Перший меч – Зоряна Міні-фортеця\nУ космосі тиша ставала всепоглинаючою. А ще вона дратувала. Особливо якщо лежати та слухати стук серця. Проте інших занять у тісній комірчині Раймонд придумати не міг. Тому кроки двох людей що наближались до двері пролунали наче грім.\n– Отже я був правий, – промовив юнак не повертаючи голови.\n– Так пане, – тихо промовив молодший офіцер.\n– Ви можете нам допомогти, – промовив астронавт.\n– Чим? – нарешті повернув голову юнак. – корабель захоплено. Що сталося з службою охорони? Мертві. А ваш раціональний та зважений капітан, той що розповідав про розумні компроміси та домовленості? Він теж мертвий. А що роблять ті з ким планували знайти спільну мову?\n– Ці виплодки… вони… – нарешті промовив .\n– Вбивають і гвалтують. – допоміг юнак. – а що ще можна було очікувати від банди москалів Черепкова?\n– Ладно, – Раймонд одним ривком став на ноги, – простолюдини не люблять школу. То що робимо?\n– В сенсі, – промовив молодший офіцер — Ми в ангарі. Ці виродки зараз далеко ми можемо взяти один з шатлів…\nРаймонд зміряв мічмана важким поглядом сповненим зневаги\n– У шістнадцяти світлових роках від найближчої колонії?\n– А є кращі?\n– Так, – поки цивільні астронавти бідкалися, юний маркіз Віженер відчайдушно роздивлявся ангар у пошуках можливості. І знайшов її. – я відіб’ю корабель.\n– Оцим. – кивнув маркіз.\n– Вантажним екзоскелетом?\n– Так, – кивнув Раймонд. – триметровим сталевим екзоскелетом здатним витримування космічні перенавантаження. Корабель здався отже пірати не узяли важкого озброєння. А від лазерів цілком можна захиститись шматками термозахисту з шатлів.\n– А зброя?\nВіженер зітхнув. Чесно кажучи він планував відбити зброю у першого ліпшого пірата. Правда ще не думав як стріляти з неї маніпулятором.\n– Можемо зняти лезо плазменної гільйотини, – промовив слюсар. – З одного зі станків ремонтних.\n– Цікава ідея іти з горілкою на гвинтівки — гмикнув мічман.\n– В цієї горілки лезо метр завдовжки і кераміт ріже що масло — обурився слюсар.\n– У вузьких коридорах кораблю мені більше і не треба. – хижо посміхнувся Раймонд.\nАстронавти, прикинули в голові, що орбітальний шатл нікуди їх довезти не зможе, і прийнялись до роботи. І Раймонд разом з ними. Люди натравили на екзоскелет цілу армію сервісних дронів. Зайняті багажем та пасажирами пірати не заходили до віддаленого ангару, що дало трьом людям вдосталь часу підготувати цивільний екзоскелет до бою. Залізне опудало, в кілька шарів обшите керамітом вражало. До правої руки екзоскелта приварили той самий різак — плазменний зварювальний автомат з довжиною робочої поверхні у метр. А до лівої цілий лист термозахисту на манер шита.\n– Слухайте сюди, – владно промовив Раймонд, – я іду вперед і шматую покидьків. Ви ідете слідом, збираєте зброю і людей. Спочатку захоплюємо стиковочну палубу. Далі чистимо палубу за палубою, каюту за каютою. Виродки певно всі сюди перебиралися відсвяткувати вдалу здобич, і я не хочу аби котрийсь з них пропустив десерт.\nБільшість піратів відпочивала як годиться відсвяткувавши легку перемогу. І поява сталевого монстра стала для них цілковитою несподіванкою. Безладний вогонь лазерних гвинтівок безсило лизав металокерамічну шкіру. А плазмове лезо Раймонда ні воно не різало. Розжарена до двох мільйонів градусів тоненька смужка миттю перетворювала воду в клітинах на пару, відриваючи кінцівки та розриваючи тіла. І вже до третьої палуби обладунок Раймонда рясно почервонів від крові.\nХуч якось пірати зуміли організувати спротив тільки на містку, але і там в них не було шансів з ручними лазерами проти трьох шарів кераміту. Коли в “меча” сіли паливні елементи Раймонд відірвав лезо і рештки піратів добивав маніпуляторами розрахованими на утримування багатотонних контейнерів.\n– Ми перемогли! – вітали шляхтича ті з членів екіпажу та пасажирів, що приєднались до повстання, і приєдналися до нього у штурмі містка.\n– Полонених зберіть в ангарі, – наказав Раймонд нарешті вивалившись з обладунку. Він страшенно спітнів, а тіло рясно всипали опіки. Обладунок тримав розряди лазерів, але одним з перший вийшов з ладу кондиціонер. І обладунок перетворився на духовку, що повільно смажила пілота. Добре, що бій не затягнувся.\n– Вам треба у лазарет, – промовила перший помічник капітана, один з небагатьох членів екіпажу що пристав на бік Раймонда, коли той переконував капітана, що здаватись погана ідея .\n– Мені треба до матері, – просипів юнак.\nТільки зараз він дав волю почуттям. І стрімголов побіг до люксової каюти. Біля самих дверей його хтось спробував зупинити, але маркіз пірнув під рукою. І застиг зустрівши погляд матері. Твердий та прямий. В каюті панував безлад, валялися речі та решки скривавленої одежі, на ліжку лежало тіло понівеченої служниці. Та леді Вікторія Хрестина Віженер сиділа рівно, притулившись спиною до стіни, і дивилась прямо на сина. Та навіть смерть не змогла зламати твердий та гоноровий погляд Вікторії. Вона дивилась без докорів чи образи. В мертвих немає почуттів. А у живих є.\n– Боже які люди могли таке зробити?\n– А вони і …\n-… не люди, – промовив через канал загального зв’язку великий герцог Раймонд Віженер, – ставши на шлях піратства, ці мерзотники відкинули усе людське. Вони стали скаженими звірами. А таких можна тільки вбити. Ідемо вперед і чистимо палубу за палубою. А той чий герб буде видно під кров’ю чистить обладунки усього почесного панства.\nЛицарі схвально загули, а леза їх плазмових мечів, полаксів та чеканів спалахнули багряним світлом плазми. Колись давно Віженеру довелося наново віднайти меч. З тих пір зброярство зробило рішучий крок перетворивши п’ятитонний екзоскелет з плазменим мечем у найкращу зброю для вузьких коридорів космічних кораблів. Корпус штурмового шатлу здригнувся від дотику з палубою, рампа пішла в низ і Раймонд Віженер великий герцог Білих Скель наказав:\nКатегорія: Маленький крок Позначки:ls-group2\n← Як осіннє листя «Маленький крок»: І тур голосування →\n16 коментарів до “Перший меч”\nЯкщо коротко про сюжет: Вольтрон проти банди москалів Черепкова, або з горілкою на гвинтівки 🙂 . Повеселило, хоч автор, мабуть, замахнувся на космооперу. Може, через плутанину з розділовими знаками?\nКосмічні москалі – це да, це знахідка.\nЕкшену багато, а сюжету якось не дуже, точніше, це ніби кульмінація від великого твору. Бо звідки ми можемо знати, хто такий гг, про що він попереджав (чи це алюзія на “просто пєрєстать стрєлять?”), що там з його матір’ю і які ще цікавинки соціально-політичного устрою чекають на читача в цій кострубатій, але справді космоопері.\nЗате екшен дозволяє розкрити головну рису персонажа: він хоробрий.\nЦікаво, я якому такому світі герцоги, маркізи і леді можуть зібратися в ангарі за 16 світлових років від найближчої колонії. д’Артаньяна на них немає!\nВиглядає як сценарій трейлеру до серіалу у жанрі космоопера )\nСподобалося, як все динамічно описується, перший діалог занурює в історію. Всередині, щоправда, пішов пафос, але в трейлері я б таке подивилася. Звучить героїчна музика. Фокус на постать в обладунку. Кров летить, бризкає на стіни. Крупний план на рішуче, викривлене люттю обличчя героя. Зблискує меч і показується заголовок серіалу. Чорний екран. Пауза з м’яким переходом до наступної сцени. Заключний діалог героя вбивати піратів. Рев лицарів. Титри: “На екранах у 2020 році”.\nЩось я відволіклася.\nІснує невеличка проблема з комами, доводиться розставляти паузи самостійно.\nПід кінець не вистачило якоїсь розумної думки, окрім “вбивати піратів-москалів”, але в цілому мініатюра непогана.\n“Проте інших занять у тісній комірчині Раймонд придумати не міг. Тому кроки двох людей що наближались до двері пролунали наче грім.\n– Ви можете нам допомогти, – промовив астронавт”\nПерше. По наш бік – Раймонд. По той бік – дві людини. Ми бачимо очима Раймонда. Двері зачинені? Тоді звідки видно, що юнак промовив “не повертаючи голови”? Чи вони увійшли до кімнати? А де про це написане?\nДруге. Імена. Раймонд, юнак, офіцер, астронавт. Якщо дві людини за дверима, кожна повинна мати лише одне ім’я. Інакше виникає плутанина, як зараз.\n“Раймонд зміряв мічмана важким поглядом сповненим зневаги”\nМічман – ще одне ім’я. Це той самий молодший офіцер?\n“– В сенсі, – промовив молодший офіцер — Ми в ангарі. Ці виродки зараз далеко ми можемо взяти один з шатлів…”\nВони в ангарі? Щойно це була комірчина Раймонда.\n“– Так, – поки цивільні астронавти бідкалися, юний маркіз Віженер відчайдушно роздивлявся ангар у пошуках можливості. І знайшов її. – я відіб’ю корабель”\nА звідки взявся маркіз?\n“– Можемо зняти лезо плазменної гільйотини, – промовив слюсар. – З одного зі станків ремонтних”\nЩе й слюсар. Здаюсь. ))) Вони з’являються мов із порожнечі.\n“Люди натравили на екзоскелет цілу армію сервісних дронів. Зайняті багажем та пасажирами пірати не заходили до віддаленого ангару, що дало трьом людям вдосталь часу підготувати цивільний екзоскелет до бою”\nЛюди натравили (нацькували?) і люди підготували. Мова про той само екзоскелет. Тобто, це різні люди? Чи я помиляюсь?\n“До правої руки екзоскелта приварили той самий різак — плазменний зварювальний автомат з довжиною робочої поверхні у метр. А до лівої цілий лист термозахисту на манер шита”\nВони не бояться, що різак поріже стінки корабля, коли почне шматувати піратів? Адже на кораблі вузькі коридори.\nОстанній абзац я взагалі не зрозуміла. Нє, я здогадалася нарешті, що маркіз, юнак і Раймонд – це одна людина. Ну, принаймні, схоже на те. Але навіщо вони почали нову битву? Піратів перемогли, вбили, заарештували. Тоді що це коїться:\n“Корпус штурмового шатлу здригнувся від дотику з палубою, рампа пішла в низ і Раймонд Віженер великий герцог Білих Скель наказав:\nАле тут у мене не виникає питань щодо мети героя. Москалі отримали на горіхи. Це добре.\nТак це шматок космопери. Точніше оповідання написно в її межах.\nОсоблива потядка Птиці Сірин за уважністьта сарказм. С приводу більшості зауважень мушу визнати провину. І про ті кляті коми і про розділення деяких абзаців…. Твір відправляв останьої миті.\nАле Така уважна та в’їдлива особа як Сірин не моде не знати, що горілка це не меч. А маркіз то син живого герцога. Тож мав пройти певний час від пори коли молодий Віженер шматував піратів горілкою до моменту коли він успадкував титул герцога. Ну і натяком на це мав бути розрив тектсу порожньою строкою та трьома крапками, і відсилкою : “Колись давно Віженеру довелося наново віднайти меч. З тих пір зброярство”.\nЩе раз дякую за увагу до мого твору.\nТа де там той сарказм! )))\nАле маркіз – то не син герцога. Це романський варіант германського маркграфа. Це володар марки – прикордонній території. Маркіз – щось середнє по аристократичності поміж герцогом і графом.\nА про горілку я взагалі не зрозуміла. Може, неуважно читала. 🙂\nЦікаво, але малочитабельно. Спишемо це на поспіх в останній момент. Але навіть для поспіху в останній момент є кілька питань. Нащо було приплітати москалів явно? Сучасна література має не розказувати, а показувати. Вистачило б кілька фраз застигнутих зненацька піратів. Пересолили. Ну, так… В чому мораль? Що має отримати читач, прочитавши про різанину і ненависть?\nІдеологічне наповнення нормальне, на злобу дня. Але мені незрозуміло, чому прямо назвати піратів москалями можна, провести пряму алюзію між капітаном і… гм, я промовчу – можливо, а от жертву агресії – ні? Мені тут взагалі все дворянство не зайшло. До того ж нагадало джихад Пола Атріда. Як на мене, було б краще проводити паралелі до захоплення наших кораблів у Керчинській протоці. Те саме піратство ж.\nБо горілка в українській – це, трясця, горілка, а те, що горілка в російській – це по-нашому – пальник! 🙂\nПтиця Сірін 18.08.2019\n>>> Бо горілка в українській – це, трясця, горілка, а те, що горілка в російській – це по-нашому – пальник!\nОсь! Я зрозуміла відповідь автора так, що він мав на увазі горілку-горілку, а не горілку-пальник. 🙂\nВ любому випадку допущена помилка. Або пальник всюди, або лапках: …– В цієї “горілки” лезо метр завдовжки… Мене, як інженера-зварювальника, завидки бере двомільйоннаградусна плазма. Це ж ціла термоядерна реакція )\nДякую за чергову порцію корисних відгуків. )\nПтиця Сірін – не все так просто. Якщо не хочеться лізти в історію походження титулів, а Лавкрафту не снилося наскльки там все плутано та жахливо, почитайте Дюма. В нього доволі прозоро видно як віконти ставали графами і де і чому вони бачили баронів чи маркізів.\nЛісовик – Про показувати, а не розказувати, так ви праві. А про мораль… не згоден. Ми ту впершу чергу для того аби розважити читача, а не повести його на вершини духовного просвітлення. Хоча можливо це вплив тлетворного та бездуховного Заходу. 😉\nФантом – жертва агресії важливий персонаж космопери. Тому тут алюзію важкувато прикрутити.\nСаша – саме та термоядерна реакція і малася на увазі. Просто, у описуємому Всесвіті, люди можуть таку реакцю тримати у вельми обмежених зонах. Тому тільки гор… пальник (ще раз дякую) а потім лезо плазмених мечів. 😉\nПтиця Сірін 19.08.2019\n>>> Птиця Сірін – не все так просто. Якщо не хочеться лізти в історію походження титулів, а Лавкрафту не снилося наскльки там все плутано та жахливо, почитайте Дюма. В нього доволі прозоро видно як віконти ставали графами і де і чому вони бачили баронів чи маркізів.\nАвторе, не обманюйте себе, це вам не хочеться лізти в історію походження титулів. А Дюма взагалі не є джерелом інформації. 😉\nВельми шановна панно ( ми тут інгогніто, тож перепрощую раптом помилився), я свого часу витратив деякий час на вивчення Щаблин Шляхти та Геральдики саме по спеціалізованій літературі. І що таке “Титул Пошани” і як він пов’язується з головою роду. Але там все доволі таки складно, а на додачу кожна феодальна країна додавала свого колориту, особливо в часи коли Хрестові Походи виходили з моди і голова дому доживав до онуків.\nЯсна річ Дюма – це fiction, але якісний фікшен, в якому це питання непогано розписано. Наприклад в титулуванні принца дому Де Клермон.\nАле звісно художня література не є джерелом знанняі краще користуватися спеціалізованою довідковою літературою. Безперечно.\nЗвичайно, ми ж не сваритимемось через якихось віконтів. )))\nТеж з повагою.


До ефективних суспільств/Україна — Вікіджерела\nДо ефективних суспільств/Україна\n←Ретроспектива-2009 До ефективних суспільств (2009)\nУкраїна: 20 минулих і 20 майбутніх літ Про автора→\nДо ефективних суспільств — Україна: 20 минулих і 20 майбутніх літ Богдан Гаврилишин\n20 МИНУЛИХ І 20 МАЙБУТНІХ ЛІТ\nКатастрофа в Чорнобилі стала важливою подією у нашій сучасній історії. Вона підтвердила, що майже всі рішення з управління всім, що стосувалося Української радянської соціалістичної республіки, ухвалювались в Москві, а не в Києві. Це теж частина жахливої спадщини Радянського Союзу для України, що вплинула на психіку і здоров'я тисяч українців, залишила великий бюджетний тягар, який існуватиме ще десятиліттями. Однак ця подія була потужним сигналом для населення до переосмислення стану України й бажання його змінити, навіть серед багатьох партократів України.\nНаступні два роки (1987–1989) — це початок відлиги. З'являються перші промені надії на те, що в Україні відбудуться зміни. Підносяться голови, починаються дискусії, все більш публічні, особливо серед колишніх політичних в'язнів, літературної і культурної еліти, організовується РУХ, з'являються самостійницькі статті, навіть у газеті “Ленінська молодь”, опубліковані у Львові.\n1990–1991 роки — це період не тільки національної ейфорії, а й конкретних дій і подій у напрямі до незалежності: живий ланцюг зі Львова до Києва у січні 1990 року, на згадку про події та проголошення незалежності в 1918 році, перші демократичні вибори до Верховної Ради (ВР) у березні, семінар у ВР в травні про різні моделі демократії, їхні позитиви і негативи (Швейцарія – Німеччина, Об'єднане Королівство – Канада, Франція – США).\nТретина депутатів — націонал-демократи — наступають, а комуністи відступають, одні зі суто опортуністичних причин, а інші тому, що перетворюються на щирих патріотів. Починається серйозна законодавча праця. 16 липня ВР майже одноголосно ухвалює Декларацію про суверенітет України, в якій вже ясно окреслено ключові принципи зовнішньої політики. Леоніда Кравчука вибирають головою ВР на місце відсутнього першого секретаря Компартії України, який того дня був у Москві.\nРада Міністрів, однак, не реалізує на практиці Декларацію про суверенітет. Реагуючи на це, 1 жовтня 1990 року група студентів розкладає намети на площі Жовтневої революції (нині — Майдан Незалежності), проголошує голодування і ставить п'ять на той час зухвалих вимог, а саме: звільнення прем'єр-міністра Масола, вибори до ВР весною 1991 року, націоналізація майна компартії України, заборона українським солдатам воювати за межами України та непідписання пакту про продовження чинності Радянського Союзу.\nСпочатку ВР реагує цинічно, але кількість голодуючих студентів зростає, підтримка населення стає відкритою і, зрештою, виливається в масовий марш студентів майже всіх ВНЗ Києва до Майдану Незалежності, а опісля до ВР. У сесійному залі Олесь Доній — головний організатор голодування — виголошує доповідь, ставить жорсткі умови депутатам, даючи їм тільки 20 хвилин на прийняття п'яти вимог голодуючих студентів. ВР “здалася”, погодилася на всі вимоги й відразу звільнила прем'єр-міністра. Жодного зі студентів не побили і не заарештували. Ця подія стала великим кроком до демократії та незалежності.\nПутч проти Горбачова 19–22 серпня 1991 року стає каталізатором драматичної події. Україна під керівництвом Кравчука не включається в путч, і на особливому засіданні ВР у суботу 24 серпня проголошується Акт про незалежність, ухвалюється рішення щодо проведення всенародного референдуму про незалежність і призначення виборів президента на 1 грудня.\nЗгадую один дуже цікавий момент того дня. Під час сесійної перерви сім депутатів та я сиділи за круглим столом у приймальні голови Верховної Ради. На порядку денному єдине питання: як назвати країну, яку проголосимо незалежною? Першою приходить на думку назва “Демократична республіка Україна”. “Таких назв було вже багато, проте не всі країни, названі так, були справді демократичними”. “В такому випадку, “Республіка Україна”. Тоді Дмитро Павличко, поет і політик, миттєво реагує: “А чому не просто ‘Україна?’” Голосувати не було потреби, на всіх обличчях засяяли усмішки радості. Менш ніж за хвилину ми ухвалили рішення про назву нашої країни, сподіваючись, що такою вона залишиться вічно.\nРеферендум відбувся з несподівано позитивним результатом. Більше ніж 80 % населення проголосували за незалежність України. Вже тоді люди відчули, що Москва не в змозі передбачати і контролювати все і що імперіалістичний режим віджив себе.\nПрезидентом обирають Кравчука, колишнього члена Центрального Комітету КПУ, частково через конкуренцію між собою на виборах кандидатів від націонал-демократів. 5 грудня Кравчук складає на Біблії присягу Президента, на балконі хор співає “Ще не вмерла України ні слава, ні воля”. Україна як незалежна держава народилася. 7 грудня Кравчук зустрічається з Єльциним і Шушкевичем. Вони домовляються про розпуск Радянського Союзу.\nПЕРШИЙ МАНДАТ КУЧМИ\nДругі президентські вибори відбулись в нормальний демократичний спосіб. Можливо, через зайву самовпевненість Кравчук програв, і другим президентом стає Леонід Кучма. Він починає з добрими намірами. Ще перед виборами під час приватної зустрічі він мене запевняв, що не запроваджуватиме російської мови як другої офіційної, і що відносини з Росією будуть побудовані на економічно-комерційних засадах, а не на політичній базі політичного альянсу. Уже в жовтні 1994 року після виборів Кучма подає до ВР досить серйозно підготовлений план економічних реформ. Однак олігархи, деякі з яких працюють у президентській адміністрації, гальмують і в деяких аспектах спотворюють реформи.\nНайуспішнішим періодом Кучми було “золоте літо” 1996 року через три великі здобутки: ухвалення Конституції у липні, подолання інфляції та запровадження нової валюти — гривні. Введення гривні у вересні 1996 року відбулось в надзвичайно добре підготований спосіб, без завдання втрат підприємствам та людям — в основному, завдяки Вікторові Ющенку, на той час голові Національного Банку України.\nНа пораду, що йому треба “вичистити стайню” перед виборами 1999 року, Кучма щиро відповів мені, що зможе це зробити тільки після виборів. Він переміг не через свою популярність, а завдяки нестабільності опозиційної коаліції. Перших два роки президент і його адміністрація ведуть справи ще досить нормально, хоча вже з деякими проявами автократизму. Восени 1999 року впроваджується аграрна реформа, яка стала одним зі стимулів економічного відродження. Це відродження, однак, почалось у січні 2000 року з призначенням Віктора Ющенка на посаду прем'єр-міністра і Юлії Тимошенко — віце-прем'єром, відповідальним за енергетичний сектор. Ця двійка працює дуже ефективно. Юлія Тимошенко змушує виробників і дистриб'юторів електроенергії перейти з бартерних на монетарні трансакції і, відповідно, робити фінансові звіти й платити податки. Швидке зростання доходів до бюджету дозволило уряду сплатити заборгованість працівникам, пенсіонерам, що збільшило попит на товари і послуги, й після дев'ять років спаду ВВП починає зростати до 9 % на рік. Водночас уряд посилює працю в напрямі євроінтеграції.\nКучма вбачає в успіху Ющенка й Тимошенко для себе небезпеку, боїться, що вони стануть його політичними конкурентами. Без поважних на те причин, він розпускає уряд у квітні 2001 року, і прем'єром стає Віктор Янукович — особа з неясним минулим, але з іміджем “доброго господаря Донецька” і людини, більш прийнятної для Путіна. Економіка й далі працює більш-менш нормально, але демократія зазнає тиску, особливо після того, як Медведчук стає головою адміністрації Кучми. Вбивство Ґонґадзе, плутанина довкола цієї справи, скандали навколо продажу зброї — все це “темна доба” режиму Кучми–Медведчука. У суспільстві зростає незадоволення, особливо у західних і центральних областях, організовуються демонстрації “Україна без Кучми”, що супроводжуються побиттям та арештами демонстрантів.\nУ політичній сфері надзвичайно важливо, щоб наступні дві серії виборів до ВР і президентські вибори — відбулися демократично, незважаючи на їхні результати. Ми повинні зберегти демократію — головну спадщину Помаранчевої революції. Це є також передумовою для “дозрівання” нової еліти. Важливо змінити Конституцію, перейти на федеративний устрій із більшою децентралізацією, збільшенням повноважень для громад, районів, областей. Треба ліквідувати посади голів держадміністрацій. На всіх трьох згаданих рівнях мають бути обрані ради (законодавчі органи) та призначені ними адміністрації (виконавчі органи).\nНайважливішим є скорочення кількості партій до 5–7. Це мають бути партії європейського типу, з чіткими ідеологіями, програмами, принципами внутрішньої і зовнішньої політики, з конкретними планами законодавчої праці та з політикою, методами й інструментами її реалізації для майбутніх урядів. Не лозунги чи обіцянки у передвиборчих кампаніях, а справжні програми партій. Таке зменшення може відбутися через зникнення багатьох “кишенькових” партій, злиття інших і появу в Україні політфілософів-архітекторів та нових політичних лідерів замість політологів, політичних технологів, бізнес-лідерів у політиці.\nУкраїні потрібна сильна центристська партія — центр питомої політичної ваги країни, потрібна консервативна партія, яка б захищала інтереси бізнесу, запобігала радикалізації суспільства, зберігала, якщо він є позитивним, статус-кво. Потрібна і соціал-демократична партія, яка забезпечувала б більшу соціальну справедливість, кращу освіту, охорону здоров'я, заробітні плати і пенсії, підтримку культури. Потрібні справді ліва і права партії як стимул до більш якісної праці основних трьох партій і для народження зовсім нових політичних ідей. Три партії — достатньо, п'ять партій — це ідеально, сім партій — це ще нормально, а як їх більше, то вони перетворюють політику на цирк.\nУ закордонній політиці України найважливішою метою лишається вже згадане членство в ЄС. Навіть сам процес наближення до членства наближатиме нас до “нормального стану” України, бо це означає, що буде краща законодавча база, що відбудуться потрібні політичні й судові реформи, економіка буде ефективнішою. За членство, однак, таки треба змагатися, бо в ньому є велика додана вартість, а саме вільна торгівля, перехресні інвестиції, та, особливо, національна безпека. Беручи до уваги “втому” в ЄС, правила наших дій у цьому змаганні стануть зрозумілими: не робити гучних заяв про те, коли Україна стане членом; не вимагати заяв, що Україна стане членом; не ставити гострих вимог про підвищення статусу України у співпраці з ЄС. Потрібна послідовна і компетентна праця в рамках нової політики сусідства, яка дає великі можливості наближення і на яку в ЄС є великі фонди. Тільки від нашої праці залежить, скільки цих фондів ми зможемо дістати на життєдайну трансформацію в усіх сферах. Нам потрібно на пряму працювати із законодавчими і виконавчими органами країн-членів ЄС, особливо ключових держав-членів, себто Німеччини, Франції, Великобританії, Італії. Особливо інтенсивно треба працювати з державами, які на черзі стати головами ЄС. Злочинно залишати посольства України без послів, як то сталось у Франції та інших важливих державах. Як можемо розраховувати на їхню підтримку нашого членства, коли дипломатичні стосунки з ними перебувають на нижчому рівні, ніж із багатьма бідними неєвропейськими країнами?\nІ ще одне правило. Не покладаймося на Польщу як нашого єдиного адвоката у справі членства в ЄС. Польща справді щирий і важливий партнер України. З нею треба зберігати якнайкращі відносини. Але саме Польща, принаймні частково, викликала “втому” ЄС своїми агресивними вимогами під час переговорів про членство, більш лояльним ставленням до США, ніж до ключових держав ЄС (Франції, Німеччини), у конфліктах на Близькому Сході Польща вже навіть використала своє право вето. Наше представництво в ЄС цю ситуацію добре розуміє. Нам потрібно за щиросердної підтримки Польщі вивчати позитиви і негативи її спілкування з ЄС, але працювати напряму — з Радою міністрів, Комісією та всіма країнами-членами і якнайшвидше гармонізувати наші закони із законами співдружності.\nПісля недавнього вступу в СОТ в економічній сфері дуже потрібна адаптація різних секторів до більш відкритих внутрішнього і зовнішніх ринків. Для цього потрібно ефективніше поширювати інформацію про потреби, умови різних ринків на зразок того, як це робило японське Міністерство міжнародної торгівлі й промисловості. Потрібні тимчасові пільги для деяких секторів, поширення торговельних представництв на головних ринках експорту і в країнах-постачальниках ключових сировинних матеріалів, продуктів та послуг.\nПотрібно зберегти в Україні природні монополії (пошта, залізниця) і кілька стратегічних підприємств у державній власності, але з професійними, а не політичними радами директорів (не тільки спостережними радами) і професійним управлінням та менеджментом. Треба змінювати структуру економіки на наукоємну, збільшити темп інновацій через кращу співпрацю наукових інституцій, політехнічних інститутів, університетів із підприємствами, фінансово заохоченими до цього державою. Нам доконечно треба збільшити темпи зростання ВВП до 8–10 % щорічно, одночасно знижуючи інфляцію. При десятивідсотковому зростанні ВВП подвоюється кожних сім років, тобто збільшується у 8 разів за 21 рік, а це наблизить нас до середнього рівня членів ЄС, бо ВВП у багатьох з них зростає щороку тільки на 2–3 %.\nЩоб досягти такого зростання ВВП, крім пришвидшення інноваційного процесу, потрібно зменшити адміністративні бар'єри на шляху створення нових підприємств. Необхідною передумовою є збільшення внутрішніх та іноземних інвестицій через поліпшення інвестиційного клімату, спрощення процедур, зменшення хабарництва і добрі інформаційні та консалтингові послуги для потенційних інвесторів. Треба також зменшити кількість різних податків, не зменшуючи прибуток до бюджету, і, можливо, зліквідувати податкову адміністрацію і створити натомість малочисельну порядну податкову інспекцію.\nУ соціальній і гуманітарній сфері — це підвищення якості науки, освіти й охорони здоров'я. В науці й освіті — це треба зробити через зміни у структурі бюджету, зменшуючи витрати на субсидії і, як уже згадано, стимулюючи поєднання науки та освіти і їхню співпрацю з підприємствами на базі використання і розвитку комерційно корисних технологій, процесів, продуктів. Факультети бізнесу та інститути менеджменту повинні навчати вищі кадри, як управляти інноваційними процесами, особливо через співпрацю з науковими інститутами. Сферу охорони здоров'я треба приватизувати, але ввести обов'язкове страхування, зберігаючи контроль держави і над якістю охорони здоров'я, і над діяльністю страхових компаній.\nВ екологічній сфері треба переходити на модель сталого економічного розвитку. Перехід на таку модель можна стимулювати доброю інформацією про те, що в майбутньому є тільки єдиний можливий спосіб економічного розвитку. Слід застосовувати певні фінансові стимули для переходу на нові технології та устаткування (тимчасові податкові пільги), запроваджувати оподаткування на експлуатацію природних ресурсів, залежно від їхньої рідкісності й цінності. Треба також накладати податки за забруднення повітря, води, землі.\nУкраїна народилась у радості й без зайвого болю. Її людський і природний потенціал міг стати запорукою швидкого розвитку і світлого майбутнього. Вийшло не зовсім так. Століття імперського царату і десятиліття радянського режиму послабили організм нації. Послідовне приниження, знищення еліт, а опісля селянства, ізоляція від світу, — все це залишило глибокі сліди. Послабилися національна свідомість, гордість, самопошана, патріотизм. Закоренилися різні комплекси, дещо хибне розуміння місця України у світі. Мова і культура корінного народу опинилися під серйозною загрозою. Саме на такому тлі треба аналізувати, що сталося за останні 20 років, і думати про те, що має статися в наступних 20.\nВідроджена Україна була інституційним “малям” і переживала дитячі хвороби. При владі лишалися люди, виховані за радянського періоду. Початковий економічний стан був дуже поганий. Треба було творити інституції незалежної держави. З'явилося багато іноземних радників, які, одначе, не виявляли великого натхнення й зацікавленості, також були вітчизняні політичні опортуністи та бізнесові паразити. Демократії важко процвітати на пострадянському ґрунті. Тому зловживання владою і некомпетентність залишаються й на даний час.\nДержава, однак, закріпилася. Вона є. Були вже позитивні періоди (літо 1996 року, 2000–2001 роки). Найважливіше — Помаранчева революція, яка виявила справжню якість і потенціал більшості народу, закріпила демократію. Фундамент у нас тепер досить солідний. Базуючись на ньому, на зміні генерацій, можна бути оптимістичними в оцінці майбутнього. Треба, проте, бути терплячими, бо пройде ще 15–20 років, аж поки ми очистимося від усіх наших інституційних хвороб, змінимо суспільний лад, станемо на впевнений шлях розвитку, ввійдемо до групи країн, які можуть собою пишатись.\nЦей розділ — спроба показати, що і як треба робити в наступні 20 років: працювати віддано, послідовно, компетентно в усіх сферах, на всіх рівнях.\nДоля України в руках українців.\nБудемо сподіватися, що ми готові до такого виклику.\nОтримано з https://uk.wikisource.org/w/index.php?title=До_ефективних_суспільств/Україна&oldid=137493\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 09:37, 11 вересня 2019.


Після двох років використання вміст подушки шокує кожного\nМайже третину свого життя ми витрачаємо на сон.\nАби він був комфортним, потрібна якісна подушка. Однак уже через два роки використання подушки понад третину її ваги становлять живі й мертві кліщі, їхні екскременти, а також бактерії, стверджують вчені, пише газета "Експрес".\nСпати на такій подушці шкідливо для здоров"я -- вона може викликати алергічні реакції. А тому наповнення подушки потрібно регулярно чистити. Якщо ж це неможливо -- повністю міняти подушку.\n-- Алергічну інфекцію розносять мікроскопічні паразити -- кліщі. Їхнє комфортне середовище перебування -- пух. Якраз гусячий або лебединий пух і використовують для наповнення подушок. А тому вони потребують особливого догляду, -- розповідає Ярослав Грумеза, майстер із реставрації подушок. -- Живляться кліщі частинками відмерлого епідермісу. І коли концентрація кліщів у подушці стає надто високою, вони можуть викликати алергічні реакції.\n-- Які перші симптоми такої алергії?-- Раптовий нежить, часте чхання, кашель, подразнення носоглотки. Крім цього, можуть страждати очі -- з"являються надмірне почервоніння, сльозотеча, сверіння очей. Ці симптоми найактивніше проявляються вранці, після нічого сну. Щоби не допустити такого, потрібно регулярно проводити вологе прибирання в квартирі, а також провітрювати приміщення.\n-- А як почистити пух?-- Сьогодні це зробити дуже легко. У майстернях пух проходить обробку під антибактеріальною лампою. Для цього його висипають у спеціальний ящик. А далі висушують, розпушують і видаляють сміття, яке випадково опинилося у подушці. Процедура займає в середньому 5-7 хвилин, залежно від розміру подушки.\n-- Наскільки часто це потрібно робити?-- Виробники пухових подушок рекомендують чистити такі вироби раз у рік. І це за умови правильної експлуатації! Так, після сну подушку слід збивати, бо за ніч вона могла увібрати вологу. Зараз, в теплу пору року, подушку можна винести на балкон, аби добре підсохла. При цьому не варто висушувати подушки з пір"я на сонці, бо інакше наповнення стане ламким.\n-- Скільки коштує очищення?-- Чистка подушки розміром 35х35 коштує від 40 гривень, 50х50 -- від 55 грн, 80х80 -- від 90 грн. А от почистити двоспальну пухову ковдру розміром 200х200 коштує від 600 гривень.\n-- Яка подушка є найбільш безпечною для здоров'я?-- Сьогодні дуже великий вибір синтетичних подушок. Наприклад, у синтепоні не розмножуються кліщі, а їхній термін експлуатації -- 5-7 років. Подушки з комфорелі є також гіпоалергенними.\nСиліконові також добре пропускають повітря, а тому не є шкідливими. Є варіант дешевого природного наповнювача -- натуральна бавовняна вата. Такі подушки не викликають алергії, але вата легко скочується, тому виріб швидко стає непридатним.\nОкрім цього, варто бути уважним із подушками з рослинними наповнювачами -- з гречаного лушпиння чи різних трав. Вони можуть викликати алергію через індивідуальну непереносимість.\nЗдоров'я Кліщ Подушка\n19 Січня 2020 20:20\n1 Грудня 2018 02:00\n5 найбільш небезпечних помилок чоловіків після 40 років\nНа жаль, 4 з 5 основних і найбільш небезпечних помилок чоловіків за 40 зуміли виявити вже патологоанатоми.\n8 Жовтня 2018 02:03


Ремонтні роботи підприємства за поточний тиждень. – ККП "Маріупольтепломережа"\nГрафік особистого прийому керівників\nТарифи для юр. осіб\nПлани ремонтних робіт\nРемонтні роботи підприємства за поточний тиждень.\nФахівці підприємства продовжують ремонтні роботи у Центральному районі по вул. Куїнджі, 144а. Заплановано оновлення 400 м магістрального теплопроводу, що подає тепло на 22 будінки, 2 дітячих комбіната та школу. За поточний тиждень повністю демонтовано стару трубу.\nЗа адресою вул. Митрополитська, 175 проведено вже 75 процентів запланованої заміни магістрального трубопроводу. Всього підлягає заміні 12 м труби діаметром 630 мм та 44 м труби діаметром 530мм, що було остаточно вирішено після проведення ультразвукової толщинометрії.\nРоботи з підготовки до міської програми «Затишний двір» у Центральному районі міста розпочато по вул. Куїнджі, 148, б-р Шевченка, 289, 357, 359.\nУ Кальміуському районі біля плавбасейну «Нептун» фахівці закінчили ізолювання нової труби, наступний етап – накриття та благоустрій ділянки.\nНа котельній «232 квартал» у цьому районі закінчено роботи з демонтажу обмуровки котла власними силами. На наступному тижні фахівці підприємства почнуть демонтаж трубної частини котла (поверхні нагріву).\nУ Приморському районі міста було проведено часткову заміну ізоляції наружного теплопроводу по вул. Новоросійська, 18а біля дитячого садка 117.\nВ роботі – магістральний теплопровід діаметром 159 мм, що живить школу, 15 будинків по б-ру Хмельницького, 25. А по пр. Будівельників, 83 ремонт такої магістралі за результатами гідравлічних випробувань забеспечить надійним теплом 12 будинків та дитячий садок.\nПроведені роботи на «Затишних дворах» по вул. Новоросійська, 22-24 та розпочато оновлення тепломережі за адресою вул. Латишева, 23.\nУ Лівобережному районі заміна квартальної теплотраси довжиною 20 м, яка забезпечує теплом і гарячою водою чотири багатоповерхових будинків, триває по вул. Олімпійської, 187 – вул. Політаєва, 120. Закінчені роботи по вул. Вавилова, 77, де було замінено 60м труби діаметром 108 мм. В роботі – «Затишний двір» за адресою вул. 130 Таганрогської дивізії, 5.\nПідготовка до нового опалювального сезону триває. Підприємство продовжує ремонтні роботи у всіх районах міста.\nККП «Маріупольтепломережа» продовжує ремонтні роботи у всіх районах міста.\nРоботи з благоустрою за період с 4 по 11 червня\nККП «МАРІУПОЛЬТЕПЛОМЕРЕЖА» оновлює магістральний трубопровід у Кальміуському районі 30.07.2021\nІнформація по роботі з дебіторською заборгованістю 27.07.2021\nРоботи підприємства з благоустрою за поточний тиждень 26.07.2021\nККП«Маріупольтепломережа» продовжує підготовку до опалювального сезону 22.07.2021\nДо уваги абонентам! 21.07.2021\nCopyright ©2021 ККП "Маріупольтепломережа"


У Львові розпочали створення фільму про історії дзвіниць львівських храмів\n9 липня у Львівській міській раді відбулася прес-конференція, а також прем’єрний показ перших трьох фільмів зі серії «Дзвіниці львівських храмів».\nВідкриваючи прес-конференцію, депутат Львівської міської ради, Голова Клубу української греко-католицької інтелігенції Роман Грицевич повідомив, що дві громадські організації нашого міста – Клуб української греко-католицької інтелігенції та ГО «Дзвіниця» об’єднали свої зусилля і почали створювати фільм «Дзвіниці львівських храмів».\nНастоятель Собору Святого Юра у Львові отець Роман Кравчик наголосив на тому, що дзвін біля храму, для церкви, парафії – дуже важлива річ. Отець Роман, зокрема, сказав: «Дзвони – це символ ангелів, вони нам несуть звістку. Кожен дзвін мав свою мелодію – дзвін на похорон, на пожежу, на буденну Службу Божу, на недільну Літургію, на парастас».\n«Мої предки - переселенці з Ряшева. Коли була операція «Вісла» і коли їх виселяли, то дідусь з бабусею не брали ні комоду, ні шафи, а брали церковні дзвони і везли їх сюди. Ці дзвони є до сьогодні. Люди гордилися дзвонами і старалися після себе залишити історію. Тому те, що ви робите аби донести до нашого покоління історію дзвонів – це потрібно. На жаль, ми маємо одиниці добрих дзвонарів. Думаю, що найближчим часом церква навчить дзвонарів, відповідальних осіб правильно дзвонити на кожний поклик потреби церкви і місцевості, де ті люди перебувають. Бажаю вам гарно творити добрі справи, щоб вічно жити і після себе щось залишити», - наголосив отець Роман Кравчик.\n«Ми повинні задуматися, що ми залишимо для своїх дітей, онуків. Роблячи такі речі, ми зможемо виховувати наступні покоління так, що наша віра, мова – це основне», - зауважив депутат Львівської міської ради Роман Грицевич.\nДалі голова ГО «Дзвіниця» Петро Попович продемонстрував перші три фільми зі серії «Дзвіниці львівських храмів», присвячені історії дзвіниць Латинського катедрального собору, Собору Святого Юра та Церкви Успіння Пресвятої Богородиці.\nНа завершення прес-конференції депутат Львівської міської ради Роман Грицевич вручив Подяку Секретаря Львівської міської ради Петру Поповичу – голові ГО «Дзвіниця», авторові фільмів – за багатолітню сумлінну працю, високий професіоналізм та з нагоди ювілею.


Нова послуга безконтактної оплати спростить життя не лише бізнесменам, але й пересічним українцям.\nПриватБанк 21 грудня розпочав тестування нової технології, яка дозволить миттєво оплачувати товари та послуги за допомогою смартфона. Транзакція здійснюється за допомогою спеціальної NFC-мітки, та є максимально зручною і для підприємців, і для їх клієнтів.\nДля того, щоб здійснити оплату, достатньо просто прикласти смартфон до мітки NFC та підтвердити операцію у додатку Приват24. Такі платіжні мітки бізнесмен для зручності може наклеїти просто на касі свого закладу. Щодо кафе чи ресторанів, там все ще простіше. Адже мітки можна розмістити просто на столиках, максимально спростивши для клієнта процес розрахунку.\n«Наразі це найпростіша з існуючих технологія безконтактної оплати. Її зручність для бізнесу важно переоцінити. Особливо такий спосіб розрахунку сподобається представникам малого бізнесу – невеличким закладам харчування та торговим точкам. Так й клієнтам буде зручніше оплачувати покупки лише у один клік», – зазначили у державному банку.\nПідключити послугу NFC власнику бізнесу буде зовсім не складно. Потрібно лише створити онлайн-заявку в особистому кабінеті нового сервісу або із допомогою додатку «Приват24 для бізнесу». Після цього клієнт отримає набір міток NFC, які зможе розмістити у своєму закладі.\nВарто зазначити, що для оплати з допомогою нової технології підійде лише смартфон, що оснащений вбудованим модулем NFC. Та у наш час практично усі гаджети зв’язку, що є на ринку, мають такий модуль.\nНаразі послугу активно тестують у торгових точках та закладах столиці. Протягом пробного періоду технічні спеціалісти Привату зможуть виявити усі слабкі місця сервісу та довести процедуру NFC-оплати у Приват24 до найвищих стандартів. Одразу ж після завершення пробного періоду сервіс стане доступним для усіх клієнтів банку, що є користувачами послуги еквайрингу (прийому безготівкових платежів).


Олексій Панич: варто шукати причину проросійських позицій. Вони є кількох типів. Людина може тягнутися до Росії на психологічному рівні, може - масовою культурою та російськомовною попсою. Ще один варіант - гаманцем. Мовляв, там більше платять. У залежності від природи проросійських настроїв залежить, чи можна людину перетягти на український бік. Фото: Тарас Подолян\nНа окупованому Донбасі не може бути ніякої правдивої соціології. Якщо треба проаналізувати настрої людей на тих територіях з таким самим успіхом можна погадати на кавовій гущі.\nГоворить в інтерв'ю Gazeta.ua філософ Олексій Панич, коментуючи результати дослідження, яке провів Український інститут майбутнього та "Дзеркало тижня" за допомогою компанії "Нью Імідж Маркетинг Груп" з 7 по 31 жовтня 2019 р. Опитано 1606 респондентів: 800 — у непідконтрольної частині Луганської і 806 — в непідконтрольної частини Донецької областей.\n- Тут може бути єдиний висновок. Комусь серед українських політиків було потрібно вкинути у суспільство інформацію про те, що більшість людей на окупованих територіях винуватять у всьому Київ та хочуть у Росію. Як це будуть використовувати - побачимо згодом. Але точно будуть. Український інститут майбутнього важко назвати нейтральною установою - він досить політизований (дружина виконавчого директора Віктора Андрусіва Галина Янченко - депутатка від партії "Слуга народу" - Gazeta.ua). Це опитування не показує ніякої реальної картини спектру думок людей, що живуть на окупованих територіях.\nЯк опитування може зіграти на внутрішній політиці України?\n- Партії "Голос" та "Самопоміч" вже виступили з заявами, які зводяться до того, що треба заморозити конфлікт і відрізати окуповані території від решти України. Це - традиційна галичанська політична ідея. Мовляв, без окупованого Донбасу державі було б легше. Тут присутній чисто електоральний розрахунок. Чим менше голосує Схід, то більше Захід матиме ваги у парламенті та впливатиме на загальну політику держави.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Росія вже підготувала виборчі списки для Донбасу - Клімкін\nПолітика "Слуги народу" та нової влади в цілому зміниться?\n- Вони мають своє уявлення про окуповані території. У них є навіть своя соціологія, про яку говорив радник секретаря РНБО Сергій Сивохо. Мовляв, у разі виборів в ОРДЛО "Слуга народу" там все одно отримає більшість. Вона - така ж ненадійна, як і опитування Українського інституту майбутнього. Це виглядає наче розмова про погляди людини, якій приставили револьвер до скроні.\nЧи реально взагалі провести об'єктивне соціологічне опитування на території ОРДЛО?\n- Ні, там відсутня правдива соціологія. Проведене дослідження показало лише те, що люди на окупованих територіях, які готові відповідати на поставлені глобальні питання, мають певну точку зору. За кадром залишились ті, хто боїться висловлювати вголос свої думки. Також не зрозуміла мотивація людей, які таки відповідають на питання. Чому їх відповідь саме така, а не інакша? Люди зазвичай говорять те, що їм вигідно або те, що від них хочуть почути. Наприклад, чому жителі ОРДЛО звинувачують у своїх проблемах Україну? Відповідь дуже проста. Якщо звинуватити України, можна встати у зручну позицію людини, якій усі винні. Це дуже бажана ситуація для людей з патерналістським баченням світу. Мовляв, я ображений, бо ви мені нашкодили. Тепер платіть за це. Жителі окупованого Донбасу чудово розуміють, що Росія їм точно не буде відшкодовувати збитки. А Київ має перед ними певні зобов'язання, вони - українські громадяни. Тому їм вигідніше говорити, що наша держава винна усім і кожному, навіть якщо насправді люди так не вважають. Такі нюанси залишись за кадром дослідження. Тому воно не має ніякої соціологічної цінності. Не знаємо, скільки людей про що промовчали і чому. Якщо треба проаналізувати настрої на окупованих територіях з таким самим успіхом можна погадати на кавовій гущі.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Сивохо пропонує не перевіряти громадян, які їдуть від бойовиків\n- Треба розуміти, що у всіх людей розуми різні і засоби їх завоювання теж. Якщо є проукраїнські настрої, їх треба підтримувати та підсилювати. Також варто шукати причину проросійських позицій. Вони є кількох типів. Людина може тягнутися до Росії на психологічному рівні, може - масовою культурою та російськомовною попсою. Ще один варіант - гаманцем. Мовляв, там більше платять. У залежності від природи проросійських настроїв залежить, чи можна людину перетягти на український бік. Не можемо створити у нас аналог російськомовної імперської культури, але певною мірою можемо покращити економічне становище у державі. Більшість людей на окупованих територіях мають патерналістське мислення. Тягнуться до того, хто більше заплатить. Для них роботодавець святий. Щоб переконувати таких людей, варто намагатись домовлятись саме з роботодавцем - великим підприємцями, що мають бізнес на Донбасі.\nЯк зараз оцінюєте політику нової влади стосовно окупованих територій?\n- Вона неконкретна і невиразна. Чули дуже мало чітких сигналів. Єдине - Зеленський наголосив, що налаштований точно повертати ОРДЛО. Це - правильний меседж. Міністр культури Володимир Бородянський каже, що туди треба активніше доносити туди інформаційний український продукт. Це - теж хороша ідея. Далі все впирається у те, на яких умовах нова влада хоче домовлятись з Росією. І чи не викличе це вибух незадоволення та несприйняття у середині країни.\nДовіра до президента Володимир Зеленського серед українців трохи знизилась.\nПро це свідчать результати опитування, проведеного Центром Разумкова з 1 по 7 листопада 2019 року.\nЗеленському на початку листопада довіряли 68,2% українців, не довіряли - 24,3%, баланс довіри становив +43,9%. Місяць тому президенту довіряли 70,5% українців.\nЗараз ви читаєте новину «"Замовили" - філософ про опитування на окупованих територіях». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nЦіна картоплі обвалиться до півтори гривні за кілограм Переглядів: 17910


Медична рада обласної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського підбила підсумки роботи закладу у 2019 році - Лента новостей Житомира\nЯк розповів генеральний директор комунального некомерційного підприємства Богдан Леськів, медичний заклад на 100% готовий до підписання контракту з Національною службою здоров’я України.\n«Починаючи з 1 квітня цього року вже не буде надходити медична субвенція, а заклади охорони здоров’я будуть отримувати кошти від Національної служби здоров'я України за фактично надані медичні послуги. Наша лікарня готова до роботи в умовах медичної реформи і переходу від бюджетної моделі забезпечення діяльності до фінансування фактично наданих медичних послуг через НСЗУ. Зокрема, завершено процес перетворення закладу із комунальної установи в комунальне некомерційне підприємство, підготовлено всі необхідні документи до контрактування з НСЗУ. Наразі ми чекаємо, коли запрацюють відповідні електронні сервіси, аби подати заявку на укладення контракту», - поінформував на початку засідання фахівець.\nПід час медичної ради лікарі підбили основні підсумки лікувально-діагностичної, планово-економічної, фінансової та господарчої діяльності обласної лікарні за 2019 рік.\nЗокрема, за минулий рік зареєстровано понад 30,5 тис. амбулаторних відвідувань, пройшли стаціонарне лікування майже 29 тис. жителів області, виконано 18,4 тис. оперативних втручань різного рівня складності. У практику роботи впроваджено 140 нових методів діагностики та лікування, на базі лікарні організовано науково-навчальний центр, в якому лікарі медичних закладів області мають можливість проходити навчання з підвищення кваліфікації або тематичного удосконалення. У лікарні реалізується комплекс заходів, що спрямовані на забезпечення належної якості надання консультативної, діагностичної та лікувальної медичної допомоги тощо.\nНа думку голови обласної ради Володимира Ширми, комунальна обласна лікарня матеріально-технічно підготовлена до впровадження чергового етапу медичної реформи.\n«Про відношення обласної влади до медицини я вже говорив не одноразово - це для нас пріоритет, особливо якщо це стосується наших комунальних закладів. За 4 роки діяльності депутатського корпусу цієї каденції лише в обласну лікарню інвестовано понад 250 млн грн. І в умовах реформи ви маєте думати про ефективне використання койко-місця. Чим більше буде проходити через нього пацієнтів, тим більше буде економічний ефект для медичного закладу. Тому лікарні доведеться боротись за пацієнтів, конкурувати з іншими медичними закладами. А найкраща реклама для вас – це задоволений пацієнт, який отримав у вас високоякісне лікування за помірними цінами, а потім розповідатиме всім навколо, що лікарня Гербачевського – найкраща в області. Ваш заклад найбільше був профінансований з обласного бюджету для зміцнення матеріально-технічної бази. Тому ви можете впевнено вигравати конкуренцію у приватних клінік», - наголосив Володимир Ширма.\nВарто зазначити, що комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» є провідним багатопрофільним лікувально- профілактичним закладом для надання високоспеціалізованої медичної допомоги третинного рівня дорослому населенню області. В лікарні працюють 1699 чоловік, з них 320 лікарів та спеціалістів з вищою немедичною освітою, 702 молодших спеціалістів з медичною освітою, 620 осіб молодшого обслуговуючого та іншого персоналу. Медичний заклад складається з консультативно-діагностичної поліклініки, 10 відділень терапевтичного профілю та 14 відділень хірургічного профілю, приймального відділення та параклінічних діагностичних підрозділів.


Головна/Здоров'я/Вчені: Бактерії у ротовій порожнині можуть викликати захворювання кишечника\nВчені фахівці зробили висновок, що бактерії, які є в порожнині рота, здатні викликати або загострити хвороби кишечника.\nЕксперти вважають, що дане відкриття допоможе знайти нові засоби для лікування хвороб шлунково-кишкового тракту. Фахівцями проводився експеримент на лабораторних мишах. Вони на першому етапі здійснювали введення в кишечник тварин людської слини з хворобою Крона. Кишечник даних тварин мав якісь порушення в мікрофлорі, внаслідок чого він запалювався.\nМедичні фахівці у другому етапі дослідження здійснювали введення мікробактерій в організм здорових мишей. При цьому вони помітили, що в даному випадку не відбувалося будь-яких змін. Експерти дали гризунам антибіотики, проте внаслідок цього у них спостерігалося запалення кишечника. В наступних дослідах спостерігалися аналогічні результати.\nСидяча робота загрожує утворенням тромбів\nНа думку науковців, слід продовжувати досліди в даній тенденції. У разі доведення взаємозв’язку бактерій у ротовій порожнині з розладами кишечника, в подальшому ці відхилення можна вилікувати за допомогою препаратів, які спеціально очищають організм людини.\nПредставлений концепт повністю автономного плавучого будинку (фото)\nВчені: Жуйка корисна для здоров'я ясен


Ryanair відвіз пасажирів в Румунію замість Греції - Мандруй\nRyanair відвіз пасажирів в Румунію замість Греції\nЛоукост Ryanair відвіз пасажирів, які летіли з Лондона до грецького міста Салоніки, в аеропорт міста Тімішоара на заході Румунії.\nПосадка в Салоніках стала неможливою через густий туман. Замість того, щоб полетіти в Скоп’є або Софію, що знаходяться відносно недалеко, літак попрямував в аеропорт Тімішоара. Звідти на грецький курорт пасажирам запропонували вирушити на автобусі.\nКлієнти авіакомпанії без натхнення сприйняли інформацію про необхідність долати 770 кілометрів автотранспортом. 89 осіб відмовилися їхати на автобусі та заночували в аеропорту. Вони наполягали на тому, щоб їх доставили в Грецію на літаку.\nВрешті-решт уряд Греції відправив до Румунії літак національної авіакомпанії Aegean Airlines, щоб привезти людей в Салоніки. Міністр транспорту Греції Крістс Спірціс розкритикував дії Ryanair. Авіакомпанія принесла свої вибачення.


сила вітаміну Е на вашому здоров’ї\nВітамін Е є потужним антиоксидантом, який може бути введений і використовується для захисту клітин в людському тілі у спробі запобігти розвитку хронічних захворювань і загального поганого стану здоров’я. Коли ви берете час для вивчення користі для здоров’я вітаміну Е, ви також знайдете, що воно відіграє позитивну роль у функціонуванні імунної системи, репарації ДНК і інших метаболічних процесів. Користь для здоров’я вітаміну Е переконатися, що він допомагає організму бореться з впливом вільних радикалів, які можуть пошкоджувати клітини і може призвести до розвитку серцево-судинних захворювань і раку.\nЗ деяких вітамінів, включаючи вітамін Е, не багато в продуктах, щоденним доповненням вітамінів повинні бути прийняті для того, щоб ваше здоров’я, щоб почати вигоду від афектів, що вони забезпечує. Багато лікарів вважають, що вітамінів, включаючи вітамін Е, є безпечними і можуть запропонувати корисні в зниженні ризику серцево-судинних захворювань, раку, катаракти та інших захворювань. Вітамін Е також вважається перспективним для лікування хвороби Альцгеймера, Паркінсона, і ревматоїдний артрит.\nМісцеві готові препаративні форми вітаміну Е використовуються для самих різних цілей. Вони корисні в лікуванні та профілактиці засмаги, а також різних захворювань шкіри. Наукові дані показують, що вітамін Е актуальним також покращує циркуляцію крові у людей з діабетом і допомагає поліпшити їх загальний стан здоров’я в цілому. Вітамін Е пропонує широкий спектр переваг для шкіри, але не з’являється, щоб допомогти запобігти або лікувати рубці.\nВітамін Е міститься в природних джерелах живлення, таких як яєчні жовтки, зелені листові овочі, горіхи, насіння, рослинні масла, зародки пшениці масла і цільного зерна. Збалансована дієта рекомендується приймати разом з вітамінами для підтримки здорового способу життя.\nПерш ніж розглядати приймати будь-які вітаміни, особливо вітамін Е, важливо, що ви зібрати достатньо вітаміну Е інформацію, яка дозволяє прийняти обгрунтоване рішення. Приймайте вітамін E повідомили, і це буде перший крок до поліпшення здоров’я.\nДослідження показують, що американці отримують переважна більшість їх вітаміном Е через жирів і масел. Інші поширені джерела включають в себе овочі, яйця, м’ясо та риба. Цей вітамін необхідний для підтримки тканин організму, так як він запобігає окисленню вітаміну А і жирних кислот. У середньому, американські чоловіки і жінки споживають майже 100 відсотків їх рекомендовані добові вітаміну Е або через споживання їжі вітамінів.\nВітамінізовані каші можуть стати основою споживання вітаміну E людини. Деякі зернові забезпечити людей з більш ніж 40 відсотків від їх добової норми вітаміну Е на порцію. Одна порція зернових часто описується як одна чашка або вісім унцій, що є досить немічний допомагає. Більшість людей їдять більше, ніж це на сніданок. Той, хто їсть дві чашки вітамін Е укріплений зернових вранці з’їла близько 80 відсотків того, що йому потрібно протягом дня. Це все про те, усвідомлений вибір, щоб поїсти добре і вести збалансований спосіб життя і приймати вітаміни тільки в разі потреби.\nДо вашого відома, багато сортів горіхи з високим вмістом вітаміну Е. Насіння соняшнику, фундук, мигдаль і потрапляють в цю категорію. Смажений мигдаль, однак, значно менше вітаміну Е, ніж сирої мигдаль. Вітаміни часто залишають продукти при кулінарній обробці. Вітамін Е особливо здорової шкіри людей. Багато продуктів догляду за шкірою завантажуються з вітаміном Е, особливо засмаги заспокійливі лосьйони. Деякі сорти мила містять цей вітамін. Багато людей використовують капсули вітаміну Е для лікування шрамів і подряпин. Медичні працівники повідомте нам звернутися за професійною допомогою, хоча, якщо неповнолітній поріз або подряпина не загоюється протягом декількох днів або заражається.\nPrevious Previous post: харчові добавки, які насправді поліпшити своє здоров’я\nNext Next post: куркумін і Альцгеймера-це може допомогти


Визначення шеф-кухаря »Концепція в визначенні від агенції Ольга - olga-medium.ru\nТермін "шеф-кухар" майже виключно пов'язаний зі світом гастрономії і стосується особи, яка працює в ній професійно, а не аматорським. Слово шеф-кухар (французького походження) буквально означає « бос », тому в деяких мовах він також використовується для позначення будь-якого типу ієрархії праці . Проте, сьогодні область кухні та гастрономії використовується частіше.\nШеф-кухар, у кухонному або гастрономічному просторі, володіє всіма знаннями області, а також має керівну або керівну роль інших працівників. Тому шеф-кухар ресторану є максимальним положенням, до якого може прагнути шеф-кухар.\nОскільки шеф-кухар є найвищою позицією в кухні, особа, яка її володіє, може чергувати свою роботу між спорадичною участю у приготуванні їжі та безпосередньою роботою їжі з постійним керівництвом та керівництвом інших працівників. Загалом, шеф-кухар - це не той, хто робить посуд щодня, а бере участь у контролі всіх різних кулінарних процесів, які можуть відбуватися на кухні. Звичайно, шеф-кухар є одним з найважливіших людей при створенні меню і страв ресторану. Для цього можна розраховувати на допомогу спеціалізованих кухарів, а також власників місця або конкретних клієнтів.\nІснують різні витрати, пов'язані з шеф-кухарем на кухні. Зазвичай, шеф-кухар (буквально «під шеф-кухарем») - це той, хто допомагає шеф-кухареві і спілкується з певними частинами кухні. На кухні також може бути шеф-кухар з іншими спеціалізованими кухарями, такими як шеф-кухар, шеф-кухар пекаря тощо.\nХоча в більшості випадків шеф-кухар є людиною, яка має високі кулінарні дослідження, які включають знання про більшість кухонних площ, також можуть бути випадки відомих кухарів, які не мають академічних досліджень і які досягли така позиція після багаторічної роботи на кухні як робітників або кухарів.\nВизначення Mise en Place


Я вже сама не рада, але без сумки як мені бути - Фейхоа\nдодому Історії покупці Я вже сама не рада, але без сумки як мені бути\nДоброго дня! Я звичайна жінка. По буднях я ходжу на роботу, по вихідних — в гості, в театр або кіно, і так далі. Як будь-яка звичайна жінка я завжди ношу з собою сумочку. І ось ці сумочки-то мене і задовбали.\nНедавно на моїй улюбленій сумці порвався ремінець. Та не просто порвався, а вирвався з м’ясом. Ремонту не підлягає, так і старенька вона вже була, потерта. Я над нею позітхала, але робити нічого, пішла за новою.\nУ «сумчатом» магазині звернулася до дівчини-продавця.\n«Мені потрібна невелика сумка, чорна, на ремінці, щоб носити на плечі, — прошу я і обрисовываю руками приблизний розмір сумочки — трохи більше аркуша А4 формату».\nДівчина радісно киває і простягає мені сумочку розміром з невеликий гаманець. Дивлюся я на цей театральний клатч, зітхаю…\n«Вибачте, але цього замало. А немає чого-небудь побільше?»\nДівчина знову радісно киває і дістає саквояж. Я з сумкою такого розміру в триденні відрядження їжджу. У неї п’ять кіло картоплі вільно увійде.\n«Вибачте, але ця навпаки — занадто велика. А компромісного варіанту немає»?\n«Ні, — відповідає продавщиця, — або ось, або ось».\nБог з нею з продавщицею, вона торгує тим, що є, але виробники…\nХлопці, я не можу ходити на роботу з сумочкою п’ять на десять сантиметрів. Мені в сумку потрібно покласти гаманець, два комплекти ключів, пудреницю і гребінець, планшет і телефон, паспорт, вологі серветки… Я думаю, багато жінок носять подібний набір з собою. І вищевказані речі просто не влізуть в крихітну сумочку.\nАле речей у мене не настільки багато, щоб носити їх у величезній баулі, який і порожній-то важить чимало. Я не хочу цілий день тягати на плечі важкий саквояж, щоб ввечері мучитися болями в спині і шиї.\nВиробники, ви задовбали! Невже вам не приходить в голову, що між ридикюлями і валізами бувають ще сумки середнього розміру, які потрібні більшості жінок на кожен день.\nпопередня статтяЦікаві факти в картинках (27 фото)\nУ світі завжди буде дефіцит добра і надлишок зла, так вона влаштована, ця конкурентне середовище планети Земля. І ми вважаємо своїм обов'язком як можна...


Кому вигідно? – Дамітріанство\n05.09.2015 09.04.2017 ~ Дмитро Прокопчук\nЗапитання “Кому вигідно?” – один із найпопулярніших інструментів як іменитих професійних аналітиків, так і доморощених диванних експертів. Інструмент інтелектуально “дешевий” та разом з тим “сердитий” – принаймні якщо ми говоримо про людей, які нам відомі, які мислять раціонально, але не дуже стратегічно. Тоді все ясно: хто отримав гроші, повноваження, славу – той за всім цим і стоїть, незалежно від того, що ми вкладаємо в “усе це”.\nОднак в реальному житті ми не завжди знаємо усіх зацікавлених осіб. Реальне життя складне і в ньому часто є місце для “похідної”: комусь може бути вигідно, щоби комусь іншому зараз було вигідно. Нарешті, люди, навіть в політиці, часто вчиняють нераціонально. Важливо пам’ятати про ці три обмеження запитання/аргументу “Кому вигідно?”.\nНині Тягнибок стверджує, що владі було вигідно, щоби сталися вбивства під стінами Верховної Ради. Деякий час тому в Росії казали, що Путіну не вигідно, що вбили Нємцова. Здається, що посилання на провокаторів стає популярним засобом сказати “А я в доміку!” після того, як саме твоя політична сторона гучно облажалася декілька разів. Зате пару днів тому в усіх інтернетах націоналісти писали, що Порошок мало не новий майдан придушує.\nПро “майдан” скажу окремо. Давайте, заради всього, у що ви там вірите, перестанемо називати “майданом” кожне збіговисько якихось випадкових невдоволених чимсь людей. Можна і чайник назвати зорельотом, тільки в космос він від того не полетить. І одна справа відбивати наступ “Беркуту” на наметове містечко. Зовсім інша справа – штурмувати позиції Нацгвардії, яка нікому нічим не загрожує. Напад на людину у формі – це ще не боротьба за свободу. Це ще навіть не боротьба із системою, насправді. Цей штурм мав сенсу десь стільки само, як штурм Банкової 1 грудня 2013 року – навіть якби він вдався, то що було би далі? Забігли би у залу і побили би депутатів? Заблокували би трибуну? Ну то голосування відбулося би пізніше, можливо, в іншому місці!\nІ я тут не захищаю позицію президента. У влади є своя катастрофа. Там так і не навчилися пояснювати, за що саме і чому вони голосують. Не навчилися, що робота з виборцями в нормальній країні не припиняється із передвиборчою кампанією. І ця проблема не з останньої Конституційної реформи почалася. Так, люди гинуть не через погане голосування, але все інше лайно в цій країні – саме через неясність законів. Саме через оце дурне посилання на невичерпну множину “інших нормативно-правових актів” у кожному нормативно-правовому акті.\nМенше з тим, я говорю не стільки про конкретний трагічний випадок під Радою, скільки про те, що обмежуватися логікою асоціацій з майданом та запитанням “Кому вигідно?” – це ні на що не годне мислення. Пам’ятайте, що Янукович мав усі шанси зупинити Євромайдан і йому та його оточенню це було би дуже вигідно, але вони не спромоглися, не додумалися, можливо, не схотіли, бо вже вважали себе небожителями, яким нічого не станеться і які не зобов’язані вести польову роботу зі своїм виборцем у міжвиборчий період.\nІснування дуже контраверсійної партії “Свобода” надзвичайно вигідне російській пропаганді, щоби виставляти Україну через свої (досить потужні) інформаційні канали перед рештою світу як країну нацизму та безладу. Але, як щойно було сказано, логіка “Кому вигідно?” – це обмежений інструмент. Відтак завжди слід пам’ятати, що партія “Свобода” може просто складатися із ідіотів, які не здатні зрозуміти, що гранати зараз потрібніші на фронті.\nPosted in Politmeister\tУкраїнааналітиказастосування силиполітика\n‹ PreviousВихід в тираж: Новое Время\nNext ›Политика как “грязь”\n2 thoughts on “Кому вигідно?”\n05.09.2015 о 10:22\nштурм Банкової був 1 грудня\n05.09.2015 о 10:49


Впровадження мовного портфоліо в практику викладання іноземн - Форум\nВпровадження мовного портфоліо в практику викладання іноземн - Форум »\nФорум » Підтримка викладання предметів » Форум для вчителів іноземної мови » Впровадження мовного портфоліо в практику викладання іноземн (Впровадження мовного портфоліо в практику викладання іноземн)\nВпровадження мовного портфоліо в практику викладання іноземн\nModerator Дата: Середа, 15.12.2010, 08:48 | Повідомлення # 1\nВ форумі/темі повідомлення можуть залишати лише КОРИСТУВАЧІ сайту! Зареєструватись.\nДля більш повного використання можливостей форуму рекомендую ознайомитись з даними матеріалами.\nБажаю успіхів і приємного спілкування.\nkonsultant Дата: П`ятниця, 17.12.2010, 10:31 | Повідомлення # 2\nВітаю гостей форуму!\nПропоную увазі вчителів іноземної мови основні відомості про портфоліо як засіб розвитку інноваційної особистості учня.\nІз концепції 12-річної середньої загальноосвітньої школи випливає, що одним із магістральних напрямів реформування освітньої системи України слід визнати компетентнісну стратегію. Кардинальні зміни, що відбуваються останнім часом в економіці, політичному й соціальному житті, спонукають до докорінної модернізації освітньої галузі.\nМетод мовного портфоліо є дієвим інструментом гуманістичного навчання іноземних мов і формування учнівської автономії в навчанні. Які ще завдання вирішує мовний портфоліо?\nПовідомлення відредагував konsultant - П`ятниця, 17.12.2010, 10:56\nSalom Дата: Вівторок, 04.01.2011, 18:27 | Повідомлення # 3\nВітаю всіх! Для початку пропоную важливу і цікаву інформацію щодо Europian Language Portfolio (ELT) at Primary School\nТут Ви знайдете всю інформацію, яка вас цікавить по даній темі.\nЩе можу поділитись мовним портфоліо для учнів початкових класів!\nPlesna Дата: Понеділок, 24.01.2011, 14:02 | Повідомлення # 4\nВітаю всіх! Пропоную цікаву презентацію "Європейське мовне портфоліо". Можна використати на засіданні методоб'єднання вчителів іноземної мови.\nПовідомлення відредагував Plesna - Середа, 26.01.2011, 10:01\nuzhytska Дата: Вівторок, 08.02.2011, 17:37 | Повідомлення # 5\nМокіївської ЗОШ І – ІІІ ст.\nДата 10.12.2010 р.\nПредмет – англійська мова\nМета відвідування – районний семінар по темі «Інтегрування Європейського мовного портфоліо в навчальний процес».\nТема уроку: Будинок. Місце, де ми живемо\nРобота по повторенню матеріалу\n1.Методи: опитування біля дошки, з місця, комбіноване.\n2. Форми опитування: індивідуальне, групове, фронтальне, самоперевірка, письмове.\n3. Формування питань чітке, змістовне.\n4. Оцінювання: гуманне, доцільне.\n5. Рівень засвоєння попередніх знань:\n1. Мотивація: достатня.\n2. Наявність логічного зв’язку з попередніми темами.\n3. Науковий рівень: високий.\n4. Зв’язок з життям, єдність навчання з ви-хованням.\n5. Доступність викладу: повна, змістовна, наукова.\n6. Мова вчителя: багата, чиста, багатослівна, доступна.\n7. Наявне використання ефективних методів, творчі завдання, впровадження мовного портфоліо.\n8. Здійснювалисф міжпредметні зв’язки з рідною мовою, образотворчим мистецтвом.\nРобота з підручниками проводилася частково.\n9.\tРобота по самонавчанню була достатньою.\n10.\tВикористання наочності: ефективно, достатньо, максимально.\n11.\tЗабезпеч. звор. зв’язку (закр. матер.-методи: опитування, самост. роб).\n12.\tЗасвоєння матеріалу: відмінне.\nДомашнє завдання: Об’єм: нормальний.\nЧас подачі: до дзвінка.\nГУМАНІЗАЦІЯ І ДЕМОКРАТИЗАЦІЯ НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНОГО ПРОЦЕСУ:\n--створення умов для розвитку творчості: достатне.\n--стиль відносин між вчителями і учнями: демократичний.\n--атмосфера уроку: доброзичлива, сприятлива для сприймання.\n-- загальний рівень знань учнів на уроці: достатній. .\n--Тип уроку: комбінований.\n-- Інтерес учнів на уроці: високий.\nВисновки і пропозиції: урок проведений методично правильно відповідно до вимог навчальної програми й мети уроку, з урахуванням рівня підготовки та підготовленості учнів. Вчителька змогла поєднати вибір найбільш раціональних методів, прийомів і засобів навчання , стимулювання й контролю на кожному етапі уроку, вибір, який забезпечив пізнавальну активність, поєднання різних форм колективної та індивідуальної роботи на уроці, а також забезпечив максимальну самостійність у навчанні учнів.\nОтже, вчительці вдалося впровадити Європейське мовне портфоліо на своєму уроці.\nВчитель Городищенської ЗОШ І – ІІІ ст.\nУжицька Т. О.\nПовідомлення відредагував uzhytska - Вівторок, 08.02.2011, 17:41


Первая дисциплинарная палата Высшего совета правосудия открыла дисциплинарное дело в отношении Виталия Радченко из Галицкого районного суда г.Львова. Выяснилось, что он недостаточно мотивировал санкцию на обыск в Окружном административном суде г.Киева.\nНа В.Радченка до Ради поскаржився в.о. голови ОАСК Володимир Келеберда. Він переконаний, що суддя недостатньо обґрунтував свою ухвалу, якою дозволив обшук у кабінеті керівника ОАСК Павла Вовка. Як наслідок, працівники Національного антикорупційного бюро допустили низку порушень під час проведення слідчих дій. Крім того, обшукали й будинок колишньої дружини законника.\nВ.Келеберда підкреслив, що кримінальне провадження стосовно П.Вовка відкрили 9.12.2016, а обшук провели тільки 26 травня цього року. Зволікання силовиків, на його думку, не зрозумілі.\nЗдивувало таке рішення і члена ВРП Аллу Лесько. Вона також уважає, що ухвала В.Радченка свідчить про низку процесуальних порушень. «Санкція на обшук чомусь розглядалася в Галицькому районному суді м.Львова, а не в Києві. Рішення не було належним чином мотивоване, адже в ньому не встановили чіткого списку речей, які могли би бути вилучені в голови ОАСК», — зазначила член ВРП.\nПовідомлення про втручання в судочинство посадовців НАБ надійшло до Ради й від П.Вовка. Заяву ще 6.06.2017 внесли до реєстру за №1068/0/6-17. Володар мантії заявив, що кримінальне провадження проти нього НАБ відкрило безпідставно. Більше того, перед тим як провести обшук, за 6 місяців не витребували жодних документів чи відомостей та жодного разу не викликали на допит. Аж раптом знадобилося провести обшуки.\nП.Вовк підкреслив, що, зловживаючи своїми повноваженнями, НАБ порушує власні принципи діяльності. «Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини проведення обшуку, як втручання у приватне життя особи, має бути пропорційним поставленій законній меті», — нагадав суддя.\nТакож П.Вовк твердив, що проведення обшуку в його робочому кабінеті, за місцем фактичного мешкання, а також у будинку його колишньої дружини, коли там перебували неповнолітні діти, свідчить, що НАБ насамперед намагалося завдати шкоди репутації та підірвати авторитет правосуддя в цілому, а не встановити істину у справі.\n«Наслідками проведення таких досить резонансних слідчих дій стало блокування роботи суду 26 травня. Між тим дії працівників НАБ свідчать про пряме втручання правоохоронних органів у процес здійснення судочинства та водночас є підставою для притягнення посадових осіб до відповідальності», — підсумував володар мантії.\nУхвали з порушеннями\nПрикметно, що сам В.Радченко вважає, що вчинив правильно, коли дав санкції на обшук, і у своїх письмових поясненнях Раді звинуватив у тиску столичних колег. Та члени ПДП ВРП вирішили відкрити дисциплінарну справу саме стосовно нього.\nМожна припустити, що В.Радченко розраховував на підтримку й захист представників антикорупційного органу, якому «пішов назустріч». Та поки що все складається таким чином, що крайнім буде саме він, а не ті, хто просив санкціонувати обшук із порушенням підсудності.\nДо речі, стосовно дружини законника теж відкрили дисциплінарну справу. Третя дисциплінарна палата ВРП встановила, що Елла Радченко із Сихівського районного суду м.Львова прийняла дві ухвали, порушивши норми процесуального права, що може свідчити про наявність ознак дисциплінарного проступку.\nВтім, невідомо, яким буде остаточне рішення Ради в обох цих справах. З одного боку, НАБ може спробувати захистити «свого» суддю, аби продемонструвати, що тим, хто з ними співпрацює, нема чого боятися. Тоді ВРП обмежиться якимись символічними покараннями для порушників процесуальних норм. Якщо ж санкція виявиться значно суворішою, то в майбутньому служителі Феміди не раз подумають, перш ніж іти на поводі в слідства.


До Дому Отця, 5 липня, на 81 році життя відійшов отець пралат Амброзій Міцкевич. | Газета "Земля Бердичівська"\nДодому Поминаємо... До Дому Отця, 5 липня, на 81 році життя відійшов отець пралат...\nДо Дому Отця, 5 липня, на 81 році життя відійшов отець пралат Амброзій Міцкевич.\nДо Дому Отця 5 липня, на 81 році життя, відійшов отець пралат Амброзій Міцкевич.\nМіцкевич Амвросій Вікентійович народився 5 жовтня 1934 року в Латгалії, одній з частин Латвії, в учительській родині.\nСан священика отримав 26 жовтня 1969 року.\nВ ранньому дитинстві, в віці 2 років втратив батька. Мати сама виховувала 6 дітей. Це виховання було глибоке, католицьке.\nЗ родини вийшло 3 священика (кс.Петро, кс.Бернард, кс.Амброзій) та 3 сестер(Jadwiga, Agnieszka i Teresa) стали вчителями. Старший брат Петро був професором семинарії, викладав німецьку мову.\nВажкий та тернистий шлях до священства був в кс. Амброзія. В юні роки, в Ілукшти товаришував з Яном Пурвінським, майбутнім першовисвяченим Єпископом України.\nУ 1950 році він вступає до Ризької духовної семінарії (нині Ризький інститут теології).\nЧерез два роки його забирають на військову службу. Де пропонують військову кар’єру, але Амбозій рішуче відмовляється і повертається до семинарії, де продовжує навчання.\nВчиться разом з братом Бернардом та Яном Пурвінським.\n1959 році з рук єпископа Петра Строди, що на той час був ректором Ризької семінарії, був рукоположений у сан диякона. Отримує направлення дияконом в Аглону. Був відпуст. Зібралось близько 80 тисяч людей. Совєтам це не подобалось. Диякон Амбозій передав через радіоефір проповідь єпископа. Здійнялась ціла буча. Після чого була заборона висвячення на священника. Він змушений працювати і водієм тролейбуса і в майстерні, електриком. Минали роки…\nЛише 26 жовтня 1969 року був рукоположений на священника з рук єпископа Юліана. До влади звернулась делегація вірних із Бердичева, яку очолив пан Петровський. Цьому передував довгий час перемовин та прохань. Здійснилась його мрія.\nЗ того часу починає працювати для парафії в Бердичеві по вул. Чуднівській. Де було джерело та фортеця не тільки релігійного життя, але й польскості. Важка та виснажлива була його праця. В будь-яку мить був готовий розділити, підтримати в горі та стражданні. Їздив на мотоциклі , “горбатому” запорожці, якого часто ремонтував, після душпастирських поїздок до 200 км. бездоріжжям. Туди де мало хто їздив… Де люди були спраглі Божого Слова.\nДопомагав духовно та матеріально, особливо багатодітним родинам. Хоч не завжди це цінувалося.\nВ ті часи совєти забороняли релігійну літературу. Вірні переписували в блокноти молитви.\nТихо давав, з проханням повернути, катихизм. Ці брошурки потрібно було переписати. Це було для багатьох єдине джерело польської мови. Підкреслював приналежність поляків, до коріння, але ніколи не ділив парафіян по національності. Часто був Єдиним Перекладачем з польської або латинської мови.\nЙого “полум’яні проповіді”, були як в апостола Павла. Вони були наче семінарами або схожі на уроки. Де автор вдало поєднував цитати вчених, письменників, поетів та святих. Ці проповіді були для багатьох шансом доступно почути Слово Боже, мораль. Вони були довгі… Каплиця не могла вмістити всіх бажаючих. Делікатно, щоб не викликати зайвий гнів влади, по метру розширяв, переносив стіни. Ці “будівельні роботи” згуртовували спільноту.\nЧасто перевтовмений сповідав. День і вночі. Священників було мало. Його стиль нагадував Отця Піо. Який палким словом картав, вчив, напоумлював.\nВідночас він був і Організатором. Тихо на свято 16 липня (свято Матері Божої Бердичівської) приходили паломники до каплиці, так, як в Кляштор в той час не слугував за призначенням.\n“Ще з дитинства пам’ятаю Дні Польської Культури на подвір’ї перед каплицею. Було галасно. Де можна було побачити народні танці та почути живий спів”. Після чого Його визивали до кабінетів.\nНовий Завід, Михайлівка, Янушпіль, Коростень, Ємільчино, Халаімгородок, Бердичів та багато інших вже забутих старих назв поселень та містечок доводилось обслуговувати.\nВідроджував парафії, будив свідомість вірних. Закликав до виконання моральних норм та законів, але чітко стояв на позиціях віри та народності.\nДля допомоги в праці таємно запрошує сестер Гонораток. Для яких пізніше, в часи потепління сворює “гуртожиток”. Підготовляв молоді покликання. В той час близко десяти священників та 1 єпископ, та декілька сестер монахинь. Хоча і допомагав іншим – сам жив в спартанських умовах.\nЗапрошує до Бердичева свого брата Бернарда, після увязнення та операції, який по можливості старається допомогти в душпастирстві. Був великим дипломатом. Стараннями його та парафіальної ради офіційно просить допомоги в Отців Кармелітів, які приїджають з Польші.\nПісля довгих старань влада віддає римокатоликам два Храми.\nПовстають нові адміністративні поділи на парафії, деканати, дієцезії. Отець Амброзій стає деканом 2 деканатів (Бердичівського та Коростенського). Як Апостол Павло, залишає Бердичів та переїздить до Коростеня.\nМинають роки, проходять покоління, багато хто вже відійшов… Яким ми його запам’ятали? Якою він був людиною? … Він був сіячем…\nЛюбив мистецтво. Парафіяни згадують репродукції картин які дарув… Дуже любив квіти… та кота.\nВтілював рішення ІІ Ватиканського Собору ( 1962-1965) про активнішу участь вірних в Службі та житті Храму, читання Бібліїї народними мовами. Хоча вже був хворий, брав участь в І Євхаристичному конгресі.\nВічний спокій даруй померлому, Господи…\nПопередня статтяВиконавчий апарат та депутатський корпус районної ради щиро вітає посадових осіб місцевого самоврядування та депутатів районної ради, які відзначають свій день народження в липні місяці.\nНаступна стаття10 липня минає 1 рік, як пішов у Вічність Яковлев Анатолій Володимирович.


У Бердичеві комунальник, перекриваючи пошкоджений шифер, впав з триметрової висоти — РІО Бердичів\nУ Бердичеві комунальник, перекриваючи пошкоджений шифер, впав з триметрової висоти\nНа жаль, важко передбачити небезпеку, котра може чатувати на людину щодня, щохвилини. Особливо непередбачуваним може виявитися кожен день на роботі, яка теж не завжди є безпечною, але людина працює, заробляє гроші, щоб прогодувати сім’ю і щоб допомагати своєю роботою іншим.\nКомунальному працівнику з Бердичева така допомога завдала значних збитків здоров’ю і навіть може повернутися в інвалідність. Чоловік є працівником КП «Житлоремекс-2» і у вівторок, 10 жовтня, він разом з бригадою комунальників здійснював заходи по заміну пошкодженого градом даху. Нині комунальні підприємства міста активна допомагають ліквідовувати наслідки стихії, а ЖЕК №2, як його вже звикли називати, також ремонтує ті будинки, які знаходяться під їхнім правлінням.\nПід час ремонту одного із таких житлових будинків в Бердичеві шифер під ногами працівника не витримав навантаження, тріснув і розсипався. Внаслідок цього чоловік впав на горище з висоти трьох метрів.\nТаку звістку на своєму сайті повідомило Управління Державної праці у Житомирській обл. За фактом нещасного випадку вищевказаним управлінням було створено комісію, яка з’ясовуватиме усі обставини нещасного випадку та травмування чоловіка.\nНині бердичівлянин знаходиться в реанімаційному відділенні Центральної міської лікарні у важкому, але стабільному стані. У чоловіка, за словами лікарів, внаслідок падіння переламані 10 ребер та було пошкоджено легеню.\nЩе в цій категорії: « Бердичівляни прославились в лотерейних закладах Житомира\tПортфоліо для переможниці проекту «Фотомодель. Україна» Дар’ї Майструк створював відомий бердичівський фотограф Олег Ростковський. Фото »


Маршрут Дзержинськ → Суми дорога та відстань | Мапа України\nМаршрут Дзержинськ → Суми дорога та відстань\nДетальний маршрут Дзержинськ - Суми\nВідстань між містами Дзержинськ та Суми\nАбо якщо казати точно, то з центра Дзержинська до центра Сум, відстань між містами складає метрів.\nЧас в дорозі з Дзержинська до Сум\nЗ Дзержинська до Сум, їхати хвилин, за умови дотримання правил дорожнього руху, та відсутності перешкод та заторів.\nІнтерактивна карта розрахунку маршруту з Дзержинська в місто Суми зіставлена для кращих подорожей дорогами України. Відстань від Дзержинська до Сум розраховується автоматично, і допоможе розрахувати вартість палива. Масштабуючи мапу з маршрутом ви зможете розглянути всі міста і села, які по дорозі в Суми. Якщо ви шукали як краще доїхати в Суми, для цього вище є детальний опис маршруту, з поворотами, трасами і назвами доріг. Щоб розрахувати карту маршруту від міста Дзержинська чи маршрут з Сум, потрібно вибрати місто початку маршруту, та пункт призначення після чого запустіть розрахунку маршруту. Просто почніть вводити назву міста з великої літери українськими літерами, та список скоротиться до кількох відповідних міст. Мапа дійсна лише дорогами України. Якщо маршрут можливий, ви побачите маршрут на карті і детальні характеристики поїздки. Ви дізнаєтесь відстань між містами, як дістатися до Дзержинська, як дістатися в місто Суми чи до інших міст України. Маршрут буде побудований за допомогою карт гугл, де актуальні карти маршрутів між містами України. Дані на сайті мають лише рекомендаційний характер, та створені за допомогою карт гугл. Карта маршруту може мінятися в залежності від погоди, та дорожніх пригод на дорогах. На різних дорогах свій швидкісний режим, і різна ймовірність заторів, що може поміняти час в дорозі з Дзержинська в місто Суми.


У досвідчених офісних службовців напевно ще свіжі спогади про те, як вони бігали по кімнатах і коридорах лавіруючи між сканером, ксероксом та принтером. Метушиться з папками і паперами навколо них – це ще півбіди, а от коли вони попросять «їсти» і потрібно буде міняти відразу три картриджа – це справжній головний біль, виливається не лише в біганину по сервісним центрам, але і значні фінансові витрати.\nАле сучасні технології не стоять на місці, і на ринку офісної техніки вже щосили продаються багатофункціональні пристрої (МФУ), де в одному корпусі поєднуються одразу кілька девайсів. Причому ціни на останні ніяк не назвеш кусючими. МФУ для офісу – дешева і надійна альтернатива дорогим соло-пристроїв.\nЗвичайно, якщо мова йде про офіс, де кожен день копіюється по кілька тисяч документів, без специфічного обладнання не обійтися, але ми ж будемо розглядати потреби середніх і невеликих компанії, яких більшість.\nОтже, представляємо вашій увазі список найкращих МФУ для офісу, куди увійшли найпопулярніші і найбільш тлумачні моделі різного цінового сегменту.\nКомпаній, що випускають подібне обладнання, чимало, але дійсно якісні моделі з гарною віддачею виробляє від сили десяток брендів. Багатьом вони знайомі з іншої офісної техніки – це «Хьюлетт Паккард», Ricoh, «Кенон», Brother, «Ксерокс», «Самсунг», «Панасонік» та Kyocera.\nШикарним асортиментом кращих лазерних БФП для офісу можуть похвалитися маститі «Кенон» і Kyocera. Продукція цих брендів користується завидною популярністю у всьому світі. Вона відрізняється не тільки своєю якісної складової, а й доступними цінами.\nЯпонський бренд Brother не так давно з’явився на вітчизняному ринку, хоч і існує понад 100 років. Компанія випускає одні з найкращих МФУ для офісу, але лише частково представлена в бюджетному секторі, що для вітчизняного ринку критично. Так, продукція бренду хороша, надійна, красива і дійсно багатофункціональна, але дозволити його собі може далеко не кожен офіс.\nЩо стосується «Ксерокса» і Ricoh, то це суто професійний рівень і по дрібницях вони не розмінюються. В асортименті брендів тільки «робочі конячки», які можуть відпахати так, що всі інші просто охнуть. Подібний професіоналізм також коштує хороших грошей, і окупається він виключно у великих офісах або поліграфічних виданнях.\nМФУ для офісу марок «Самсунг», НР і «Панасонік» стабільно продаються на вітчизняному ринку, завдяки грамотній ціновій політиці брендів та надійної складанні моделей. В бюджетному і середньоціновому сегменті кожен зможе підібрати для себе оптимальний варіант від даних виробників. Тут ми маємо твердий середнячок, який і коштує не так дорого, і з роботою цілком справляється.\nДалі розглянемо конкретні моделі пристроїв від різних виробників. Рейтинг МФУ для офісу виглядає так:\nRicoh MP C2011SP.\nKyocera ECOSYS M6026cdn.\nРозберемо учасників більш докладно.\nЦей лазерний чорно-білий ПРИНТЕР для офісу буде дуже непогано виглядати на столі бухгалтера або секретаря в середньому офісі. В одному корпусі ми маємо сканер з автоматичною подачею, порівняно швидкий принтер, факс і можливості стаціонарного телефону.\nПристрій отримало модну нині енергонезалежну пам’ять і ефективно її використовують при роботі з будь-якою документацією. МФУ для офісу може працювати як факс і при відсутності паперу прийме до 80 візуальних повідомлень.\nЯкщо необхідно терміново відсканувати якісь документи, а чисті аркуші як на зло закінчилися, то знову виручити пам’ять, куди можна відправити до 150 сторінок з будь-візуальною інформацією.\nЯкщо в офісі працює велика мережа, то можна обмежити доступ іншим користувачам установкою пароля локального прямо з інтерфейсу пристрою. До плюсів можна віднести цілком прийнятний цінник і привабливий зовнішній вигляд даного МФУ для офісу.\nнаявність телефону та факсу;\nдрук за встановленим раніше паролю;\nпривабливий дизайн в класичному стилі;\nнемає підтримки бездротових протоколів Wi-Fi;\nу продажу зустрічаються ревізії без картриджа в комплекті (за ту ж ціну).\nНа ринку лазерних БФП для офісу не так вже й багато справді якісних апаратів формату А3. Дана модель як раз і є однією з них. Цінник на пристрій значний, але свою вартість вона відбиває по повній, особливо якщо мова йде про середньому або великому офісі. Тобто там, де йому не доведеться стояти без діла.\nККД у чорно-білого МФУ для офісу вражає: 12 листів в хвилину формату А3 або в два рази більше А4. Сюди ж можна додати зовсім скромне час розігріву (всього 8 секунд), а також місткий лоток для паперу на 1600 одиниць.\nСеред іншого, є ще робота з FTP протоколам і сканування з подальшою відправкою на електронну пошту. Також варто відзначити інтуїтивно зрозумілу налаштування апарату і зручне управління, з якими розбереться користувач будь-якого рівня.\nвідмінний ресурс картриджа на 15 000 примірників;\nнаявність двостороннього укупі з швидким скануванням;\nхороша економія в сплячому режимі – всього 0,9 Вт;\nневибагливий і недорогий в обслуговуванні.\nвеликі габарити, особливо для невеликих офісних приміщень.\nОрієнтовна ціна – близько 70 000 рублів.\nЦю чорно-білу модель можна назвати типовою для фірм середніх розмірів. Багатофункціональний пристрій має всі необхідні інтерфейси для роботи з будь-якої офісної периферією, а також підтримує бездротові протоколи Wi-Fi, що для багатьох сьогодні є незаперечним плюсом.\nСерія MFC-L від Brother – це дійсно надійні МФУ для офісу, а моделі не бояться інтенсивної і тривалої роботи. Апарат може сканувати по дві сторони за одне проходження листа, що значною мірою економить час. Також є дуплексний друк і автоматичний функціонал подачі листів.\nПрактично всі моделі цього бренду мають «зашиті» картриджі, тобто витратні матеріали коштують пристойних грошей. Але ця серія отримала нечипованные розхідники, що дозволяє знизити вартість обслуговування мало не в рази. Для вітчизняного споживача, який намагається на всьому зекономити, це вагомий плюс.\nдвостороннє пакетне сканування;\nвелика кількість інтерфейсів для підключення супутньої периферії;\nнизька вартість обслуговування за рахунок універсальних нечипованных картриджів;\nробота по бездротових протоколів Wi-Fi;\nгарячий корпус, особливо при інтенсивній роботі;\nне можна працювати з флешками і картами пам’яті безпосередньо.\nОрієнтовна вартість – близько 22 000 рублів.\nЦе високопродуктивне лазерне МФУ для офісу працює з кольоровим друком і здатне задовольнити потреби середньої і великої групи співробітників будь-якої юридичної або фінансового відділу. Тобто там, де друкують в дуже великих обсягах.\nДвосторонні листи апарат обробляє без участі користувача, а в автоматичний лоток вміщаються відразу 50 оригіналів. На панелі апарату розташована маса кнопок, керуючих елементів плюс адресний блок, тому поріг входження у даного МФУ для офісу можна назвати середнім. Новачкам без інструкції тут не розібратися. Але після пари днів користування все стає гранично зрозуміло і просто.\nВідмінні риси БФП\nТакож слід відзначити наявність функціоналу відправки оброблених документів «в один дотик» на електронну пошту або по локальній мережі. Бездротових протоколів у апарату, на жаль, немає, але зате є можливість безпосередньо працювати з документами на зовнішніх носіях, на зразок флешки або карти пам’яті.\nшвидке сканування оригіналів;\nвідправка результату одним дотиком на електронну пошту або по локальній мережі;\nоб’ємний лоток для автоподачі;\nдуже великий експлуатаційний ресурс картриджів;\nне вимагає багато місця за рахунок компактності.\nприваблива ціна для наявних характеристик.\nіноді виникають невеликі проблеми при роботі на платформах, відмінних від «Віндовс»;\nнемає підтримки бездротових протоколів Wi-Fi.\nЦе одна з найбільш просунутих моделей для офісу з кольоровим друком в середньоціновому сегменті МФУ. Апарат просто вражає своєю високою швидкістю роботи в порівнянні з іншими кольоровими аналогами. Також варто відзначити наявність двобічного друку, що ще більше збільшує швидкісні показники.\nМодель оснащена вбудованим факсом і може напряму працювати з документацією на зовнішніх носіях, начебто флешок та карт пам’яті. З бездротовий печаткою також проблем немає: підтримка Wi-Fi і блютуз-протоколів дозволяє відправити оригінал з будь-якого місця не далі 100 метрів (з урахуванням стін з ГВЛ). Причому джерелом може бути будь-гаджет – смартфон, планшет або інша офісна периферія.\nОкремо варто відзначити відмінну синергію апарату з хмарними сервісами, що значною мірою розширює штатний функціонал пристрою. За свої гроші, це відмінний робочий і невибагливий варіант.\nвисока швидкість обробки документів;\nсинергія з популярними хмарними сервісами;\nпідтримка бездротових протоколів блютуз і Wi-Fi;\nдрук документів безпосередньо з зовнішніх носіїв;\nє можливість заправки картриджів;\nідеальний баланс ціни та якості;\nОрієнтовна вартість – близько 32 000 рублів.\nЦе справжній монстр, де поняття «багатофункціональність» набуває додатковий сенс. Він не тільки без проблем надрукує та відсканує в кольорі все, що ви йому подсунете, але і звалить на свої плечі функції поліграфічного центру.\nМодель повністю підтримує всі відомі формати зовнішніх носіїв, може друкувати без полів та на папері високої щільності, аж до 300 г/м2, що дозволяє використовувати її в якості інструменту для виготовлення рекламної продукції.\nАпарат не має найвищу швидкість і здебільшого розрахований на повсякденне безперебійну експлуатацію. Він витримає будь-які навантаження і спокійно обслужить весь штат офісних працівників, причому деякі функції БФП може виконувати одночасно, що додає йому ще більше універсальності.\nОдним словом, це еталон того, якими повинні бути подібні пристрої. Так, вартість обладнання перевалює за сотню тисяч рублів, але цей монстр окупить вкладення дуже швидко, особливо якщо мова йде про великому офісі.\nвиконання поставлених завдань будь-якої складності;\nвеличезну кількість додаткових опцій і «фішок» (докладний мануал на 700 сторінок);\nвкрай тривалий робочих ресурс;\nнайнижча (з лазерних кольорових МФУ) вартість друку;\nбезліч поличок, відсіків і додаткових відділень для супутньої офісного начиння.\nвелике час прогріву основних елементів;\nпорівняно невисока швидкість друку;\nвартість обладнання зависока для вітчизняного споживача.\nОрієнтовна ціна – близько 110 000 рублів.\nВибираючи техніку такого плану, необхідно в першу чергу відповісти на найважливіші питання: чи потрібна вам кольоровий друк, які майбутні обсяги, вистачить одного сканера або копіра, важлива швидкість і для яких цілей МФУ взагалі потрібен?\nОкрему увагу варто приділити місцем для обладнання. Якщо у вас скромний офіс, де й розвернутися ніде, то купувати підлогову модель не варто. Набагато практичніше в цьому випадку взяти невеликий настільний апарат, який буде скромно стояти на де-небудь на офісній тумбочці або взагалі на підвіконні.\nОбов’язково враховуйте вартість витратних матеріалів. Тут діє проста і, як правило, застосовна до всієї копіювальної техніки формула – чим дорожче сама техніка, тим дешевше вартість заправки. Для середніх офісів краще зупиниться на золотій середині – тисяч за 30. Ну а зовсім маленьким організаціям з невеликими запитами можна доглянути бюджетні моделі.\nТакож незайвим буде звернути увагу на наявність якихось додаткових бездротових інтерфейсів і протоколів. Вони значною мірою полегшують офісний побут і дозволяють заощадити купу часу і нервів.


День військової слави Росії - День народної єдності\nДень військової слави Росії — День народної єдності\n4 листопада — день Казанської ікони Божої Матері — з 2005 року відзначається як День народної єдності. Це свято встановлене на честь важливої ??події в історії Росії — звільнення Москви від польських інтервентів у 1612 році.\n16 грудня 2004 Держдума РФ прийняла одночасно в трьох читаннях поправки у Федеральний закон «Про дні військової слави (переможних днях Росії)». Однією з правок було введення нового свята — Дня народної єдності — і фактичне перенесення державного вихідного дня з 7 листопада (День злагоди і примирення) на 4 листопада. Основною причиною перенесення, на думку багатьох аналітиків, стало бажання повністю зняти асоціації з річницею Жовтневої соціалістичної революції (7 листопада 1917 року).\nВ даний час 7 листопада відзначається День військової слави Росії — День проведення військового параду на Червоній площі в місті Москві в ознаменування двадцять четвертої річниці Великої Жовтневої Соціалістичної революції (1941).\nУ пояснювальній записці до проекту закону зазначалося: «4 листопада 1612 воїни народного ополчення під проводом Кузьми Мініна і Дмитра Пожарського штурмом узяли Китай-місто, звільнивши Москву від польських інтервентів і продемонструвавши зразок героїзму і згуртованості всього народу незалежно від походження, віросповідання і становища в суспільстві».\nМало хто знає, що ще в 1649 році указом царя Олексія Михайловича день Казанської ікони Божої Матері (22 жовтня за старим стилем) був оголошений державним святом. Крім того, на початку 20 століття 8 травня за старим стилем згадували Кузьму Мініна, якого ще Петро I назвав «рятівником Вітчизни».\nПізніше, через революції 1917 року і наступних за нею подій, традиція відзначати звільнення Москви від польсько-литовських інтервентів і день кончини Кузьми Мініна перервалася.\nТаким чином, можна сказати, що День народної єдності не нове свято, а повернення до старої традиції.


Про нас :: Інформація для мігрантів\nЦентри консультування мігрантів (ЦКМ)\nЯкщо ви маєте намір поїхати за кордон – чи то з метою навчання або працевлаштування, чи то з туристичною метою або відвідати близьких вам людей – цей сайт саме для вас. Центр консультування мігрантів (ЦКМ) – важлива складова Програми зміцнення потенціалу у сфері управляння міграцією, яку здійснює Представництво Міжнародної організації міграції (МОМ) в Україні. Програма триває з 2005 р.\nЦКМ зосереджені на потребах мігрантів. Спеціалісти ЦКМ надають консультації іноземцям, які перебувають в Україні та українцям, які або планують поїхати за кордон, або повернулись в Україну з-за кордону й потребують реінтеграційної допомоги. Людині, яка збирається за кордон подорожувати, працювати або навчатися, ніщо не може замінити доступу до надійної інформації. Будь-яке рішення слід приймати на основі адекватної інформації, щоб мінімізувати можливий ризик, пов’язаний з перебуванням далеко від рідних та близьких, у незнайомому оточенні, де діють інші правові й культурні практики.\nЦКМ допомагають зрозуміти, що чекає на вас за межами України, та усвідомити можливі наслідки незаконного в’їзду та перебування в іноземних країнах. Подорож за кордон завжди несе в собі несподіванки; ЦКМ намагаються зробити так, щоб ці несподіванки не завдали вам шкоди.\nВСІ ПОСЛУГИ ЦКМ Є БЕЗКОШТОВНИМИ\nУкраїнська національна довідкова безкоштовна лінія з питань міграції та протидії торгівлі людьми базується на роботі Центру консультування мігрантів, що розпочав свою роботу в жовтні 2005 року. Діяльність здійснюється за сприяння Міжнародної Організації з міграції та Європейського союзу на базі громадської організації Тернопільський міський жіночий клуб «Відродження нації».\nЗ серпня 2006 року в Центрі працює Українська національна довідкова безкоштовна лінія з питань міграції та по попередження торгівлі людьми\n(тел.: 0 800 505 501)\nЗ травня 2007 року діє короткий номер мобільного телефону 527, який є безкоштовним для абонентів Київстар та МТС. Договір з операторами мобільного зв’язку був підписаний 25 квітня 2007 року. Ініціювало підписання даного документу представництво МОМ в Україні.\nЦільова аудиторія Національної лінії:\nактивне працездатне населення України, що має намір здійснити закордонну поїздку і в більшості випадків перебуває у пошуках високооплачуваної роботи за кордоном;\nособи, що прибули на територію України з метою працевлаштування чи постійного місця проживання;\nіноземні громадяни, що тимчасово перебувають в Україні або проїжджають транзитом через її територію;\nГромадяни України, що повернулися з-за кордону і потребують допомоги.\nНадаємо інформацію щодо:\nЗаконних шляхів міграції, включаючи трудову міграцію;\nвізових процедур та умов отримання віз;\nризиків нелегальної міграції;\nпроблеми торгівлі людьми та шляхів; убезпечення себе перед виїздом за кордон;\nадрес та телефонів, інтернет-сторінок консульських установ, НУО що допомагають мігрантам в Україні та за кордоном, асоціацій української діаспори за кордоном.\nсайтів – ресурсів пошуку роботи закордоном;\nпрограм обміну для студентів та Au-Pair;\nдержавних програм міграції;\nнадаємо безкоштовний доступ до Інтренету для пошуку потрібної інформації стосовно міграційних питань.\nПредставництво МОМ в Україні є складовою Міжнародної організації з міграції (МОМ). Створена 1951 року, МОМ є провідною міжурядовою організацією в міграційній сфері та тісно співпрацює з урядовими, міжурядовими та неурядовими партнерами.\nДо складу МОМ входять 120 країн-членів та 19 країн-спостерігачів, а представництва МОМ працюють у більш, ніж 100 країнах світу. МОМ має на меті сприяння гуманній та впорядкованої міграції шляхом надання послуг і консультацій урядовим структурам та мігрантам.