Відхилення. Глобальні проблеми і моделі | Книжки М.М.Амосова\nГоловна > Публікації > Книжки М.М.Амосова > Книга про щастя та нещастя. Книга перша > Відхилення. Глобальні проблеми і моделі\nПланеті, точніше - людству загрожує термоядерна війна і зубожіння біосфери, несумісне з підтриманням життя населення, що збільшується. В останні роки загострилася увагу до цих питань. Для дослідження їх були залучені моделі на ЕОМ.\nУ 1972 році вийшла книга "Межі зростання" Д. Медоуза з співавторами з викладенням їх моделі. Ідея була проста: вибрали п'ять показників - зростання народонаселення, виробництво їжі, зростання промисловості, виснаження невідновних природних ресурсів, забруднення середовища. Простежили їх динаміку за останні 70 років і встановили, що всі показники (хороші і погані) зростали по експоненті, коли щороку приростає певний відсоток до минулого року. Потім спробували розібратися в прямих і зворотних залежностях між цими п'ятьма показниками, отримали близько двохсот рівнянь. Зрозуміло, більшість з них були досить приблизні. По рівняннях створили програму на ЕОМ, програли багато варіантів. Спочатку досліджували все "як є". Отримали жахливі результати.\nКнига "Межі зростання" викликала у світі бурю. Критика була жорсткою, особливо було оскаржено швидке настання тотальної кризи.\nНадалі в декількох центрах були створені більш повні і реалістичні моделі, що не потребують "нульового зростання", що не лякають кінцем світу, однак і не заспокійливі.\nАле спочатку про війну.\nЧи можна виміряти цінність життя? На гроші, на інші життя, на страждання фізичні та моральні?\nВимірюють. Підраховують. Хто залишиться і що залишиться після першого удару.\nМи, лікарі, знаємо краще за інших, що може бути, і говоримо: потім рахувати буде вже нікому.\nХіба можна оцінити загибель майже всього населення країни і цілих континентів? Тільки божевільні можуть взяти на себе відповідальність за нагнітання військового психозу і гонку озброєнь. Проте такі існують. Є навіть припущення, що якщо не хочеш війни, але маєш потенційного супротивника, то для порятунку світу потрібно бути сильніше його, для залякування. А коли кошти війни приготовані, то вона може початися майже сама собою. Прийде до влади фанатик або втрутиться фатальний випадок - і все. Людина не доросла до тієї зброї, яку вона створила. Розуму вистачило, а душі і здорового глузду може виявитися мало.\nМожливо, допоможе наука з машинними моделями? В принципі можливе створення штучного інтелекту, призначеного для управління. Але чи можна довіритися машині? У всякому разі, машина не почне тотальну атомну війну, оскільки ніхто не наважиться внести в неї систему критеріїв, які поставлені вище самого існування країни. Таке може виникнути тільки в фантастичному розумі людини.\nБагато зарубіжних прогнозистів вбачають головну небезпеку людства не у війні, а в загибелі біосфери. Бездумно розмножуються, жадібні люди з'їдять живе, скільки можуть, отруять що залишилося, зіпсують клімат і загинуть на мертвих пустелях планети від голоду і генетичних поразок.\nЗрозуміло, такий прогноз нереальний. Він лише закликає до розсудливості, але в той же час не можна сказати, що це порожні страхи.\nНазивають ряд факторів, що загрожують людству: демографічний вибух. Зубожіння біосфери через отруєння хімікатами, ерозії грунту. Виснаження природних ресурсів, у тому числі енергетичних. Забруднення середовища радіоактивними продуктами. Зміна клімату в результаті діяльності людини: підвищення температури від зростання вмісту вуглекислоти, танення льодів, океани вийдуть з берегів і скоротять сушу. Зросте ультрафіолетове випромінювання через руйнування озонового бар'єру в атмосфері. Зменшиться вміст кисню в повітрі через вирубку лісів і загибелі всього живого в океанах. У результаті взаємодії цих процесів поширяться хвороби, генетичні каліцтва, і половина або більше населення загине, зрештою, від голоду.\nВсі ці сенсаційні загрози походять від вчених і поширюються пресою. Як до цього ставитися? Впадати в паніку? Мабуть, не варто. Але люди повинні знати свій будинок і думати про майбутнє. Все, що перераховано (а цей перелік неповний), може статися, якщо не будуть вжиті заходи. Які заходи - технічні, економічні, психологічні? Чи здатна людина прийняти розумне рішення, щоб попередити катастрофу? Психологічно чи здатний?\nНа всі ці питання, хоча б наближено, повинні відповідати моделі, що включають психологію людей.\nСпробуємо висловити гіпотези, придатні для евристичної моделі планети.\nДуже важливий показник - зростання населення. Це досить стійка функція, і, за прогнозами ООН, до кінця сторіччя буде близько 6,5 мільярда чоловік, потім зростання дещо сповільниться, і до 2050 року буде щось близько 10000000000. Є декілька чинників, здатних загальмувати зростання населення (в першу чергу мова йде про країни, що розвиваються): загроза голоду, зростання культури та інформованості, медичні заходи та інші. Вони взаємно підсилюють один одного. Психологія людей, їх поведінка багато в чому залишаються невідомою величиною. Саме це потрібно досліджувати на моделях.\nСтановище не безнадійне за умови, що забруднення середовища не призведе до такого пошкодження біосфери, яке сильно знизить родючість землі і фатально вплине на здоров'я людей.\nАле забруднення середовища прямо пов'язано зі споживанням. От якби в цьому дотримати міру!\nЗнову психологічна проблема.\nСкільки речей потрібно людині для щастя?\nНавіть дивно, як могли бути щасливі люди півстоліття тому... Хіба вони не були щасливі?\nМаса речей начебто призначена для того, щоб звільнити людину від зайвих турбот, праці і неприємних подразників. Але подальше зростання багатства не обіцяє збільшення щастя. Його можна очікувати від культури, цікавої праці та спілкування.\nЩо потрібно людині, крім роботи, крім потреби займатися улюбленою справою? Житло з окремими кімнатами. Обмежений набір речей і проста їжа. Але при цьому "громадські фонди" - освіта, наука, театри і телебачення, охорона здоров'я, відпочинок, музеї та бібліотеки, стадіони, транспорт і дешеві готелі для мандрівників.\nУ вік науково-технічного прогресу існує кілька факторів, що лімітують виробництво. Це обмеження сировинних ресурсів, брак енергії, заходи з охорони природи. Все разом веде до подорожчання товарів, а, отже, зменшення попиту і гальмуванню виробництва. Навряд чи слід побоюватися зупинки прогресу через вичерпання природних ресурсів. Добути буде дорожче, важче, але резервів ще багато, особливо якщо заглибитися в землю і оволодіти дном океанів. Те ж стосується і енергії. Нафта і газ, вугілля і атомна енергія дозволять дочекатись освоєння термоядерного синтезу, який радикально вирішить проблему енергії.\nЯкщо збережеться біосфера. Людина не врятується, коли почне вимирати рослинний і тваринний світ. Зараз виправдана тільки одна стратегія: битися за кожну живу істоту! Для цього розроблено постійне спостереження за природою. (Моніторинг - спостереження як за хворим в реанімації.)\nЄ два напрямки в захисті природи: місцеве і глобальне. Перше - це природа на своїй території. Друге стосується "нічийного" простору: Світовий океан, атмосфера і космос. Доводиться весь час підкреслювати егоїстичність людини: моє і не моє.\nЦе моє, я його бережу. Загальне - це майже чуже, нехай бережуть інші, від мого маленького злодійства воно практично не убуде.\nЦе рівно стосується поведінки однієї людини в колективі і окремої країни у світовому співтоваристві.\nУтримати рівень забруднення вод і землі нижче небезпечної межі в межах своєї держави цілком можливо і не зажадає таких суворих обмежень виробництва, які нестерпні для економіки. Тваринне царство більш вразливе, тому, мабуть, важко розраховувати зберегти всі біологічні види.\nНабагато важче піклуватися про загальнолюдську ("нічию") власність: океанах, атмосферу, клімат. Приміром, чого варте хижацтво у рибальстві, забруднення океану нафтою при аваріях суден і нафтовидобутку з шельфів. А попереду ще добування корисних копалин з дна океану. Важко сказати, чи компенсують процеси самоочищення ці втрати і чи вдасться домовитися про обмеження? З повітряним простором теж біда: оксиди сірки з високих труб забруднюють атмосферу на сотні кілометрів, і кислі дощі випадають в сусідніх країнах, знищуючи все живе у водоймах і пошкоджуючи ліси. У майбутньому очікується накопичення вуглекислоти, зменшення відсотка кисню, запилення верхніх шарів атмосфери, погіршення клімату...\nВиходить, що й тут, в найголовнішому - в захисті природи - ми замикаємося на психологію людей. На які обмеження у сьогоденні здатні піти люди, щоб зберегти природу для майбутнього?\nМи уявляємо собі колективістську психологію радянських людей, відома приватновласницька психологія. На прикладах поведінки тих, хто заправляє великим капіталом і тих, хто від них повністю залежить, отримуємо уявлення про психологію цієї нечисленної, але, на жаль, вагомою групи людей...\nКласові відмінності, національні інтереси - об'єднуючі, роз'єднуючи. Скільки різних факторів, що залежать від самих людей, треба включити в модель, щоб дослідити еволюцію планети при допущенні різних психологічних якостей людини.\nМодель не претендує на більшу точність, оскільки в неї входять компоненти, для яких немає ні точної інформації, ні навіть загальноприйнятої гіпотези функціонування. Це стосується уразливості біосфери і психології людей. За попередньою прикидкою, розміри моделі не вийдуть за межі реальної здійсненності. Втім, поки це лише припущення. Зрозуміло, ніяка "модель планети" не може претендувати на достовірність прогнозів в кращому випадку за межі 70-100 років. За цей час наука може видати нові відкриття, здатні знайти технологічну реальність, яка впливає на суспільство. Але не буду фантазувати, хоча і заманливо.\nРозмірковуючи про всі ці проблеми, а по суті про майбутнє суспільство, я чітко уявляю собі, що його неможливо передбачити в деталях. Нові наукові відкриття, нові технології здатні внести корективи в найсміливіші прогнози. Однак є істини, є принципові моменти в житті суспільства і людей, які - я в цьому переконаний - не зазнають змін навіть за межами цього терміну.\nІ для суспільства дуже віддаленого майбутнього залишиться неодмінною не тільки усвідомлена необхідність, а й обов'язковість праці. Люди з сильним характером можуть працювати заради задоволення і за переконанням, інші не можуть. Припустимо, суспільство забезпечить задоволення їхніх потреб, але це не врятує від психологічної деградації.\nТепер про свободу задоволення потреб. На жаль! У примітивному поданні воно означає, що кожен задовольняє свої потреби як хоче. Така свобода неможлива. Якби до цієї формули додати "але тільки не за рахунок інших", було б все добре.\nСтало бути, і в майбутньому доведеться себе обмежувати в речах, визнати обов'язковим працю і усвідомити необхідність обмеження поведінки. Можна запитати: що ж залишиться? Залишиться матеріальний комфорт. Задоволення від цікавої праці, творчості і дозованого відпочинку. Задоволення від інформації - науки, мистецтва, подорожі. Задоволення від самовираження, спілкування та альтруїзму. Багато щастя може дати сім'я. Якщо всі ці потреби розвинути вихованням, то хіба вони не дадуть достатньо для радісного, щасливого буття? Не думаю, щоб егоїзм, власність, владолюбство і марнославство, а також ненависть могли б істотно додати людині щастя...


Це новинаНадія Бабкіна розповіла, чому відмовилася вийти заміж за молодого коханого | Це новина\nHome > Цінна Інфа\t> Надія Бабкіна розповіла, чому відмовилася вийти заміж за молодого коханого\nВ ефірі телепрограми «Чесне слово» російська співачка Надія Бабкіна зізналася, чому вона зі своїм коханим Євгеном Гором вирішила жити в цивільному шлюбі. З огляду на 30-річну різницю у віці, пара разом уже 14 років.\nРосійська народна і естрадна співачка Надія Бабкіна та композитор-виконавець, співак Євген Гор, з яким вони вже разом протягом 14 років, не поспішають скріпити свої стосунки законним шлюбом. Як розповіла сама артистка, її все подобається, а штамп в паспорті, як вважає Бабкіна, це не чиста формальність, а величезна відповідальність, до якої 67-річна виконавиця абсолютно не готова. Свою точку зору вона висловила на авторське телешоу Юрія Ніколаєва на «Первом канале».\nНародна артистка РРФСР переконана, що штамп лише негативно вплине на неї, так як вона дуже дорожить своєю свободою. Одночасно це суперечить історії, яку вона теж розповіла Миколаєву. Співачка була запрошена на весілля в ролі гості, і коли наречена кидала букет, то зірка його зловила. Але по приходу додому Гор у відповідь на розповідь про пригоду коханої заявив, що та збожеволіла. Знаменитість згадує це як забавну історію і нормально ставиться до Не узаконене відносинам.\nАлла Пугачова розповіла Лайма Вайкуле свій секрет Меланія Трамп використовує двійників: Кому з відомих особистостей доводилося діяти таким чином


15 Серпня, 20151507КультураКатерина ЗАГОРОДНЯ\nЦей проект, це заглиблення в творчий процес, щоб музейні експонати це сприймались людьми, які звичні речі. Фото: автора В Хмельницькому обласному художньому музеї розпочався мистецький проект «Розчарування речі».«Надихнула на втілення цього проекту побачена в музеї остання експозиція. Взагалі, наш музей в привертає увагу тим, що має фонд з 80х-90х років, а це безперечно цікавий період в історії України: період драматичного переходу від планової економіки в капіталістичну. В проекті ми говоримо про речі та їх сприйняття і цінність в житті людини через призму мистецтва. Проблема в тому, що часто людям притаманно нав’язувати якісь зайві значення витворам мистецтва, але вони зазвичай упускають технічні момент в мистецтві: того як пишеться полотно, а вирізьблюється скульптура. Цей проект, це заглиблення в творчий процес, щоб музейні експонати це сприймались людьми, які звичні речі», - розповів куратор проекту Денис Панкратов.\nСьогодні ж, в суботу 15 серпня, в рамках проекту, заплановані обговорення мистецької акції в Одесі, де місцеві митці робили інсталяції на блошиному рику з речей, які там зазвичай люди продають. Цікавий процес який відбувається з речами кожен день, коли вони втрачають свою функцію, тому що їх постійно дуже багато виготовляється і куди вони можуть потрапити потім. Цю ж тему продовжить Олена Михайловська – «Суспільство одноразових склянок», яка теж буде аналізувати відношення людини до речей та її відношення до перевиробництва речей та продуктів. Програму заходів завершить документальний фільм німецького режисера Харуна Парокі «Натюрморт» про процес зйомки рекламної фотографії.\nТеги новини: музей, Чернова Лариса, лекції, Левицький Дмитро, Панкратов Денис


Виготовлення алюмінієвого профілю по кресленнях замовника | ТОВ Зеніт Ко\nНа головну » Алюмінієвий профіль по кресленнях замовника і конструкції з нього\nАлюмінієвий профіль по кресленнях замовника і конструкції з нього\nКомпанія ТОВ «ЗЕНІТ КО» пропонує комплексні послуги з розробки та виготовлення алюмінієвого профілю по кресленнях замовника:\nНаше конструкторське бюро складається з досвідчених інженерів-конструкторів і технологів, які брали участь у багатьох масштабних проектах.\nМи проведемо всі необхідні інженерно-конструкторські роботи - оцінимо можливість реалізувати проекту, розробимо конструкторську документацію, виготовимо комплект матриць. Після того, як буде готовий і схвалений дослідний зразок, подбаємо про виготовлення алюмінієвого профілю по кресленнях замовника в необхідному вам обсязі і в суворій відповідності з технічним завданням.\nНова система алюмінієвого профілю по кресленнях замовника проводиться на сучасному екструзійному обладнанні. При необхідності лицьові поверхні покриваються полімерною фарбою або анодують.\nМи гарантуємо високу якість і відповідність продукції європейським і українським стандартам.\nЩе одна наша послуга - виготовлення конструкцій з алюмінієвого профілю\nУ нашій компанії є власний цех з виготовлення та обробки заготовок. Виробничі потужності дозволяють виготовляти вироби будь-якої складності:\nвікна та двері всіх типів відкривання;\nофісні перегородки і так далі.\nВ якості основи використовуються наші базові або спеціально розроблені профільні системи.\nМи виготовляємо конструкції з алюмінієвого профілю як за проектом замовника, так і розробляємо їх «з нуля». Готовий виріб може поставлятися в зборі або у вигляді конструктора. В останньому варіанті його простіше транспортувати на об'єкт. Механічні стійко-ригельні вузли кріплення забезпечують просте складання безпосередньо перед монтажем.\nМи не займаємося встановленням, тому запрошуємо до співпраці фізичних та юридичних осіб, здатних виконати виміри і провести монтаж готової конструкції. Наші основні клієнти - будівельні організації, фірми, що надають послуги «під ключ» кінцевого клієнта, приватні майстри.\nЗамовити алюмінієвий профіль по кресленнях замовника і конструкції з нього з доставкою по Україні\nЩоб оформити замовлення, зв'яжіться з менеджером нашої компанії.\nРозроблені нами проекти - індивідуальні, тому вартість робіт розраховується також індивідуально.\nГотова продукція відправляється в будь-яку точку України. Для цього ми налагодили співпрацю з популярними логістичними службами.


Послуги охорони Київ, ціни\nСпецифіка деяких видів діяльності невідривно пов'язана з певним ризиком, загрозою безпеці. Кращим рішенням для забезпечення безпеки є охорона. Це актуально і може бути застосовано для різних ситуацій: для особистої охорони людини, підприємства або організації, вантажу і так далі. Послуги охорони в Києві користуються популярністю з давніх часів. Так, багато бізнесменів, політичних діячів, зірок шоу-бізнесу намагаються оточити себе охоронцями, які будуть оберігати їх від можливої небезпеки. Також широко поширені послуги охорони в Києві для заводів, комбінатів, різних промислових об'єктів від незаконного проникнення.\nЯк правило, для цих цілей відбираються найкращі фахівці, які мають великий досвід, необхідну підготовку, мають певний набір якостей. Тільки такі фахівці зможуть забезпечити максимальну гарантію безпеки, зможуть вчасно розпізнати і усунути загрозу. Тому послуги охорони в Києві - це робота, якою повинні займатися тільки професіонали.\nПослуги охорони в Києві сьогодні пропонують різні агентства і компанії. Вибір досить широкий, і тут головне - підібрати найкращу компанію, яка буде відповідати всім Вашим запитам і при цьому пропонувати лояльні ціни. В такому випадку, співпраця з охоронним агентством буде продуктивною і вигідною.\nПрофесійні послуги охорони (Київ) надає компанія «Паладин».\nНаші співробітники - це високопрофесійні, компетентні фахівці, що пройшли в нашій школі багаторівневу підготовку, тому Ви можете сміливо нам довіритися.\nЗвертайтеся до нас, якщо Вас цікавлять послуги охорони (Київ). Ми зуміємо забезпечити Вашу безпеку на належному рівні.


Види лінолеуму | ОГО\nЛінолеум - один з найпопулярніших підлогових покриттів. Споживачі вибирають цей матеріал через широке різноманіття колірних рішень і невисокої вартості. Лінолеум гарно поводиться в експлуатації, як в приватних житлових будинках, так і в місцях з великою прохідністю людей. Його часто укладають в лікарнях і поліклініках, освітніх установах і офісах.\nЗа вартістю понад дешевого підлогового покриття годі й шукати. Ціни на лінолеум лежать в діапазоні бюджетного формату, і тому кожен споживач може його придбати. Незважаючи на невисоку вартість лінолеум має високі зносостійкі характеристики. При правильному підборі матеріалу таке підлогове покриття може прослужити довгі роки.\nЗа призначенням лінолеум розрізняється на побутовий і комерційний. Побутове ПВХ покриття призначене для приватного використання, навантаження на нього лягає в малих і середніх обсягах. Для приміщень з великою прохідністю людей варто використовувати комерційний лінолеум. Його підвищені зносостійкі якості забезпечують довгий термін служби, зберігаючи первинний зовнішній вигляд.\nДля виготовлення натурального лінолеуму використовується природна сировина: лляне масло, кора коркового дуба, джутова тканина, деревна смола і натуральні пігменти. Таке покриття є екологічно чистим, тому рекомендовано його укладати в дитячих установах, школах і лікарнях. Натуральний лінолеум володіє високими теплоізоляційними властивостями. А також він відповідає вимогам пожежної безпеки. Єдиним мінусом натурального лінолеумного покриття є висока вартість.\nПВХ лінолеум виробляється зі спіненого вінілу. Підкладкою може служити неткана основа, повсть та інші матеріали. Цей матеріал для підлогового покриття купується найбільш за всього. Асортимент ПВХ лінолеуму передбачає різноманітне забарвлення, імітацію натуральних порід дерева, каменю, геометричні фігури і абстрактні малюнки.\nМармолеум відноситься до натурального покриття. Його використовують в якості настилу в приміщеннях з підвищеними санітарними вимогами. Цей матеріал є гіпоалергенним. Тому якщо в родині є алергік, таке підлогове покриття буде ідеальним. До недоліків мармолеума відносять складність настилу.\nРелін - це гумовий лінолеум. Виготовляється він з синтетичного каучуку. Релін настилають в приміщеннях з високою вологістю, так як він не вбирає воду. Для приватного житла гумове покриття для підлоги не підходить, через невідповідність санітарним нормам. Релін застосовується в промислових приміщеннях і складах.\nВисокі технічні характеристики, такі як стійкість до впливів, зносостійкість і міцність, роблять лінолеум самим продаваним покриттям підлоги.\nАвтор: Спеціально для OGO.ua Переглядів: 272


Автобусні квитки до Cegoñal\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Cegoñal можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Cegoñal\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Cegoñal, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Cegoñal онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2606259109


Що таке аутоімунний гепатит: симптоми, діагностика, лікування, прогноз\nОсобливості перебігу аутоімунного гепатиту\nАутоімунним гепатитом називають хронічне ураження печінки прогресуючого характеру, яке має симптоми передпортальної або ширшого запального процесу і характеризується наявністю специфічних аутоімунних антитіл. Зустрічається у кожного п'ятого дорослого, який страждає на хронічний гепатит і у 3% дітей.\nЗгідно зі статистикою, представники жіночої статі страждають від подібного типу гепатиту набагато частіше чоловіків. Як правило, ураження розвивається в дитячому віці і період від 30 до 50 років. Аутоімунний гепатит вважається швидко прогресуючим захворюванням, яке переходить в цироз або печінкову недостатність, підсумком чого може бути летальний результат.\n6 ведення пацієнтів\n9 Аутоімунний гепатит і його причини\n10 Типи аутоімунногогепатиту\n13 Патогенез і типи захворювання\n14 ознаки захворювання\n15 Причини розвитку аутоімунного гепатиту\n16 Терапія аутоімунногогепатиту\n17 Дієта при аутоімунному гепатиті\n18 Ускладнення і прогноз при аутоімунному гепатиті\n19 Загальна інформація про патологію\n20 Причини і види\n21 Як розвивається і проявляється?\n22 Вплив АГ на жіночий і дитячий організм\n23 Як проявляється аутоімунне ураження печінки?\n24 діагностичні заходи\n25 медикаментозне вплив\n26 Терапія вагітних і дітей\n27 Реабілітація після курсу терапії\n28 медикаментозні методи\n29 Причини і фактори ризику\n30 форми захворювання\n31 Можливі ускладнення і наслідки\n32 Симптоми аутоімунногогепатиту\n33 Лікування аутоімунного гепатиту\n34 Інвалідність при аутоімунному гепатиті\n35 заходи профілактики\n36 Народна медицина і дієта\n37 Прогнози і наслідки\n38 Причини аутоімунногогепатиту\n39 Прогноз при аутоімунному гепатиті\n40 Раціон харчування, що полегшує симптоми захворювання\n41 Аутоімунний гепатит і його симптоми\n42 Аутоімунний гепатит та проведення діагностики\n43 Аналіз анамнезу захворювання\n44 Лабораторна діагностика\n45 інструментальна діагностика\n46 Аутоімунний гепатит які аналізи крові потрібно здати\n47 Аутоімунний гепатит та прогноз виживання хворих\n48 Аутоімунний гепатит у дітей, як відбувається лікування\n49 Типи, різновиди аутоімунногогепатиту\n50 Причини виникнення аутоімунного гепатиту\n51 Ліки преднізолон, при захворюванні аутоімунним гепатитом\n52 Особливості аутоімунного запального процесу\n53 Причини появи патології\n55 Принципи терапії і відновний період\n56 дивіться відео: Гостра тонзіліт и аденоїді: клініка, діагностика та методи лікування\nПростіше кажучи, хронічний аутоімунний гепатит є патологією, при якій імунна система організму руйнує свою ж печінку. Клітини залози атрофуються і заміщуються сполучнотканинними елементами, які не в змозі виконувати необхідні функції.\nМіжнародний класифікатор 10-го перегляду хвороб відносить хронічну патологію аутоімунного характеру до розділу К75.4 (код за МКХ-10).\nПричини хвороби до сих пір до кінця не з'ясовані. Вчені вважають, що існує ряд вірусів, які здатні запускати подібний патологічний механізм. До них відносять:\nвірус герпесу людини,\nвіруси, які є збудниками гепатитів А, В і С.\nІснує думка про те, що спадкова схильність також входить до переліку можливих причин розвитку захворювання, що проявляється дефіцитом иммунорегуляции (втрати чутливість до власних антигенів).\nТретина пацієнтів мають поєднання хронічного аутоімунного гепатиту з іншими аутоімунними синдромами:\nтиреоидитом (патологія щитовидної залози),\nхворобою Грейвса (надлишкове вироблення гормонів щитовидної залози),\nгемолітична анемія (руйнування імунної системою власних еритроцитів),\nгингивитом (запалення ясен),\n1 типом цукрового діабету (недостатній синтез інсуліну підшлунковою залозою, супроводжуваний високим рівнем цукру в крові),\nгломерулонефрит (запалення клубочків нирок),\nірит (запалення райдужної оболонки ока),\nсиндромом Кушинга (надлишковий синтез гормонів надниркових залоз),\nсиндромом Шегрена (комбіноване запалення залоз зовнішньої секреції),\nнейропатией периферичних нервів (ураження невоспалительного характеру).\nАутоімунний гепатит у дітей і дорослих поділяється на 3 основні типи. Класифікація ґрунтується на типі антитіл, що визначаються в кровоносній руслі пацієнта. Форми відрізняються один від одного особливостями течії, своєю відповіддю на проведене лікування. Різниться і прогноз патології.\nантинуклеарні антитіла (+) у 75% хворих,\nАнтігладкомишечние антитіла (+) у 60% пацієнтів,\nантитіла до цитоплазми нейтрофілів.\nГепатит розвивається ще до періоду повноліття або вже під час клімаксу. Цей тип аутоімунного гепатиту добре реагує на проведене лікування. Якщо терапія не проводиться, ускладнення виникають вже на протязі перших 2-4 років.\nнаявність антитіл, спрямованих проти ферментів клітин печінки і епітелію канальців нирок у кожного хворого,\nрозвивається в шкільному віці.\nЦей тип більше стійкий до лікування, з'являються рецидиви. Розвиток цирозу виникає в кілька разів частіше, ніж при інших формах.\nСупроводжується наявністю в кровоносній руслі хворих антитіл проти печінкового та печінково-панкреатичного антигену. Також визначається наявність:\nантитіл до антигенів цитолемма гепатоцитів.\nСудячи з наявних даних, основним моментом в патогенезі хронічного аутоімунного гепатиту є дефект імунної системи на клітинному рівні, що викликає пошкодження клітин печінки.\nГепатоцити здатні руйнуватися під впливом лімфоцитів (одного з типів лейкоцитарних клітин), які мають підвищену чутливість до мембран клітин залози. Паралельно з цим спостерігається переважання стимуляції функціонування Т-лімфоцитів, що мають цитотоксичну дію.\nУ механізмі розвитку до сих пір не відома роль ряду визначаються в крові антигенів. При аутоімунному гепатиті позапечінкові симптоми пояснюються тим, що імунні комплекси, що циркулюють в кровоносній руслі, затримуються в судинних стінках, що призводить до розвитку запальних реакцій і пошкодження тканин.\nБлизько 20% хворих не мають симптомів гепатиту і звертаються за допомогою виключно в момент розвитку ускладнень. Однак відомі випадки і різкого гострого початку хвороби, при якому відбувається пошкодження значної кількості клітин печінки і головного мозку (на тлі токсичного впливу тих речовин, які в нормі инактивируются печінкою).\nКлінічні прояви і скарги пацієнтів при гепатиті аутоімунного характеру:\nжовтушність шкіри, слизових оболонок, секретів зовнішніх залоз (наприклад, слинних),\nзбільшення селезінки, іноді і печінки,\nабдомінальний больовий синдром,\nЗ'являється біль в області уражених суглобів, патологічне скупчення рідини в суглобових порожнинах, набряклість. Відбувається зміна функціонального стану суглобів.\nЦе синдром гіперкортицизму, що виявляється симптомами, що нагадують ознаки надмірного вироблення гормонів кори надниркових залоз. Пацієнти скаржаться на надмірний набір маси тіла, поява яскраво-червоного рум'янцю на обличчі, потоншення кінцівок.\nТак виглядає пацієнт з синдромом гіперкортицизму\nНа передній черевній стінці і сідницях утворюються стрії (розтяжки, що нагадують смуги синьо-багряного кольору). Ще одна ознака – в місцях найбільшого тиску шкірні покриви мають більш темне забарвлення. Частими проявами стають вугри, висипання різного походження.\nСтадія цирозу печінки\nЦей період характеризується великим ураженням печінки, при якому виникає атрофія гепатоцитів і їх заміна рубцевої фіброзної тканиною. Лікар може визначити наявність ознак портальної гіпертензії, що виявляється підвищенням тиску в системі ворітної вени.\nрозширення вен шлунка, прямої кишки,\nна слизовій оболонці шлунка і кишкового тракту можуть з'являтися ерозивні дефекти,\nпорушення травлення (зниження апетиту, напади нудоти і блювоти, метеоризм, больовий синдром).\nІснують два типи перебігу аутоімунного гепатиту. При гострій формі патологія розвивається швидко і протягом перших півроку у пацієнтів вже виникають ознаки маніфестації гепатиту.\nЯкщо хвороба починається з позапечінкових проявів і високої температури тіла, це може призводити до помилкової діагностики.На цьому моменті завдання кваліфікованого фахівця полягає в необхідності диференціювати діагноз аутоімунного гепатиту на системний червоний вовчак, ревматизм, ревматоїдний артрит, системними васкулітами, сепсисом.\nДіагностика аутоімунного гепатиту має певну особливість: лікар не повинен чекати півроку, щоб поставити діагноз, як при будь-яких інших хронічних поразках печінки.\nПерш ніж перейти до основного обстеження, фахівець збирає дані анамнезу життя і захворювання. Уточнюється наявність скарг у пацієнта, коли з'явилася тяжкість в області правого підребер'я, наявність жовтяниці, гіпертермії.\nХворий повідомляє про наявність хронічних запальних процесів, спадкових патологій, шкідливих звичок. Уточнюється наявність тривалого прийому медикаментозних засобів, контакт з іншими гепатотоксичними речовинами.\nНаявність захворювання підтверджують наступні дані досліджень:\nвідсутність переливання крові, зловживання алкогольними напоями та прийому токсичних медикаментів в минулому,\nвідсутність маркерів активної інфекції (мова йде про віруси А, В і С),\nпідвищені показники імуноглобуліну G,\nвисокі цифри трансаміназ (АЛТ, АСТ) в біохімії крові,\nпоказники маркерів аутоімунного гепатиту перевищують нормальний рівень в значну кількість раз.\nВ аналізі крові уточнюють наявність анемії, підвищеної кількості лейкоцитів, показники згортання. У біохімії – рівень електролітів, трансаміназ, сечовини. Також необхідно провести аналіз калу на яйця гельмінтів, копрограму.\nЗ інструментальних методів діагностики використовується пункційна біопсія ураженого органу. При гістологічному дослідженні визначається наявність зон змертвіння паренхіми печінки, а також лімфоїдна інфільтрація.\nВикористання ультразвукової діагностики, КТ та МРТ не дає точних даних про наявність або відсутність захворювання.\nПри аутоімунному гепатиті лікування починається з корекції раціону харчування. Основні принципи дієтотерапії (дотримання столу №5) грунтуються на наступних моментах:\nне менше 5 прийомів їжі в день,\nдобовий калораж – до 3000 ккал,\nприготування їжі на пару, перевага віддається тушкованим і вареним продуктам,\nконсистенція їжі повинна бути пюреобразной, рідкої або твердої,\nкількість поступаемой солі зменшити до 4 г в день, а води – до 1,8 л.\nРаціон харчування не повинен містити їжу з грубою клітковиною. Дозволені продукти: нежирні сорти риби і м'яса, овочі в відвареному або свіжому вигляді, фрукти, каші, молочні продукти.\nЯк лікувати гепатит аутоімунний, підкаже лікар-гепатолог. Саме цей фахівець займається веденням пацієнтів. Терапія полягає в використанні глюкокортикостероїдів (гормональних препаратів). Їх ефективність пов'язана з пригніченням вироблення антитіл.\nЛікування виключно цими медикаментозними засобами проводиться хворим з пухлинними процесами або тим, у яких відбувається різке зменшення кількості нормально функціонуючих гепатоцитів. Представники – Дексаметазон, Преднізолон.\nЩе один клас лікарських препаратів, широко використовуваних в лікуванні – імунодепресанти. Вони також пригнічують синтез антитіл, що виробляються для боротьби з чужорідними агентами.\nОдночасне призначення обох груп препаратів необхідно при різких коливаннях рівня артеріального тиску,при наявності цукрового діабету, пацієнтам, які мають зайву вагу, хворим з шкірними патологіями, а також тим пацієнтам, які мають остеопороз. Представники лікарських засобів – Циклоспорин, Екорал, Консупрен.\nПрогноз результату медикаментозної терапії залежить від зникнення симптоматики патології, нормалізації показників біохімічного аналізу крові, результатів пункційної біопсії печінки.\nУ важких випадках показана трансплантація печінки. Вона необхідна в умовах відсутності результату медикаментозного лікування, а також залежить від стадії патології. Трансплантація вважається єдиним ефективним методом для боротьби з хворобою у кожного п'ятого пацієнта.\nЧастота розвитку рецидиву гепатиту в трансплантаті коливається в межах 25-40% всіх клінічних випадків. Хвора дитина частіше страждає подібною проблемою, ніж дорослий пацієнт. Як правило, для пересадки використовується частина печінки близького родича.\nПрогноз виживання залежить від ряду факторів:\nступінь вираженості запального процесу,\nВажливо пам'ятати, що самолікування при хронічному аутоімунному гепатиті не допускається. Тільки кваліфікований фахівець здатний надати необхідну допомогу і вибрати раціональну тактику ведення пацієнта.\nАутоімунний гепатит і його причини\nАутоімунним гепатитом називають запалення печінки через її руйнування власним імунітетом.\nУ нормі імунна система толерантна до тканин власного організму, тому не виробляє антитіла проти них. Це закладено на генетичному рівні. Але іноді по не зовсім ще зрозумілих причин імунна система починає сприймати клітини будь-якого органу як чужорідні, які потрібно знешкодити і знищити. У цьому випадку проти того чи іншого органу починається активне вироблення антитіл. Аутоімунний гепатит розвивається за таким же механізмом.\nСтатистика свідчить, що на аутоімунний гепатит доводиться від 10 до 20% від числа хронічних захворювань печінки. У жінок він виявляється в 8 разів частіше, причому найбільш часто хворіють люди в молодому віці і після 55.\nТочні причини, за якими імунітет раптом починає руйнувати свої ж клітини, поки не встановлені.Існує думка, що пусковим механізмом може служити вплив будь-якого чинника:\nвіруси герпесу (Епштейна-Барр), кору, гепатиту,\nлікарські препарати (інтерферон).\nВажливим фактором є спадковість. Крім того, помічено, що приблизно у 30% хворих спостерігаються й інші аутоімунні захворювання:\nВстановлено, що аутоімунний гепатит розвивається через порушення імунної регуляції – знижується синтез Т-лімфоцитів, які відповідають за придушення інших клітин. Через це починається неконтрольована продукція IgG, які ушкоджують мембрани клітин печінки, викликаючи їх загибель. При цьому в крові виявляються специфічні антитіла (SMA, ANA, анти-LKM-I).\nВиходячи з виявлених антитіл, аутоімунні гепатити поділяються на 3 типи, кожен з яких відрізняється специфічними лабораторними аналізами, своєрідним перебігом, а також відповіддю на лікування:\n1 тип (анти-ANA, анти-SMA позитивний) – цей тип виявляється в більшості випадків.В аналізах визначаються антинуклеарні (ANA) і Антігладкомишечние (SMA) антитіла. Досить добре піддається лікуванню, стійка ремісія досягається в 20% випадків. Цироз печінки розвивається через 3 роки при відсутності лікування.\n2 тип (анти-LKM-I) – в 100% випадків в крові у пацієнтів циркулюють антитіла до мікросомах печінки і нирок, які можна виявити лабораторно. Цим типом частіше хворіють діти. Імуносупресивної терапії менш ефективна, після припинення лікування нерідко розвивається рецидив, а цироз настає в 2 рази частіше.\n3 тип (анти-SLA) – характеризується циркуляцією в крові антитіл до печінкового антигену. Паралельно часто виявляється ревматоїдний фактор (РФ). Цей тип є найменш вивченим.\nКрім перерахованих типів в клінічній картині захворювання можуть спостерігатися ознаки інших захворювань печінки: вірусних гепатитів, склерозирующего холангіту, первинного біліарного цирозу. У цих випадках говорять про перехресних аутоімунних гепатитах.\nХронічний аутоімунний гепатит діагностується на підставі комплексу досліджень, перед цим необхідно виключити більш часті причини запалення печінки (вірусні гепатити).\nДіагностика проводиться від простіших до складніших методів дослідження:\nЗбір скарг та анамнезу. Необхідно з'ясувати давність виникнення симптомів, а також наявність захворювань печінки у найближчих родичів.\nОгляд пацієнта. Звертають увагу на забарвлення шкіри, наявність синців і хворобливості при пальпації живота, визначають розміри печінки.\nДалі лікар призначає дослідження крові:\nБіохімічне – звертають увагу на рівень печінкових ферментів АсАТ і АлАТ (значно підвищуються при загибелі гепатоцитів), білірубіну (пігменту, що обумовлює появу жовтяниці),\nДослідження системи згортання. Так як в печінці синтезуються деякі фактори згортання, при її ураженні будуть спостерігатися порушення показників згортання.\nДослідження імунного статусу є визначальним:\nДосліджують рівень імуноглобулінів класу G, які є основною ланкою в патогенезі захворювання,\nВизначення специфічних антитіл (ANA, SMA і інших) дозволяє встановити тип захворювання.\nВизначення антитіл до вірусних гепатитів для виключення можливої причини запалення.\nІнструментальні методи обстеження включають:\nУльтразвукове дослідження печінки та інших органів черевної порожнини для оцінки розмірів, структури органів і виявлення будь-яких додаткових утворень,\nЗа допомогою езофагогастроскопіі виявляють розширені вени стравоходу.\nЧіткіше і детально візуалізувати органи черевної порожнини і, зокрема, печінку дозволяє комп'ютерна томографія.\nЗолотим стандартом діагностики служить біопсія, під час якої спеціальної голкою забирається зразок печінки і досліджується під мікроскопом. Кожному захворюванню притаманна своя морфологічна картина, яка дозволяє точно визначити захворювання. Так, при аутоімунному гепатиті виявляють мостовидні і ступінчасті некрози.\nАльтернативою біопсії є еластографія, що дозволяє поставити діагноз цирозу без інвазивного втручання. Спеціальним сканером на основі феномена відображення хвилі оцінюється товщина печінки і визначається ступінь цирозу.\nГоловним завданням лікування аутоімунного гепатиту є придушення зайвої імунної активності, що приводить до загибелі клітин печінки. З цією метою призначається імуносупресивної терапії. Таким ефектом володіють великі дози стероїдних гормонів, зокрема преднізолон, а також спеціальна група – імунодепресанти, головним представником якої є азатіоприн.\nНайбільш поширені 2 варіанти лікування – комбінована і монотерапія:\nПри комбінованої терапії поєднують призначення азатіоприну з преднізолоном. Цю схему краще використовувати у літніх, хворих на остеопороз і цукровим діабетом, так як в цьому випадку рідше виникають побічні ефекти.\nВ основі монотерапії лежить призначення великих доз преднізолону. Вона більш показана вагітним і хворим на онкологічні захворювання. Іноді призначається довічне лікування. Абсолютним показанням до призначення стероїдів є виявлення при біопсії мостовидних і східчастих некрозів.\nЯкщо протягом 4-х років активної терапії спостерігаються часті рецидиви, то врятувати пацієнта може тільки пересадка печінки.\nПодальша доля пацієнта залежить від ступеня активності аутоімунного процесу. Приблизно в кожному 5 випадку спостерігається спонтанне самолікування. Якщо захворювання має низьку активність, то 80% пацієнтів можуть прожити ще мінімум 15 років. При відсутності ж лікування лише мала частина хворих живе довше 5 років.\nЧерез невідомих причин, що викликають аутоімунний гепатит, неможливо зробити якісь профілактичні заходи, що попереджають розвиток захворювання.Тому основним профілактичним моментом є диспансеризація і регулярні профогляди, що дозволяють виявити захворювання на ранніх стадіях.\nПатогенез і типи захворювання\nАутоімунний гепатит – це хронічне запалення печінки нез'ясованої етіології, якому характерні певні гістологічні та лабораторні ознаки і клінічні симптоми.\nПатогенез даного захворювання досить складний. Прийнято вважати, що це відповідь генетично схильної людського організму на певний зовнішній агент, який є пусковим моментом у виникненні аутоімунних процесів, які викликають прогресуюче запально-некротичні модифікації, що призводять до цирозу або фіброзу печінки.\nАутоімунну природу хронічного аутоімунного гепатиту підтверджують:\nнаявність аутоімунних антитіл,\nпереважання в запальному інфільтраті плазматичних клітин і лімфоцитів CD8,\nвиявлення у хворих гаплотипов HLA, пов'язаних з аутоімунними захворюваннями,\nвисока поширеність як у самих пацієнтів, так і їх родичів інших аутоімунних захворювань,\nефективне лікування імунодепресантами та глюкокортикоїдами.\nЗалежно від виявлення тих чи інших антитіл, що представляють собою виробляються організмом для знищення чужорідних клітин білки, прийнята класифікація основних типів аутоімунних гепатитів, кожному з яких характерні свої особливості перебігу, своєрідний серологічний профіль, відгук на иммуносупрессивное лікування і прогноз.\nДана класифікація виділяє 3 типи даного захворювання:\nАІГ типу 1, який протікає з наявністю в крові хворого антинуклеарних (ANA), Антігладкомишечние (SMA) антитіл і антитіл до цитоплазми нейтрофілів (pANCA). Даний тип захворювання розвивається, як в 10-20-річному віці, так і після 55 років, і характеризується можливістю досягнення стійкої ремісії в 18-22% випадків навіть після відмови від кортикостероїдів. Якщо лікування відсутнє, протягом трьох років відбувається формування цирозу.\nАІГ типу 2, яким властиво наявність у 100% хворих антитіл до мікросомах нирок і печінки. Дана форма хвороби розвивається в 12-15% всіх випадків аутоімунного гепатиту і діагностується переважно у дітей. Якщо лікування відміняється, найчастіше настає рецидив.\nАІГ типу 3, при якому утворюються антитіла до печінково-панкреатичного і печеночному антигену (анти-LP і анти-SLA).\nхронічного вірусного гепатиту,\nпервинних склерозирующего холангіту і біліарного цирозу.\nПриблизно у чверті всіх випадків симптоми протікання аутоімунного гепатиту відсутні, і діагностика захворювання часто здійснюється лише на стадії цирозу печінки.\nУ третини пацієнтів хвороба починається раптово, і її клінічні симптоми не відрізняються від проявів гострого гепатиту, що іноді є причиною винесення помилкового діагнозу токсичного або вірусного гепатиту.\nвідчуття тяжкості і болю в області правого підребер'я.\nСимптоми асциту, що характеризується скупченням рідини в черевній порожнині,\nШкірні реакції, які свідчать про відхилення в ендокринній системі, в тому числі:\nУ хлопчиків і чоловіків можлива поява гінекомастії, у жінок – аменореї і підвищеного оволосіння.\nДо системних проявів такого захворювання, як хронічний аутоімунний гепатит, відносять:\nполіартрит великих суглобів,\nПричини розвитку аутоімунного гепатиту\nПричини появи цієї хвороби вивчені недостатньо. Вважається, що основним моментом служить наявність дефіциту иммунорегуляции, що характеризується втратою толерантності до власних антигенів. Можливо, певну роль відіграє спадковий фактор.\nСаме поняття «аутоімунний» характеризує не етіологію, а патогенез. В якості ймовірних кандидатів на етіологічну складову пропонуються різні агенти, зокрема, віруси (простого герпесу, гепатиту С та інші), однак, до теперішнього часу переконливих доказів їх причинного ролі так і не отримано.\nПеренесених вірусних гепатитів С, А, В.\nЛікування даного захворювання передбачає застосування глюкокортикостероїдів, які представляють собою препарати-імуносупресори, що пригнічують імунітет, що дає можливість знизити активність аутоімунних процесів, які руйнують здорові клітини печінки.\nВ даний час лікування здійснюється за знайшли широке застосування двома схемами, які приблизно з однаковою ефективністю дозволяють домогтися ремісії і покращують прогноз:\nКомбінованої, яка передбачає призначення преднізолону (або метилпреднізолону) і азатіоприну (циклоспорину, делагила),\nМонотерапії, при здійсненні якої призначаються високі дози преднізолону.\nКомбіноване лікування характеризує більш низька частота виникнення побічних ефектів (близько 10%), в той час як при терапії одним преднізолоном цей показник вище в 4,5 рази. В силу цього перший варіант є більш привабливим, особливо для літніх жінок і людей, які страждають підвищеною нервовою збудливістю, ожирінням, остеопорозом, діабетом.\nПоказаннями для проведення монотерапії є:\nнаявність різних новоутворень і цитопении.\nТривалість терапії аутоімунного гепатиту становить від 6 до 24 місяців, а в деяких випадках лікування доводиться проводити протягом усього життя.\nПри неефективності імуносупресивної терапії протягом чотирьох років, побічні ефекти і множинних рецидивах ставиться питання про пересадку печінки.\nПроблема того, чи робить вагітність негативний вплив на перебіг захворювання, в даний час остаточно не вирішена.Наявні дані грунтуються в основному на окремих випадках, в той час як багато варіанти нормального перебігу вагітності у жінок із захворюваннями печінки не підлягають фіксації. На підставі цього будь-яка вагітність в поєднанні з хронічним захворюванням печінки повинна вестися гастроентерологом / гепатологом і акушером-гінекологом спільно, при цьому, якщо жінка тільки планує вагітність, від прийому азатіоприну доцільно відмовитися, оскільки можливі порушення внутрішньоутробного розвитку дитини.\nЗа рекомендацією лікаря в період ремісії можлива фітотерапія народними засобами, які передбачають використання різних лікарських зборів і овочевих соків.\nДієта при аутоімунному гепатиті\nЕфективне лікування будь-якого захворювання органів шлунково-кишкового тракту тракту неможливо без дотримання особливого раціону і режиму харчування.\nВ їх основі при аутоімунному гепатиті лежить спеціальна дієта (стіл №5), що припускає:\nДробове збалансоване харчування,\nВідмова від гострих, жирних, консервованих, смажених продуктів, а також від бобових, какао і міцної кави,\nВживання в їжу:\nсиру і кисломолочних продуктів,\nриби і м'яса нежирних сортів,\nУскладнення і прогноз при аутоімунному гепатиті\nЯкщо лікування не проводиться, то аутоімунний гепатит продовжує прогресувати, і мимовільні ремісії в такому випадку неможливі.\nПри цьому неминучими наслідками стають:\nСистемні прояви, серед яких:\nПрогноз, як правило, залежить від ступеня вираженості запального процесу. При правильній і своєчасній терапії вдається домогтися стійкої ремісії у більшості пацієнтів, і п'ятирічне виживання в цьому випадку дорівнює 80%.\nПоєднання цирозу і гострого запалення печінки має поганий прогноз: 20 з 100 хворих помирають протягом 2-х років, 60 – протягом 5 років.\nРезультати трансплантації печінки можна порівняти з ремісією, яка досягається лікарськими препаратами, в даному випадку більше 90% хворих має сприятливий п'ятирічний прогноз.\nрегулярне відвідування гастроентеролога або гепатолога,\nпостійний контроль рівня активності ферментів печінки, імуноглобулінів і антитіл,\nдотримання спеціальної дієти і щадного режиму,\nобмеження емоційних і фізичних навантажень, прийому різних лікарських засобів.\nСвоєчасна діагностика, правильно призначене медикаментозне лікування, фітотерапія народними засобами, дотримання профілактичних заходів і розпоряджень лікаря нададуть можливість хворому з діагнозом «аутоімунний гепатит» ефективно впоратися з цим небезпечним для здоров'я і життя захворюванням.\nАутоімунний гепатит – це патологічний стан, який супроводжується запальними змінами в тканині печінки, розвитком цирозу. Хвороба провокує процес відторгнення печінкових клітин імунною системою. АГ часто супроводжується іншими аутоімунними хворобами:\nгемолітична аутоиммунная анемія.\nЙмовірними причинами розвитку патології печінки вважаються віруси гепатиту С, В, Епштейна-Барр.Але чіткого зв'язку в наукових джерелах між формуванням хвороби і наявністю цих збудників в організмі не виявлено. Є також спадкова теорія по виникненню патології.\nІснує кілька видів патології (Табл. 1). Гістологічно і клінічно ці види гепатиту не мають відмінностей, але 2 тип хвороби часто пов'язаний з гепатитом С. Лікують всі різновиди АГ однаково. Деякі фахівці не приймають 3 тип як окремий, так як він дуже схожий з 1 типом. Вони більше схиляються до класифікації по 2 типам захворювання.\nТаблиця 1 – Різновиди хвороби в залежності від вироблюваних антитіл\nANA, AMA, LMA антитіла.\n85% з усіх хворих з аутоімунним гепатитом.\nОднаково часто виникає у дітей, літніх пацієнтів, чоловіків і жінок.\nАЛТ, АСТ майже не змінюються.\nАнтитіла впливають на гепатоцити і підшлункову залозу.\nЯк розвивається і проявляється?\nМеханізм розвитку хвороби полягає в утворенні антитіл проти печінкових клітин. Імунна система починає приймати свої гепатоцити, як чужорідні. При цьому в крові виробляються антитіла, характерні для певного виду захворювання. Клітини печінки починають руйнуватися, виникає їх некроз.Можливо, запускають патологічний процес віруси гепатиту С, В, Епштейна-Барр. Крім руйнування печінки спостерігається пошкодження підшлункової та щитовидної залоз.\nнаявність аутоімунних хвороб будь-якої етіології в попередньому поколінні,\nхворі з гепатитами В, С.\nПатологічний стан передається у спадок, але зустрічається дуже рідко. Захворювання може проявлятися як в гострій формі, так і з поступовим нарощуванням клінічної картини. При гострому перебігу хвороби симптоматика схожа на гострий гепатит. У пацієнтів з'являються:\nхворобливість правому підребер'ї,\nдиспепсичні прояви (нудота, блювота),\nжовтяничний синдром, з\nтелеангіоектазії (судинні утворення на шкірі),\nВплив АГ на жіночий і дитячий організм\nУ жінок з аутоімунним гепатитом часто виявляються:\nНаявність АГ у вагітних жінок може викликати передчасні пологи, постійну загрозу переривання вагітності. Лабораторні показники у пацієнток з АГ за час виношування плоду можуть навіть покращитися або нормалізуватися.АГ часто не впливає на що розвивається внутрішньоутробно плід. Вагітність протікає у більшості хворих нормально, пологи не обтяжать.\nЗверніть увагу! Статистичних даних щодо перебігу АГ під час вагітності дуже мало, так як захворювання намагаються виявляти і лікувати на ранніх стадіях хвороби, щоб не доводити до важких клінічних форм патології.\nУ дітей хвороба може протікати найбільш стрімко, з великим ураженням печінки, так як імунна система не досконала. Смертність серед дитячої вікової групи значно вище.\nЯк проявляється аутоімунне ураження печінки?\nПрояви аутоімунної форми гепатиту можуть істотно відрізнятися. В першу чергу це залежить від характеру перебігу патології:\nГостре перебіг. В цьому випадку прояви дуже схожі з вірусним гепатитом, і тільки проведення таких аналізів, як ІФА та ПЛР, дозволяє диференціювати патології. Такий стан може тривати у хворого не один місяць, вкрай негативно впливаючи на якість життя. Які в цьому випадку виникають симптоми:\nрізкі болі в боці праворуч,\nсимптоми розладу роботи органів шлунково-кишкового тракту (хворого сильно нудить, з'являється блювота, запаморочення),\nпожовтіння шкірних покривів і слизових,\nзанепад сил. При фізикальному огляді хворого спостерігається болючість при натисканні на область правої реберної дуги, під час перкусії нижній край печінки виступає, пальпаторно (промацування) визначається гладкий край печінки (в нормі печінка не пальпується).\nПоступове наростання симптоматики. У цьому випадку захворювання розвивається поступово, пацієнт відчуває погіршення стану здоров'я, але зрозуміти, де саме відбувається патологічний процес, часто не в силах навіть фахівець. Це відбувається тому, що при такому перебігу патології може спостерігатися лише незначний біль в правому підребер'ї, в першу ж чергу хворого турбують позапечінкові ознаки:\nшкірні прояви: висипання різного роду (макулярні, макулопапульозні, папуловезикульозний), вітіліго і інші форми порушення пігментації, почервоніння долонь і стоп, судинна сітка на животі,\nартрити і артралгії,\nпсихологічні збої у вигляді нервових зривів і депресії. Внаслідок цього, аутоімунний гепатит може довгий час маскуватися під інші захворювання, що призводить до невірного діагнозу і, відповідно, призначення неадекватної схеми терапії.\nДіагностика патологічного стану включає збір анамнестичних даних, огляд і додаткові методи. Лікар уточнює наявність аутоімунних захворювань у родичів в попередньому поколінні, вірусних гепатитів, ВІЛ-інфекції у самого хворого. Також фахівець проводить огляд, після якого оцінює тяжкість стану пацієнта (збільшення печінки, жовтяниця).\nЛікарю обов'язково потрібно виключити наявність вірусного, токсичного, лікарського гепатиту. Для цього хворий здає кров на антитіла до вірусів гепатиту В, С. Після цього лікар може проводити обстеження з приводу аутоімунного ураження печінки. Хворому призначають біохімічний аналіз крові на амілазу, білірубін, печінкові ферменти (АЛТ, АСТ), лужну фосфатазу.\nПацієнтам також показано дослідження крові на концентрацію в крові імуноглобулінів G, A, M. У більшості хворих з АГ IgG будуть підвищені, а IgА, IgМ – нормальні.Іноді імуноглобуліни знаходяться в нормі, що ускладнює діагностику хвороби. Також проводять тестування на наявність специфічних антитіл для визначення виду гепатиту (ANA, AMA, LMA, LKM, SLA).\nДля підтвердження діагнозу проводять гістологічне обстеження шматочка тканини печінки. При мікроскопії видно зміни клітин органу, виявляються поля лімфоцитів, гепатоцити набрякають, деякі з них некротизируются.\nПри проведенні ультразвукового обстеження виявляються ознаки некрозу печінки, які супроводжуються збільшенням розміру органу, підвищенням ехогенності окремих її ділянок. Іноді можна виявити ознаки портальної гіпертензії (підвищення тиску печінкової вени, її розширення). Крім ультразвукового дослідження, застосовують комп'ютерну томографію, а також магнітно-резонансну томографію.\nДиференціальну діагностику АГ проводять з:\nхворобою Вільсона (в дитячій практиці),\nдефіцитом α1-антитрипсину (у дітей),\nалкогольним пошкодженням печінки,\nнеалкогольний патологією печінкової тканини,\nсклерозуючий холангітом (в педіатрії),\nгепатитами B, C, D,\nЛікування проводять за допомогою глюкокортикостероїдних засобів (преднізон, Преднізолону спільно з азатіоприном). Лікування глюкокортикостероїдними лікарськими препаратами включає 2 форми лікування (Табл. 1).\nНещодавно було випробувано поєднання лікарського препарату Будесонід спільно з азатіоприном, який також ефективно лікує симптоми аутоімунного гепатиту у пацієнтів в гострій стадії. Якщо у хворого симптоми протікають стрімко і дуже важко, додатково призначають Циклоспорин, такролімус, Микофенолат мофетіл. Ці препарати мають потужний переважна дію на імунну систему пацієнта. При неефективності ліків приймається рішення про пересадку печінки. Трансплантація органу проводиться тільки у 2,6% хворих, так як терапія при АГ частіше проходить успішно.\nТаблиця 1 – Види терапії аутоімунного гепатиту глюкокортикостероидами\nТривалість терапії при рецидиві або первинному виявленні аутоімунного гепатиту становить 6-9 місяців. Потім пацієнта переводять на більш низькі підтримуючі дозування ліків.\nРецидиви лікують високими дозами Преднізолону (20 мг) і азатіоприну (150 мг).Після купірування гострої фази перебігу захворювання переходять до початкової терапії, а потім до підтримуючої. Якщо у пацієнта з аутоімунним гепатитом немає клінічних проявів хвороби, а є тільки незначні зміни в тканинах печінки, терапію глюкокортикостероїдами не використовують.\nЗверніть увагу! При досягненні дворічної ремісії за допомогою підтримують дозувань препарати намагаються поступово скасовувати. Зниження дози проводять по міліграмам лікарської речовини. Після виникнення рецидиву лікування відновлюють в тих же дозах, з яких почалася скасування.\nВикористання глюкокортикостероїдних лікарських засобів у деяких хворих можуть призвести до тяжких побічних ефектів під час тривалого прийому (вагітні, пацієнти з глаукомою, цукровим діабетом, артеріальною гіпертензією, остеопорозом кісток). У таких пацієнтів скасовують один з ліків, намагаються використовувати або Преднізолон, або Азатіопрін. Дозування підбираються за клінічними проявами АГ.\nТерапія вагітних і дітей\nЩоб досягти успіху в лікуванні аутоімунного гепатиту у дітей, необхідно якомога раніше діагностувати захворювання. У педіатрії також використовують Преднізолон в дозі 2 мг на кілограм ваги дитини.Максимально допустима доза Преднізолону становить 60 мг.\nВажливо! При плануванні вагітності у жінок під час ремісії намагаються застосовувати тільки Преднізолон, так як від не впливає на майбутній плід. Азатіоприн лікарі намагаються не використовувати.\nЯкщо під час вагітності виник рецидив АГ, до преднізолон необхідно додати Азатіопрін. При цьому шкода для плода все одно буде нижче, ніж ризик для здоров'я жінки. Стандартна схема лікування допоможе знизити ризик викидня і передчасних пологів, збільшить ймовірність доношеною вагітності.\nРеабілітація після курсу терапії\nЗастосування глюкокортикостероїдів допомагає зупинити розвиток аутоімунного ураження печінки, однак для повноцінного відновлення органу цього недостатньо. Після курсу терапії пацієнту показана тривала реабілітація, що включає застосування медикаментозних і народних підтримуючих засобів, а також суворе дотримання спеціальної дієти.\nМедикаментозне відновлення органу передбачає застосування певних груп препаратів. Однак важливо пам'ятати,що їх призначення можливе тільки при купировании гострого захворювання або під час настання ремісії при хронічному перебігу патології, тобто коли запальний процес стихає.\nПоказаний, зокрема, прийом таких препаратів:\nНормалізують обмін речовин в шлунково-кишковому тракті. Печінка – основний фільтр організму, внаслідок поразки він вже не може ефективно очищати кров від продуктів метаболізму, тому призначаються додаткові препарати, що сприяють виведенню токсинів. Так, можуть бути призначені: ТРІМЕТАБОЛОМ, Елькар, Йогурт, Лінекс.\nГепатопротекторів. Застосовуються фосфоліпідні препарати, дія яких спрямована на відновлення пошкоджених гепатоцитів і на захист печінки від подальшого пошкодження. Так, можуть бути призначені Ессенціале Форте, Фосфогів, Антрален. Ці препарати розроблені на основі природного інгредієнта – бобів сої і надають такі дії:\nпокращують внутрішньоклітинний метаболізм в печінці,\nвідновлюють клітинні мембрани,\nпідсилюють дезінтоксикаційну функції здорових гепатоцитів,\nперешкоджають утворенню строми або жирової тканини,\nнормалізують роботу органу, знижуючи його енергетичні витрати.\nВітамінних та полівітамінних комплексів. Печінка – орган, що відповідає за метаболізм і вироблення багатьох життєво важливих елементів, в тому числі і вітамінів. Аутоімунне ураження провокує порушення цих процесів, тому організм потребує заповненні вітамінного запасу ззовні.\nЗокрема, в цей період організм повинен отримувати такі вітаміни, як А, Е, групи В, фолієву кислоту. Для цього необхідна спеціальна дієта, про яку буде сказано нижче, а також застосування аптечних препаратів: Гепагард, Нейрорубіну, Гепар актив, Легалон.\nОсновний субстрат розвитку прогресуючих запально-некротичних змін тканин печінки – реакція імунної аутоагресії до власних клітин. У крові пацієнтів з аутоімунним гепатитом зустрічається кілька видів антитіл, але найбільш значущими для розвитку патологічних змін є аутоантитіла до гладкої мускулатури, або Антігладкомишечние антитіла (SMA), і антинуклеарні антитіла (ANA).\nДія SMA-антитіл направлено проти білка в складі дрібних структур гладком'язових клітин, антинуклеарні антитіла працюють проти ядерної ДНК і білків клітинних ядер.\nПричинні фактори запуску ланцюга аутоімунних реакцій достовірно невідомі.\nВ якості можливих провокаторів втрати імунною системою здатності розрізняти «своє – чуже» розглядаються ряд вірусів, що володіють гепатотропним дією, деякі бактерії, активні метаболіти токсичних і лікарських речовин, генетична схильність:\nвіруси гепатиту А, В, С, D,\nвіруси Епштейна – Барр, кору, ВІЛ (ретровірус),\nвірус Herpes simplex (простий),\nносійство алелей (структурних варіантів генів) HLA DR B1 * 0301 або HLA DR B1 * 0401,\nприйом метилдопи, оксифенізатин, нітрофурантоїном, Міноциклін, Диклофенак, Пропілтіоурацил, Ізоніазиду та інших препаратів.\nВиділяють 3 типи аутоімунного гепатиту:\nЗустрічається приблизно в 80% випадків, частіше у жінок. Характеризується класичної клінічною картиною (люпоідний гепатит), наявністю ANA- і SMA-антитіл, супутньої імунної патологією в інших органах (аутоімунний тиреоїдит, виразковий коліт, цукровий діабет та ін.), Млявим перебігом без бурхливих клінічних проявів.\nМає злоякісний перебіг, несприятливий прогноз (до моменту постановки діагнозу цироз печінки виявляється вже у 40-70% хворих), також частіше розвивається у жінок.Характерно наявність в крові антитіл LKM-1 до цитохрому Р450, антитіл LC-1. Позапечінкові імунні прояви більш виражені, ніж при I типі.\nКлінічні прояви схожі з такими гепатиту I типу, основна відмінна риса – виявлення SLA / LP-антитіл до розчинного антигену печінки.\nВ даний час існування аутоімунного гепатиту III типу ставиться під сумнів, пропонується розглядати його не як самостійну форму, а як окремий випадок захворювання I типу.\nРозподіл аутоімунногогепатиту на типи не має істотного клінічного значення, представляючи в більшій мірі науковий інтерес, оскільки не тягне змін в плані діагностичних заходів і тактику лікування.\nПрояви захворювання неспецифічні: немає жодної ознаки, що дозволяє однозначно класифікувати його як симптом аутоімунного гепатиту.\nПочинається аутоімунний гепатит, як правило, поступово, з таких загальних симптомів (раптовий дебют зустрічається в 25-30% випадків):\nнезадовільний загальне самопочуття,\nзниження толерантності до звичних фізичних навантажень,\nтяжкість і відчуття розпирання в правому підребер'ї,\nминуще або постійне жовтяничне фарбування шкірних покривів і склер,\nтемне забарвлення сечі (колір пива),\nепізоди підйому температури тіла,\nпорушення менструального циклу у жінок (аж до повного припинення менструацій),\nнапади спонтанної тахікардії,\nточкові крововиливи, судинні зірочки на шкірі.\nАутоімунний гепатит – системне захворювання, при якому вражається ряд внутрішніх органів. Позапечінкові імунні прояви, асоційовані з гепатитом, виявляються приблизно у половини пацієнтів і найчастіше представлені такими захворюваннями і станами:\nПриблизно у 10% пацієнтів захворювання протікає безсимптомно і є випадковою знахідкою при обстеженні з іншого приводу, у 30% тяжкість ураження печінки не відповідає суб'єктивним відчуттям.\nУскладненнями аутоімунного гепатиту можуть бути:\nрозвиток побічних ефектів терапії, коли зміна співвідношення «ризик – користь» робить подальше лікування недоцільним,\nкровотеча з варикозно розширених вен стравоходу,\nПри нелікованому аутоімунному гепатиті 5-річна виживаність становить 50%, 10-річна – 10%.\nЧерез 3 роки активного лікування лабораторно та інструментально підтверджена ремісія досягається у 87% хворих. Найбільшу проблему представляє реактивация аутоімунних процесів, яка спостерігається у 50% пацієнтів протягом півроку і у 70% через 3 роки від моменту закінчення лікування. Після досягнення ремісії без підтримуючого лікування її вдається зберегти лише у 17% хворих.\nПри комплексному лікуванні 20-річна виживаність перевищує 80%, при декомпенсації процесу вона знижується до 10%.\nЦі дані доводять необхідність довічної терапії.Якщо хворий наполягає на припиненні лікування, необхідно диспансерне спостереження кожні 3 місяці.\nПрояви неспецифічні: немає жодної ознаки, що дозволяє однозначно класифікувати його як точний симптом аутоімунного гепатиту. Починається захворювання, як правило, поступово, з таких загальних симптомів (раптовий дебют зустрічається в 25-30% випадків):\nпожовтіння шкірних покривів,\nболю в правому і лівому підребер'ї,\nПри прогресуванні захворювання на більш пізніх етапах спостерігаються:\nпоява телеангіоектазій (судинних зірочок) на шкірі,\nпочастішання ритму серцевих скорочень,\nпечінкова енцефалопатія (недоумство),\nКлінічна картина доповнюється симптоматикою супутніх патологій, найбільш часто це мігруючі болі в м'язах, суглобах, раптове підвищення температури тіла, макулопапулёзная висип на шкірі.У жінок можуть виникнути скарги щодо порушення менструального циклу.\nВ основі терапії лежить застосування глюкокортикостероїдів – препаратів-імуносупресорів (пригнічують імунітет). Це дозволяє знизити активність аутоімунних реакцій, які руйнують клітини печінки.\nВ даний час існують дві схеми лікування аутоімунного гепатиту: комбінована (преднізолон + азатіоприн) і монотерапія (високі дози преднізолону). Їх ефективність приблизно однакова, обидві схеми дозволяють домогтися ремісії і підвищують відсоток виживання. Однак для комбінованої терапії характерна більш низька частота виникнення побічних ефектів, яка становить 10%, в той час як при лікуванні тільки преднізолоном цей показник доходить до 45%. Тому при добрій переносимості азатиоприна перший варіант кращий. Особливо комбінована терапія показана літнім жінкам і хворим, що страждають на діабет, остеопороз, ожиріння, підвищеною нервовою збудливістю.\nМонотерапія призначається вагітним жінкам, хворим з різними новоутвореннями, хворіють на тяжкі форми цитопении (дефіцит деяких видів клітин крові).При курсі лікування, що не перевищує 18 місяців, виражені побічні ефекти не спостерігаються. В ході лікування доза преднізолону поступово знижується. Тривалість лікування аутоімунного гепатиту становить від 6 місяців до 2 років, в деяких випадках терапія проводиться протягом усього життя.\nЯкщо розвиток хвороби призвело до цирозу печінки, хворий має право звернеться в бюро МСЕ (організація що проводить медико-соціальну експертизу) для того, щоб підтвердити наявність змін в даному органі і отримати допомогу від держави.\nЯкщо хворий у зв'язку зі станом здоров'я змушений поміняти місце роботи, але може займати іншу посаду з більш низькою оплатою, йому належить третя група інвалідності.\nКоли хвороба приймає переривчасто-рецидивуючий перебіг, у хворого спостерігаються: порушення функції печінки середнього та тяжкого ступеня, обмеження здатності до самообслуговування, виконання роботи можливо тільки в спеціально створених умовах праці, з використанням допоміжних технічних засобів, тоді людині надається друга група інвалідності.\nПершу групу можна отримати, якщо перебіг хвороби швидко прогресує, а у хворого спостерігається тяжка печінкова недостатність. Працездатність і здатність хворого до самообслуговування знижені настільки, що в медичних документах пацієнта лікарі пишуть про повну неспроможність до трудової діяльності.\nПрацювати, жити і лікувати це захворювання можливо, але все одно воно вважається дуже небезпечним, так як причини його виникнення ще до кінця не вивчені.\nПри аутоімунному гепатиті можлива тільки вторинна профілактика, яка полягає в проведенні таких заходів, як:\nПри відсутності лікування захворювання неухильно прогресує, спонтанні ремісії не наступають. Результатом аутоімунного гепатиту служить цироз печінки і печінкова недостатність, 5-річна виживаність не перевищує 50%.\nЗа допомогою своєчасної і чітко проведеної терапії вдається досягти ремісії у більшості пацієнтів, при цьому виживаність протягом 20 років становить понад 80%. Трансплантація печінки дає результати, порівнянні з лікарсько досягнутої ремісії: 5-річний прогноз сприятливий у 90% пацієнтів.\nНародна медицина пропонує використовувати муміє (пити по таблетці тричі на добу). З трав застосовувати можна:\nЗастосовуватися ці трави можуть, якщо немає інших рекомендацій, у вигляді відварів (ложка трави або збору на півлітра гарячої води, варити на водяній бані 10-15 хвилин).\nЩо стосується харчування, потрібно виконувати такі правила:\nПацієнту потрібно знизити споживання смажених, копчених, жирних страв. Бульйони краще варити нежирні (з птиці, яловичини).М'ясо слід готувати відварне (запечене або на пару) з невеликою кількістю масла.\nНе слід вживати жирні сорти риби і м'яса (тріска, свинина). Переважно використовувати в їжу м'ясо птиці, кролика.\nДуже важливим аспектом в харчуванні при АГ вважається виключення алкогольсодержащих напоїв, зниження використання лікарських препаратів, додатково отруйних печінку (за винятком призначених лікарем).\nМолочні продукти дозволені, але нежирні (1% кефір, знежирений сир).\nНе можна вживати шоколад, горіхи, чіпси.\nУ раціоні має бути більше овочів, фруктів. Овочі потрібно готувати на пару, запікати (але не до скоринки) або тушкувати.\nЯйця хворому їсти можна, але не більше 1 яйця за день. Яйце краще готувати у вигляді омлету з молоком.\nОбов'язково прибрати з раціону гострі спеції, приправи, перець, гірчицю.\nХарчування має бути дробовим, невеликими порціями, але частим (до 6 разів за день).\nСтрави не повинні бути холодними або дуже гарячими.\nПацієнту не слід зловживати кавою і міцним чаєм. Пити краще морси, компоти, неміцний чай.\nПотрібно виключити бобові культури, шпинат, щавель.\nКаші, салати та інші страви краще заправляти рослинною олією.\nПацієнт повинен зменшити споживання вершкового масла, сала і сиру.\nВисока смертність спостерігається у пацієнтів, які не отримували якісного лікування. Якщо терапія при аутоімунному гепатиті пройшла успішно (повну відповідь на лікування, поліпшення стану), то прогноз для хворого вважається сприятливим. На тлі успішного лікування можна досягти виживання пацієнтів до 20 років (після дебюту АГ).\nЛікування може протікати з частковою відповіддю на лікарську терапію. У цьому випадку застосовують цитостатичні препарати.\nУ деяких пацієнтів спостерігається відсутність ефекту від лікування, що призводить до погіршення стану хворого, подальшого руйнування печінкової тканини. Без пересадки печінки хворі швидко гинуть. Профілактичні заходи в цьому випадку малоефективні, до того ж хвороба в більшості випадків виникає без видимої причини.\nБільшість лікарів-гепатологів і імунологів вважають аутоімунний гепатит хронічним захворюванням, що вимагає постійної терапії. Успіх лікування рідкісного захворювання залежить від ранньої діагностики, правильного підбору лікарських засобів.\nСьогодні розроблені спеціальні схеми лікування, які дуже ефективно знімають симптоми хвороби,дозволяють знизити швидкість руйнування печінкових клітин. Терапія допомагає підтримувати тривалу ремісію захворювання. Ефективно лікується АГ у вагітних і дітей до 10 років.\nРезультативність терапії Преднізолоном і азатіоприн виправдана клінічними дослідженнями. Крім Преднізолону активно використовують Будесонід. Спільно з азатіоприном він також призводить до настання тривалої ремісії. За рахунок високої ефективності лікування пересадка печінки потрібно в дуже рідкісних випадках.\nЦікаво! Більшість пацієнтів часто бояться подібних діагнозів, вважають їх смертельними, тому до лікування ставляться позитивно.\nХворі кажуть, що лікарі в глибинці рідко самостійно діагностують артеріальну гіпертензію. Виявляється він в уже спеціалізованих клініках Москви і Санкт-Петербурга. Цей факт можна пояснити низькою частотою народження аутоімунного гепатиту, а значить і відсутністю досвіду його виявлення у більшості фахівців.\nВизначення – що таке аутоімунний гепатит?\nАутоімунний гепатит поширений повсюдно, частіше зустрічається у жінок. Хвороба вважається дуже рідкісною, тому скрининговой (профілактичної) програми по його виявлення не існує. Захворювання не має специфічних клінічних ознак.Для підтвердження діагнозу у пацієнтів беруть кров на специфічні антитіла.\nПоказання до лікування визначає клініка хвороби. При наявності печінкових симптомів у хворих спостерігаються високі показники АЛТ, АСТ (в 10 разів). При наявності таких ознак лікарям слід виключити вірусні та інші види гепатитів, провести повне обстеження.\nПісля підтвердження діагнозу аутоімунного гепатиту не можна відмовлятися від лікування. Відсутність належної допомоги хворому призводить до швидкого руйнування печінки, цирозу, а потім і загибелі пацієнта. На сьогоднішній день розроблені і успішно застосовуються різні схеми лікування, які дозволяють утримувати тривалу ремісію захворювання. Завдяки лікарської підтримки, досягнута 20-річна виживаність пацієнтів з АГ.\nПитання етіології аутоімунногогепатиту вивчені недостатньо. Вважається, що в основі розвитку аутоімунного гепатиту лежить зчепленість з певними антигенами головного комплексу гістосумісності (HLA людини) – алелями DR3 або DR4, виявляти у 80-85% пацієнтів. Приблизною тригерними факторами,запускають аутоімунні реакції у генетично схильних індивідуумів, можуть виступати віруси Епштейна-Барр, гепатитів (А, В, С), кору, герпесу (HSV-1 і HHV-6), а також деякі лікарські препарати (наприклад, інтерферон). Більш ніж у третини пацієнтів з аутоімунним гепатитом виявляються і інші аутоімунні синдроми – тиреоїдит, хвороба Грейвса, синовіт, виразковий коліт, хвороба Шегрена та ін.\nОснову патогенезу аутоімунного гепатиту становить дефіцит иммунорегуляции: зниження субпопуляції Т-супресорних лімфоцитів, що призводить до некерованого синтезу В-клітинами IgG і руйнування мембран клітин печінки – гепатоцитів, появі характерних сироваткових антитіл (ANA, SMA, анти-LKM-l).\nПри відсутності лікування аутоімунного гепатиту захворювання неухильно прогресує, спонтанні ремісії не наступають. Результатом аутоімунного гепатиту служить цироз печінки і печінкова недостатність, 5-річна виживаність не перевищує 50%. За допомогою своєчасної і чітко проведеної терапії вдається досягти ремісії у більшості пацієнтів, при цьому виживаність протягом 20 років становить понад 80%.Трансплантація печінки дає результати, порівнянні з лікарсько досягнутої ремісії: 5-річний прогноз сприятливий у 90% пацієнтів.\nПри аутоімунному гепатиті можлива лише вторинна профілактика, що включає регулярне спостереження гастроентеролога (гепатолога), контроль активності печінкових ферментів, вмісту γ-глобулінів, аутоантитіл для своєчасного посилення або відновлення терапії. Пацієнтам з аутоімунним гепатитом рекомендується щадний режим з обмеженням емоційних і фізичних навантажень, дотримання дієти, відведення від профілактичної вакцинації, обмеження прийому лікарських препаратів.\nРаціон харчування, що полегшує симптоми захворювання\nКорисно включати в раціон продукти, багаті білками, вітамінами і мінералами. Крім того, рекомендується:\nМ'ясо дієтичних сортів, приготоване на пару або відварне.\nКисломолочні продукти, бажано знежирені.\nУ той же час є певні продукти, які потрібно використовувати в своєму раціоні в обмеженій кількості:\nНезбиране молоко, жирні сири.\nАутоімунний гепатит і його симптоми\nДля аутоімунного гепатиту характерно те, що патологічні процеси можуть одночасно атакувати кілька органів і систем організму. Внаслідок цього клінічна картина захворювання не проглядається, а симптоми досить різноманітні.\nОднак існує ряд ознак, які при даному стані присутні:\nТакож слід звернути увагу на наступні симптоми, що виникають на початку захворювання:\nВтрата апетиту, тяжкість в шлунку, дискомфорт в кишечнику.\nБолі в підребер'ї з обох сторін.\nСильний головний біль, запаморочення.\nЯкщо захворювання прогресує до перерахованих симптомів приєднуються наступні:\nПочервоніння шкіри долонь і підошов.\nЧасті болі в області серця, тахікардія, поява судинних зірочок.\nПсихічні розлади.Зниження інтелекту, втрата пам'яті, слабоумство.\nХронічний аутоімунний гепатит може почати свою руйнівну дію двома шляхами:\nЗахворювання проявляє ознаки вірусного або токсичного гепатиту в гострій формі.\nЗахворювання протікає безсимптомно, що істотно ускладнює діагностику і впливає на кількість можливих ускладнень.\nПри цьому часто ставиться неправильний діагноз, так як у пацієнта виявляються і інші не печінкові симптоми. В результаті хворого помилково лікують від цукрового діабету, тиреоїдиту, виразкового коліту, гломерулонефриту.\nАутоімунний гепатит та проведення діагностики\nТак як специфічні симптоми у даного захворювання відсутні, а в патологічний процес залучені і інші органи, діагностувати його вельми складно.\nОстаточний діагноз може бути поставлений, якщо:\nВиключаються всі видимі причини ураження печінки – алкоголізм, віруси, токсини, переливання крові.\nВиявляється гістологічна картина печінки.\nВизначаються імунні маркери.\nПочинають діагностику з простих досліджень.\nАналіз анамнезу захворювання\nПід час бесіди лікар повинен з'ясувати:\nЩо і як довго турбує пацієнта.\nЧи є хронічні захворювання.\nЧи мали місце раніше запальні процеси в органах черевної порожнини.\nКонтактував хворий з шкідливими отруйними речовинами.\nЯкі медичні препарати приймалися тривало і до моменту звернення до лікаря.\nУ лабораторії проводять забір крові пацієнта і піддають загальному і біохімічному аналізу.\nУ сечі при цьому захворюванні підвищується рівень білірубіну, присутній білок і еритроцити (при приєднанні запального процесу в нирках).\nАналіз калу допомагає підтвердити або спростувати наявність в організмі яєць глистів або найпростіших, здатних викликати подібні за симптоматикою з гепатитом порушення.\nУЗД у пацієнтів з аутоімунним гепатитом виявляє:\nДифузне зміна печінки – паренхіма неоднорідна, проглядаються вузли.\nКрай органу набуває бугристость, при цьому кути закруглені.\nЗбільшення залози в розмірах, але без зміни контурів.\nМРТ і КТ печінки проводять рідко і вважають неспецифічним дослідженням.Ці методи діагностики підтверджують наявність в органі запально-некротичного процесу, зміна його структури, а також визначають стан печінкових судин.\nГістологічна оцінка виходить шляхом аналізу невеликого зразка тканини і вказує:\nНа активний запальний процес в печінці.\nНаявність лимфоидного інфільтрату (патологічної тканини), зон цирозу.\nФормування груп гепатоцитів, відокремлених перемичками, так званих розеток.\nЗаміщення вогнищ запалення на сполучну тканину.\nЗапальний процес в період ремісії знижується, але про відновлення функціональної активності клітин печінки годі й казати. У разі повторів загострення кількість вогнищ некрозу суттєво збільшується, ще більше посилюючи стан хворого, що призводить до розвитку стійкого цирозу.\nАутоімунний гепатит які аналізи крові потрібно здати\nПри діагнозі аутоімунний гепатит, лікуючий лікар приймає рішення які аналізи здати.\nКількість лейкоцитів і їх склад.\nБіохімічний аналіз крові. Якщо в крові знижується кількість білка, змінюються якісні показники (імунні фракції в пріоритеті) – це говорить про функціональні зміни печінки. Печінкові проби значно перевищують норми. Надлишок білірубіну виявляється не тільки в сечі, але і в крові, при цьому підвищуються всі його форми.\nІмунологічний аналіз крові виявляє дефект в системі Т-лімфоцитів. Імунні комплекси циркулюють до антигенів клітин різних органів. Якщо в імунний процес втягуються еритроцити, реакція Кумбса дає позитивний результат.\nАналіз крові на маркери цирозу і аутоімунного гепатиту визначає зниження протромбінового індексу (ПТІ). Експрес-аналіз за допомогою тест-смужок допоможе виявити наявність антигенів до вірусів B і C. Його можна проводити і в домашніх умовах.\nАутоімунний гепатит та прогноз виживання хворих\nПомилково розраховувати на те, що стан ремісії настане самостійно, без належного лікування аутоімунний гепатит стрімко і агресивно буде руйнувати печінку і постійно прогресувати.\nПатологія посилюється різного роду ускладненнями і такими серйозними наслідками, як:\nУ цьому випадку прогноз життя коливається в районі 5 років.\nПри ступінчастому некрозі частота виникнення цирозу становить близько 17% хворих, за якими велося спостереження протягом 5 років. Скільки живуть з аутоімунним гепатитом при відсутності таких важких ускладнень як печінкова енцефалопатія і асцит, говорить статистика – у 1/5 частини всіх хворих запальний процес самоліквідується і не залежить від активності захворювання.\nПри грамотному і своєчасному лікуванні, при діагнозі аутоімунний гепатит, тривалість життя 80% пацієнтів може досягати 20 років. Статистика показує, що виживаність серед пацієнтів безпосередньо залежить від своєчасно розпочатого лікування. У тих хворих, хто звернувся за допомогою в перший рік захворювання, тривалість життя збільшується на 61%.\nПри даній патології можлива лише вторинна профілактика, яка включає:\nПостійний контроль рівня антитіл, імуноглобулінів.\nОбмеження фізичних і емоційних навантажень.\nСкасування вакцинації і прийом медичних препаратів.\nАутоімунний гепатит у дітей, як відбувається лікування\nАутоімунний гепатит у дітей зустрічається досить рідко і становить 2% від усіх випадків патології печінки. При цьому у дітей відбувається відмирання клітин печінки зі стрімкою швидкістю.\nТочні причини, чому організм дитини починає виробляти антитіла до власних клітин печінки, до кінця не встановлені.\nПроте, медики називають причини, за якими це захворювання було спровоковано:\nНаявність в організмі вірусу гепатиту А.В.С.\nПоразка організму вірусом герпесу.\nПрисутність вірусу кору.\nПри цьому в організмі дитини слідом за печінкою починають страждати інші органи – нирки, підшлункова залоза, щитовидна залоза, селезінка. Лікування у дітей специфічне і залежить від віку пацієнта і типу захворювання.\nТипи, різновиди аутоімунногогепатиту\nВиділять 3 типу аутоімунного гепатиту, які визначаються видами антитіл:\n1 тип. Цьому варіанту перебігу хвороби схильні найчастіше молоді жінки, у яких виявляється наявність антитіл до ядра гепатоцитів (ANA) і до оболонки гепатоцитів (SMA).При правильній і своєчасній терапії вдається домогтися стійкої ремісії, і навіть після відміни лікування у 20% хворих не спостерігається активності захворювання.\n2 тип. Цей тип захворювання відрізняється більш важким перебігом. В організмі виявляється наявність антитіл до мікросамам печінки (LKM-1). Внутрішні органи страждають від аутоантитіл, і сліди ураження спостерігаються в щитовидній залозі, кишечнику, підшлунковій залозі. Попутно розвиваються такі захворювання як цукровий діабет, виразковий коліт, аутоімунний тиреоїдит, що серйозно погіршує стан пацієнта. Медикаментозна терапія не приносить очікуваних результатів, а після її скасування, як правило, відбувається рецидив.\n3 тип. Характеризує наявність антитіл до печінкового антигену (SLA). У сучасній медицині розглядається не як самостійне захворювання, а як супутнє при інших типах аутоімунної патології, в силу відсутності адресності імунних комплексів. Лікування не призводить до стійкої ремісії, в результаті чого цироз печінки розвивається стрімко.\nЛікування аутоімунного гепатиту залежить від типу патології.\nПричини виникнення аутоімунного гепатиту до кінця не вивчені. Активно опрацьовуються в медичних колах такі теорії «пускового механізму» даної патології:\nСпадковість. Найчастіше по жіночій лінії передається мутуючий ген, який відповідає за регуляцію імунітету.\nНаявність в організмі вірусів гепатиту, вірусу герпесу, які сприяють збоїв в регуляції імунної системи.\nПрисутність в організмі патологічного гена.\nАвтори теорій сходяться в тому, що власні клітини імунної системи розцінюють печінку як чужорідний агент і намагаються її зруйнувати. В результаті цього атаковані гепатоцити заміщаються сполучною тканиною, яка не дає органу нормально функціонувати. Чи можна позбутися, вилікувати аутоімунний гепатит? Процес практично незворотній, зупинити його дуже складно, можна сповільнити за допомогою ліків і домогтися ремісії.\nЛіки преднізолон, при захворюванні аутоімунним гепатитом\nПреднізолон – гормональний препарат для лікування аутоімунного гепатиту широкого спектру дії, який надає протизапальний ефект в організмі і знижує активність патологічних процесів у печінці. Знижує вироблення гамма-глобулінів, які ушкоджують гепатоцити.\nОднак монотерапія Преднізолоном розрахована на прийом високих доз препарату, що збільшує в 44% випадках зростання таких небезпечних ускладнень, як цукровий діабет, ожиріння, інфекції, уповільнення росту у дітей.\nОсобливості аутоімунного запального процесу\nВперше захворювання описано в середині минулого століття. Якщо у жінок молодого віку знаходили прогресуюче запалення, незабаром діагностували і цироз.\nСпочатку вважалося, що хворіють тільки молоді люди. Після з'ясувалося, що у патології 2 вікові піки активності. Старше покоління піддається інфекції не рідше молоді.\nУ крові хворих знаходять специфічні антитіла, які виявляють при червоною системної вовчак.\nПатологічний процес розвивається швидко. Слідом за гепатитом діагностують цироз, а потім, печінкову недостатність. Без лікування загрожує летальний результат. У хвороби відсутні специфічні ознаки.\nТому для постановки правильного діагнозу лікарі виключають інші ураження печінки, такі як:\nалкогольний і лікарський гепатити,\nжирова дистрофія органу,\nхвороба Вільсона, пов'язана з порушенням метаболізму міді.\nСаме аутоімунним гепатитом можна заразитися. У хвороби невірусні природа. Відбувається генетично обумовлене порушення в імунному захисті організму. Як наслідок, утворюються антитіла до ліпопротеїдів в мембранах гепатоцитів. Відзначається зниження субпопуляції Т-лімфоцитів – супресорів.\nНайчастіше люди дізнаються про діагноз на профілактичному обстеженні, так як патологічний процес протікає безсимптомно.\nЛікарі не з'ясували точну етіологію запалення. Імунітет – складна система взаємодії кількох компонентів, спрямованих на захист організму від шкідливого впливу всіляких факторів. Відповісти на питання, чому механізм дає збій, сприяючи руйнуванню печінки, фахівці поки не можуть.\nПід час хвороби руйнуються клітинні структури і змінюються новими тканинами. Останні не здатні виконувати бар'єрну і фільтрів функції. Печінка поступово руйнується.\nЛікарі вважають, що в основі лежить генетична схильність. Запускати незворотний механізм можуть деякі бактеріальні та вірусні інфекції, токсини, ліки.\nЯкщо вірити теорії, провокувати розвиток хвороби здатні:\nЗбудники хвороби Боткіна і гепатитів С і В.\nВпливає на стан здоров'я, на думку лікарів, і прийом деяких лікарських препаратів. У них повинні бути нестероїдні протизапальні речовини і протитуберкульозні антибіотики.\nСприяти розвитку аутоімунного гепатиту може також наявність певних генів, що відповідають за розвиток алергії.\nУчені не заперечують вплив спадковості, вважаючи, що дефіцит иммунорегуляции може передаватися від батьків до дітей.\nУ 30% хворих відзначаються супутні аутоімунні патології. Тому медики припускають, що вони також впливають на розвиток гепатиту.\nДо аутоімунним недугам, його провокує, відносяться:\nпатологія щитовидної залози (тиреоїдит),\nгемолітична анемія – знищення еритроцитів крові власним імунітетом,\nревматоїдний артрит, червоний вовчак, склеродермія,\nпатологічний процес в ниркових клубочках,\nнадмірне вироблення гормонів в наднирниках.\nПатогенез, тобто механізм розвитку перелічених хвороб, заснований на виробленні видів антитіл. Вони приймають клітини свого тіла за чужорідні і знищують їх.\nЗахворювання не має характерних для нього симптомів. Більшість ознак виявляються в молодому віці. Іноді через пошкодження печінкових клітин страждає головний мозок. Це наслідок порушення бар'єрної функції печінки. Токсичні речовини негативно діють на роботу мозку.\nУ людини, якій поставили діагноз аутоімунний гепатит, симптоми схожі з багатьма іншими недугами.\nОзнаки розвитку патології:\nЗагальне нездужання, втома, швидка стомлюваність. Людина постійно хоче спати.\nХворий не може справлятися зі звичними навантаженнями.\nНеприємні відчуття в підребер'ї з правого боку, ниючий біль, відчуття розпирання.\nЖовтизна покривів шкіри і склер.\nЗміна забарвлення сечі і калових мас. Урина стає темною, а кал дуже світлим.\nВідсутність або зменшення апетиту.\nЛомота, болі в суглобах і м'язах.\nУ представниць прекрасної статі порушується менструальний цікл.В деяких випадках місячні припиняються.\nПеріодичне почастішання серцебиття.\nГіперемія шкіри на долонях і стопах.\nПоява на тілі судинних зірочок і крововиливів.\nСпленомегалія. Це патологічний «набухання» селезінки.\nХронічний аутоімунний гепатит – це запальний процес не тільки в межах одного органу, а й наявність інших супутніх патологій, пов'язаних з порушенням роботи імунітету. До них відносяться червоний системний вовчак, цукровий діабет першого типу, ревматоїдний артрит, бронхіальна астма, тромбоцитопенія.\nУ частини пацієнтів аутоімунний гепатит протікає безсимптомно. Діагноз ставиться при обстеженні з іншого приводу. У деяких хворих протягом кількох місяців відзначаються слабкість, втрата апетиту, сонливість.\nПри хронічній формі хвороба має уповільнений характер, симптоматика виражена неяскраво.\nПринципи терапії і відновний період\nПісля проведення ретельного обстеження і постановки діагнозу лікар призначає відповідну терапію.\nЛікування починають виходячи з показників аналізів і клінічної картини:\nпоказники АЛТ і АСТ в кілька разів більше норми,\nпрояв специфічних симптомів,\nбіопсія органу визначає характерні ділянки інфільтрації.\nОскільки реакції, які згубно впливають на печінку, запускає імунітет, за допомогою лікарських препаратів намагаються вплинути на його роботу. Проблемою може стати приєднання через ослаблення бар'єрних функцій організму вторинних інфекцій. Вони нерідко призводять до летального результату.\nХворі на аутоімунний гепатит повинні знати, що більшість ліків для них під забороною. Навіть звичайні болезаспокійливі можна приймати.\nНезважаючи на атаки різних інфекцій, з якими імунна система не справляється, не можна застосовувати вакцини.\nВеденням хворих на аутоімунний гепатит займається лікар-гепатолог.\nГлюкокортикостероїди сприяють зменшенню патологічного процесу, посилення активності Т-супресорів. Послаблюються реакції, спрямовані на руйнування гепатоцитів. Так називають клітини печінки. У боротьбі за їхнє здоров'я зазвичай призначають Преднізолон. Застосовувати його необхідно щодня, до настання стійкої ремісії.Лікування зазвичай триває до 6 месяцев.Іногда на підтримуючу дозу люди знаходяться все життя. Протипоказанням до застосування Преднізолону є цукровий діабет, виразкова і гіпертонічна хвороба, системний остеопороз в постменопаузі.\nОдночасно з Преднізолоном виписують Азатіопрін. Він компенсує недостатню ефективність гормонів.\nОсобливо важко піддається лікуванню поєднання аутоімунного та вірусного гепатитів. У більшості випадків розвивається печінкова недостатність. Застосування гормональної терапії зменшує резистентність, тобто стійкість до вірусу.\nНеобхідно продовжувати до виникнення стійкої ремісії. Під час неї зникають специфічні ознаки аутоімунного гепатиту, поліпшуються аналізи.\nПеред скасуванням препаратів хворому проводять гістологічне дослідження, так як при біопсії часто виявляється виражена патологічна активність.\nПісля успішного лікування аутоімунного гепатиту спочатку поліпшуються показники біохімії крові, зникають ознаки хвороби і, тільки через кілька місяців, відзначається позитивна тенденція в гістологічному аналізі.Необхідно продовжувати до задовільних результатів останнього.\nЛікарі дають рекомендації по правильному харчуванню й способу життя:\nНеобхідно максимально знизити навантаження на травну систему, виключивши з раціону чіпси, лимонад, солодощі та інші шкідливі продукти. Не можна застосовувати в їжу м'ясо жирних сортів, бульйони, жирну рибу. У раціоні повинні бути ненаваристі супи, овочі, каші.\nВиключити фізичні навантаження. Заняття лікувальною фізкультурою вітаються тільки в період ремісії.\nУ період гострої стадії гепатиту потрібно дотримуватися постільного режиму.\nХорошим терапевтичним ефектом володіє контрастний душ. Потрібно по черзі використовувати холодну і теплу воду.\nУ період ремісії слід не перевтомлюватися, уникати стресових ситуацій.\nКрім медикаментозного, існує і хірургічне лікування. Проводиться воно у важких випадках. Проізводятпересадку донорського органу. До хірургічного методу вдаються, якщо ліки не надали належного ефекту або виявлена важка ступінь ураження печінки.\nПрактично 20% хворих потрібно трансплантація. У третини реципієнтів відбувається рецидив хвороби.В основному до цього схильні діти. Для трансплантації підходить частина печінки найближчого родича.\nРезультат захворювання залежить від тяжкості ураження паренхіми і активності руйнівних процесів. Якщо виявляють збільшення кількості гамма-глобулінів в 2 рази і більше, прогноз несприятливий.\nЗа відсутності належної терапії:\nпротягом 5 років летальний результат чекає половину хворих,\nчерез 10 років в живих залишаються тільки 10% хворих.\nПри використанні сучасної терапії, протягом 2 десятиліть відзначається хороша виживання. Підтримуючи якість життя, пацієнтам необхідно постійно спостерігатися у фахівців, регулярно здавати кров. Прогнозувати результат лікар може, оцінивши активність аутоімунного процесу, виявивши стадію патології.\nУ деяких випадках розвиваються ускладнення:\nв стравоході формується варикозне розширення вен, що загрожує кровотечею,\nризик від проведеної терапії перевищує її користь, лікування доводиться скасовувати,\nв черевній порожнині накопичується рідина,\nЯкщо проведена операція, на прогноз впливає ряд факторів.Важливо, як прижився донорський орган, і пройшла операція. Роль грає і правильність проведення відновлювальної терапії. Операція допомагає не всім. Іноді імунна система продовжує руйнувати бар'єрний орган.\nдивіться відео: Гостра тонзіліт и аденоїді: клініка, діагностика та методи лікування


Windows 7 – Help BCM\n1. Заходимо в меню “Пуск”.\n2. Потім натискаємо на “Панель управления”.\n3. Вибираємо “Центр управления сетями и общим доступом”.\n4. Далі в верхньому лівому кутку заходимо в “Изменение параметров адаптера”.\n5. Вибираємо підключення для мережевого адаптера, до якого приєднаний кабель підключення нашої мережі. Переконайтеся, що з’єднання включено, якщо немає, увімкніть його. На обраному мережевому підключенню натискаємо правою кнопкою миші.\n6. Вибираємо “Свойства”.\n7. Для подальшого налаштування у вікні нашого з’єднання потрібно в компонентах, що використовуються цим підключенням, вибрати “Протокол Интернета версии 4 (TCP / IPv4)”.\n8. Натискаємо на “Свойства”.\n9. Далі у вікні “Свойства”, вибираємо “Получить IP-адрес автоматически”. Також натискаємо на “Получить адрес DNS-сервера автоматически”.\nПісля виконання всіх вищеописаних дій, налаштування підключення до мережі можна вважати закінченою.


Автентичність дипломів можна перевірити за 15 хвилин | УНІАН\nАвтентичність дипломів можна перевірити за 15 хвилин\n14:25, 15 лютого 2012\nТих, що видані після 2000 р.\nКиїв. 15 лютого. УНІАН. Міністр освіти і науки, молоді та спорту Дмитро ТАБАЧНИК запевняє, що в Україні автентичність дипломів про вищу освіту, виданих після 2000 року, можна перевірити за 15 хвилин.\nЯк передає кореспондент УНІАН, про це він заявив сьогодні на прес-конференції у Кабінеті міністрів.\n«Дипломи можна купити. Україна дивовижна країна. Тут можна купити дипломи графа, барона і таке інше. Але запевняю вас, що всі дипломи, видані з 2000 року, за 15 хвилин можна перевірити», - сказав Д.ТАБАЧНИК.\nВін наголосив, що Єдина електронна база дипломів захищена Службою безпеки України та Спеціальною державною службою захисту інформації.\nЗа словами Д.ТАБАЧНИКА, на Міносвіти, згідно з указом Президента України, покладено нову функцію спеціальної перевірки дипломів про вищу освіту усіх осіб, які претендують на роботу в органах державної служби та місцевого самоврядування.\n«Випадки є дуже цікаві, коли, скажімо, вже у тенета перевірки потрапили люди, які претендували на роботу в дуже високих структурах», - наголосив Д.ТАБАЧНИК.\nМіністр повідомив, що всі дипломи, видані до 2000 року, можуть бути перевірені протягом двох тижнів. «Архіви всі у перфектному стані з 1945 року. Дублікат є у кожному вищому навчальному закладі, а перші приватні виші почали з’являтися у 1991-92 роках. Архіви до 1945 року не скрізь є. Але я сподіваюся, що ніде роботодавець особливо не зацікавиться людиною, яка до 1943 року одержала диплом про вищу освіту», - наголосив Д.ТАБАЧНИК.\n«Нещодавно, скажімо, приймалася людина, яка претендувала в одну із ключових структур. Виявилося, що вона нічого не змогла зробити розумнішого, ніж придбати диплом Київського національного університету імені Шевченка», - сказав міністр.