаграм-сторіз Сумської\n“Хоч ми і їли паски, але корсетик повернув нам колишні форми. Так, дівчатка? І зараз ми одягаємо шикарний мій костюм. Можна і без блузочки піти. Так? “, – прокоментувала свій зовнішній вигляд Сумська.\nВарто зазначити, що вже зовсім скоро Сумська дійсно приміряє весільну сукню. В цьому році актриса святкує 25-річчя подружнього життя зі своїм чоловіком Віталієм Борисюком. На честь цієї дати подружжя вирішило влаштувати грандіозне свято і нібито вдруге одружитися. Віталій і Ольга планують обмінятися подружніми клятвами в урочистій обстановці. Про це Сумська розповіла в передачі ЖВЛ на телеканалі “1 + 1”.\nХто така Яна Орфеева: найдорожча ескортниця світу живе в Києві і заробила $ 4...\nНОВИНИ 22:23 05.02.2021\nДля більшості сучасного світу поняття "ескорт " має дуже змащений і не дуже пристойних характер, хоча ескортниця - це дівчина, яка супроводжує чоловіка.\nЧим чорний хліб відрізняється від білого і який корисніше\nБагато людей постійно переходять від «білих» до «коричневим»: коричневий рис білому, коричневий цукор його білому аналогу. Така ситуація відбувається і з хлібом.\nРидала кілька днів: Олеся Железняк розповіла про те, як їй зробили пропозицію\nНОВИНИ 18:39 16.08.2020\nВідома актриса, яка прославилася роллю в серіалах, розповіла про подробиці свого особистого життя. Зокрема, вона поділилася з шанувальниками, що пропозиція руки і серця від її коханого стала несподіванкою дуже зворушила.


Штори у вітальні в сучасному стилі: креативні ідеї оформлення вікна | Ремонт\nГоловна » Ремонт » Штори у вітальні в сучасному стилі: креативні ідеї оформлення вікна\nОсновні риси штор в сучасному стилі\nШтори для вітальні в різних сучасних стилях\nЯк правильно підбирати штори\nВибір штор для вітальні з двома вікнами\nЗал — найважливіша кімната в будинку, і виглядати вона повинна відповідно. Портьєри є важливою деталлю інтер’єру, надає закінчений вигляд дизайну приміщення. Тому до оформлення вікон слід поставитися відповідально і продумати найдрібніші деталі майбутньої драпірування.\nГоловне правило — вибрані штори у вітальні в сучасному стилі повинні гармонійно поєднуватися з чином зального інтер’єру. А значить, перед придбанням «одяг» для вікон слід ретельно ознайомитися з дизайнерськими ідеями і з безлічі різних образів вибрати саме той, який зробить кімнату для гостей ще затишніше і додасть їй особливу індивідуальність.\nСучасний стиль — це зручність в експлуатації, функціональність і прагнення до мінімалізму. Слід уникати багатих об’ємних драпіровок і вигадливих ліній. Всі деталі повинні мати своє значення і ідеально поєднуватися з дизайном кімнати.\nКраще всього підібрати лаконічну класику або вигляд в стилі хай-тек, модерн, арт-деко або авангард. Допускається змішання кількох жанрів — обмежень тут немає. Це дозволить створити в залі комфорт і затишок.\nДля отримання впевненості, що всі елементи будуть правильно підібрані і впишуться в інтер’єр залу, перед придбанням завіс рекомендується скласти ескіз. Краще — з допомогою дизайнера, але можна зробити це і самостійно, покладаючись на власний смак.\nСлід приділити увагу і карниза, який не тільки виконує функцію кріплення, але і є важливим і стильним елементом декору. Оригінальний карниз з підсвічуванням стане родзинкою зального інтер’єру.\nМожливий креативний варіант оформлення тюлі для залу без використання штор.\nШтори повинні підкреслювати смак господарів, тому, вибираючи стиль портьєр, слід виходити з особливостей загального дизайну залу.\nКласичні портьєри у вітальню можуть мати прямий фасон або м’які складки. У відкритому стані вони підв’язуються бантами або шнурами однакового зі шторами кольору.\nВикористовуються колірні забарвлення спокійних тонів:\nКласичні моделі часто доповнюють тюллю та ламбрекенами.\nЦе строгий стиль з чіткими лініями і відсутністю декору. Часто — просто жалюзі. Якщо використовуються гардини, то тільки щільні, з переважанням темних кольорів. Такі штори часто оснащені підйомними механізмами з пультами дистанційного управління.\nРимські штори випускаються в різній колірній гаммі, тому легко вписуються в будь-який інтер’єр. Вони практичні, легко знімаються і також легко закріплюються. Актуальні для вікон, які виходять на південну сторону.\nІталійські штори — це вишуканий креатив і елегантний декор. Основна відмінність від портьєр в тому, що вони повністю не розсуваються, а красиво збираються по діагоналі.\nВідмітні особливості французьких фіранок — гладка тканина з блискучою поверхнею, а також пишність і складки, каскадом спадаючі по всій довжині. Для їх пошиття використовують тканину будь-якої щільності. Легкі завіси часто комбінують з елегантними портьєрами.\nВипускаються в різних фактурах і відрізняються багатофункціональністю. Вписуються в будь-який дизайн. Для пошиття використовуються тканини з бамбука, паперу та інших схожих матеріалів. Ціна на такі гардини невисока і оформляти ними зал набагато легше, ніж, наприклад, портьєрами в класичному стилі.\nНими зазвичай оформляють широкі чи зовсім вузькі вікна.\nз відкритими або касетними механізмами;\nвертикальними і горизонтальними;\nоднотонними або з візерунками.\nГрамотно підібрані рулонні штори гармонійно впишуться в будь-який сучасний інтер’єр.\nНа сьогоднішній день в спеціалізованих магазинах представлений величезний асортимент портьєр, який дозволяє підібрати оптимальний варіант до будь-якого інтер’єру і стилю.\nНескладні правила підбору:\nВажкі щільні завіси слід поєднувати з легким тюлем.\nКолірна гамма приміщення повинна відповідати інтер’єру кімнати.\nДизайн гардин залежить від стилю, в якому оформлена вітальня.\nЯкщо вікна виходять на північну сторону, вибираються легкі, повітряні тканини, а для південної — щільні.\nВ невеликий зал кращі легкі штори зі світлих тканин.\nДля вітальні з балконом підійдуть рулонні штори, так як вони не будуть перешкоджати вільному відкривання і закривання дверей балкону.\nЩоб візуально збільшити висоту стін, рекомендується встановити стельовий карниз.\nКороткі штори підійдуть для залу з відсутністю зовнішніх батарей або якщо поруч з вікном стоїть диван або стіл.\nТакі фіранки поділяються на:\nТакож в кімнаті для гостей елегантно виглядають неяскраві портьєри з драпіруванням, зшиті з легкого текстилю. Найпопулярніші тканини — органза, оксамит, тафта.\nкаскади (струмуюча хвилями тканина);\nсваги і жаботы (їх закріплюють з обох сторін).\nМоделі на люверсах підійдуть у тому випадку, якщо в залі висить тільки тюль.\nДеякі господарі заміських будинків або квартир можуть в оформленні залу, якщо він — з двома віконними прорізами. В даному випадку головне правило полягає в тому, що вікна повинні виглядати, як два брати-близнюки. Необхідно стежити, щоб малюнки (якщо вони є) чітко збігалися. Нехтувати цим правилом ні в якому разі не можна.\nЗараз актуальні натуральні тканини. Першу позицію займає льон, а також популярні бамбукові штори в поєднанні з натуральними і синтетичними тканинами.\nОднотонність — головна особливість нових сучасних тенденцій. Правильно вибраний основний відтінок відображає стиль цілого залу. Яскраві штори повинні поєднуватися зі світлими шпалерами і навпаки. Також допускається поєднання білих стін з білосніжними фіранками з органзи.\nДуже популярна і одношарові. Для віконного дизайну використовується або тюль, або гардини. Об’єднувати ці два варіанти не можна, так як вийде багатошаровість.\nВажливим критерієм при виборі штор є забарвлення. Саме вона визначає характер всього інтер’єру.\nВ даний час актуальні темні тони, такі як:\nГостьова кімната буде стильно виглядати з портьєрами ціаністого відливу. Також актуальним і білий колір — він візуально розширює домашнє простір, особливо якщо кімната невелика.\nПри цьому можна використовувати не тільки легкі білі завіси, але і гардини з шовку або бавовни. Не виходять з моди також римські та японські штори і драпірування.\nУ відео демонструються креативні дизайнерські ідеї по красивому оформлення залу.


Сценарій свята «Краса народного танцю» для дітей старшої, підготовчої групи\n«Дитячий сад №11» с. Спіцевка Грачевского муніципального району\nСтавропольського краю (МК ДОУ Дитячий сад 11)\n«Краса народного танцю»\nдля дітей старшої, підготовчої групи\nНочевнов Валерія Олександрівна\nс. Спіцевка, 2016 р\nМета: «Розвиток комунікативних і творчих якостей через зіткнення з культурою інших країн і народів світу\nПідбір цікавих матеріалів, які відображають історичні та культурні особливості тих країн і народів, чиї танці виконуються.\nПрищеплення поваги до культурних особливостей і традицій країн і народів світу.\nВедуча: Звідки починається Росія?\nОсь у чому її зірка. Вона прекрасна!\nДит.: Вірменською мовою дитина розповідає вірш\nДит. (Переклад): Я дізнався, що у мене\nРічка, поле, і лісок,\nВ поле - кожен колосок ...\nВсіх люблю на світі я -\nВедуча: Росія-Батьківщина моя! Ці слова можуть сказати люди різних націй і народностей, які живуть в Росії, а таких народів понад 100 проживають на території нашої Батьківщини. Це росіяни й українці, білоруси і казахи, грузини і вірмени, буряти і евенки і ще багато, багато інших дуже різних народів. На багатьох десятках мовах говорить населення нашої великої Батьківщини, незважаючи на відмінність національної культури, віри, мови і традицій.\nВсі ми - росіяни.\nДит. : Росіяни, чеченці, татари і вірмени,\nМи чорні, і русяве, і смагляві, і білі.\nУ Росії - на землі рідної,\nЖивемо ми все великою родиною.\nПісня «Росія» у виконанні Колодко С. Н\nВед: Доброго дня шановні гості! Ми раді вас вітати на відкритті фестивалю «Краса народного танцю»\nА як ви думаєте, що означає доторкнутися до краси? Ось роздуми однієї людини з цього приводу: "Я зірвав квітку - і він зів'яв. Я зловив метелика, і він помер у мене на долоні. І тоді я зрозумів, що доторкнутися до краси можна тільки серцем ".\nТак, красу потрібно вміти не тільки бачити і відчувати. Красу треба ще й оберігати! Це найважче. Відобразити красу в душі, запам'ятати її, завжди носити в серці - може бути це і є вищий прояв культури людини?\nСьогоднішній день ми присвячуємо красі, красі танцю - самому хвилюючому, самому піднесеному і прекрасному з усіх мистецтв, оскільки танець - не просто відображення життя, танець - це саме життя!\nТанцю день міжнародний\nЦе свято краси!\nСлавить він політ вільний\nУ світі музики, мрії!\nНехай на вас обрушив зал,\nЩоб сетого моменту\nТанець вашим життям став!\nВедучий: Кавказ! Ти серцю милий край!\nПростір твій вільний з дитинства відчув\nІ всім скажу, що ти природний рай,\nІ ланцюги гір навік я полюбив.\nКавказ! Росії південна межа,\nДе 100 народів, як сім'я живуть!\nКавказ - дивовижний край, з дивовижною природою, з народами багатими своєю культурою, звичаями, іграми. Одним з них є край, в якому ми живемо.\nДит. : Люблю тебе, земля рідна,\nЗа те, що Батьківщина моя!\nІ не знайти прекрасніше краю,\nЧим Ставропольская земля!\nДит.: Люблю я російську природу:\nБерізки в серпанку блакитний,\nСтада, які пасуться всюди,\nІ річки з чистою водою.\nДит. : Коли душа співає,\nЩо може краще бути.\nТоді весь світ цвіте і\nСерце радісно стукає ...\nДитина: Незалежний, вільний\nРід козацький дуже гордий.\nНе даремно ж на Русі,\nВсім знайомі козаки.\nДитина: Нема в світі танців краше,\nЯкщо хором заспіває -\nЗдивує будь-який народ.\nПісня «Старопольскийсвятковий край»\nВедуча: Дивовижна країна Вірменія. - країна з цікавою історією, культурою, дивовижною природою і чудовою національною кухнею. Вірменія дуже багата на історичні та архітектурні пам'ятки. Вік деяких релігійних пам'яток досягає 1700 років. У Вірменії, як в країні з дуже древньою історією, налічується більш ніж 4000 унікальних пам'яток. Сміливо можна сказати, що республіка в цілому сама по собі дивна, причому це стосується не тільки рукотворних об'єктів, а в першу чергу природа країни вже є пам'яткою.\nДит. : Люблю Вірменії вільне повітря,\nМерехтіння зірок і сонця промінь,\nЛюблю могутній дзвін, що десь,\nУ хмар звучить і хмар.\nДит. : Люблю рідне пейзаж Севану,\nІ Арарату вид святий,\nЛюблю нічне світло Єревана,\nЧинару у степу порожній.\nДит. :. Люблю гаряче дихання\nСонця палючого і спеку.\nЯ не втомлюся захоплюватися\nЦією вірменської красою!\nВедуча: Сонячна Італія. На карті вона виглядає, як чобіток, оточений з усіх боків Середземним морем. а познайомимо ми вас з найдавнішим італійським танцем, одним з найзагадковіших і цікавих танців епохи середньовіччя - це танець тарантела. Древня легенда говорить, що людина, вкушений отруйним павуком тарантулом, захворює безумством. І вилікуватися він може, тільки танцюючи цей чудовий стрімкий танець протягом декількох годин. У цю легенду в Італії вірили понад два століття, починаючи з 15 століття. Вулицями італійських міст бродили оркестри, які складалися з барабанів, флейт, кастаньєт і бубнів, і, виконуючи запальну музику, допомагали городянам зцілитися від «страшної» хвороби.\nДит. : Відклади на час справа, і біжи сюди, друже!\nЗапрошує Тарантела, на скелястий бережок.\nМандоліни і гітари струни весело дзвенять,\nІ, звичайно, бубон старий, карбує лад.\nІталійський танець «Тарантела»\nВедуча: Продовжуємо свою подорож, і ми потрапляємо на південь Азії - в Індію. Велика частина країни розташована на півострові ІндостанТрадіціонная одяг індійців досить зручна, комфортна і, безсумнівно, дуже елегантна. З незапам'ятних часів і до цього дня, індійці носять свою національну одяг з великою гордістю. .Національний індійський костюм має свою, неповторною унікальністю і яскравими фарбами, а кожен рух в індійському танці має своє значення.\nВедуча: Ось і підійшов до кінця наш фестиваль. Сьогодні ми постаралися через танці познайомити вас лише з деякими народами, що населяють нашу планету, їх культурою і самобутністю. Ми своїми очима побачили який у нас дружний, дивовижний, веселий і багатонаціональний народ.\nПрапор Росії ми піднімаємо\nДо світу сміливо йти закликаємо\nГоворимо нам війна не потрібна!\nСкільки горя і бід завдає,\nВсе живе навколо вбиває,\nВсі кольори руйнує вона,\nЛише один чорний колір залишає\nМи за мир! нам війна не потрібна!\nДля того щоб нам грати,\n(Всі разом) Потрібен світ!\nДля того, щоб дізнатися-\nДля того щоб подрасті-\nДля того щоб в світ войті-\nЗагальний танець «Росія» О. Газманов\nВедуча: Бережіть Росію\nНемає Росії інший\nЦей хліб на столі\nБережіть Росію без неї нам не жити.\nЩоб вічно їй бути


Рівненський "Льонокомбінат" почав шити захисні маски - rivne.one\nРівненський "Льонокомбінат" почав шити захисні маски\nДефіцит захисних масок в умовах карантину – справжня проблема сьогодні, пише rivne.one. Тож рівненський “Льонокомбінат” вирішив подбати про належне забезпечення людей захисними масками і розпочав шити маски, як розповіли журналісти “РадіоТрек”.\nТак, в “Льонокомбінаті” розповіли про те, що пробують шити такі маски, однак не з марлі, а з трикотажу. Проблема в тому, що зараз марлі немає, адже в Узбекистані заборонили вивезення марлі за межі своєї країни. Відтак єдиний вихід – спробувати виготовити маски з того, що є.\nЗараз “Льонокомбінат” має величезне замовлення – потрібно пошити 500 000 масок. Червонюк каже, що пошиття масок – справа непроста, однак нічого надзвичайного в цьому немає, а до того ж, є приклад інших виробників.\nЗа словами Червонюка, все було б значно простіше, якби медичні спеціалісти сказали конкретно, яким має бути трикотажний матеріал для масок, яку він має мати щільність тощо, адже зараз все шиють, по суті, навмання. Однак, слід зауважити, що навіть виготовлені навмання захисні маски – це набагато краще, ніж нічого, тим більше, в умовах карантинного режиму в країні.\nзахисні маски з трикотажу\nPrevious articleЧерез карантин поліція у Рівному згортає місця стихійної торгівлі біля центрального ринку\nNext articleПорушників карантину на Рівненщині каратимуть


У Борисполі вдруге цвітуть каштани » Газета «ВІСТІ» - Бориспіль. Новини. Інформація. Реклама\nПро те, що осінь з весною можуть зустрітися, ми всі читали у казці «12 місяців», проте такий феномен можна побачити нині наяву. У центрі міста на вул. Київський Шлях перед міським парком зацвіло кілька старих каштанів. Дерева не встигли позбутися жовтого листя, а вже рясно викинули білосніжні свічки. Така активність кінського каштану повторюється з року в рік.\nЧому дерева проявляють аномальну активність та як це впливає них, розповіла Ольга Клименко, головний спеціаліст міського зеленого господарства КП «ВУКГ». «Дана ситуація пов’язана зі зміною клімату на території України у бік потепління та засух. Під час літньої спеки дерева пережили шок, каштанам дошкуляє мінуюча міль, яка шкодить їхнє листя, призводить до його опадання і наближає стан спокою. Тепер, коли добова температура повітря знижується, дерева починають прокидатися вдруге, переходячи зі стану спокою у вегетаційний період, тому й цвітуть», — пояснює Ольга Іванівна. За її словами, розквітлі восени каштани також демонструють надміру довгу, суху та теплу осінь, що схожа на весну.\nСпіврозмовниця підтверджує, що під час другого цвітіння каштани виснажуються, тому пережити зиму їм буде важче, ніж тим, які не збилися із природнього графіку.\nІснує версія біологів, що вдруге за рік квітучі каштани наступної весни не зацвітуть. Ми це обов’язково перевіримо.


editor » 11 листопада 2008 18:09\nЯ б по цьому фрагменту сказав, що це сотник української поліції ГГ. Мав би бути, певне, комендантом повітовим, а то й керівником комісаріату. Дві зірки були і в унтерів, але в них була ширша обшивка погонів. На це тут не схоже. Тут кант на погоні. Володимир, догадуєтесь про моє прохання?\neditor » 11 листопада 2008 20:22\nВолодимир Мороз написав: Поручником резерви польської армії і учасником вересневої кампанії був Михайло Бригідер (нар. 24.09.1908 р.) - згодом сотник ДУН ("Нахтігаль") і Дивізії "Галичина" (командир 1 куреня 29 полку).\nЦікаво: а ким цей сотник був у "Нахтігалю"?\nВолодимир Мороз » 12 листопада 2008 00:50\nТа ніби командиром 2 сотні...\nВолодимир Мороз » 12 листопада 2008 00:53\neditor написав: Я б по цьому фрагменту сказав, що це сотник української поліції ГГ. Мав би бути, певне, комендантом повітовим, а то й керівником комісаріату. Дві зірки були і в унтерів, але в них була ширша обшивка погонів. На це тут не схоже. Тут кант на погоні. Володимир, догадуєтесь про моє прохання?\nФото наклеєне на документ польського періоду... Обермайстер української поліції у Львові...\neditor » 13 листопада 2008 19:19\nЗначить "Обермайстер української поліції у Львові..." - шкода. Фоток старшин дуже мало. А прізвище є?\nВолодимир Мороз » 13 листопада 2008 19:58\neditor » 17 листопада 2008 15:50\nВін був командиром 2-ї сотні 201-го б-ну а не "Нахтігалю". Це ж різні речі...\neditor » 17 листопада 2008 15:52\nІ де ще, крім Боляновського, написано що Бригідер був у "Нахтігалі" взагалі?\nВолодимир Мороз » 17 листопада 2008 21:33\nЗ фактичної точки зору це одна й та ж формація - ДУН. Про те, що він командував 2 сотнею батальйону Шуцманшафту, я брав із свідчень десятника "Нахтігалю" і 201 батальйону Віктора Харківа. Чи був М.Бригідер у власне "Нахтігалю" - інформації не маю.\neditor » 24 листопада 2008 18:57\nЗ фактичної точки зору це зовсім різні формування.\n201-й батальйон - це поліційна, охоронна частина, яка створювалась у системі Шуцманшафту.\nУ 1941, коли творились \_"Н\_" та \_"Р\_", такими частинами з українців ще й \_"не пахло\_"\nВолодимир Мороз » 24 листопада 2008 22:11\neditor написав: З фактичної точки зору це зовсім різні формування.\nУ 1941, коли творились "Н" та "Р", такими частинами з українців ще й "не пахло"\nЗ фактичної точки зору це німецька військова формація , в якій служили делеговані ОУН українці. І в ОУН, а згодом і УПА служба в "Нахтігалі", "Роланді" чи 201 батальйоні трактувалася однаково.\nВоля » 26 листопада 2008 17:25\nПане Володимир Мороз невелике уточнення щодо Л.С. Павлишина, просто прочитав недавно \_"хроніку життя\_": Щеглюк В.Р. „…Як роса на сонці”: Політичний роман-хроніка, написаний на основі спогадів колишнього діяча ОУН УПА Л.С. Павлишина.- Львів: УПІ ім. Ів. Федорова; Фенікс Лтд, 1992.-159с.\nПавлишин Лука – Син Степана та Магди. Підчас навчання у Вчительські семінарії член пласту - „полк ім. Б.Хмельницького”; у 1933р. арешт і судова справа. У 1937р.-симпатик ОУН у Радехівщині, а член ОУН із 1938р.(Лопатинський районний провід – кер.І. Війтович); Військова школа у Цешині (разом із О. Гасиним проходив вишкіл польської армії) (рік 1928-29?); біля м. Бялославлє попав у полон, звідки утік. Організатор та голова Ради (щось на зразок вічче у місті до приходу Рад. Військ) у м. Радехів(1939). Учасник „північної” похідної групи (із Києва мав відправлятись на Харків де був би Крайовим військовим референтом краю „Схід”)1941; Один із організаторів Норильського повстання-1953.\nВолодимир Мороз » 08 лютого 2009 20:09\nПеречитуючи спогади Олександра Матли надибав такий зворот про, вірогідно, 1934 р. (на той час О.Матла був одним співробітником референтури розвідки ОУН у м. Львові) - це розшифровка аудіозапису, не редагована:\nЩе згадаю про одну справу. Була дівчина не член ОУН, але з нею можна було говорити. Дочка священника, який був капеляном в польському війську і мав зв’язки з різними польськими кругами, а особливо з членами польської військової контрозвідки, безпеки так звана \_"двійка\_". Цей священник знав деяких по прізвищах, вони не раз заходили до того українського священника капеляна. Донька отця називалася Марійка Стеткевич. Вона мені подавала прізвища членів польської безпеки, які працювали на українському відтинку. Звичайно військова розвідка і контрозвідка ходила в цивільному. Члени \_"двійки\_" займали посади у воєвідстві. Заступником воєводи був членом безпеки. До него належали всі політичні справи. я був дуже обережний, щоб мене польські \_"хатраки\_" (поліційні агенти) не зауважили моїх зустрічей з Марійкою. Але все одно, один аґент мене стрінув на вулиці Кадетській. Аґент підійшов до мене і провірив мої документи, хотів уточитися хто я є. Хоча я ще того дня не стрічався з Марійкою Стеткевич, агенти мусіли перед тим завважити наші зустрічі. Другого дня я сказав Марійці що певно поліції є відомо про наші зустрічі і з тих причин ми вмовилися деякий час не стрічатися. Вона ще мене поінформувала, що їі тато довідався, що в моїй хаті має бути обшук (ревізія). Обшук відбувся, але нічого не знайшли. Це було добре джерело інформацій, бо члени польської розвідки і контрозвідки добре дружили з о. Стеткевичем, приходили до його хати на каву, чи інші приняття, при тому говорили про ріжні справи політичного характеру, що Марійка нераз підцлухувала, або батько такими новинами ділився з нею, не підозріваючи, що ті всі відомості будуть передані до розвідки ОУН. Отже для мене ця справа була трохи клопітлива, неприємна, бо ж поліція здемаскувала мої зустрічі з Марійкою.\neditor » 25 жовтня 2009 16:12\nБув у Війську Польському майор Євген Целевич. Цікавить будь-яяяка інфа про нього. Хтось має?\nроман74 » 22 червня 2010 09:14\n(подполковник - 2, майор - 17, капитан – 8, поручик - 10, подпоручик – 1, подхорунжих – 2)\nа є наразі, прізвища цих контрактників? окрім тих 8-ми, що закінчили Wyższa Szkoła Wojenna..


Сіль для ванн з імбиром для схуднення, як їй користуватися | ШИК\nСіль для ванн з імбиром для схуднення, як їй користуватися\nСьогодні ми поговоримо про те, що хвилює багатьох жінок: як схуднути без шкоди для здоров’я та виснажливих дієт. І розповімо про один засіб, що добре зарекомендувало себе — сіль для ванн з імбиром для схуднення.\nКожна жінка хоче виглядати чудово. І це залежить від багатьох факторів: від стильного, індивідуального образу, красивого, здорового стану волосся, шкіри, нігтів. Модна зачіска, виділяється манікюр, витончена взуття, правильно виконаний макіяж — для досягнення обраної мети важлива будь-яка дрібниця.\nАле все це пишність почне згасати на фоні жінки, яка не впевнена у своїй фігурі. Як правило, саме думки про зайві кілограми не дозволяють таким вразливим дамам виглядати так, щоб вони опинилися в центрі уваги.\nНапевно, це нескінченне щастя любити і приймати себе такою яка ти є. Але, на жаль, таке трапляється вкрай рідко. І частіше, для того, щоб збалансувати свій внутрішній світ і зовнішній вигляд, жінки всіма мислимими і немислимими способами намагаються схуднути. І тут у боротьбу вступають всілякі дієти, в кращому випадку — спорт і здоровий спосіб життя.\nЯк правило, процес схуднення пов’язаний зі стресом для організму. Та й роботу, побутові та міжособистісні проблеми ніхто не відміняв. Повернувшись увечері з роботи, хочеться забути про все. Але є відмінний спосіб розслабитися і при цьому тримати своє тіло в тонусі. Варто просто прийняти ванну, але з додаванням морської солі і імбиру.\nПакетик з таким чарівним наповненням можна купити в магазині як ефективний засіб для схуднення. Однак зробити його самостійно буде набагато дешевше. Сіль для ванн з імбиром для схуднення впливає на обмін речовин. Але про все по порядку.\nНі для кого не секрет, що морська сіль, розчинена у воді, як не можна краще впливає на організм людини і його психологічний стан, допомагаючи розслабитися. В першу чергу, сіль допомагає виведенню з організму шкідливих речовин, токсинів. Вона підсилює кровообіг і сприяє виведенню з організму зайвої води. Це позитивно позначається на зайвій вазі і целюліті.\nНе менш важливим є той факт, що сіль впливає не тільки зайві кілограми, але і на організм в цілому. При постійному проведенні таких ванн шкіра стає більш підтягнутою і пружною, значно збільшується міцність нігтів. Імунітет людини стає менш вразливим, а на душі буде легко і спокійно, отже, поліпшується психологічний стан.\nДо складу солі входять корисні для людини мікроелементи, які роблять на нього позитивний вплив. Зайва рідина з організму йде за рахунок присутності в солі таких мікроелементів, як бор і магній. До складу солі входить калій, який благотворно впливає на серцево-судинну систему, а так само йод.\nПри прийнятті ванни з сіллю всі ці мікроелементи маю шкіру, що позитивно позначається на її зовнішньому вигляді, а також на кровообігу, регенерації клітин шкіри і нервової системи.\nСама по собі ванна з морською сіллю надає прекрасне відновлюючу і заспокійливу дію. Щоб посилити ці властивості і чинити більший вплив на зайві кілограми, рекомендується додавати у ванну імбир. Про його корисні властивості відомо багато.\nВанна з імбиром надає тонізуючу дію на шкіру, активно впливає на регенерацію клітин і виведення з організму токсинів, холестерину і зайвої рідини. Як наслідок — струнка, пружна шкіра, позбавлення від зайвих кілограмів і ненависного целюліту. Суцільні плюси.\nДля того, щоб результат був максимально ефективним, необхідно дотримуватися деяких простих правил при приготуванні ванни з сіллю і імбиром. Три столові ложки тертого імбиру і 250 грам морської солі необхідно додати в дуже гарячу воду. Потім почекати, поки все розчиниться, і вода охолоне до 37 градусів. Після цього можна приймати ванну.\nТривалість перебування у воді повинна скласти 15-20 хвилин. Для кращого ефекту необхідно масажувати проблемні зони за допомогою масажної щітки. Після подібної процедури можна трохи полежати при комфортній температурі і випити води, а потім прийняти душ. Зловживати не варто, рекомендують приймати таку ванну не частіше, ніж два рази на тиждень.\nМабуть, єдиним протипоказанням до застосування ванн з сіллю і імбиром є алергічна реакція, викликана імбиром. Тому для уникнення подібних ситуацій, варто завчасно з’їсти трохи імбиру, і якщо негативної реакції не буде, значить, можна приймати ванну.\nНе варто приймати сольову ванну також людям, які мають хронічні інфекційні захворювання, захворювання шлунково-кишкового тракту, виразки. Не рекомендується така ванна у період менструації, а також відразу після операції. Це може погано позначитися на стані здоров’я людини.\nРоблячи висновок, хочеться сказати, що одна тільки ванна з морською сіллю і імбиром не в змозі позбавити проблему зайвої ваги. Вона діє, як доповнення до основного комплексу заходів: здорового способу життя, правильного харчування, заняття спортом. Дана процедура допоможе тримати ваше тіло в тонусі, відновити сили після важкого дня і дасть душевний спокій.


Фітнес-браслет Xiaomi Mi Band 5 | Сосниця Онлайн\nКитайський виробник електроніки Xiaomi добре зарекомендував себе, своїми пристроями для носіння. Зокрема, компанією було випущено серію фітнес-браслетів «Mi Band». Ці браслети завоювали популярність не тільки у себе на батьківщині, але і по всьому світу.\nЗадовго до появи новинки, ходили чутки, що Mi Band 5 буде укомплектований датчиком ЕКГ. Але, швидше за все, на цьому браслеті, такої функції не буде. Найімовірніше, що робити кардіограму зможе браслет, наступного покоління, який з’явиться на ринку в наступному році. Це дуже корисна функція. З її допомогою можна буде відстежувати аномальний серцевий ритм і ознаки аритмії.\nСьогодні, Xiaomi, продає за межами Китаю, браслети, без NFC. Але, є ймовірність, що новинка буде володіти цією корисною функцією. Це означає, що користувачі, які проживають в СНД і країнах Європи, зможуть робити платежі, за допомогою пристрою. Покупки, можна буде робити за допомогою платіжної системи Mi-Pay.\nНовинка буде мати більшість корисних функцій, які були у попередніх моделей. Разом з цим, в ній будуть реалізовані нові можливості. Однією з головних таких особливостей буде підтримка додатків. Це означає, що користувач зможе запускати на браслеті різні програми, на залежачи при цьому від смартфона. В цілому це зробить Xiaomi Mi Band 5 повноцінною незалежним пристроєм, який зможе працювати самостійно.\nВсі програми на фітнес-браслеті нової моделі будуть встановлюватися через спеціальний додаток. До речі, додаток буде доступний власникам смартфонів, що працюють на ОС Андроїд і IOS.\nЩе одне, важливе нововведення – можливість перевірки рівня насичення організму водою. Допомагати в цьому пристрою будуть спеціальні датчики. Вони будуть давати сигнал про те, що потрібно випити води, щоб наситити організм.\nПрихильники здорового способу життя оцінять функцію «Біомпеданс». Вона інформуватиме про наявність та кількість зайвого жиру. Крім цього, вона буде давати підказки про те, як боротися з цими відкладеннями.\nОфіційно, компанія не підтверджувала швидку появу новинки на ринку, проте, за даними, опублікованими TizenHelp, придбати фітнес браслет можна буде вже в червні-липні 2020 року. Іншої інформації, крім вищевикладеної, в мережі поки немає. Очікується, що гаджет з’явиться на ринку влітку 2020 року.\nпопередня статтяПоради щодо вибору сантехніки\nнаступна статтяЯк виїхати з льоду за допомогою ручника


14 пар собак, які плутає кожен другий-але ви більше не будете - Nitrobox\nДодому Без рубрики 14 пар собак, які плутає кожен другий-але ви більше не будете\nПора розібратися: породи собак, які ми плутаємо.\nБагато речей в нашому житті немов створені так, щоб нас заплутати. Баклажани і кабачки, англія і великобританія, материк і континент, кінза і петрушка. І цей список можна продовжувати ще довго. Те ж саме стосується і тваринного світу. Наприклад, чи знаєте ви, чим відрізняється жаба від жаби? або, здавалося б, простіша область — породи собак, які сплутати, ніби як, неможливо. Але всі ми знаємо, що є чимало порід, які можуть плутати навіть досвідчені собаківники.\nНе переживайте, ми в 1gai.ru не будемо вас сьогодні вантажити собаківницькими термінами. Сьогодні ми вирішили вам показати собак, яких ми часто плутаємо, а також коротко розповісти вам, як їх можна швидко відрізнити.\n1. Ши-тцу і лхаський апсо\nЛхаський апсо трохи більше за розмірами у висоту. Також шерсть у цих собак більш пряма і жорстка в порівнянні з розкішною струмує шерстю ши-тцу. У лхасского апсо більш вузька морда.\nШи-тцу створена бути компаньйоном, і тому у них доброзичливий, товариський, щасливий, ласкавий і довірливий характер. Лхаські з обережністю ставляться до незнайомців, через те що їх розводять в якості сторожової собаки в буддійських монастирях.\n2. Мальтійська болонка і бішон фрізе\nШерсть у мальтійських болонок більш пряма, іноді хвиляста і густа. У них немає підшерстя, і в результаті вони практично не линяють. Обидві собаки невеликого розміру, але бішон фрізе крупніше мальтійських болонок. У мальтійців злегка закруглена голова, чорний ніс, висячі вуха і темні насторожені очі.\nБішони завжди білі, хоча вони можуть бути кремовими або блідо-жовтими, як цуценята. У них невелике компактне тіло з чорними очима і носиком. Їх шерсть надає їм пухкий вигляд, а ще у них вигнутий хвіст з шерстю.\n3. Бернський зенненхунд і великий швейцарський зенненхунд\nУ бернського зенненхунда довша і кудлата шерсть, ніж у великого швейцарського зенненхунда, у якого шерсть набагато коротше і щільніше.\nБернські зенненхунди трохи менше, ніж швейцарські зенненхунди. Також у них менше голова.\n4. Бобтейл і бородатий коллі\nБобтейл крупніше і важче бородатого коллі. Хвіст у бобтейлів при народженні може бути як коротким, так і довгим. Голова бобтейлів позбавлена довгої шерсті, що спускає з голови, як у бородатого коллі. Шерсть на голові утворює свого роду “чубок” над очима.\nШерсть бородатого коллі більш гладка, а хвіст досить довгий. Шерсть на голові бородатого коллі падає з верхньої частини чола, утворюючи свого роду “брови” над очима, а ще у них є характерна «борода».\nНайбільш очевидна відмінність двох порід полягає в їх розмірі: італійський хорт (лівретка) — це мініатюрна порода собак, а уіппет — дворняжка середнього розміру.\n6. Сіба-іну і акіта-іну\nСіба-іну-собака невеликого розміру, схожа на шпіца. Розмір приблизно 35-41 см. Фактично це найменша з усіх японських порід. Розмір-явна різниця з акіта-іну, які є найбільшою японською породою і набагато перевищують зріст і вагу сіба-іну. Акіта-іну мають розміри від 60 до 71 см в холці.\nУ сіба-іну загострений ніс з чорним кінцем. У акіта-іну ніс ширше біля основи і звужується до кінчика.\n7. Французький бульдог і бостон-тер’єр\nБез сумніву, вуха бостон-тер’єра виглядають задорнее. Вони ніби можуть передавати супутникові сигнали (ой!), але ви помітите, що багато людей люблять називати вуха французьких бульдогів “вухами кажанів”, які дійсно більші і кругліші, ніж у тер’єра.\nБостонський тер’єр стрункіший і вищий. Французькі бульдоги кремезніші і коротші.\n8. Сибірський хаскі і аляскинський маламут\nПухкий хвіст маламута згинається над його спиною, в той час як хвіст хаскі не згортається ні в одну зі сторін тіла і не притискається до спини. Аляскинський маламут має більш округлі вуха, і він більше хаскі.\nУ чистокровних аляскинських маламутів завжди карі очі. Вони не несуть в собі гени блакитних очей.\nУ сибірських хаскі світло-блакитні або карі очі. Коли їхні очі карі, перевірте відтінок. Якщо це світлий відтінок, швидше за все, це хаскі, а не маламут.\nУ німецьких вівчарок шерсть середньої довжини, тоді як у бельгійських шерсть коротше і товщі.\nБельгійські вівчарки худорляві і м’язисті, з більш стрункою мордою. Також у них вуха стирчать прямо з верхівки. Вуха жорсткі і стоячі, пропорційні розміру голови. Вони наближаються до форми рівностороннього трикутника.\nНімецькі вівчарки трохи більші, з більш густим хутром. Крім того, у німецьких вівчарок дуже виразні загострені вуха, стоячі. Вони довгі біля основи і звернені вперед, утворюючи форму трикутника. Також у них довгий і пухнастий хвіст, який звисає, коли собака відпочиває.\n10. Золотистий ретривер і лабрадор\nУ золотистих ретриверів довша морда.\nУ лабрадорів коротша водонепроникна шерсть, ширша голова з яскраво вираженими бровами і більш м’язиста статура.\n11. Угорська вижла і веймаранер\nУгорська вижила менше, ніж веймаранер, але, як правило, вони трохи довше в тілі. Очі у цих собак карі.\nУ веймаранера темно-сірий ніс і світло-бурштинові, сіро-блакитні або сірі очі. Цікавий факт: якщо веймаранер збудиться, його очі можуть розширитися і стати чорними. Навпаки, у вижли карі очі і ніс.\n12. Англійська спрингер-спанієль і англійська кокер-спанієль\nУ спрінгер-спанієля коротші, високо поставлені вуха і довша морда. Хвости у них трохи довше, ніж у кокер-спанієлів, і більш товсті.\nКокер-спанієлі зовні схожі на спрінгер-спанієлів, тільки трохи менше за розміром. Крім того, шерсть кокер-спанієля зазвичай пишніше і густіше. Хвіст кокер-спанієля від природи товстий, а на кінці звужується. Зазвичай він не дістає скакального суглоба на нозі.\n13. Коллі і шетландська вівчарка\nШетландська вівчарка майже вдвічі менша, ніж коллі. Собаки цієї породи мають коротші морди з більш глибоким вигином між очима.\nУ коллі більш широка і довга морда (більш циліндрична).\n14. Кане-корсо і боксер\nКане-корсо, як правило, більше. Також у цих порід купіровані вуха і більш витягнута морда, ніж у боксерів. У корсо коротка шерсть палевого, сірого, червоного, тигрового або чорного відтінків. Білі мітки часто зустрічаються на грудях, підборідді, пальцях ніг, а іноді і на носі.\nОбкладинка: 1gai.ru / shutterstock.com\nпопередня статтяЕндуро → тоні боу виграв чемпіонат світу trialgp 2021\nнаступна стаття5 фактів, через які ви інакше поглянете на тойоту


Міжнародний день захисту персональних даних | ITTA INFO\nПерсональні дані у нашому цифровому світі надаються щосекунди. Це відбувається на роботі, при зверненні до державних органів, під час покупок товарів онлайн, навіть коли ми просто переглядаємо будь-які сайти у всесвітній мережі. При цьому мільйони людей не знають про те, як їхня особиста інформація збирається, передається й використовується. Вони не усвідомлюють ризики та не мають уявлення про те, як діяти в разі порушення права на конфіденційність. Для кращої обізнаності з цього питання Рада Європи вирішила заснувати Міжнародний день захисту персональних даних, який відзначається у всьому світі 28 січня, починаючи з 2007 року.\nЯК ВИНИКЛА ІДЕЯ ВІДЗНАЧАТИ МІЖНАРОДНИЙ ДЕНЬ ЗАХИСТУ ПЕРСОНАЛЬНИХ ДАНИХ?\nПриродну потребу в конфіденційності має кожна людина — таким чином ми відділяємо свою приватність від публічності. Межі між цими поняттями різнилися в залежності від епохи та рівня розвитку суспільства. Незалежно від того, було узаконено право на недоторканність особистого життя чи ні, люди завжди прагнули оберігати свою приватність.\nЩе з Біблії відомі історії, герої яких відчувають сором та гнів від того, що їхні особисті справи набули публічного розголосу. В кодексі Хаммурапі, а також в Римському праві вже існували заборони на вторгнення в приватну оселю.\nВ часи Давньої Греції та Давнього Риму люди мали досить обмежені можливості для захисту своєї приватності. Людське життя великою мірою залежало від держави та її правителя, тож про індивідуальну свободу й відокремленість не йшлося. В епоху Середньовіччя системних змін майже не відбулося, але вже траплялися випадки, коли людей карали в судовому порядку за те, що вони підслуховували чи підглядали. Такі прецеденти відомі в Англії з 1361 року.\nЗ часом недоторканими в деяких країнах стали вважати житло людини та належні їй документи. Так, наприклад, шведський парламент у 1776 році видав закон, згідно з яким органи влади повинні були використовувати інформацію з особистих документів громадян лише в законних цілях.\nВ XVIII – XIX століттях глобальні зміни в економіці та в соціальній сфері призвели до трансформації людського способу життя. Фізична й психологічна конфіденційність розділилися й почали розвиватися окремо. Через процеси урбанізації швидкими темпами зростало населення в містах, а скупчення в людних районах та проживання в багатоквартирних будинках знижувало рівень фізичної приватності. Але з іншого боку, в моральному сенсі життя стало більш відокремленим — містяни мали менше часу слідкувати один за одним, ніж жителі села, де жодна дрібниця не лишалася непоміченою.\nВ цей час великої популярності набула так звана «бульварна» преса. Вона стала розповсюдником чуток, сенсацій та фотографій, здобутих без згоди тих, хто був об’єктом цієї інформації. Саме «бульварна» преса наштовхнула американського юриста Луї Брандейса вперше сформулювати поняття права людини на приватність у статті «Право на приватне життя». За його визначенням, це було «право бути залишеним в спокої». Брандейс переконував, що воно має бути записаним в Конституції США. Вперше в історії пропонувалося захистити людину не тільки від порушення права власності, а й від суто моральних страждань. Це була перша, але далеко не остання спроба правознавців та філософів визначитися щодо поняття права на приватність.\nЗагальною декларацією прав людини в 1948 році проголошено право кожної людини на захист від вторгнення в особисте життя, житло чи кореспонденцію. Відтоді в багатьох міжнародних угодах з’явилися посилання на конфіденційність як на природне право людини.\nВ 1970-х роках почався швидкий розвиток інформаційних технологій, що відкрило широкі можливості для відстежування та збору особистих даних. Цей факт змусив людство більш детально зайнятися темою захисту приватності. Національні закони, що покликані захищати особисті дані, були ухвалені до кінця 70-х у Швеції, Франції, Німеччині та США.\nНаразі Політика конфіденційності та захисту персональних даних повинна бути розміщена на кожному ресурсі інтернету. Під час реєстрації в онлайн-магазині, на форумі чи в соціальній мережі варто перевіряти наявність цього документу і тільки після цього додавати особисту інформацію.\nМІЖНАРОДНИЙ ДЕНЬ ЗАХИСТУ ПЕРСОНАЛЬНИХ ДАНИХ В ІСТОРІЇ\nВ юридичному журналі «Harvard Low Review» опубліковано статтю Луї Брандейса «Право на приватне життя». Вона стала однією з найвпливовіших юридичних статей в історії та вважається класикою юриспруденції.\nВиходить знаковий роман-антиутопія Джорджа Орвелла «1984», в якому описано супердержаву, де тотально контролюється все — не лише особисті дані людей, а й навіть їхні думки.\nВ США вперше створено посаду директора з конфіденційності. Започаткувала нововведення маркетингова компанія Acxiom.\nЄвропейським Союзом ухвалено Директиву про захист персональних даних фізичних осіб.\nЗакон України «Про захист персональних даних» прийнято Верховною Радою.\nНаша країна ратифікувала Конвенцію Ради Європи «Про захист осіб в зв’язку з автоматичною обробкою персональних даних», яка набрала чинності в Україні 1 січня 2011 року.\nЯК ВІДЗНАЧАТИ МІЖНАРОДНИЙ ДЕНЬ ЗАХИСТУ ПЕРСОНАЛЬНИХ ДАНИХ?\nРада Європи не встановлювала спеціальних правил для проведення Міжнародного дня захисту персональних даних, тому кожна держава фінансує й проводить ті заходи, які вважає необхідними. Чітких правил для відзначення цієї події не існує, але в кожній країні воно відбувається за схожим алгоритмом.\nУряди, парламенти, національні органи з захисту даних проводять заходи для інформування своїх громадян про права на захист персональних відомостей та недоторканність особистого життя. Це можуть бути кампанії, орієнтовані на широку громадськість, освітні проекти для окремих суспільних груп, дні відкритих дверей в агенціях із захисту даних, конференції.\nВ школах, коледжах, вищих навчальних закладах організовують семінари, на яких молодь знайомлять з основами кібер-безпеки та простими правилами, яких слід дотримуватись, користуючись інтернетом.\nЦього дня кожен може не лише дізнатися про правила безпеки у всесвітній мережі, а й проаналізувати рівень своєї захищеності, та, якщо потрібно, підвищити його. Наприклад, не користуватися онлайн-банкінгом чи іншими важливими сервісами через вільний Wi-Fi у кафе або в магазині, не пересилати конфіденційну інформацію через месенджери соціальних мереж.\nНе варто зберігати в пошті листи зі скан-копіями документів, а також переходити за сумнівними посиланнями в електронних листах. Бажано підключити двоетапну автентифікацію, а для оплати онлайн – покупок краще мати окрему картку. Обов’язково варто поспілкуватися з дітьми щодо поведінки в мережі та нагадати їм, що не всьому прочитаному там можна довіряти. Не зайвим буде також встановити програму батьківського контролю.\nЦей день привертає увагу людей до проблемних тем у захисті персональних даних. Ми маємо зрозуміти, що конфіденційність — це відповідальність кожного, щоб створити сприятливе середовище, в якому персональні дані будуть надійно захищені.\nВ наших комп’ютерах і смартфонах є вся інформація про нас. Коли ми підтверджуємо згоду на обробку особистої інформації, то сподіваємося на те, що вона буде надійно захищеною. Та, на жаль, досить часто ми дізнаємося про витоки персональних даних. А будь-яка особиста інформація, потрапивши до зловмисників, стає потенційно небезпечною для її власника.\nНаприклад, банківські установи самі передають персональні дані своїх боржників, наприклад, колекторським компаніям. Механізм відповідальності за такі дії в Україні все ще знаходиться в стадії реформування та переосмислення, тому захищеність особистих даних українців залишається не на найвищому рівні.\n28 січня нагадує нам про необхідність змін у законодавстві, які зможуть забезпечити впевненість кожної особи в тому, що персональні відомості про неї зберігають і використовують надійно та добросовісно.


Самостріл ч.9 | Художні твори | Гоголівська академія\n© Михайло Нечитайло, 22-11-2017\nВідколи на Майдані почали стріляти й сотня душ потяглася вслід за журавлями в незвідані світи позазоряних глибин і вершин, Гнат Іванович раптом прикипів до політики. Слава Богу, Саву куля оминула, та все ж три дні, коли наука з улюблених журналів не лізла в голову, хоч стома гвіздками себе до неї приковуй, натомість перед очима майже без переривів на сон і їжу, блимав телевізор, а мобільник тільки те й робив, що посилав гудки на синів телефон, отримуючи у відповідь коротке й лаконічне «Абонент тимчасово поза зоною зв’язку», не лишили Гната Івановича в облюбованих ним магіях чисел і фізичних законів.\nТарас Іонович те зауважив.\n– Бачиш, Гнате, Україна, коли ми в ній, а вона довкола, не може лишити себе поза будь-чиєю увагою, – радісно посміхався.\n– А ти чого не на Майдані? – раптом визвірився Гнат Іванович. – Чого дупу свою ховаєш поза шкільними партами, коли там кулі, а тут лише сонний поклик розігрітих теплом батарей мух? Чого?\n– Того, чого й ти, – лупав очиськами Тарас Іонович, – уроки маю проводити. Напередодні, в неділю, був, – рапортував, наче на параді. – Й опісля, в неділю, був. А на тижні не зміг. На жаль.\n– Яке на жаль?! – не вгавав Гнат Іванович. – Радієш, що пузо не прострелили. Ще не бачив того, хто б жалів, що його не грохнули. Май мужність зізнатися бодай собі, що радієш.\n– Нічого я не радію, – якось непевно відповів Тарас Іонович і подався геть.\nПолітику й останні події Гнат Іванович сприймав, на його думку, своєрідно.\nВін не палав ні показово, як Присяжнюк, ні просто бодай для себе якимось надмірним патріотизмом, він узагалі був байдужий до всього, що товклося довкола, здобуваючи обриси революції, от тільки син стояв там, де літали кулі та гинули люди, й це мучило, це гнало до екрана телевізора та шпальт газет, гнало й, звісно ж, будило думку, бо як же без цього.\nУ тій думці чільне місце посідала тривога за сина. І злість, що вся оця, як казала Лариса Дмитрівна, вакханалія спромоглася так наелектризувати світ, що й милі та любі фізико-математичні журнали відійшли вбік, як відходить любов до зоряного неба від засудженого на розстріл астронома, котрий стоїть перед дулами та чекає кулі.\n– Нелюди, – неслося з уст Гната Івановича на адресу зодягнутих у чорне міліціянтів, що посилали, присівши, кулі в мітингарів.\n– Придурки, – це вже майданівців так називав, – чого позлазилися туди, чого стоїте вже третій місяць і не надбали зброї, не даєте відсіч, лізете, як телята, прикрившись дошками, по смерть на влаштовану для вас бойню?\n– Там людей немає на тому Майдані, – жалівся, сидячи в учительській, – там розуму немає. За що там ложать голови? За Європу? А чи вона потребує наших голів? Хіба їй без нас погано?\n– Нам без неї погано, – не міг стриматися, ставав супроти Тарас Іонович.\n– Чим? – не міг допетрати.\n– Тим, що сидимо в багні, – рубав долонею повітря Тарас Іонович.\n– А хіба багно не краще за пролиту кров? – питанням на питання озивався Гнат Іванович.\n– Не краще, бо ліпше згинути, віддавши за праве діло кров, аніж утопитися, задихнутися в смердючій калюжі, – роз’яснював Тарас Іонович.\n– Не згоден, – не вірив тим роз’ясненням Гнат Іванович, – людина однак не здатна потім осмислити, яка смерть її спіткала. І їй, у принципі, потім уже однаково, яким чином вона віддала Богу душу.\n– Їй, може, й однаково, іншим людям – ні, – не погоджувався з Приходьковим твердженням Тарас Іонович.\n– Мені, якщо чесно, не однаково тільки, живий чи мертвий мій син, а не дай Бог, його застрелили б серед Києва, мені було б геть однаковісінько, чи його пристрелили, як майданівця, чи розтерзали, як міліціянта. Отака правда поза бравурною похвальбою в патріотизмі.\n– Та невже тобі, Гнате, однаково, чи ти в ярмі, чи на волі?! – схопився Тарас Іонович. – Невже однаково, чи ми крокуємо вгору, чи вниз, невже однаково, як житимуть твої діти й онуки? Вони ж хоч і під улюбленими твоїми зорями житимуть, хоч і вчитимуть ту ж таки фізику та математику, що й нині, але ж перспективи в них будуть інші, ніж зараз, доля буде інша, щастя – й те якіснішим стане.\n– Чого ти поліз між щастя, – не втерпів, грубо обірвав Гнат Іванович Присяжнюка, – відколи це тобі дане право важити його й міряти, аби визначати його якість? Хто ти такий узагалі супроти щастя? Хто ти для долі мого сина? Хто ти, що малюєш перспективи? Та ти ніхто. Таке ж ніхто, як і я. Чого ти лізеш у високі матерії, як я в свої журнали? Звідки тобі знати, що прийде після Майдану? Нащо ти пхаєш мені межи очі свої фантазії, коли вони тільки фантазії й нічого більш? Хто ти такий, аби давати гарантії, що ми, розколотивши нинішню владу, заживемо краще? Хто взагалі може дати нам оте краще, крім нашої праці та часу? Все туфта, геть усе туфта й голі словеса. Чим покращив Майдан долі загиблих, де краща доля й заможне європейське життя їхніх сімей, як вони втратили своїх батьків і чоловіків? Сльози – це що, дорога до раю? Сльози – це сльози.\n– Ти не плетися барвінком біля високого, – впевнено вів своєї Тарас Іонович. – Не стелися там, де треба злетіти. Так, біль, так, кров, так, біда й чорні дні. Але поза ними зростає надія. Вона не бовваніє десь на горизонті, не тліє в химерних мріях, що час колись зсадить Януковича-хапугу з трону, вона зріє, як калина восени, так, червоно, так, гірко, але зріє, аби ми могли зірвати її вже завтра, а не копали ще роками лунку, аби колись посадити саджанець, а потім ще віки чекати, поки виросте, а потім виглядати, чи не зацвіла, та шукати бджолу, та дивитися, щоби не оббив град, та ще бозна-коли зірвати врешті-решт. Так і правнуки тої калини не вкушають. А я хочу, аби з неї вино пили вже наші діти. А якщо добре піде, то й ми ще доторкнулися до келихів.\n– Де зараз твій син? – перебив Гнат Іванович Присяжнюкову запальну промову.\n– В Англії, – щиро зізнався Присяжнюк.\n– Чого він туди поїхав?\n– Роботу належну знайшов.\n– По кращу, значить, долю? – уточнив Приходько.\n– Напевно, так, – погодився Тарас Іонович.\n– І на хрена йому цей Майдан? – кричав Гнат Іванович. – Він на нього що, приїде? Він підставить свою забиту юриспруденцією голову під кулі? Та ніколи й нізащо. Це мій дурень, що весь вік мається збудувати з мозолів, завважив, що голова йому нібито в такій справі ні до чого та й попхав її поближче до смерті. От і порівняй тепер долі – твого Павла й мого Сави. Що їм дасть Майдан? Твій Павло вже й так усе взяв, а в мого Сави цей Майдан хіба голову здатен забрати, а от чи щось дасть – це таке ж довготривале й важке для доведення рівняння, як теорема Ферма. Це коли ще знайдеться Ендрю Уайлс, щоби все довести до ума та скласти в розумну купку? Через триста років? То мого Сави вже й правнуків на світі не буде. Що ви посилаєте весь народ ловити бозон Хіггса, коли тому народу достатньо просто накосити трави, нагодувати корівку, надоїти молочка, вторгувати копієчку й купити до власного молочка білу паляницю. А це можна зробити серед звичайного поля, для цього майданів не треба.\n– Що ти мені пхаєш межи очі свою науку, – закипав Тарас Іонович, – нащо ти тулиш якісь бозони до людської волі? Та невже ти думаєш, що косити траву на волі й у рабстві – це одне й те ж?\n– Я не бачив і не бачу довкола рабства, – заперечив Приходько.\n– А раб його ніколи не бачить, він йому радий, бо не знає, що робити з волею, як не знає цього випущена з клітки виросла в ній птаха, – пильно подивися Присяжнюк на Приходька. – Та тебе на минулих виборах у гімно вмочали, а ти облизувався. Ти не здатен до опору, не здатен до перемоги, ти вічний лузер, вічне горе, яке свою згорьованість рознесло, як заразу, на всю сім’ю. Куди тобі до України, як ти у власній хаті не годен здійнятися вище стріхи, аби побачити, який мох уже обсів сорокарічний шифер. Перекрий хату, Гнате, інакше колись погниють крокви, впаде стеля й придавить. Тут теорема Ферма безсила, коли погляд вище стріхи не злітає. Можна тридцять разів самотужки довести ту теорему, але якщо забракне сили й волі бодай раз поміняти шифер на власній хаті, вважай, жити жив, а прожити не зміг, а дітям майбутнє заховав у теорему, а в хату не вніс, та й Україну оминув, землю рідну оминув – не побачив, не поніс у світи, покинув, як покритку, зміняв на теорії, а вона й загнулася в безпросвітності. Що толку з теорем, коли життя осторонь і бліде?\n– Якби я довів теорему Ферма, – кинув Гнат Іванович, – то всі твої майдани супроти мого досягнення пилинкою котилися б за вітром. Розум вище за крик.\n– Коли відрізають голову й не покликати на поміч, розум без крику стає гноєм.\n– Крик, як на те пішло, має бути вчасним, а не довгим, тягучим і від того охриплим до беззвучності, ледь чутним, що й горобець, сидячи на роті, ні чує, ні лякається, – несподівано погодився Гнат Іванович з Тарасом Іоновичем. – Так що лузер – не той, що за теоремою не перекрив даху, а той, хто волати почав, але охрип і дав шанс на відрізання голови, або ж принаймні до величезних порізів на шиї.\n– Себто? – забажав Присяжнюк уточнень.\n– Ось дивися, грамотію, – зверхньо так, аж сам здивувався, мовив Приходько. – Було перше грудня, мільйони на вулицях, адміністрацію президента штурмом брали, трактором брами рушити їхали. Але зупинилися за крок, відтяли рішучість – нащо? Може, треба було йти до кінця, товкти адміністрацію, щоб аж покрівля на бруківку, гнати транспорт на Межигір’я, полонити узурпатора разом з усім його начинням та грошвою. Де був, Тарасе Іоновичу, чом не повів народ до бліц-кригу? А шанс був. Один-два дні – й нова, як ти кажеш, країна.\n– Ти там був, що таке патякаєш? – обурення аж хлюпнуло з Тараса Іоновича. – А «Беркут», а кулі у відповідь, а смертей тьма, а війна ледь не в центрі столиці.\n– А пізніше, по майже трьох місяцях, що, кулі поіржавіли, смерть поїхала у відрядження? – гнівом пашів Приходько. – Ні, все те саме, все один у один. От тільки людей полягло чи й не більше, пани-крадії зникли, гроші зникли, роздрай заполонив країну, біда вийшла тягуча, як патока, от тільки не солодка, а гірка, гірка до одуріння. Так що не треба мене звинувачувати у всіх гріхах, подивися краще на себе. Бо те, що ти оголосив себе патріотом, а мене лузером, ніяк не відміняє того факту, що лузер бачить далі, чим саморозхвалений патріот, а любити Україну розумом, може, набагато, набагато краще, ніж горлянкою та голим патріотизмом.\n– Куди ти там його далі бачиш, – зневагою, як зерном на щедрівці, сипнув Тарас Іонович, – заднім числом усі розумні.\n– Я бачу й уперед, – не погодився Гнат Іванович. – Он у Криму що затівається, де дія, де реакція? Один страх, повні штани й переляк несусвітній.\n– А що там можна вдіяти? – непевно так Тарас Іонович.\n– Там скільки нашого війська? – розпалювався Гнат Іванович. – Тисяч до двадцяти буде. А скільки в перший день зелених чоловічків урядові споруди захопили? Зо дві сотні? Де армія, міліція де, чому двісті хазяйнують там, де стоять двадцять тисяч?\n– Там військо ненадійне, багато місцевих, вони з росіянами воювати не кинуться, – опирався чомусь Тарас Іонович, – а розпочати бійню без надій ризиковано та чи й варто. Потім там і народ дуже за Росією. Одурманили народ.\n– А татари, вони за що стоять? – громом гримів Гнат Іонович. – За Україну! Дайте їм захист. Перекиньте туди війська чи спецзагони ледь не з усієї України, змагайтеся, боріться! Озбройте тих самих татар. Та й патріотів, тільки не таких, як ти, показних, а справжніх, скільки по Україні? Тільки гукнути аби в когось вистачило снаги. Ні, скинули народ з рахунків. У нас що, літаки не літають? Невже мало доби, аби перекинути туди достатню кількість війська? Це зараз уже аеродром профукали, а зразу? Ні, Януковича відпустили, не вірю, що це не зроблено по домовленості, не вірю, що його не можна було зупинити, перехопити. Що, поділ портфелів завадив? Проросійську сесію кримського парламенту дозволили провести – нащо? Зараз чекають референдуму про відділення півострова. На що надіються? Наших солдат викидають з рідної землі, а вони мусять мовчки опустити голови, аби їм ще й по потилицях надавали. Чи варто було гойдати світ майданами, аби потім понуро віддавати власну землю? Якщо ти патріот, Тарасе, то чому не відвойовуєш Крим, чого патякаєш оце зі мною, не патріотом? Що хочеш мені доказати? Що мій син не дарма стояв на твоєму Майдані? Якщо тихо віддають свою землю, то й тобі, і йому у вічі скажу – дарма. І краще б він сидів дома, як і всі інші, ніж стояти там, де наших б’ють, а наші мовчки гинуть, а потім чи за торги, чи просто зі страху здаються.\n– Ну, знаєш, – заперечив Тарас Іонович, – ти мені Криму не вішай, я його сам не відвоюю. Для цього є нова влада, вона має діяти.\n– Але вона не діє! – криком кричав Гнат Іванович.\n– То що ж я зроблю? – не вистачило в Тараса Іоновича, певно, слів.\n– Ти ж патріот, роби щось, – не вгавав Гнат Іванович. – Це мені воно однаково, а ти ж патріот! Ти ж Майдан відстоював і відстоюєш, то відстоюй і Крим. Чи ви герої тільки тоді, коли інші боязкіші за вас, а коли сильніші, то у вас немає снаги до спротиву?\n– Ляпати язиком і плодити жертви в тисячному вимірі – занадто різні поняття, аби їх тулити докупи, – та й задумався на мить Присяжнюк. – Та й влада недопрацьовує, певно.\n– То її ж привів Майдан, цю нашу безсилу владу! – уже не кричав, хрипів Гнат Іванович. – Чому я й кажу, дурне ви затіяли, пани патріоти, дурне. Якби революції робили фізики та математики, а не хоробрі серця на площах у зв’язці з боягузами при партійних портфелях, то все було б виміряно й переміряно, усе б слалося, як у доброму рівнянні, до єдино правильного рішення. А так… А так насипали солі в мед, а тепер ні собі, ні бджолі, ні в засолку. Тільки патріотів тьма, а толку й у найменший дріб не вбереш. Ні знаменника, ні чисельника не видно, одні патріоти аж до горизонту, от тільки горизонт усе менший і менший.\n– Треба остерігатися великої крові, – не здавався Тарас Іонович. – Патріот – це не значить у червоній юшці. Патріот – це означає виваженість, любов і самопожертва.\n– Самопожертва – це і є кров, – задав Гнат Іванович свою теорему. – Бо якщо патріоти йдуть позаду подій, то вони нероздуплені патріоти. Тож якщо патріотизм поділити на розум і передбачливість, в результаті й матимемо кров. Чим більше першого та менше другого, то й більше значення закривавленості подій. Це я тобі, як фізик і математик кажу.\n– Це вже повна дурня, – подумавши, сказав Тарас Іонович. – Це просто образливо. Виходить, чим менше патріотизму, тим менше крові.\n– А так і є, – гордився своїм нововідкритим законом першовідкривач, – немає патріотизму, немає борні, немає крові. Але коли він уже завівся, коли з ним нічого вдіяти не можна, окрім як ділити на розум, то маємо мати того розуму вдесятеро більше за патріотизм – інакше кров, кров і кров.\n– Тьху на твою дурну голову, – плюнув Тарас Іонович ледь не на черевики Приходька. – Ще накаркаєш.\n– Я не каркаю, я не біолог, – самовдоволено віщав Гнат Іванович, – я обґрунтовую. Я математик. І фізик.\nТим ще раз пересвідчився, що Тарас Іонович, може, й патріот, але тупий, як основа піраміди, а він, Гнат Іванович Приходько, може, й далекий від патріотизму, але державу здатен осмислити значно краще за будь-якого патріота, бо розумом світ криє, не душею.\n«І як не дивно, а тупість, ота основа піраміди, значно більше схожа на кулю самостріла, ніж гострий розум. А тому, що світ викривлений, і все тупе, розтягуючись, перетворюється в гостре осердя кулі, а гострий розум, розтягуючись, заполонює сивою заволокою космічних молекулярних хмар весь світ. І тим породжує не самострілів, суто вибухове явище, а ентропію, поступове вирівнювання температур усього сущого, аби не було вибухів, а панував спокій, затишок і… поглиблене вивчення фізики й математики,» – думав, ідучи додому.\n«Та чи й не Ейнштейн я соціальної фізики?!» – аж зрадів, бо чомусь був упевнений, що винайшов не тільки новий закон, а й цілу нову науку.\n© ВЛАДИСЛАВА, 25-11-2017\nЗгенеровано за 0.94840002059937 сек.


Коштовні пам'ятки Київської Русі - ПЕРЕКАЗИ - ГОЛОВНА - Дітки\nКоштовні пам'ятки Київської Русі\nПоняття «київські скарби» для світової науки і культури стало синонімом найвеличніших досягнень першої східнослов'янської держави. Виявлені в Києві коштовні знахідки містять майже третину всіх скарбів, знайдених на території Київської Русі. Це не просто предмети побуту або ювелірні прикраси, виготовлені з дорогоцінних металів, це виняткові пам'ятки історико-культурної спадщини однієї з найвеличніших середньовічних держав Європи. Серед них -сотні безцінних виробів, у яких відображена не тільки технологія далекої епохи, її досягнення в ювелірному ковальстві, литві, техніках емалі, чорніння, карбування, гравірування, а й, найголовніше, передано яскраві образи перехідної епохи від язичництва до прийняття християнства. Особливо часто трапляються зображення Ісуса Христа, Богородиці, архангела Михаїла, архангелів, святих апостолів, а також яскраві образи первісної доби давніх слов'ян. Майже всі скарби в Києві знайдено на забудованій у давні часи території міста, і цілком імовірно, що їх закопували в окремих садибах їхні власники або в місцях, прилеглих до церков і монастирів.\nПро визначну роль Києва як столиці однієї з найбільших держав східної Європи за часів середньовіччя свідчать не лише старовинні літописи, залишки архітектурних споруд, але й велика кількість скарбів, знайдена на його території. Вони — неоціненне джерело для дослідження історії, економіки, торгівельних зв’язків, політики, соціального устрою, духовного розвитку і культури. Матеріали, з яких виготовлено коштовні речі, мають особливе значення в дослідженні давньоруських ремесел. Знайдені коштовності свідчать про певні події, що пов’язані із навалами кочових орд та між князівськими усобицями.\nДля світової науки і культури поняття «київські скарби» стало синонімом найвеличніших досягнень першої східнослов’янської держави. Коштовні речі, знайдені в Києві, складають майже третину скарбів, виявлених на території колишньої Київської Русі. Вони не просто предмети побуту чи ювелірні прикраси, виготовлені майстрами з дорогоцінних металів, це — дивовижні безцінні пам’ятки історико‑культурної спадщини однієї з найвеличніших середньовічних держав — Київської Русі. Київські скарби налічують сотні вишуканих виробів, у яких відображені не лише далека епоха й досягнення наших пращурів в ювелірному ковальстві та литві, техніках карбування, гравірування, емалі, чорніння, але й передано яскраві образи епохи переходу від язичництва до християнства. Найбільш поширеними є зображення Богородиці, Ісуса Христа, архангела Михаїла, архангелів та святих апостолів, а також дивовижні образи первісної доби давніх слов’ян.\nМайже всі скарби було знайдено на території міста, забудованій в давні часи. Отже, ймовірно, що їхні власники ховали свої коштовності в землі біля садиб монастирів та церков.\nПереважна більшість коштовних знахідок — жіночі прикраси, виготовлені із золота чи срібла. Причому срібних ювелірних виробів значно більше. Це підтверджує припущення істориків, що в середньовічній Європі золота було мало, тож срібло, яке добували в багатьох державах тих часів, було більш поширене. У Європі золото з’явилося лише наприкінці XV — на початку XVI століття, після відкриття Америки. У Київську Русь золото потрапляло через Візантію, а срібло — з азіатських та західноєвропейських країн.\nУ Києві знайдено близько одинадцяти тисяч арабських монет, майже двісті візантійських і незначну кількість монет західноєвропейських країн. Великий інтерес викликала знахідка унікальної монети так званого особливого київського типу — гривні, що являла собою зливок певної ваги і форми. На території Києва знайдено майже двісті монет саме такого типу. Знахідки подібних грошових скарбів дають можливість історикам зробити висновки не лише про місце давньоруських заховань, але й про торгові зв’язки Київської Русі з іншими державами.\nНакопичення коштовних речей у великій кількості відбувалося, звичайно, у заможних родинах. Срібні та золоті жіночі прикраси передавалися з покоління в покоління і в мирні часи зберігалися вдома. А от під час небезпеки скарби складали в глиняні горщики чи бронзові казанки і, заливши воском, закопували поблизу оселі, намагаючись у такий спосіб вберегти рід від пограбування.\nНині переважну кількість дорогоцінних виробів часів Київської Русі зберігає Музей історичних коштовностей України в Києві.