SVOBODA.FM :: Культовий захід цих вихідних – Покровська книжкова толока: Що? Де? Коли?\nВи знаходитесь: Культура / Література / Літературний Чернігів / Культовий захід цих вихідних – Покровська книжкова толока: Що? Де? Коли?\nКультовий захід цих вихідних – Покровська книжкова толока: Що? Де? Коли?\nУ «Вечері на Свободі» розмова про непересічну події у літературному та культурному житті Чернігівщини – Покровську книжкову толоку (13-14 жовтня в Чернігові).\nУ студії – Людмила Зіневич, керівник «Безкоштовних курсів української мови» та Олександр Шевчук, начальник управління культури та туризму Чернігівської міської ради.\nЗа мікрофоном – Андрій Ясний.\nЩо таке Покровська книжкова толока?\nЛюдмила Зіневич: Коли відбуваються такі свята, як Книжковий Арсенал у Києві або Форум видавців у Львові, якого всі чекають, як Нового року, то в країні справжнє свято інтелектуалів. Люди звідусіль їдуть купити літературу, почитати, познайомитися з письменниками і видавництвами. Мені дуже хотілося, щоб і в Чернігові було таке свято.\nОлександр Шевчук: У Чернігові вперше так глобально підіймається ця тема. Для нас це дуже важливо. Адже загальний рівень розвитку суспільства залежить від ставлення до книжки. Книга виходить за рамки бібліотек та помешкань. Ми будемо мати багато цікавих спікерів на нашій новій алеї Арт-авеню. Ця подія достойна уваги. Вона додає іміджу міста.\nЯк виникла ідея такої акції?\nЛюдмила Зіневич: Доля мене закинула у маленьке містечко Миколаїв на Львівщині. Це районний центр. Там щороку відбувається книжкова толока. Познайомилася з ініціаторкою акцією Любов’ю Хомчак. Вражена її ентузіазмом та й самою ідеєю, бо до маленького містечка щороку з’їжджаються 30-50 видавництв. Це перетворюється на велика свято для всієї області. Мені так схотілося,щоб і в Чернігові була така красива акція і пані Люба відгукнулася. Вона навіть зібрала колектив із 40 письменників і 10 майстринь з Галичини, які згодилися до нас приїхати. Ця акція переросла масштаб Галичина-Чернігівщина, тому що до нас їдуть письменники з усієї України. Буде представлено понад 12 видавництв, серед яких: «Апріорі», «Урбіно», «Астролябія», «Видавництво Старого Лева», «Свічадо», «Піраміда», « Terra Incognita», «Український пріоритет». Звичайно ж, долучаться і чернігівські письменники.\nОлександр Шевчук: З ідеєю пані Людмила прийшла в управління культури та туризму. Ми однозначно її підтримали і взялися за роботу. У нас нема досвіду проведення подібної книжкової акції. Переймаємося через погоду. Цікаво як сприйме новий захід аудиторія. Дуже сподіваюся, що читаючі чернігівці оцінять і підтримають.\nСкільки передбачено учасників? Та як вони відбиралися?\nЛюдмила Зіневич: Близько 60, це і письменники, й майстри, журналісти, науковці. Підтримали і запросили всіх, хто відгукнувся. Дехто відмовився через зайнятість цих днів у робочому графіку. Сподіваюся, що толока стане брендом і ми продовжимо це як традицію, тож наступного року зможуть приїхати й ті, хто не потрапить цьогоріч.\nОскільки я координатор ініціативи «Безкоштовні курси української мови», то логічно, що запрошувала україномовних письменників. Акція проходить під гаслом «Знай українську – читай українське». В українській літературі зараз відбувається справжній прорив. Наші письменники цінуються закордоном, але, на жаль, їх значно менше знають в Україні. Тож і хочеться пропагувати саме україномовну літературу, українську літературу. І це буде література високого рівня. Приїде лауреатка Шевченківської премії Галина Пагутяк. Її твори входять до шкільної програми, тож і дітям буде цікаво познайомитися. Її твори мають вагомий вплив на інтелектуальну еліту. Однак з моїх улюблених авторок любовного роману, історичного роману Наталка Горницька. Це львівська письменниця, яка підняла історичне тло Львова польсько-українських стосунків ХІХ століття. На тлі стосунків розгортається красиве кохання. Вона написала дві книжки і приїде з презентацією.\nДмитро Білий – доктор історичних наук, родом із Донецька, викладач Донецького інститут МВС. Має цікаву долю, майор у відставці. Відомий твір – «Басаврюк ХХ», коли він наробив ґвалту в українській літературі.\nВолодимир Шовкошитний – київський видавець, письменник, лауреат багатьох премій. Він буде розказувати про літературні новинки свого видавництва «Український пріоритет» і буде презентувати книгу «Справжність Велесової книги», доводячи, що цей текст автентичний. Це потужне наукове дослідження. Володими Шовкошитний у Чернігові не вперше. Частий гість Курсів, має шалену популярність серед слухачів.\nАнтонія Цвіт – дослідниця кохання Т.Г.Шевченка, написала цілий тритомник. Нещодавно вона натрапила в архівах на сліди ще одного кохання Кобзаря, яке було в Седневі. Тому для нас це ще більш цікаво.\nЧернігівщина теж потужно представлена: очільниця Спілки письменників Ганна Баран, Олена Печорна, Іван Баран, Олена Мамчич, Лана Ланська, Ірина Кулаковська, Олексій Маслов.\nЯким чином визначалися локації заходу?\nОлександр Шевчук: Переймаємося, щоб люди не заплуталися, бо маємо чимало локацій. Намагалися їх значно розвести у часі, аби за бажання встигнути скрізь.\nВсе починається у суботу об 11.00 на алеї Арт Авеню, на «Зеленій сцені». Там анонсують усі заходи. Вся алея буде занята толокою до 16.00. За останнім фонтаном – дитяча локація, пропонується квест.\nЛокації в приміщеннях: Чернігівська центральна міська бібліотека імені М.Коцюбинського та дитяча імені О.Довженка, обласна читальня Короленка, Художній музей, КМЦ «Інтермеццо» та Обласний молодіжний центр.\nЯ раджу завітати на цікаву моно-виставу у Художній музей. Анонси будуть розміщенні і в мережі, і в тролейбусах.\nЛюдмила Зіневич: Передусім – виставка-продаж, живе спілкування з письменниками, автограф-сесії. Сподіваюся, що чернігівці підуть із повним кошиком «перлин».\nЗаплановані майстер-класи від народних умільців. Новинки для Чернігівщини: яворівська дерев’яна іграшка і її розпис, хусткування та коралення (навчимося правильно запинатися і прикрашатися). Буде навчання з різних технік вишивки. Пропонується виставка унікального галицького одягу «Із бабусиної скрині». Буде можливість вбратися у національний стрій і зробити фото.\nПотужна складова заходу передбачена для дітей: спілкування з авторами, читання віршів, ігри, подарунки, задіяний ляльковий театр. Локації як на алеї, так і в Чернігівській міській дитячій бібліотеці імені О.Довженка. У читальні розмова на тему «Екологія душі» від Марії Чумарної, авторка книг з педагогіки, своєї «методики любові»; Оля Березна, Оксана Максименко- дитячі автори (14.00). А от за годину – відверта розмова про літературу. Ярина Каторож і Віктор Янкевич будуть розмовляти із підлітками про користь читання, про те, що читати, як відбирати літературу, щоб не змарнувати час, як знайти зернятка корисного у сучасному морі літератури, та й загалом в інформаційному просторі.\nЗначна увага – творчості Тараса Шевченка. Деталізуйте, будь ласка.\nЛюдмила Зіневич: 13 жовтня початок о 16.00 у художньому музеї передбачено три акції.6 «Шевченко, якого ми не знаємо» - розмова письменників і науковців, як досліджували творчість Кобзаря; о 17.00- презентація тритомника Антонії Цвіт «Історії кохання Тараса Шевченка. Сучасний підхід до висвітлення проблеми»; і о 17.30 буде моно-вистава за творчістю Шевченка «Сон» актриси львівської театральної майстерні «Театр у кошику» Лідії Данильчук.\n14 жовтня – велика локація у музеї Коцюбинського. Адже колись сам Михайло Коцюбинський заснував такі зустрічі і до Чернігова з’їжджалися письменники з усієї України. Об 11.00 розпочнеться другий день Книжкової толоки. Передбачені серйозні розмови наприклад про книжні традиції Волині та Чернігівщини ХІ-ХІІІ ст. : від протистояння до поєднання. Актуальні паралелі поєднання України тоді і тепер.\nО 12.00 – розмова про життя україномовної періодики. На жаль, майже нема україномовного «глянцю», мало затребувані літературні журнали.\nЗавершуємо «Відкритим мікрофоном» - неформальне спілкування на різні теми, можна презентувати свою творчість.\nЯк вирішуються організаційні питання?\nОлександр Шевчук: Управління культури та туризму опікується цим: питання логістики, харчування, книжкових розкладок, музичного супроводу.\nМіська влада зацікавлена в таких змістовних заходах. На жаль, книжка сьогодні слабка альтернатива Всесвітньому павутинню. Акцент на літературу є надважливим. Досягнення, якщо хоч невеликий відсоток відвідають, куплять, прочитають.\nЛюдмила Зіневич: Хтось з великих сказав, що поети – це божі телеграми. Тож хочеться, щоб ці телеграми були прочитані. Бо голос великих поетів – пророчий (ми досі живемо за пророцтвами Шевченка). Ці пророцтва треба вміти почути а осмислити. Дуже хочеться, аби чернігівці замислилися над піднятими проблемами, зокрема історичної пам’яті. Адже, на жаль, і сьогодні залишаються «білі плями» у висвітлені події. Хочеться, аби люди більше чули правди.\nРоль жінки в суспільстві і культурі сто років тому і сьогодні – гендерне питання, що досі стоїть у нашому суспільстві. Ми отримаємо можливість почути голос моральних авторитетів.\n18:33 | 10.10.2018 р. SVOBODA.FM\nПереглядів : 5261\n1.10.2018 Кен Генслі у програмі «Вечеря на Свободі»\n26.09.2018 Дитина не говорить. Коли час йти до лікаря?\n20.09.2018 У програмі «Вечеря на Свободі» – білоруський бард Зміцер Захарэвіч\n19.09.2018 Плануй та дій. Що варто знати кожній ОТГ?


Нехитрі правила, як прибрати жир зі стегон\nВсі ми хочемо бути стрункими і красивими, щобчоловіки оберталися вслід, а жінки мріяли бути на нас схожими. Але найчастіше відбувається все з точністю до навпаки. Прекрасні німфи з екранів телевізора наганяють на нас тугу, а дзеркало ще більше переконує в тому, що до ідеалу нам ще далеко. А всьому виною зайві кілограми, легковажно набрані за зимові місяці. Начебто і розуміє жінка, що третє тістечко на ніч - це погана ідея, але солодощі так апетитно виглядають на тарілці, що складно втриматися. А що потім? Складки на боках, проблеми з гардеробом (улюблену сукню безнадійно мало) і нескінченні пересуди про те, як прибрати жир зі стегон і живота. Безрадісна перспектива, чи не так? Звичайно, простіше було б не їсти ті самі тістечка на ніч, але що зроблено, те зроблено. Зараз саме час зайнятися собою і постаратися максимально привести в порядок фігуру до настання купального сезону. Отже, приступимо.\nЧомусь одне єдине тістечко, з'їденепізнього вечора, може «нагородити» жінку кілограмом зайвої ваги. Навіть дієтологи не можуть пояснити цей нонсенс, але факт залишається фактом. Тому не дивіться, що еклер поміщається на половину долоні і начинений збитими вершками, а не важким масляним кремом. Хочете схуднути? Віддайте тістечко дітям або чоловіку. А ще краще - займіться собою і постарайтеся скинути зайву вагу. Першим пунктом в нашому плані схуднення слідують фізичні вправи.\nБасейн Пам'ятайте, коли ви хворіли в дитинстві, мамавіддала вас на плавання? І це було правильним рішенням, оскільки вода заряджає бадьорістю, зміцнює здоров'я, підтягує тіло і ... позбавляє від зайвих кілограмів. Сьогодні вам не 8 років, але ніщо не заважає скористатися цілющими властивостями води, вірно? Тим більше що даний спосіб скинути вагу не тільки доступний, але і неймовірно приємний. Плавай собі на здоров'я і ставай стрункою. Можете взяти з собою всю сім'ю, тоді схуднення перетвориться в спільне проведення дозвілля, що теж добре.\nБіг по утрам Практично в кожному фільміпоказують, як героїня в красивому спортивному костюмі біжить вранці назустріч своїй стрункої фігури. Але чомусь більшість жінок вважають за краще худнути за допомогою таблеток, порошків і чаю сумнівного походження. Чому? Може, їм ліньки вставати вранці? Або вони соромляться виконувати пробіжку на очах сусідів? На це питання кожен відповідає для себе самостійно. Але скажіть, навіщо труїти свій організм невідомими компонентами, якщо можна просто встати раніше і пробігти три кола навколо будинку?\nКонтрастний душ Після ранкової пробіжки якраздо речі буде душ. А для того, щоб він посприяв схудненню стегон, зробіть його контрастним. Дві хвилини масажуйте тіло теплою струменем води, дві хвилини - прохолодною. Тільки не перестарайтеся, інакше замість стрункої фігури заробите застуда.\nТанці Худнути, танцюючи? Запросто. Причому абсолютно не важливо, який вид танцю ви виконуєте, головне - робити це регулярно і з настроєм.\nМасаж Схуднути допоможе не тільки біговадоріжка, але і міцні руки масажиста. Для початку замовте загальний масаж, щоб тіло прийшло в норму. Після цього слід виконати повний курс антицелюлітного масажу, який і зменшить обсяг ваших стегон мінімум на 2 сантиметри.\nСходи Ми маємо на увазі не гімнастичнусходи, а звичайну, яка нам допомагає підніматися до потрібного поверху, якщо ліфт відключений. У таких випадках люди зазвичай невдоволено кривляться і чекають, поки дадуть електроенергію, щоб знову скористатися ліфтом. Хоча тим, хто хоче схуднути, про звичне в кожному під'їзді чудо техніки потрібно забути. Піднімайтеся на потрібний поверх пішки, навіть якщо доведеться подолати чимало прольотів.\nЯкщо ви думаєте, що походу в басейн і танцівдля струнких стегон буде досить, то поспішаємо вас засмутити. Доведеться до всього вищепереліченого ще й сісти на дієту. Однак голодувати ви не будете, оскільки сучасні дієтологи давно прийшли до висновку, що відчуття голоду тільки погіршує ситуацію і змушує жінок є ще більше. Все, що вам потрібно, це:\nНамагатися не їсти пізніше 6 годині вечора;\nВідмовитися від солодкого, мучного, жирного, гострого. Причому постарайтеся не тільки викинути з дому тістечка і цукерки, але і не класти цукор в чай і каву. Спочатку цей крок здасться складним, але стрункі стегна стоять такої жертви.\nДотримуйтеся низкоуглеводной дієти, адже саме відсутність вуглеводів змушує організм витрачати підшкірний запас, а з ним і всі зайві кілограми, що зібралися на стегнах.\nЯкщо у вас немає можливості рахувати калорії абоз'ясовувати кількість вуглеводів в тому чи іншому продукті, можете просто ділити звичну порцію навпіл. Природно, з'їсти можна лише одну половину обіду. Багато хто лякається цього нехитрого прийому і починають стверджувати, що вони не наїлися. Однак це все тільки ваші страхи. Повірте, що шлунок цілком ситий, а для того, щоб «наїлися» і очі, жуйте повільніше. Цей невеликий обман допоможе переконати організм в тому, що насправді з'їдено набагато більше, ніж лежало на тарілці.\nТрапляється, що жир на стегнах - це не результатпоїдання жінкою цукерок або надмірній любові до смажених і гострих страв. Часто дівчата поправляються в силу своєї генетичної схильності. Тоді боротьба із зайвими кілограмами може стати воістину непередбачуваною. Начебто жінка і намагається стати стрункою, а стегна і раніше не влазять в улюблені джинси. Як бути? В першу чергу, не потрібно закидати спроби вдосконалити своє тіло. По-друге, слід полюбити себе саме в тому вазі, в якому ви перебуваєте зараз. Адже особисте щастя не залежить від розміру одягу, яку ви носите. Радимо почитати:\nЙога для схуднення Керол Маджіо: аеробіка для шкіри і м'язів обличчя, або кращі вправи для схуднення Вправи для рук Йога будинку для початківців. прості поради Пара слів про мотивацію або чим можуть бути корисні три красивих чоловіка Застій кровообігу в органах малого таза


Грозовий ранок - Іван Пільгук - Сторінка 12 з 43 / Бібліотека Української Літератури – UkrClassic.com.ua\nТа ні, обриває думки, бо ігуменя наказувала не думати ні про що житейське. А воно ж саме лізло в голову, вселяло в душу розпач. Тоді черниця починала ридати. Не раз чула ці ридання ігуменя і вважала, що то душа черниці з богом розмовляє. Але не те відбувалося в душі молодої черниці. Ладна була вирватися із мурованих стін, полинути на простори… Нудно пливе навислою хмарою новорічна ніч. Тоскно мерехтить вогник у лампадці, освітлює лице божої матері. Вдивляється в те лице, і здається, що воно не так святе, як засмучене. Держить на руках немовлятко. Мати… Та вигляд очей у неї, наче в невільнички. Хіба й мати божа була невільницею?\nЗдавалося, що в той смуток очей вливала власне пекуче горе. Думи підіймалися роєм, обволікали туманом тісну келію, а з того туману випливала доріжка, що вела до Дніпра. Доріжкою іде вона, а поруч той, від кого вперше почула людську приязнь… Та удари дзвону розвіюють туман, і щезає доріжка.\nА вгорі у віконце ледь-ледь зазирає новорічна ніч, б'є в скло хуртовина, ніби хоче пригорнути черницю пухнастими обіймами лютої зими. Прислухається до тоскного виття вітру. Хочеться, щоб сильніше гула хуртовина, може, розвіяла б думи тяжкі, понесла їх сивими просторами, де грозовий вітер пестив колись червоні кетяги калини.\nВід поклонів пасмо волосся вибилося з-під чорного запинала, впало на чоло. Зовсім не черничим рухом схудлої дівочої руки підбирала волосся, а воно знову вибивалося, не скоряючись запиналу.\nУ вікно починала пробиватися синизна ранку, затихала хуртовина, здавалося, що набував голубого кольору монастирський монотонний дзвін.\nТак минають ночі, роки розносять невільницьку тугу. А за нею, ніби лебеді ячать, пливуть звуки монастирського дзвону. І здавалося черниці, що разом з тим дзвоном лине вона всією своєю істотою, неначе в каламутному водограї. Лише млосне зітхання б'ється об муровані стіни, і тоне в лазуровій глибині дівоча печаль.\nНастав час походів. У 1806 році Туреччина оголосила війну Росії, щоб повернути під владу султана Крим і захопити Грузію. Війна не була несподіванкою. Туреччина чекала нагоди поправити свій престиж, втрачений від поразок у попередніх війнах. Наполеонівська дипломатія штовхала султана на війну з Росією. З проголошенням Наполеона імператором Франції в 1804 році та після блискучої його перемоги в 1805 році під Аустерліцем над австрійською армією, підтриманою російськими військами, політична атмосфера наснажувалась воєнними грозами.\nЗ оголошенням війни Котляревського було направлено на фронт з наданням йому звання штабс-капітана. Звільнившись від казарменої одноманітності, він прибув у штаб командуючого корпусом генерала Мейєндорфа і залишився тут ад'ютантом з дорученням вести щоденник воєнних дій.\nЗміна ця ніби кайдани зняла з душі…\nУ штаб-квартирі на березі Дністра відбувалась консультативна нарада штабних офіцерів. На стіні висіла розгорнута карта Молдавії і Валахії, позначена де-не-де маленькими паперовими прапорцями. Старий генерал, командир корпусу, говорив стисло:\n— Наше завдання — швидко переправитися через Дністер, а потім…\nВін показав дві крапки, позначені прапорцями.\n— Бендери, Ізмаїл! Тут головні скупчення ворожих сил. Вдалим форсуванням Дністра забезпечимо оточення турецької фортеці Бендери і падіння її. Використаємо в цьому бойовий досвід Суворова. Далі — Ізмаїл. Цей твердий горіх треба розкусити добрими зубами. Першокласна фортеця збудована французькими інженерами. Коли її штурмував Суворов у 1790 — 1791 роках, то на одинадцяти бастіонах стояло двісті шістдесят ворожих гармат, і під командуванням Айдозоле-Махмет-паші захищав фортецю гарнізон з відбірних турецьких частин у кількості тридцяти п'яти тисяч вояків. Суворов вирішив перейти від облоги до штурмової тактики. Шістсот російських гармат, виставлених проти Ізмаїла, примусили замовкнути турецькі бастіони. А потім раптовий штурм, рукопашний бій і переможне “ура”. Тоді відзначилась команда Кутузова, і Суворов призначив його комендантом фортеці.\nПеревівши дух, подумавши, Мейєндорф продовжував:\n— Не гірше озброєно Ізмаїл і тепер. До того ж турки мають консультантів від Наполеона Бонапарта.\nПри цьому генерал підніс руку, підкресливши значимість прославленого у той час полководця.\n— Зруйнований Ізмаїл у наших руках був недовго. По Ясському договору 1791 року його повернуто Туреччині. За ці п'ятнадцять літ Туреччина відновила і модернізувала фортецю. Ми повинні розуміти важливість і складність нашого завдання.\nПримруживши жваві очі, генерал окинув поглядом присутніх.\n— Які є запитання? Прошу штабс-капітана Котляревського.\n— Відомо, що під час штурму Ізмаїла Суворовим велику роль відіграло Чорноморське козацьке військо. Тоді прославився кошовий Антон Головатий, командуючи козацькою флотилією та піхотою. Чи є намір командування використати і в цій війні козацькі частини. Я маю на увазі козаків Задунайської Січі.\nЗапитання штабс-капітана змусило генерала на хвилину замислитись. Він подивився на карту, потім відповів:\n— Так… Чорноморське козацьке військо виявило свою хоробрість у взятті Ізмаїла. Відомо, що козацька флотилія під Ізмаїлом за стратегічними маневрами Головатого вписала героїчні сторінки морського бою. Про ці подвиги міг би багато розповісти тодішній командуючий Чорноморським флотом адмірал Ушаков. Але це справа історії… Що ж до практичної постановки питання, то використання у війні козаків Задунайської Січі можливе, якщо на це буде зволення його імператорської величності… Складність полягає в тому, що Задунайська Січ перебуває під зверхністю султанської Туреччини. Тут потрібні дипломатичні заходи.\nПідійшовши знову до карти, командуючий корпусом перевів розмову на інше:\n— Ми підходимо до Буджацьких степів. По шляху до Ізмаїла маємо перейти їх. В степах татарські села. Буджацькі татари войовничі і мають при собі зброю. Мусульманська релігія єднає їх з турками. Правда, їхні воєводи не завжди миряться з султанськими пашами. Нам треба обережно поводитись з буджацькими татарами і повести з ними дипломатичні переговори. Слід пам'ятати, що мусульмани виховані в дусі нетерпимості до іншої віри. При кожній необережності до їхніх звичаїв можна натрапити на опір. Іслам часто штовхає навіть поодиноких мусульман на фанатичні виступи… Я наказую бригадирові Катаржі і штабс-капітану Котляревському підготуватися для поїздки на переговори з воєводою буджацьких татар. Це складна місія.\n— Радий виконати доручення! — відповів Котляревський.\nДалі офіційна розмова була порушена. Генерал перейшов на дружню бесіду, запитував, давав поради, зосереджуючи увагу на невідкладності форсування Дністра.\nНезабаром ад'ютант Котляревський записав у журналі воєнних дій:\n“15 числа командуючий корпусом прибув зі своїм штабом у Дубосари, де передбачено було головним начальником військ генералом кавалерії і кавалером Міхельсоном, після наведення через ріку Дністр моста, переправитися військам на молдавську сторону…”\nА 21 листопада при розгорнутому описі подій занотовано: “Головна квартира командуючого визначена за Дністром у селі Телиці на відстані од Бендер у 25 верстах”.\nЧерез три дні в журналі Котляревський описав похідне розташування частин російської армії з висновками: “Таким чином Бендерська фортеця взята без всякого кровопролиття. Паша про її захоплення довідався тоді, коли російські війська зненацька захопили вал, батареї, вулиці та ворота, і всюди, де треба, встановили пости й караули”.\nЗ падінням Бендер турецькі війська відійшли до Ізмаїла, де були зосереджені головні їхні сили. Російська армія без боїв просувалася на південь, ввійшла в Буджацькі степи. В татарських селах було понад 30 тисяч озброєних або готових носити зброю. Турки сподівалися на опір буджаків російському війську. Перед командуванням постало завдання: або силою розігнати татарські озброєні ватаги, або привернути їх на свій бік. Час вимагав діяти негайно.\nРішення штабу ад'ютант Котляревський занотував 2 грудня 1806 року:\n“Протягом минулих днів після здобуття фортеці Бендери командуючий корпусом, окрім встановлення внутрішнього в фортеці порядку та доставки військам потрібного продовольства, спрямовуючи свої види на Ізмаїл, велику мав турботу, щоб схилити буджацьких татар на бік Росії. Татарські начальники і найповажніші родом вагалися приймати дружелюбно російські війська. Командуючий корпусом запропонував бригадиру Катаржі їхати в Татарію з ад'ютантом командуючого штабс-капітаном Котляревським, взявши з собою перекладача, і переконувати татарських старшин про прийняття миролюбивих пропозицій, обіцяючи їм дружбу і лише вигоди від російських військ, якщо вони будуть приязними до Росії та дотримають спокою при переході військ через їхні землі. Бригадир Катаржі і ад'ютант Котляревський, не щадячи себе для користі своєї вітчизни, без найменших вагань погодились на пропозицію і, одержавши від командуючого настанови, відбули в Татарію”.\n« Назад1234567891011\t12 13141516171819202122\t... 43Вперед »\nДо України – Степан Руданський\nСтепан Руданський До України Ой з-за гори, із-зі кручі Та скриплять вози йдучи, Попереду\nСкарга ромашки – Андрій Малишко\nСКАРГА РОМАШКИ Всі бурчать наді мною, глузуючи тяжко, Від критичних басів до газетного альту:\nЖиття і творчість М.Т. Рильського «Самота працьовита й спокійна світить лампаду мою і


Біржам сподобалися рішення "Великої вісімки" - портал новин LB.ua\nГоловна — Економіка — Фінанси — 22 травня 2012, 09:55\nЦінні папери дорожчають після новин про долю Греції у єврозоні.\nТорги на західних майданчиках сьогодні вночі завершилися зростанням провідних біржових індексів, повідомляють аналітики інтернет-трейдера I-Invest. Позитивна динаміка почасти була пов'язана із завершенням саміту G8, підсумки якого частково нейтралізували побоювання біржових гравців щодо економічної ситуації в Європі.\nЗокрема, за підсумками засідання світові лідери випустили комюніке, закликавши Грецію докласти всіх зусиль, щоб, як і раніше, залишатися частиною єврозони. Одночасно "Велика вісімка" звернулася до Євросоюзу із закликом збалансувати програму виходу з кризи, об'єднавши кроки зі скорочення дефіциту бюджетів держав і заходи, спрямовані на стимуляцію економічного зростання.\nОкрім того, зміна настрою інвесторів може бути зумовлена заявою прем'єр-міністра Китаю Веня Цзябао про плани уряду КНР зі стимулювання зростання економіки.\nПозитивним моментом також стали заяви лідера грецької коаліції СІРІЗА про те, що вихід Греції з єврозони, радше за все, спричинить повний розпад валютного блоку, що можна інтерпретувати як готовність ліворадикальної партії йти на поступки в подальших переговорах і як дотримання Грецією зобов'язань перед Міжнародним валютним фондом і Євросоюзом.\nПідсумки торгів у США:\nНа торгах в Азії:\nHang Seng +1,22%\nТемы: Греція, фондовий ринок, "Велика вісімка" (G8)\n23 травня 2012, 10:18


Михайло Фоменко залишається тренером національної збірної з футболу | Останні події\nМихайло Фоменко залишається тренером національної збірної з футболу\n20 / 12 / 2013 19:42\nФедерація футболу України продовжила контракт з головним тренером національної збірної команди України Михайлом Фоменком.\nПід час сьогоднішнього брифінгу у Будинку футболу керівництво Федерації футболу України повідомило, що Федерація пролонгувала контракт з головним тренером національної збірної команди України Михайлом Фоменком до 2015 року.\n«У контракті був закладений пункт «1 рік + 2 роки», - сказав президент ФФУ Анатолій Коньков про контракт Михайла Фоменка. Також, він вказав, що ФФУ автоматично могла продовжити цей контракт, «якщо тренер вдало провів зі збірною минулий відрізок часу».\nНагадаємо, Михайло Фоменко був призначений на посаду головного тренера національної збірної наприкінці 2012 року. За цей рік команда України під його проводом отримала 9 перемог у 12 матчах та двічі зіграла внічию, що стало одним з найкращих показників нашої збірної за всю її історію.


Росія систематично порушує "всеосяжне перемир'я" - ООС - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Війна — 4 вересня 2020, 15:56\nНа непідконтрольній території вкотре виявили протитанкові міни та військові вантажівки.\nУкраїнська сторона Спільного центру з контролю та координації питань припинення вогню та стабілізації лінії розмежування сторін заявила, що РФ систематично порушує домовленості про повне та всеосяжне припинення вогню.\n"Незаконні збройні формування ОРДЛО за кураторства Російської Федерації, не дивлячись на прийняті Додаткові домовленості про повне та всеосяжне припинення вогню, які вступили в дію з 27 липня 2020 року, продовжують систематично порушувати існуючі домовленості та проводять мінування території поблизу населених пунктів, постачають військову техніку, обходячи пости, де встановлено прикордонні пункти пропуску", - йдеться в повідомленні.\nВ ООС зазначили, що за даними СММ ОБСЄ, на непідконтрольній території вкотре виявили 23 протитанкові міни, які встановлені впоперек кермової доріжки на території зруйнованого міжнародного аеропорту "Донецьк".\nТакож виявлено вантажівку військового типу в полі поблизу населеного пункту Астахове Луганської області біля кордону з Російською Федерацією, де немає прикордонно-пропускних споруд.\nНагадаємо, станом на 3 вересня місія ОБСЄ виявила більш ніж 900 порушень "всеосяжного перемир'я" на Донбасі. Йдеться про 152 вибухи, 13 ракет, 741 чергу та постріл.\nРаніше повідомлялося, що 22 липня Тристороння контактна група домовилася про режим повного і всеосяжного припинення вогню на Донбасі з 00:01 27 липня. Військові стверджують, що підготовка до цієї події була безпрецедентною. На кожній українській позиції розміщено додатковий контроль за припиненням вогню.\nТемы: Росія, ОБСЄ, війна, Донбас, перемир'я, бойові дії на сході України\nНа Луганщині виник новий осередок займання\nНа Луганщині увечері 4 вересня виник новий осередок займання. Про це повідомили у Державній службі з надзвичайних ситуацій. “Між с. Лобачеве Новоайдарського району та с. Старий Айдар… 15:06\nБіля Коломиї ВАЗ зіткнувся з фурою, яка зупинилась на зустрічній смузі, четверо людей загинули\nБіля Коломиї ВАЗ зіткнувся з фурою, яка зупинилась на зустрічній смузі. Внаслідок ДТП загинули четверо людей. Про це повідомили в обласній поліції. Аварія сталася у ніч на 5 вересня… 14:28


Головна/Інтернет/Що робить інтернет з нашим мозком (відео)\nНа що можуть бути схожі 3 хвилини в інтернеті? Ви читаєте цю статтю в мережі і в цей час отримуєте повідомлення з посиланням на якесь смішне фото, яким ви, звичайно ж, захочете поділитися в соціальній мережі. І от замість статті ви вже переглядаєте свою стрічку друзів у соцмережі. Там ви бачите відео про те, як панда атакує дитини, і після цього ви відразу ж йдете в Вікіпедію для того, щоб дізнатися все про агресивну поведінку цих тварин … Ось, на що можуть бути схожі ваші три хвилини в мережі.\nЯк ви думаєте, якщо таких хвилин у дні буде не три, а в десятки, сотні разів більше, чи будемо ми в змозі нормально запам’ятовувати нову інформацію? Відповідь, швидше, «Ні», ніж «Так». І це дуже сумно.\nЦікаве відео, в якому Ніколас Карр, автор книги «The Shallows: What the Internet is Doing to Our Brains», за 4 хвилин дуже дохідливо демонструє причини перевантаженості та нездатності нормально сприймати інформацію, запам’ятовувати її і вчитися чомусь новому.\nОтже, після насичених трьох хвилин і ознайомлення з агресивною поведінкою панди в Вікіпедії ми рухаємося далі. Ми постійно живемо в такому ритмі і подібний спосіб життя, звичайно ж, позначається на нас. Інтернет робить нас більш поверхневими. Ми не вникаємо в суть.\nДля того, щоб краще розібратися в ситуації, нам слід повернутися трохи назад у минуле. Наприклад, у первісні часи. Ви хочете знати якомога більше про те, що відбувається навколо вас, тому що чим більше ви знаєте, тим менше шансів піддатися нападу хижака.\nТакож це є свідченням того, що в нашому мозку виробляється допамін – нейрорансміттер задоволення, який хімічно впливає на наш мозок і видає «нагороду» нашому мозку за те, що він шукає і знаходити нову інформацію.\nПроблема наших днів полягає в тому, що хижаки нам вже не загрожують, але наш мозок залишився колишнім. І тепер є інтернет – мережа, насичена неймовірною кількістю інформації, створена спеціально для нас. І саме тому ми проводимо там так багато часу. Картинки, звуки, тексти, слова. І все це викликає у нас нав’язливу поведінку, змушує нас постійно перевіряти смартфони, частенько заглядати в свою поштову скриньку. Ми живемо в постійному стані відволікання і переривання.\nЯке є небезпечним тому що … Тому що цей режим мислення витісняє більш занурений, спокійний режим. І саме цей сфокусований, спокійний варіант мислення є способом, завдяки якому ми навчаємося. Цей процес називається зміцненням пам’яті.\nЦе процес передачі інформації від нашої короткострокової пам’яті до нашої довгострокової пам’яті. І саме так відбувається переміщення інформації від нашої робочої пам’яті до довгострокової пам’яті, в якій ви створюєте зв’язки між цією інформацією і всім тим, що ви знаєте.\nОтже, у вас є цей крутий, що змінює життя шматок інформації у вашій короткострокової пам’яті. Але тут ви чуєте оповіщення про те, що прийшов новий лист, і … Пшшшш, ця інформація зникає. Цей лист зайняв її місце. І через ці постійні відволікання у вас так ніколи і не з’явиться шанс вивчити щось ще.\nКлючовим моментом є увага. І якщо ми втратимо контроль над нашою увагою або будемо постійно ділити її, ми не зможемо по-справжньому насолодитися цим процесом консолідації.\nАле зараз можна почути від багатьох: »Навіщо вчити щось, якщо зараз вся інформація світу знаходитися в одному пошуковому клікові від вас?» Справа в тому, що зараз в нас відбуваються невеликі зміни, зміни в нашому інтелекті. Якщо ви таким способом використовуєте свою свідомість – швидко знаходити потрібну інформацію і швидко її забувати – у вас ніколи не з’являться нові знання. Ви будете уніфіковані … як комп’ютер.\nЦе означає, що наша людяність в небезпеці. І буде шкода, якщо ми всі асимілюємося. Тому що людська сутність рідкісне явище. Якщо ви погляните на самі найбільші пам’ятники мистецтва – всі вони створені людьми, які були в змозі зосередитися і контролювати свою свідомість. Саме це дозволяє нам думати. Думати концептуально, критично і дуже творчо. І саме цей тип мислення ризикує бути розмитим одним відео з котиком.\nНе зрозумійте нас неправильно. Інтернет – це добре для багатьох речей і ми повинні радіти цьому. Але найкраща річ, яку ми можемо зробити для наших умів – це знайти кожен день трохи часу для того, щоб відключитися, заспокоїтися і зосередитися на виконанні одного завдання за один раз. Ваша пошта і котики нікуди не зникнуть і зачекають вашого повернення.


Про правильне дозування деяких збуджуючих засобів / Вибираємо підходящий засіб / Обережно, можливе передозування! - 15 Декабря 2015 - Блог - Украина Китайские товары Киев товары из Китая купить\nГлавная » 2015 » Декабрь » 15 » Про правильне дозування деяких збуджуючих засобів / Вибираємо підходящий засіб / Обережно, можливе передозування!\nПро правильне дозування деяких збуджуючих засобів / Вибираємо підходящий засіб / Обережно, можливе передозування!\nПро правильне дозування деяких збуджуючих засобів\nПрактично кожна доросла людина чув про головний лікарський принцип, що закликає в першу чергу не нашкодити. Він актуальний абсолютно до всіх лікарських препаратів. Тому, якщо вашому здоров'ю і життя в цілому нічого не загрожує, тоді краще утриматися від різних препаратів, однак, в тих випадках коли це зробити неможливо, постарайтеся не зловживати збудливим засобом.\nДля повного або часткового усунення проблем пов'язаних з потенцією, сьогодні існує величезна кількість препаратів. Найбільш відомими і популярними серед них є Золотая виагра, СТАРЫЙ КАПИТАН і Германская овчарка, про які ми трохи поговоримо в цьому матеріалі.\nВіагра підходить далеко не кожному. Це засіб досить ефективно і допомагає практично всім, але воно не допоможе чоловікові, якщо він не буде в стані збудження, тобто бажана присутність сексуального партнера. Стандартна доза таблетки становить 50 мг, але багато ділять її надвоє. Є пацієнти, які трохи перевищують цю дозування, особливо якщо вони досить часто вживають препарат і до нього виникає звикання. У середньому дію Віагри триває близько 4:00.\nСіаліс досить новий збуджуючій засіб. Препарат відрізняється своєю унікальністю на тлі інших. Насамперед, це досить швидке дію, яка в середньому настає через півгодини і його тривалість становить 36 годин. Достатньо приймати одну таблетку раз на півтора дня, і ви забудете про різні проблеми з потенцією. Певних сильних і небезпечних побічних ефектів не виявлено. Замість Сиаліса можна приймати Акулий экстракт, оскільки деяким пацієнтам він допомагає краще.\nЩе одним ефективним збудливим засобом є MAX MAN-4. Її починають приймати з дозування діючої речовини, що не перевищує 10 мг. Якщо приймати даний засіб досить часто, тоді ефект дії може зменшуватися і дозування варто збільшити в два рази. Період дії препарату близько 8:00 і починається він приблизно через 10-15 хвилин після прийому. Препарат володіє деякими незначними побічними ефектами.\nОбережно, можливе передозування!\nПеред початком прийому того або іншого збудливий засіб бажано проконсультуватися з лікарем, переконатися в тому, що у вас немає проблем з серцем і іншими органами життєдіяльності.\nЯкщо у вас є, різного роду проблеми зі здоров'ям, то вам приймати збуджуючі засоби не бажано або робити це дуже обережно. Якщо причин хвилюватися немає, то ви самі повинні відчувати свій стан під дією того чи іншого збудливий засіб.\nОсобливо обережними потрібно бути чоловікам, у яких є різні хронічні захворювання, цукровий діабет, хворе серце, проблеми з тиском.\nЯкщо у вас трапилася передозування від збудливого препарату вам необхідно негайно звернутися до лікаря. Найбільш часто симптоми передозування проявляються у вигляді головного болю і запамороченні, нудоти, диспепсії, припливів крові до обличчя та ін.\nНаступна стаття: Звикання до збудливих препаратів\nПросмотров: 393 | Добавил: Star


Острів / Оповідання | Лука - читати на «Проба Пера»\nЛетіти довелося довго. Спочатку він здався біля лінії горизонту маленьким горбиком на океанської гладі-спині. Потім наблизився і виріс, проявився із блискітливого марева, став перед очима у всій своїй красі. І тільки тут я повірив, що він існує, що він - є. Ось він. Ух ти! Ого! Не відриваючи очей від нього, спускаюся у човен. Відчуваю на своєму обличчі якусь ідіотськи-щасливу посмішку, забув навіть попрощатися... Щось навздогін нерозбірливо крізь шум гвинтів. Бувайте.\nА ось йому сказав відразу: "Привіт!" По-дружньому поплескав по сонячному гарячому плечу-каменю. Навмисно відразу зняв свою сорочку і черевики, розгорнув груди і випрямив для його повітря горло - заходь... Підставив обличчя, примружив блаженно очі...\nВін мене теж примітив ще здалеку. Переживав, дбайливо грів на сонці своє каміння і пісок, щоб гаряче обійняти мої ступні. Старанно збирав аромати квітів, щоб війнути запашним вітерцем з-під пальм. Дивись, які у мене ласкаві хвилі в прозорій лагуні! Дивись, які чудові скелі! Підемо, ще чого покажу! Я на тебе чекав. Головне, що ти вже тут.\nЯ майже нічого йому не приніс. У мене з собою - тільки тіло і голова. Вірніше, половина голови, простір в мозку до бетонного паркану.\nЦей бар`єр в своїй голові я побудував сам. Ось тут - вільно. Це місце для наступного тайму гри у життя. Я постриг тут траву на газонах, посипав пісочком доріжки. А там, за парканом – табу.\nЗаборонено! Не можна!\nЗаміновано. Радіаційні опади.\nНебезпечні уламки мого минулого.\nЯ ж сказав: не можна! Смертельно небезпечно...\nКраще не чіпати. Боляче. Нехай воно якось там... Раптом розійдеться, перетреться іржею, засиплеться піском?\nЧас покаже. Головне – не чіпати.\nСвобода і самотність. Привіт! Я купив собі безлюдний острів.\nМи познайомилися і потоваришували дуже швидко. Він мені відразу заявив: я - твій. Ці скелі і лагуна - твої і нікого більше. Ось тінь під пальмами, ось джерело в гроті, а ось, біля джерела - твій дім. І, ніяково соромлячись: «Я ж, магайбі, – штучний... У мене під скелями - приливна електростанція, а твоєму будиночку - холодильник, гарячий душ і унітаз. А горло лагуни перегороджено сталевою сіткою, від акул... Але це нічого. Нічого? Ти ж мене сприймаєш таким як є? Адже ми назавжди разом, правда?\nТак, правда. У мене є острів. Я ніколи не порушу табу, не подивлюсь за бетонну огорожу.\nЕхх, добре! Груди розгорнув, руки - до неба, лицем - прямо у морське золото заходу сонця... Давай! З розгону розбризкую лазурову лагуну! Я - дельфін, я - акула, я - морський хижак. Снасті є, зі скель риба ловиться майже без наживки - чудово!\nВін дбайливо розглядає мене, уважно освітлює сонцем, іноді хитає головою: здорово тебе обробили... Досі руки трусяться. Ось спробуй, простягни долоню вперед. Бачиш? Трясуться... Шкіра в`яла, на ногах капіляри повиходили. Лисіти почав. І легені, до біса, прокурені наскрізь, трохи побігав, дав навантаження – дивись, хрипиш, як старий пес. Так і каже, співчутливо: "до біса". Скільки тобі? Сорок п`ять? Менше? Це все від голови. І від нервів. Поки допекло, поки все продав до біса, зібрав грошей... Сімейка ця, родичі... Друзі - компаньйони. Стоп! Куди? За паркан - не можна. Дивись краще, як краби на піску бродять. Це цікавіше. Що на вечерю сьогодні приготуємо?\nТіні іноді все-таки виглядали з-за паркану. Особливо уві сні. Вранці я вставав, збирав і квапливо ніс їх нічні сліди на пісок. Розставляв на смузі прибою і дивився, як ці сліди злизує хвиля... Ось пінний язик пройшовся по якомусь невдалому полюванні на перську царівну, схожу на мою першу... А ось зникли під піною темні колодязі відсотків і кредитів, шибениці податкових перевірок, сморідні ями хабарів і поділу нерухомості... Остання зморшка...- все, чисто! До самого паркану - гладкий пісок. Я вдячно посміхався океану.\nВін приходив і мовчки сідав поруч.\n- Банан хочеш? Прямо з дерева, стиглий, солодкий…\nЧому так швидко йде час? День - ніч, день - ніч. Вільний простір в моїй голові заповнився найважливішими речами: потрібно приготувати на завтра наживку і спробувати закинути на тунця біля далекої скелі. Набридли консерви, все лінь щось приготувати. Сьогодні після риболовлі зварю собі уху. На багатті, щоб пахла димком.\nЩо ще? Не забути закинути білизну в пральну машину.\nСкоро сезон дощів, треба було б доглянути ділянку і посадити насіння. Особливо, в першу чергу, - тютюн. Курити хочеться - до жаху. Все думав - приїду на острів, кину назовсім. А коли витягнув з контейнера коробку з насінням - дивлюся, написано - "тютюн запашний". І - аж слина потекла... Змайструю собі люльку з вишні (бачив, до речі, тут серед дерев є вишні, і корінь угледів підходящий), і яааак затягнусь...\nПрилітав залізна комаха. Це означає, що пройшло півроку. Прибуло замовлення.\nВін зморщився лагуною під гвинтовим шумом і прийняв на свій пісок двох. Там, на іншому березі лагуни, для них є будиночок. А я, виявляється, дуже навіть не проти, ухх, всередині все стрепенулося, поповзло гаряче внизу живота... Прямо людожер. Біжу бігом, зараз з`їм. Лише поголюся і нігті обстрижу.\nМоже, у них є сигарети?\nТут він мене, звичайно, не схвалював. Сховав свою тишу, відвернувся... Регіт і верески при спарюванні. Купання у лагуні голяка. Вранці він тільки визирав з-за пальм, докірливо показуючи хвилею на порожню "Кока-Колу" у піску.\nНі, замовлення - відмінне, якісне. Обидві високі, симпатичні, веселі. Одна - блондинка, а друга - брюнетка. Майже не нахабні, і свою справу роблять дуже добре. Ті, хто відправляв залізну комаху знали, кого привозити, не дарма заплачено на п`ятдесят років вперед. Пікнічок вийшов знатний. Правда, до кінця тижня вони мені почали набридати. Втомився. Чи не хлопчик же. Добре, що комаха прилетіла вчасно. Тепер знову на півроку тиша.\nА потім ми знову сиділи на піску і дивилися в океан. "Воно тобі потрібно?"\nПерекошую якось скептично-розумно-винувато брови, морщу лоба: «…Не знаю... Людина все-таки, не камінь... Мужчина. Гетеросексуал. Тобі добре, ти - кам`яний».\nВін піднімається і йде. "А ти – такий самий, як твоя чорнота в голові". Образився.\nВін захворів. Тремтить всім своїм скельним тілом під ударами шторму, згорбився, припав пальмовим листям під злою зливою. Я бачив через вікно, як у нього на тілі розливаються калюжі, а з мокрих непокритих кам’яних голів стрибають шалені потоки.\nВін був десь там, під дощем; бродив під пальмами, мокрий, сутулячи плечі, застріваючи босими ногами у рідкому бруді. До мене не приходив.\nНу і нехай. Все пройде. Я поки виріжу з ось цього кореня його фігуру, і потім йому подарую. Він зрадіє, посміхнеться, і буде все як і раніше.\nАле захворів і я. Мій паркан у голові дав тріщину, не витримав напору зливи і темряви. Напевно, від неробства і нудьги. З цієї тріщини полізли старі тіні... І не було ранкового прибою, щоб їх убити. Я спробував виставляти цих тарганів під дощ, але вони поверталися. Закрутився млин, скриплячи зубами по старому та іржавому. На стелі, на віконному склі, на моїх недоїдених консервах на столі і у темних кутках розсипалися клаптики минулого. А на підлозі - трупики сигарет. З залізної комахи, яка прилетіла за тими двома, по моєму бажанню впало кілька ящиків отрути. У холодильнику поселилися пивні банки. Комасі - їй що? За все сплачено. Тільки тепер тут більше не пахне пальмовими квітами.\nІ зіткалася, набула загрозливих масштабів страхітлива тінь - я хочу туди.\nТуди. Як воно там?\nЛомка, як у наркомана. Побитого старого боксера знову потягнуло на ринг, мало ще отримав по зубам…\nА тут - нудно.\nБоягузливо, підленько. Забув все, що сам собі обіцяв. Коли прилітає комаха?\nВін продовжував бути похмурим і злим, парив мокротою в лісі, капав за комір важкими краплями, підставляв під ноги слизьке каміння. Натягнув до очей ватяну тьмяну ковдру-небо і щось бурмотів у відповідь: «хочеш – йди».\nЯ теж на нього образився. Не витримав і зі злістю кинув у вогонь його фігурку - ось так, нема потреби вибачатися... А заодно спалив і свою незакінчену вишневу люльку. Всі мої посіви тютюну змило зливою в море.\nНі, небо плакало недовго. Сонце знову виглянуло, позолотило краєчки хвиль, нагріло пісок і каміння. Калюжі висохли, він вилікувався. Але щось у собі затаїв, якусь тягучу і важку образу.\n- Та все нормально! - відчувається, що він бреше. Пісок потьмянів, став набагато більш сірим, у пальм на стовбурах застигла байдужість.\n- Нічого. - Дивиться кудись поверх мене.\nМовчить, дивиться вже з погано прихованим презирством.\nЙого образа проявилася і реалізувалась швидко. Він просто не став більше воювати з моїми павуками і тарганами, уклав з ними перемир`я. Я нічого й не знав, а там, на далекому кінці пальмового гаю, вже відклала здоровенна павучиха кладку, вже розмножилося і ворушилося щось темне і зле.\n- Все нормально. Відпочивай, милий друг, роби що хочеш, бачиш, я захищаю тебе сіткою від акул, - все більше фальші. Стає у тінь, так, щоб я не побачив його обличчя, закриває від мене дрібних жадібно-хижих павучків за спиною. У лагуну через хвалену сітку перевалюються величезні і чужі океанські хвилі, розмазуючи пляж під своєю вагою до самих скель.\nДень-ніч. Час почав тягтися, зупинятися. День... Ні, ще не ніч. Довгий-довгий день. Що ще? Туга. Чим зайнятися? Скоро вечір? Краще б не скоро, вночі знову прийдуть тіні... Пиво ще є? Мені сподобалося змішувати його з горілкою. Швидше настає "добре". Старий спосіб, придуманий ще тоді, коли жив разом з тінями. Відразу теплішає в голові, ноги стають ватяними, поплило все... Настає блаженне "пофігу". Які тіні, яке живе камення? Ну-мо, давай їх сюдааа... Ногою по стовбуру сторопілої пальми: падла. Всі - падли. На м`якій лускатій корі залишається брудний слід-рана; сік, як кров.\nВін дивився на все це збоку, ховаючись за деревами. І, скоріш за все, плаче злими сльозами скривдженої пальми.\nВранці я іноді боягузливо дивився на свій паркан і бачив страшне. Він розвалився зовсім, впали великі шматки, з потрісканого бетону стирчать шматки арматури. Тіні вільно снують туди-сюди, навіть не звертаючи на мене і мій паркан уваги. Вони перемогли. Ну і добре. Я займуся ними потім, знову почну пробіжки вранці, кину палити... Ось захочу і кину, знову зажену павуків за паркан. І наведу порядок у себе в будиночку, повикидаю недоїдки, всі ці порожні пивні банки, повні сигаретних недопалків.\nПоголитися б? Так… Потім. А навіщо?\nТреба поміняти ці липкі і смердючі від нічного поту простирадла. Завтра. Сьогодні посплю ще так.\nЗавтра? Це вже сьогодні. Ні, не хочеться. Навіщо голитися? Давай завтра. Пиво ще є?\nХтось на мене почав дивитися з темряви. Ні, не він. Інший. Поменше. Але дуже чужий, з червоними жорстокими очима. Почав волохато порпатися, збирати до себе чорне, готувати огидні членисті лапи і жвала до кидку. У темряві оселився страх.\nСтрах прийшов якось сильної хвилею, протверезив і ненадовго струснув. Вранці я взяв сокиру і вирубав всі пальми біля входу у будинок. Тепер він не зможе до мене прийти. Ніколи. Ну і добре.\nПиво ще є? Мало зовсім. Ну, нічого, залишилася горілка. Скоро прилетить залізна комаха. Потрібно сказати, щоб привезли побільше.\nЯ став боятися нічних пальм. Став відчувати себе паразитом, чужим на цій штучної землі. Я не хочу його більше бачити. Він мерзенний кам`яний виродок, він змив в море мої посіви тютюну, не прийняв мою фігурку. Це він спеціально розвів павуків, щоб мене вбити. Падла. Сволота. Сволота – все і всі. Може, розкрити той самий заповітний ящик і сказати комасі? Нехай відвезе мене до тіней. А там хіба краще? Ні, не потрібно. Скоро і так прилетить. Живу, як є. Все пофігу.\nКомаха знову прилетіла і висадила на берег двох. Це означає що пройшло ще півроку. Тільки ці виявилися якимись безпонтовими. Ну, не дурними, але абсолютно байдужими. Дивилися на мене напівпрезирливо, і навіть жалісливо. Я сказав одній - залишайся. Це все буде твоє. Не захотіла. Дурна. Злякалася поламаного бетонного паркану. Тоді я сказав інший - залишайся хоч ти. Вона засміялася і відвернулася, сказала: ти б поголився, чи що? Зовсім здичавів. Кинули мене і обидві пішли на пляж. А я налив собі ще й заснув.\nВони набридли мені на другий день. Я пішов до себе в будинок і не з`являвся у них до прильоту комахи.\nЯ дивився, як крутяться вихори під гвинтами і ці двоє, притримуючи руками волосся, встрибують у відкритий люк. Відлітають. На піску залишається ціла купа ящиків. Це вони відкуповуються від мене, щоб я залишився тут. Тіні мене перемогли, і забули. Живи, дурень, на своєму острові. Все, піднімається. Полетіли.\nРозкрив один ящик, ковтнув гарячого. Треба б ці ящики перенести в будинок, бо за ніч розкидає прибоєм. Взяв один, поніс. І раптом... кинув, став безвільно, пріючи холодним липким страхом.\nЗ тіні пальм на мене дивиться він. Ось чому він не показувався. Він змінювався. Наливався отрутою і жорстокістю. Під деревами невідворотно приготувався до останнього кидка величезний чорний кам`яний павук.\nЗ його лицем. Або з моїм?\nПропонуємо ознайомитися з наступною публікацією автора «Концерт Сарасате (Олександр Вертинський) / Вірш | Лука».\n07.11.2016 10:25 Тетяна Ільніцька => ©\nКласно написали! Чимось нагадало "Intermezzo" Коцюбинського, хоча акценти різні і мотивація героїв теж, але є певні збіги))\n07.11.2016 09:35 оксамит => ©\n... і в мене є такий острів... I`m good


Elite Model Look (Еліт Модел Лук) Купити парфумерію | Інтернет магазин COSMOHIT\nElite Model Look (Еліт Модел Лук) - щорічний конкурс моделей-початківців, який проводиться великим інтернаціональним модельним агентством «Elite Model Management», відомим до 1995 року як Look of the Year.\nВже понад 30 років Elite Model створює красу для всього світу. Це знаменита фабрика образів, яка має представництва в понад тридцяти країнах. Але на досягнутому Elite Model не має наміру зупинятися. Вона продовжує завойовувати серця, даючи шанси доторкнутися до модельного бізнесу навіть тим, хто не відповідає стандартам краси. Дух гламуру, слави і модельного бізнесу на сьогоднішній день розкриють перед усіма спраглими завдяки серії парфумів від Elite Model.\nElite Model Attitude for Her надає можливість відчути себе в центрі уваги. Шлейф цього аромату притягує - всі чоловіки штабелями впадуть у ваших ніг!\nElite Model Attitude for Him - дозволить бути душею компанії. Дівчата самі захочуть познайомитися, і кожен чоловік відчує себе володарем власної долі.\nElite Model - відчуй себе моделлю!\nІнтернет магазин косметикиБрендиElite Model Look\nElite Model Look Miss Elite Model VipПарфумована вода (тестер)\nElite Model Look Miss Elite Model In LoveПарфумована вода\nElite Model Look Miss Elite Model VipПарфумована вода


В Китаї тестують 6G-Інтернет | iod.media\nФото: Unsplash by NordWood Themes\n28 трав 2020 р., 16:10\nВін може розвивати швидкість передачі даних до одного терабайта на секунду.\nДо України ще не дійшов 5G-Інтернет, а в Китаї в цей час запустили попереднє тестування 6G-Мережі. У це важкоо повірити, але це факт.😃\nЗаймається цим компанія Xiaomi, пише китайське агенство "Сіньхуа". Гендиректор компанії Лей Цзюнь зазначив, що 6G зможе розвивати швидкість передачі даних до одного терабайта на секунду. Щоправда, як саме проводять тестування Мережі бізнесмен не розповів.\nТакож Цзюнь згадав 5G-Інтернет, який, на його думку, значно поліпшить життя людей. Наприклад, завдяки ньому, з`явились відеоконференції нового типу, автономне водіння автомобілів та почав розвиватись хмарний геймінг.\nДодамо, попри пандемію, компанія Xiaomi хоче робити смартфони з підтримкою 5G. А від виробництва пристроїв зі звичайним 4G для китайського ринку компанія відмовиться.


У чотирнадцять років я вже знав де є моя дорога - Різні статті - Це цікаво прочитати - Довжанська римсько-католицька парафія\n- Я народився 24 -го січня 1974 р., у Словаччині. Моє рідне село - Нижнiй Грабовець, у якому я прожив своє дитинство та юність. Воно знаходиться недалеко від Ужгорода - 55 км. Я вирic в католицькiй сімї, як друга дитина. Батьки прийняли від Господа Бога четверо дітей. Мої батьки прості люди. Від мого дитинства вони є для мене великим прикладом, дали мені життя, віру, освіту, навчили мене і моїх братів любити Бога та людей. У мене троє братів. Брат Йозеф після закінчення інституту та армії оженився, із своєю дружиною має троє гарних дітей. Потім народився я і мiй брат Патрік (ми є двійнята). Він є монахом в ордені Єзуїтiв, служить Богу та людям в Реколекційному домі Св. Ігнаца в м. Прешов у Словаччині.Четвертий наш найменший брат Марцел, також є монахом - Редемптористом, працює у Словаччині, в м. Банска Бистриця. Я щоденно дякую Господу Богу за своїх батьків, за нашу сім'ю, та молюся за них.\n- Як проходило дитинство? Чи були у Вас зустрічі з Богом вже у дитинстві?\n- Як проходило дитинство? Я дуже гарно па-м'ятаю його та згадую про все, що змалку дав мені Господь. Оскільки у нас не було сестер, ми, хлопцi, старалися допомагати батькам. Не хочу хвалитися, але думаю, що наші батьки мали з нас велику радість, оскільки ми старалися бути їм слухняними. Де перший раз зустрівся з Богом? Я так думаю, що вже в лоні Ми є нормальна католицька сім'я. Батьки моїх батьків були Jматерi. глибоко віруючi та побожні, і цю свою віру передали моїм батькам. Вже змалку ми регулярно ходили до храму, вдома молилися. Я вдячний Господу Богу, що я є членом нашої сім'ї.\n- Як розвивалася Ваша віра, релігійність?\n- Як я вже сказав, великий вплив на мою віру мали мої батьки, мої родичі. Ми в дома ніколи не задумувалися над тим, чому потрібно вірити, молитися, відвідувати храм. Для нас в дома, це було щось нормальне. Батьки, також дідусь i бабуся, були для нас першими вчителями релігії. Багато чого я навчився від них та пам'ятаю до тепер. Ніколи незабуду про Різдвяні свята (увечері разом колядували), або Великодні. Наше село має 1800 жителів, є повністю католицьке, нема ніякої іншої конфесії. Всі діти в селі ходили на уроки релігії, на Богослужіння, в місяці жовтні на молитву св. Розарію, в травні на Лоретанську літанію, чи у Великому Пості на молитву Хресної Дороги. Ми, всі брати, були міністранти, разом з іншими хлопцями служили біля вівтаря. В нашому селі не було такого хлопця, щоб не був міністрантом.\n- Ви завжди хотіли бути священиком, чи раніше були інші плани?\n- Один раз, при зустрічі, ще як семінаристові, подібне запитання дала мені одна молода дівчина. Запитала мене: "Коли ви відчули покликання до священства, та чи ви не були закоханий?" Я їй дав таку відповідь: "До 14 років я ніяку любов(дівчину) не зустрів, та після 14 уже не шукав." :-)\nОскільки я від третього класу, від дев'яти років, постійно прислуговував біля вівтаря, думаю, що вже там - біля вівтаря - зародилося моє покликання. У нас був дуже добрий, побожний священик, духовний отець. Думаю, що і його приклад мені в цьому допоміг. Коли мені було 14 років, я вже знав де є моя дорога. Ми кожний рік з батьками їхали на першу св. Месу нововисвяченого священика. Коли в 1988 р. я вернувся додому із такої св. Меси (з приміції), я вже був переконаний в тому, що моє покликання - це священство. Там я переконався.\n- Як прийняла ваше рішення стати священиком ваша сім'я, знайомі, друзі?\n- Я думаю, що прийняти моє рішення стати священиком моїм батькам допомогла в цьому їхня віра. Для них це не було дивне. Оскільки я своє дитинство і юність прожив біля вівтаря, як міністрант, це багатьом моїм знайомим, друзям допомогло зрозуміти моє рішення. Як я вже вище сказав, я з братом Патріком народився в один день, ми разом закінчили середню школу, разом поступили вчитися в семінарію. Батьки ніколи нам не сказали, що вони є проти і не сказали нам, щоб ми йшли вчитися на священиків. Молилися за нас, знаю, що моляться і до тепер.\n- Як проходили роки в семінарії? Що було найцікавіше, найрадісніше, найважче в семінарії? Чи були кризи в семінарії відносно покликання?\n- Ніколи незабуду на цей день, коли я вперше з братом Патріком приїхав в духовну семінарію. Моя формація на священика розпочалася 14 -го вересня 1992 р. в семінарії в Спішскей Капітуле у Словаччині. З цього дня я розпочав розвивати моє покликання. Спішска духовна семінарія розпочала виховувати молодих юнаків після 50 річної паузи. Після розпаду комунізму, на Спішу семінаристи знову могли вчитися, готуватися до священства. В цій семінарії, після відкриття в 1990 р., розпочали навчатися молоді хлопці із трьох дієцезій Словаччини: Спішської, Кошицької, Рожнявської. Це дуже велика семінарія. Тоді, в 1992 р., всіх нас семінаристів навчалося 377 чоловік. Нас на першому курсі було 81 чоловік. З Кошицької дiєцезiї було 50 семінаристів. Моє навчання в семінарії тривало 6 рокiв, про яке дуже гарно згадую i пам'ятаю. Це для мене були благословеннi роки. Що було найцікавіше, найрадісніше? Крім іншого, і цей момент, коли Господь Бог допоміг здати екзамен, бо тих екзаменів, було за шість років, досить багато. :-)\nЩо для мене було найважче, з тим я ділився з Господом. Коли ми приїхали в семінарію, нам сказали, що через шість років наше навчання, наша формація закінчиться, тому ми старалися готуватися вiдповiдно. Я щоденно молився, просив Господа про поміч, дякував Йому, що Він мене собі вибрав та покликав. Я повністю довіряв Йому і Він мені допомагав. У мене не було криз, думаю, що їх не буде і в священстві. Інколи були якісь невеличкі випробування, але це мусить бути. Згадую про те, як один священик - духовний наставник нам сказав як моляться в семінарії семінаристи: "На першому курсі семінарист молиться: Господи, прошу Тебе дай, щоб я став святим священиком. На третьому курсі молиться: Господи, прошу Тебе дай, щоб я став добрим священиком. На шостому курсі семінарист молиться: Господи, прошу Тебе дай, щоб я став священиком". Але я так ніколи не молився. :-)\n- Як і де проходило висвячення на диякона та священика? Які плани були у служінні?\n- Після п'ятого курсу ми, семінаристи, прийняли дияконське свячення. Це було 19 - го червня 1997 р. Кожен єпископ висвятив семінаристів зі своєї дієцезії. Як я вже вище сказав, спочатку нас розпочало формацію - 81. Висвячено було - 50 у диякони. Не всі хлопці були висвячені, деякі вступили до чернечих Орденів (один з них і мій брат Патрік), декотрі під час формації розпізнали, що це не їхнє покликання і ще до прийняття дияконату одружилися. Мене на диякона, в м. Кошіце, висвятив архієпископ Алойз Ткач. Цілий рік ми виконували дияконську службу. Диякон вже може охрещувати дітей, вінчати, відправляти похорон, казати проповідь. Все це як диякон я робив у своїй парафії. Перед нами дияконами залишався ще один, останній рік навчання та підготовки до священства. Після того, як ми здали екзамен та захистили дипломну працю, ми (50 дияконiв) пережили реколекції перед освяченням. В суботу 20 -го червня 1998 р. мене разом з іншими дияконами в м. Кошіце висвятив на священика той самий архієпископ Алойз Ткач. Для потреб Кошіцької архідієцезії нас було висвячено 25 нових священиків. Про цей день буду пам'ятати до смерті. В неділю 21-го червня 1998 р. я перший раз відправив свою першу св. Месу в моєму рідному селі Нижнiй Грабовець у храмі Внебовзаття Діви Марії. У цій Службi взяло участь багато людей з нашого села та з інших сусідніх сiл. Також зібралося багато священиків, сестер монахинь, семінаристів. Я дякував Господу Богу за дар священства, за моїх батьків, родичів та за всіх, хто мені допомагав, щоб я став Христовим священиком.\n- На яких парафіях Ви вже служили? Розкажіть про це. Що було найрадісне серед тих подій, що відбулися у вашому священицькому житті? Чи були труднощі? Які?\n- Моє перше призначення як вікарія, капелана було в м. Сніна, що у Словаччині. Там я розпочав служити з 1 - го липня 1998 р. Ця парафія має 13 тисяч католиків. Нас там було троє священиків. Парафія дуже «жива» - там було багато дітей, молоді, молодих сімей, якими було треба опікуватися; уроки релігії, дитячі та молодіжні Служби, зустрічі з родинами. Біля вівтаря було 60 мі-ністрантів, великий хор, котрий співав на св. Месах. Хворих, яких ми відвідували в дома та сповідали, було десь до 70 осіб. Ми також відвідували хворих у лікарні, сповідали та причащали їх. Кожний рік в Сніні до першого св. Причастя приступало 250 дітей. Щоденно ми, священики, перед Службою сповідали людей. Про цю мою першу парафію дуже гарно пам'ятаю і згадую. 30-го червня 2000 р. закінчилося моє служіння в м. Сніна.\nЗ 1-го липня 2000 р. мене призначили капеланом в іншу парафію, в м. Кошіце. В цій парафії жило 20 тисяч вірників. На території нашої парафії була ще дуже велика лікарня (3000 ліжок). Ми, священики, старалися допомагати тим людям. Великого досвіду я набув, зустрічаючись з хворими людьми: вислуховуючи їх, служачи їм порадою. Один рік я прослужив в цій парафії, а 1- го липня 2001 р. за рішенням мого архієпископа я поїхав вже на третю парафію в. м Ганущовце, як капелан. Парафія мала 4 філії, всіх вірних було десь до 5 тисяч. Ця пасторація була зовсім інакша як попередні. Оскільки я сам із села, мені там дуже сподобалось. Люди прості, побожні, щирі, не такi як в місті. Там всі знали одне одного - це була одна велика сім'я.\nВажко сказати, що було радісне, які були труднощі... Для мене радісне було і є, коли я бачу своїх вірників, якi приступають до сповіді, до св. Причастя. Труднощі? Я старався так робити, щоб їх було щонайменше. Після прожитого там одного року (2002 р.), я поїхав з тієї парафії. Цим закінчилося моє чотирирічне священицьке служіння у Словаччині, та приїхав працювати в Україну.\n- Як проходить ваше теперішнє служіння?\n- Я приїхав у Закарпаття 1-го серпня 2002 р. Отець єпископ Антал Майнек мене призначив парохом в с. Довге, Іршавського району. Село Довге має 8 тисяч населення, а католиків десь 600. Крім Довгого я ще обслуговую вірників в с. Лисичово, с. Кушниця, с. Кобалевиця. На Іршавщині я один римсько-католицький священик . Якщо розповідати про мою парафію, то можна сказати, що вона молода духом, активна. Я дуже добре тут почуваюся. Це зовсім не така пасторація, яка була у Словаччині, але я дуже щасливий, що я є тут. Парафія має багато дітей, молоді, молодих подружніх пар, про яких треба духовно турбуватися. Двічі в тижні маємо Служби за участі дітей, з проповіддю до них. Маємо різні катехези, якi нам допомагають краще спізнавати Господа, та йти за Ним. Стараюся присвячувати свою увагу також подружнім парам. Щомісяця відвідую 30 хворих людей в дома, сповідаю їх, також і хворих в лікарні. Кожний день у нас в Довгому є св. меса, та їду і на філії у будні дні. Щоденно парафіяни перед Божою Службою мають можливість сповідатися. В цей Рік Віри говоримо у проповідях про 10 Божих заповідей, щоб ці роздуми допомогли нам укріпитися у нашій вірi. Богу дякувати маємо до 30 міністрантів, які прислуговують біля вівтаря. Дівчата співають у хорі. З нашої Довжанської парафії маємо і духовнi покликання: двоє отців священиків та п'ять сестер монахинь, які працюють в різних куточках України. В парафії працюють також і сестри монахині ордену Св. Вікентія де Поль - Дочки християнської любові.\nЯкщо хтось хоче більше дізнатися про нашу Довжанську парафію, будь ласка, заходьте на наш парафіяльний сайт www.dovheperafia.at.ua\nОскільки Церква переживає Рік Віри, бажаю всім читачам дієцезійних видань, та всім жителям нашої Мукачівської дієцезії сильну віру, надію, та любов до Господа нашого Ісуса Христа. Молюся за всіх вас та нехай Бог благословить вам!\nПереглядів: 974 | Коментарі: 4 | Рейтинг: 5.0/6\n3 Михайло (04.12.2013 09:23)\nДякувати Богові що дав нам такого священника.\nСпаси Боже и охороняй нашого духовного\n2 о. Адріан (15.11.2013 21:55)\nДякую вам за молитву.\n1 житель Довгого (07.11.2013 19:17)\nГосподи, підтримуй нашого духовного отця Своєю благодаттю й благословм його.


Громадська хвиля ефір за 24 вересня. Частина друга | Програми на Громадському радіо\n25 вересня 2015 - 06:05\nЄвген Павлюковський, журналіст і музикант, ініціатор аудіопроекту «Млин», Ірина Сидоренко, учасниця проекту. Кажуть, що в усьому світі завдяки word music робиться промоція національній культурі , а музикантам — світове ім’я. Українці це також розуміють, а тому не відстають від тенденцій . Нині є популярними фольклорні експедиції, які шукають і записують давні українські пісні і мелодії, матеріал обробляють у студіях, інтерпретують і використовують для створення композицій у сучасних жанрах. Збірка „Млин» щорічно презентує найкращих представників вітчизняної етно та фольк музики і просуває їх у світі. Вже вийшли дві однойменні збірки, які успішно розтиражовані не тільки в Україні, і й у Польщі, Чехії, Естонії. Автори проекту «Млин» почали роботу над комплектацією третьої збірки.\nВорзель Переселенці Дефолт Росія Україна Музика


Volkswagen Passat знімуть із виробництва після 2023 року в США - Motorcar\nVolkswagen Passat знімуть із виробництва після 2023 року в США\nАвтор: Редакція | 21 Лис, 2020\nНімецький седан Volkswagen Passat за три роки зникне з виробничої лінійки бренду й не продаватиметься у США.\nЩе один седан став жертвою підвищеного попиту на кросовери та позашляховики. Стало відомо, що модель Volkswagen Passat залишить американський ринок.\nНімецький автовиробник припинить виробництво моделі на заводі в Теннессі у 2023 році й більше не пропонуватиме її в США, повідомляє Wards Auto. Натомість компанія перелаштує завод на виробництво повністю електричного кросовера ID.4, який випускатиметься разом із кросоверами Atlas та Atlas cross.\nЗа даними CarSalesBase.com, продажі Passat у 2018 році були на третину меншими, ніж у 2012 році. Минулий рік був не кращим – компанія продала лише 14123 «Пассати».\nVW оновив модель у 2020 році, що хоча й сприяло продажам, але цього було недостатньо, аби врятувати модель від припинення виробництва. Седан просто не може конкурувати в США, де покупці значно лояльніші до позашляховиків та пікапів.\nПри цьому, зникнення «Пассату» в США не стало дивиною. Підрозділ VW в Америці вже натякав на зняття Passat наприкінці його життєвого циклу, що й відбувається.\nРозробка наступного покоління Passat вже анонсована й новий автомобіль перейде на оновлену платформу MQB по всьому світу. Він стане більшим за актуальну модель, з довшою колісною базою, що надасть більше місця для ніг, але в Америці вже не продаватиметься. Виробництво наступного покоління Passat переміститься з Німеччини до Словаччини, куди також переїде збирання нового покоління Skoda Superb.\nПроте на завод у Теннессі німецький концерн має не менші плани: передбачаються інвестиції до 800 мільйонів доларів для розширення виробництва та запуску повністю електричного кросовера ID.4, який поки постачатиметься до США із заводів у Німеччині.\nPassat же завершує свою історію у США, де з’явився у 1990 році саме під такою назвою, хоча модель прибула в країну ще на два покоління раніше. У 2012 році VW розпочав диференціацію американського Passat від європейського та фактично випускав моделі на двох різних платформах.\nНещодавно Volkswagen представив електричний кросовер для Китаю, а раніше для Північної Америки презентував новий компактний кросовер Taos.


Блог викладача Урбанської Ірини Олегівни: 15 листопада - Міжнародний день відмови від паління\nЦей День - прекрасна можливість для тих, хто палить, дізнатися - чому і наскільки просто залишити це.\nСправа в тому, що залежно від паління не існує. Те, що курець тягнеться за наступною цигаркою - є комплекс специфічних процесів, які відбуваються в організмі людини, яка палить.\nНікотин - алкалоїд піридинового ряду. Він діє як слабке знеболювальне всього 18 хвилин після викуреної сигарети. Потім курець починає більш яскраво відчувати той процес, коли організм очищується від чадного, вуглекислого газу та інших непотрібних йому з’єднань, виводячи їх за рахунок внутрішнього механізму обміну речовин. Всього з димом через легені в нього потрапляє близько 500 з’єднань, включаючи азот, аміак, смоли, солі важких металів, залишкові речовини, що виникли при згорянні, а час виведення надлишків залежить від ступеня їх проникнення в організм і займає період від кількох годин до кількох днів.\nІ, наостанок, хто все ж змінив свою думку, та хоче зберегти своє здоров’я 10 порад тим, хто кидає палити:\n1. Це важко тільки на перший погляд, поки ви дивитеся через призму шкідливої звички\nЯк тільки ви розглянете факти, пов'язані з курінням — ви будете раді позбавити своє життя від цієї залежності. Переконуйте самі себе відмовитись від куріння, вірте своїм переконанням, удосконалюючи, таким чином, свій внутрішній світ.\n2. Подивіться на відмову від куріння, як на безцінний дар самому собі\nВідмовляючись від цієї звички, ви даруєте собі здорове тіло, краще життя, високу самооцінку. Загорніть все це в красиву упаковку, подивіться, як вона безцінна і прийміть із вдячністю від самого себе.\n3. Призначте конкретну дату\n«Завтра», «з понеділка», «наступного тижня» — не годиться. Сприймайте це, як погашення обов'язкової фінансової заборгованості, тобто, так само серйозно. Перестаньте годувати себе сніданками — вони ніколи не наступають. Призначте конкретне число, зберіть залишки волі в кулак і поставте крапку. Назавжди.\n4. Не шкодуйте про це\nВідмова від куріння може здатися величезною втратою. В душі буде відчуття порожнечі і розчарування. Не піддавайтеся цьому, це провокації! Насправді ви викидаєте зі свого життя сміття. Ви рятуєтеся від того, що принесло вам багато шкоди і великі фінансові втрати. Це те, що забрало у вас дорогоцінні хвилини, витрачені в курилці. Не дозволяйте більше своїм органам служити сховищем нікотину і бути сміттєвим баком для недопалків. Тіло — це храм душі, піклуйтеся про нього і пам'ятайте: у здоровому тілі — здоровий дух!\n5. Залишайтеся на позитиві\nАдже це одне з найкращого, що ви можете зробити в житті. Чому вас взагалі засмучує той факт, що ви ніколи більше не будете труїти себе гидотою, нав'язаною «модою» ?!\n6. Відмова від куріння насправді заслуговує поваги\nВикресліть куріння будь-якою ціною зі свого життя. В результаті ваші близькі люди і ви самі отримаєте дуже великі переваги.\n7. Вивчіть, нарешті, склад сигарет\nПапір, бутан, кадмій, чадний газ, гексамін, клей, нікотин, амоній, метан, миш'як, ще раз чадний газ, метанол, фарба, формальдегід — подивіться значення всього цього в словнику. Запишіть великими буквами і повісьте туди, де будете часто це бачити.\n8. Не виправдовуйте себе тим, що у вас багато стресів і проблем у житті, які змушують вас курити\nКуріння — вже проблема. Ось побачите, як легко буде справлятися зі стресом без сигарет, адже нікотин пригнічує нервову систему. Без нього у вас підвищиться самооцінка, впевненість у собі і з'явиться більше енергії. Відмовившись від куріння і подарувавши собі ще одну хвилину життя, ви зробите щось значне, те, що набагато дорожче всіх грошей світу.\n9. Набір ваги — черговий міф і провокація\nЛюдина, що дотримується правильного харчування, навіть не помітить набір ваги на кілька грам. Але, за харчуванням все одно доведеться стежити, щоб не замінювати сигарети їжею. Найголовніше пам'ятаєте, — підвищення ваги викликає переїдання, а не відмова від куріння.\n10. Займіть себе будь-якою справою, здатною утримати вас від думок про сигарети\nВаш мозок, відчуваючи гострий брак звичних для нього інгредієнтів, буде провокувати вас закурити, в будь-який відповідний для цього момент. Так що займіть себе чим завгодно, лише б не думати про свою звичку, наприклад, спортом. До речі, це найкраща ідея.\nДихайте вільно та будьте здорові!\nЗавтра в нашому навчальному закладі відбудеться теж акція - обміняй сигарку на цукерку!\nЗроби перший крок - з`їж цукерку!\nо листопада 14, 2018\n30 листопада -День домашніх тварин\nХімічні речовини у медичних засобах\nУкраїнець, котрий врятував світ від холери та чуми...\n15 листопада - Міжнародний день відмови від палінн...\n11 листопада Міжнародний День енергозбереження\nЯк деякі країни позбуваються сміття\nВи за світ чи проти нього?


Які токсичні рослини для кішок\nКотячі бувають і дуже цікаві тварини, завжди готові досліджувати кожен куточок нашого будинку і відкривати нові речі. Саме ці якості - це те, що часто ставить їх під загрозу, і важливо приймати деякі заходи, щоб утримати котів безпечно вдома і далеко від усього, що може бути ризикованим для них.\nРослини є великим фактором ризику для нашого вихованця, оскільки багато з них є отруйними для тварини. Ось чому в .com ми пояснюємо, які найбільш поширені токсичні рослини для кішок .\nХоча не кожен може мати яблуко в своєму будинку, цей фрукт є звичайним і споживається регулярно в багатьох будинках. Тому добре знати, що насіння яблук високотоксичні для кішок, що викликає проблеми з зором, зміни в диханні і розширення учнів.\nДерево абрикоса також є дуже поширеною рослиною, яка отруйна для котів, як і яблуня, насіння якої дуже токсичне для цієї тварини. Симптоми подібні до тих, що виникають при отруєнні яблучним насінням: утруднення дихання, розширення зіниць і пошкодження очей.\nДуже типово для Різдва, пуансеттія - це рослина, яка є цілком отруйною для кішок. Якщо тварина їсть або закушує будь-яку з її частин, це може бути порушено. Латекс всередині викликає роздратування шкіри і очей, свербіж і бульбашки, а якщо ви споживаєте рослину, у тварини можуть виникати діарея, блювота, біль у животі та пошкодження слизових оболонок. Краще тримати його поза досяжністю кішки, щоб не ризикувати.\nЕвкаліпт є ще однією дуже поширеною рослиною, можливо, не в більшості садів, але в відкритих або лісистих районах, тому, якщо ви зазвичай берете свою кішку на прогулянку, дуже важливо бути уважними до їх присутності. Її прийом викликає у котячої блювоти, діареї, слабкості і надмірного слиновиділення.\nМарихуана завдяки своєму чіткому впливу на організм людини, також дуже токсична для кішок. Якщо тварина поглинає його, координація його рухів буде порушена, вона буде мати блювоту, діарею, слинотеча, тахікардію і, в більш екстремальних випадках, вона може конвульсувати і перейти в кому.\nСаго пальма є дуже поширеною рослиною в громадських і приватних садах, але, незважаючи на її нешкідливий вигляд, вона є однією з найбільш токсичних для кішок. Після прийому їжі тварина має блювоту, діарею, гастроентерит з кровотечею і, у випадках більш важкого отруєння, пошкодження печінки і смерть.\nТюльпани дуже поширені рослини в домашніх умовах, але їх колба шкідлива для кішок. З їжі вони можуть представляти / проявляти блювоту, діарею і роздратування шлунка, менш сувору картину в порівнянні з іншими рослинами, але однаково шкідливі для тварини.\nЩе одна квітка, яка дуже часто зустрічається в садах, - це лілії, якщо кішка їсть, вона страждає від картини, в якій є високий кров'яний тиск, біль у животі, діарея, блювота і нездужання, які можуть серйозно вплинути на здоров'я котячих.\nАзалія дає величезний відтінок кольору і життя нашому саду, але вона дуже токсична для кішок, навіть призводить до смерті у випадках важкого отруєння. Якщо тварина їсть її симптоми, є блювота, діарея, надлишкове слиновиділення, гіпертонія і кома.\nБегонії дуже привабливі, але ми повинні тримати нашу кішку подалі від них, тому що при їх дегустації тварина відчуватиме відчуття печіння і подразнення в роті і мові, утруднення при ковтанні і блювоті.\nПлющ є дуже поширеним елементом садів, рослина в цілому токсична для кішок, але його плоди надзвичайно шкідливі, тому ми повинні приділяти особливу увагу тому, щоб тримати їх подалі від котячого. Якщо тварина торкається рослини, це може викликати дерматити, висипання і пухирі. Якщо його вживають, симптоми - діарея, блювота, лихоманка, нездужання, спазми, зменшення чи збільшення частоти серцевих скорочень, а в більш екстремальних випадках - кома і смерть.\nDiphenbachia є класичним у багатьох будинках, латекс, що циркулює всередині, є дуже токсичним, але оскільки симптоми виникають, як тільки тварина починає їсти рослину, це дуже нормально для кішки припинити їсти. При контакті вона може викликати подразнення шкіри, запалення і пухирі, якщо проковтнути, тварина відчує біль і печіння в роті, набряк в горлі і шлунку, утруднення ковтання, блювоту і респіраторний дистрес.\nЦе деякі з найбільш часто використовуваних рослин, присутніх у багатьох будинках і садах, які є токсичними для нашої кішки. Однак, список набагато ширше, і ви можете перевірити його на цьому сайті.


Імунолог оцінив небезпеку бразильського штаму коронавірусу "Гамма" - Главред\nІмунолог оцінив небезпеку бразильського штаму коронавірусу "Гамма"\n23 липня 2021, 05:05\nЗа словами фахівця, відомого вченого вірусолога та імунолога Віталія Звєрєва, Бразильський штам вкрай сильно схожий на британський штам коронавірусу.\nІмунолог оцінив небезпеку бразильського штаму коронавірусу "Гамма" / GettyImages\nБразильський штам коронавірусу "Гамма" не такий небезпечний, як індійський варіант COVID-19. Про це заявив відомий вчений Вірусолог і імунолог Віталій Звєрєв у коментарі портал Лєнта.ру.\nЗа словами фахівця, Бразильський штам найбільш схожий з британським. При цьому його мутації не настільки серйозні, як в Індійському варіанті, і вакцини повинні з ним впоратися. Вчений закликав не панікувати через виявлення нового варіанту патогена, оскільки ризик того, що він замінить варіанти, які вже циркулюють в Росії, малий.\n"По ідеї нічого такого нового він не повинен принести ні в клініку, ні в діагностику, ні в лікування, ні в профілактику", - підсумував Звєрєв.\nчитайте такожНебезпека штаму Дельта в Україні: у МОЗ оголосили про ініціативу щодо нового коронавірусу\nНагадаємо, раніше повідомлялося, що в Україні присутній небезпечний індійський штам коронавірусу Дельта. За словами керівника МОЗ Віктора Ляшка, через місяць-два він витіснить всі інші різновиди COVID-19.\nздоров'я коронавірус штами коронавірусу\nЗараз ви переглядаєте новину «Імунолог оцінив небезпеку бразильського штаму коронавірусу "Гамма"». Інші новини медицини читайте в розділі «Здоров'я». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter\nУ моді чарівна стрижка на коротке волосся мікробоб, яка відмінно омолоджує Коли Воздвиження Хреста Господнього в 2021 році: дата, традиції, молитва і заборони дня "Мама стогнала, а я ридала": Полякова, яка пережила дитячу травму, вилила душу Єфросиніній Добровільна вакцинація по-українськи: що робити в разі примусу Гороскоп на 26 вересня для всіх знаків Зодіаку: підступи недругів, інтриги і несподівані сюрпризи


В Україні третій день поспіль спостерігається збільшення кількості підтверджених випадків захворювання на коронавірусну хворобу, і у разі погіршення епідситуації графік пом'якшення карантину може бути змінений.\nПро це заявив Прем’єр-міністр Денис Шмигаль на нараді щодо протидії поширенню коронавірусу, яка відбулася під головуванням Президента Володимира Зеленського, повідомляє пресслужба глави держави.\n"В Україні вже третій день поспіль зростає кількість підтверджених випадків захворювання на COVID-19", - ідеться в повідомленні.\nВ уряді наголосили: якщо така тенденція зберігатиметься, то пом’якшення карантину може призвести до погіршення епідеміологічної ситуації в країні.\nЧитайте також: В Україні зафіксували 25 963 випадків коронавірусу, за добу - 553\n«Треба нагадувати людям, що легковажність щодо засобів захисту несе великі загрози під час епідемії COVID-19. Знайти баланс між поверненням до нормального життя та безпекою – складно. Невидима небезпека – найгірша, бо сьогодні ти не бачиш сенсу в масці, а завтра зростає кількість хворих», – сказав у цьому зв'язку Президент.\nЗазначається, що уряд все ще йде за обраним планом пом’якшення обмежувальних заходів, однак за умови серйозного погіршення епідеміологічної ситуації графік може бути змінений.\nЯк повідомлялося, Кабінет міністрів з 22 травня до 22 червня запровадив в Україні адаптивний карантин.\nСтаном на 5 червня в Україні 25 964 лабораторно підтверджені випадки COVID-19, з них 762 летальні, 11 372 пацієнти одужали. За добу зафіксовано 553 нові випадки.\nОфіс Президента Шмигаль Коронавірус


США визначились з основними кандидатами на посаду посла в Україні – ZN.UA » МІА Вектор Ньюз\nВектор Ньюз » НОВИНИ » Суспільство » США визначились з основними кандидатами на посаду посла в Україні – ZN.UA\nНа посаду посла США в Україні розглядаються дві основні кандидатури - посла США в Сербії Ентоні Годфрі та посла США в Узбекистані Деніеля Розенблюма.\nПро це повідомило видання ZN.UA з посиланням на власні джерела, пише "Європейська правда".\nЯк зазначають джерела, у Розенблюма більше шансів отримати посаду. Обидва посли були призначені на свої посади у 2019 році.\nЗаступник помічника держсекретаря США тимчасово очолить посольство у Києві\nРозенблюм у 2014-2018 роки працював заступником помічника держсекретаря в Бюро Держдепу у справах Південної та Центральної Азії. У його обов'язки входило управління політикою США і дипломатичними відносинами з п'ятьма державами Центральної Азії - Казахстаном, Киргизстаном, Таджикистаном, Туркменістаном та Узбекистаном.\nУ 2008-2014 роках Розенблюм був координатором сприяння США Європі, Євразії та Центральної Азії.\nГодфрі до свого призначення послом США в Сербії був заступником посла Сполучених Штатів в Росії, а також працював в Бюро Держдепу у справах Близького Сходу, де відповідав за Ірак.\nАмериканський дипломат Джордж Кент, який тимчасово очолює місію США в Україні на період відпустки тимчасово повіреної Крістіни Квін, днями заявив, що найближчими тижнями Білий дім оголосить кваліфікованого кандидата.\nРаніше повідомлялося, що Кент може бути на чолі посольства до офіційного призначення нового посла США в Україні, яке може статися в жовтні-листопаді цього року.\n» Заступник помічника держсекретаря США тимчасово очолить посольство у Києві\n» Посольство США у Києві може очолити заступник помічника держсекретаря – ЗМІ\n» Байден номінував експертку з питань РФ і України на посаду помічниці глави Пентагону\n» Білорусь вперше за 12 років призначила посла в США\n» США готують візит Помпео в Україну та розглядають кандидатуру нового посла — ЗМІ


На орбіті збираються побудувати кіностудію та спортивну арену - 1NEWS.COM.UA\nHome/Цікаве/На орбіті збираються побудувати кіностудію та спортивну арену\nНа орбіті збираються побудувати кіностудію та спортивну арену\n21 Січня 2022 10:07\nКомпанія Space Entertainment Enterprise (SEE), яка зараз працює над фільмом про космос голлівудського актора Тома Круза, планує побудувати спортивну арену й кіностудію у невагомості, передає 1news з посиланням на УНН.\nПроект хочуть реалізувати до 2024 року.\nКосмічний модуль з кіностудією та спортивною ареною називатиметься SEE-1. Його будівництвом займеться компанія Axiom Space, яка у січні 2022 року дістала від NASA дозвіл на розроблення комерційної частини Міжнародної космічної станції (МКС).\nЗокрема, модуль буде вбудовано до Axiom Station, де розмістять інші комерційні підприємства, наприклад, космічний туризм.\n“Axiom Station — перша у світі комерційна космічна станція, розроблена як інфраструктура, що забезпечує різноманітну економіку на орбіті. SEE-1 розширить можливості станції як платформи для глобальної бази користувачів та підкреслить діапазон можливостей, які пропонує нова економіка космосу”, — зазначив генеральний директор Axiom Space Майкл Суфредіні.\nЯк зазначили, космічний модуль буде доступний для творчих людей, які захочуть створювати контент в умовах мікрогравітації.\nарена кіностудія круз модуль орбіта\nWalt Disney купує найбільшу кіностудію США\n29 Червня 2018 07:10


Впевнений поступ Народного Руху » Провінційка - портал новин\nВпевнений поступ Народного Руху\nАктуально 09-сен, 2010, 10:209 Lobanovskiy 694\nЦими днями виповнюється 21 рік з легендарної події – Установчих зборів Народного Руху України, які пройшли у актовій залі Київського політехнічного інституту далекого 1989 року. Озираючись на той незабутній час і порівнюючи його із сьогоденням, на думку приходять невеселі висновки…\nНещодавно ми відсвяткували найбільші національні свята – День незалежності та День прапора. Слід констатувати, що святкування цих днів, на жаль, було куди менш урочистим, ніж у минулі роки. Часто доводилось чути, що з боку найвищої влади у словах, сказаних до українців у цей день, катастрофічно бракувало елементарної щирості. Чужа все-таки Україна для Януковича і компанії. Чужа – і цим все сказано...\nА яким було національне піднесення двадцять років тому! Справжнім Днем прапора для Рівненщини є початок червня – саме тоді, у далекому 1989-му році, над полем Берестецької битви замайоріли синьо-жовті знамена. Кожен, хто згадує той неповторний час, звісно, усвідомлює: національне відродження та здобуття Незалежності безпосередньо пов’язане з громадською організацією, а згодом – партією, ім’я якій – Народний Рух України. “Не той зараз Рух”, - може скрушно зітхнути читач. Не стало В’ячеслава Чорновола, заслані козачки по-живому розшматували Рух, а на національно-демократичному полі топчуться молоді партійки, ласі до влади. Так, частково це правда. Правда те, що Рух вже 12 років не бере участь у виборах як самостійний суб’єкт. А тоді, у 1998-му, на парламентських виборах виборці Рівненщини віддали за НРУ майже 30%. Як же так сталося?\nПобутує серед нас одне дуже нехороше прислів’я: “Де два українці, там три гетьмани”. Скільки такого було в історії, що нас, мудрий і працьовитий народ, шматували по частинах через неспроможність наших провідників просто об’єднатись навколо української, національної ідеї. Тож на початку 2000-их років, коли кучмівський режим, по суті, знищував українську незалежність, Рух виявився вищим за вузькопартійні амбіції – він виступив ініціатором створення Блоку “Наша Україна”. Народний Рух був тоді лідером електоральних симпатій демократичного виборця, однак поступився власними партійними інтересами і почав натхненно працювати на Національну ідею. Чи можете Ви уявити зараз, щоб хтось із партійних “князьків” так поступився власними амбіціями? Це вже потім, коли рухівці спрямували всі сили для перемоги, здавалося б, демократичного кандидата, знайшлися люди “прагматичніші”, які використали бренд Блоку, а з часом – повністю його спрофанували. Бог їм суддя.\nЗараз Рух повертається. Повертається, бо над Україною нависла нова небезпека втрати всіх надбань, які виборов український народ. Адже очевидно, що Україна сьогодні ближче до провалля втрати незалежності, ніж будь-коли за останні роки. Рухівці, виборовши разом з українським народом волю у 1991-му, назавжди взяли на себе відповідальність за її захист. Інакше і бути не може. Оскільки справа ця свята, поступ у Руху – рішучий і впевнений.\nЯк слушно нині звучать слова львівської\nпоетеси-рухівки Оксани Лесишин:\nБолить душа за Україну,\nЗа ненароджених дітей...\nНевже патріотизм загинув,\nВ серцях і душах у людей?\nНевже байдужість задавила,\nВсе те, що в тій душі жило?\nНевже боротися несила,\nЩоб все навколо розцвіло?\nГіркі запитання, які все ж мають правильну відповідь. І відповідь ця – єдність. Відповідь ця – чесність самих із собою, заради наших дітей, заради щасливого, незалежного майбутнього України. Партії створюються “під вибори” і зникають. А Народний Рух вже понад двадцять років працює на утвердження української незалежності. У тому числі – й майже п’ять тисяч рухівців Рівненщини. Валентин Королюк, Петро Середюк, Юрій Торгун, Юрій Мартинюк, Зоя та Богдан Дідичі, Микола Мельник, Василь і Ростилав Андрощуки, Микола Гопанчук, Тетяна Матюніна, Денис Петровський, Микола Семенович, Роман Чокан, Юрій Лимаренко, Володимир Рабінюк, Сергій Гаврилюк, Людмила Берестень – список шанованих рухівців Рівненщини можна продовжувати і продовжувати...\nКожен з нас, українців, заслуговує на краще майбутнє на рідній землі. Адже головне – у нас є любов до України, віра у Всевишнього і готовність самовіддано працювати. Хто з нас не мріє про вільну, щасливу і заможну Україну, де кожен її громадянин буде соціально захищеним і впевненим у майбутньому власних дітей? Так, ось що нас об”єднує! Варто лише засукати рукава – і працювати.\nБожа Матір, до якої ми звертаємо свій погляд, сповнений надії, оберігає кожного з нас. Тож подякуймо Їй за заступництво і попросімо благословення. “Боже, нам єдність подай!”, - просимо ми у Всевишнього. Рано чи пізно Милосердний обов’язково прислухається.\nСвяткування 20-річчя Рівненського Руху пройде на найвищому рівні\nНовий політичний блок\nУкраїні — Українську владу


Watanabe E9W — Вікіпедія\n6 740 м\n1 х Hitachi Tempu II , 300 к.с.\nWatanabe E9W (Малий розвідувальний гідролітак Тип 96) — серійний розвідувальний гідролітак Імперського флоту Японії 1930-х років та періоду Другої світової війни.\nКодова назва союзників - «Слім» (англ. Slim).\nНа початку 1934 року Імперський флот Японії розпочав будівництво великих підводних човнів типу «I-7». Завдяки своїм розмірам вони могли нести на борту двомісний розвідувальний гідролітак. Тому було сформульоване технічне завдання 9-Сі на виготовлення такого літака. У конкурсі взяли участь декілька фірм, але несподівано переміг проект маловідомої фірми Watanabe.\nРобота над реалізацією проекту почалась у березні 1934 року в умовах надзвичайної секретності. Вже у вересні перший з чотирьох прототипів був готовий. Він був призначений тільки для випробування на міцність та відпрацювання розбоки конструкції. Наступний прототип, призначений для льотних випробувань, був готовий у лютому 1935 року. Це був біплан з двома поплавками, оснащений радіальним двигуном Hitachi Tempu II потужністю 300 к.с., який обертав дволопасний дерев'яний гвинт постійного кроку. Конструкція була зроблена таким чином, щоб літак можна було легко збирати та розбирати прямо на палубі підводного човна, який перебував у русі.\nЛьотні випробування проходили на борту підводних човнів I-5 та I-6, на яких раніше розміщувались гідролітаки Yokosuka E6Y. Спочатку літак відзначався незадовільною поздовжньою стійкістю, задираючи ніс, але із збільшенням площі та висоти кіля ця проблема була вирішена. У 1936 році літак був прийнятий на озброєння під назвою «Малий розвідувальний гідролітак Тип 96 Модель 1» (або E9W1).\nВиробництво літаків йшло повільно, але головним чином через затримки з підводними човнами, а також з відсутністю підготовленого технічного персоналу для обслуговування цих літаків. Тим не менше, у 1937 році перші E9W почали надходити на озброєння японських човнів. Всього до 1940 року було виготовлено 32 серійні літаки (що разом з прототипами становило 35 машин), після чого їх стали замінювати сучасніші Yokosuka E14Y.\nВисота: 3,71 м\nРозмах крила: 9,91 м\nПлоща крила: 23,51 м²\nМаса пустого: 882 кг\nМаса спорядженого: 1 253 кг\nДвигун: 1 х Hitachi Tempu II\nМаксимальна швидкість: 148 км/г\nКрейсерська швидкість: 232 км/г\nПрактична дальність: 731 км\nТривалість польоту: 5 г\nПрактична стеля: 6 740 м\nКулеметне: 1 × 7,7 мм кулемет\nПерші літаки E9W надійшли на озброєння підводних човнів I-7 та I-8. Вони брали активну участь в японсько-китайській війні, виконуючи розвідку китайського узбережжя в районах дії японського флоту. Вони використовувались для наведення підводних човнів для перехоплення суден, які йшли на прорив морської блокади Китаю. Оскільки з осені 1937 року активність китайських винищувачів над морем різко зменшилась, E9W втрат не зазнали.\nПісля 1939 року E9W вважались застарілими, і їх поступово стали виводити у частини другої лінії. Але станом на 1942 рік в авіації флоту ще залишалось 14 літаків E9W, розміщених на підводних човнах I-7, I-8, I-10, I-15, I-17, I-19, I-21, I-23, I-25 та I-26.\n16 грудня 1941 року розвідник E9W використовувався для оцінки ефективності нальоту на Перл-Гарбор. Підводний човен I-7, спливши за 26 миль на захід від Кайлуа, запустив свого розвідника. Незважаючи на наявність у американців боєздатних літаків, розвідник без проблем виконав своє завдання. Спостерігач передав, що бачить чотири лінкори, з них три пошкоджені, один авіаносець, п'ять крейсерів, та 30 інших кораблів. Хоча погоні за літаком не було, льотчики, не бажаючи ризикувати екіпажем, покинули літак і дістались до підводного човна уплав. Залишений E9W довелось затопити, після чого I-7 занурився та покинув небезпечний район.\nОскільки бойові дії у Тихому та Індійському океанах складались для японців вдало, командування флоту вирішило провести розвідку західного узбережжя Індії та Цейлону. Оскільки ця задача для палубної авіації була на межі досяжності, було вирішено знову залучити I-7. Але 31 березня 1942 року підводний човен був помічений англійським гідролітаком Catalina, який скинув дві бомби. І хоча бомби не влучили у ціль, але елемент раптовості був втрачений. Незабаром з'явились патрульні кораблі. Випускати у цій ситуації розвідувальний літак було б самогубством.\nПісля цього літаки E9W у бойових діях участі не брали. Протягом 1942 року вони були замінені на сучасніші E14Y, але використовувались як навчальні до кінця війни.\nШість літаків E9W були передані Таїланду для використання з палуби ескортних кораблів «Maeklong» та «Tachin». Але через невеликі розміри цих кораблів від використання E9W з палуби відмовились і перевели літаки на берегові бази. Вони пережили війну і були списані у 1946 році.\nАмериканці дізнались про E9W лише перед початком війни і присвоїли йому кодову назву «Слім» (англ. Slim).\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Watanabe_E9W&oldid=20443680\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 10:59, 24 травня 2017.


«Харчові» принтери – «смачний» друк\nГоловнаСтатті«Харчові» принтери – «смачний» друк\nПопит породжує пропозицію, відтак на ринку почали частіше цікавитися таким обладнанням. Такі пристрої не лише роблять товар привабливішим, а й спрощують процес виробництва за мінімальних затрат часу.\nПринцип роботи харчового плотера доволі простий і схожий на роботу струминного принтера: подається папір, на нього через мікроотвори (дюзи) спрямовують крапельки чорнила, які утворюють текст чи певне зображення. Використовують всі моделі кондитерських принтерів за аналогічною схемою.\nПристрій вмикають, під'єднують до ПК, заправляють картриджі принтера харчовим чорнилом. Далі у задній лоток подавання плотера завантажують харчовий папір – акуратно, щоб не зламати його, а також стежать за тим, щоб аркуші не склеїлися між собою. Після того, як харчовий принтер готовий до роботи, на комп'ютері вибирають текст або картинку для їстівного зображення і подають її на друк. Важливо встановити максимальний розмір файла. Після того, як принтер впорається з роботою, з його лотка забирають їстівну роздруківку і застосовують для декорування виробів.\nХарчовий папір для друку є двох видів: вафельний і цукровий. Кондитери вважають, що саме вафельний, попри сою ламкість, є прекрасним способом створити прикраси для тортів. По суті цей вид паперу є основою: принтер з використанням спеціальних фарб наносить на таке покриття картинку. Він не має запаху та смаку. Це означає, що смак коржів, крему та інших складових не буде «забивати» смак використаного паперу. Такий папір зазвичай кладуть на торти, покриті марципаном або мастикою. Зображення становиться більш якісним завдяки білосніжному кольору паперу та його еластичності. Цей вид паперу бажано класти на торт, насичений масляним кремом, на шоколадний ганаш, мастику або марципан.\nНині наша компанія створила універсальний принтер, який може надрукувати малюнок відразу на тортах, пряниках, шоколаді, каві тощо. Також ми виготовляє 3D харчові принтера, котрим немає конкурентів у світі щодо швидкості друку і якості об’ємних моделей.\nОкрім широкого асортименту харчових принтерів, наша компанія пропонує витратні матеріали: кольорові чорнила шести видів (виробництва Італія), а також вафельний та цукровий папір для друку.


Черкаські тренери Наталія Чепурна та Віктор Нагній отримали державні відзнаки (Фото) - ДЗВІН\n«16 днів проти насильства»: Як проходитиме всеукраїнська акція на Черкащині - 34 хв. тому\nоприлюднено: 24/05/2018 13:25 Немає коментарів\n22 травня перший заступник Міністра молоді та спорту України Ігор Гоцул вручив державні відзнаки черкаським тренерам. Орден княгині Ольги ІІІ ступеня присвоєно та вручено Наталії Чепурній – особистому тренеру срібного призера Ігор ХХХІ Олімпіади зі стрільби кульової Сергія Куліша.\nПід час зустрічі Ігор Гоцул також передав посвідчення про присвоєння почесного звання “Заслужений працівник фізичної культури і спорту України” Віктору Нагнію – особистому тренеру Сергія Куліша.\nЗа інформацією Черкаського НОК ММС України


Мішок для прання білизни - Інтернет-магазин Fromfactory \nНавіщо потрібні мішки для прання білизни\nПройшли часи, коли жінкам доводилося прати білизну в річках або у ванній своїми руками. Машини-автомати увійшли в наше життя не так давно, але прижилися, полегшуючи господаркам процес прання білизни. На жаль, поряд з очевидними перевагами машинного прання, є і істотний недолік - речі можуть втрачати свою форму, розтягуватися, обростати катишкамі. Тому і з'явилися спеціальні мішки для прання в машині.\nПрання та її види\nПранням називають процес очищення речей з текстилю з використанням води і мильних розчинів. Вона буває наступних видів:\nРучний, виробленої, в основному, в домашніх умовах, що застосовується для делікатних тканин. Максимальна температура води досягає 50 градусів Цельсія.\nМашинної, застосовуваної для великої кількості речей. Може відбуватися вдома, на спеціальних підприємствах, наприклад, очищення залізничних постільних комплектів, в сфері обслуговування.\nУльтразвуковий - за допомогою ультразвукових хвиль для видалення забруднень.\nЯким з перерахованих вище способів скористатися вам, підкаже бирка на речах.\nЯк захистити речі від деформації при використанні пральної машини\nЧастою проблемою при використанні пральної машини є втрата виробами первісного вигляду, розміру, кольору. Існує кілька причин, чому так відбувається:\nзанадто багато речей завантажено в барабан;\nнеправильна дозування миючого засобу;\nнадлишок відбілювача і засобу для виведення плям;\nвибір невідповідного для певних видів тканин режиму;\nнадмірна частота прання;\nвіджимання на максимальних обертах.\nДля того, щоб уникнути деформації речей під час використання машинки-автомата, і був придуманий мішок для прання білизни. Він має багато позитивних властивостей, незважаючи на невелику вартість. Найбільш головним перевагами використання цього аксесуара є захист виробів від розтягування і розривів, а також запобігання барабана від відірваних дрібних частин одягу або предметів, забутих в кишенях.\nОсобливої звернення в процесі прання вимагають делікатні тканини, нижню білизну, в'язані речі, одяг з різними видами фурнітури, текстильне взуття. Всі вони потребують захисту, так як через більших обертів під час віджиму відбуваються зміни первісного вигляду перерахованих виробів, вони можуть розтягнутися, порватися, може обірватися фурнітура. Тому, відправляючи ці речі в машину-автомат, важливо використовувати мішок для прання, процес очищення в якому по своїй делікатності прирівнюється до ручного. Придбати їх ви можете на сайті fromfactory.ua за вигідною ціною.