Особисте життя багатьох людей перейшла в Інтернет. Тут ми зустрічаємося, спілкуємося, закохуємося, лаємося і «тупим». Утворився навіть особливий сленг для обміну один з одним повідомленнями, який нормальній людині, на жаль, зовсім не підходить. Сьогодні ми пропонуємо вам переглянути свою манеру спілкуватися в соціальних мережах і дізнатися, які питання можна задати хлопцеві при листуванні, а які краще взагалі не писати. Як не дивно, але якщо розмова у вас в Інтернеті не склався, то які б не були фотографії у вашому профілі, серйозних відносин буде домогтися складно, адже для цього потрібно домовитися про зустріч. Про те, як зацікавити чоловіка своєї мрії за допомогою листування, читайте далі.\nЯкі можна задати питання симпатичному хлопцеві?\nПсихологи вже давно поділили людей на типажі і типи мислення. Виходячи з цієї шкали, до людей з різних груп радять ставитися згідно їх світогляду. Звичайно, по листуванню відразу не зрозумієш, які таргани сидять у нього в голові, але це може показати його профіль у соціальній мережі. Подивіться, які фото завантажує ваш обранець, що він викладає собі на стіну, яку музику і відео віддає перевагу. Звичайно, повної психологічної картини про вашого обранця ви не отримаєте, але хоча б побачите, чи буде вам комфортно поруч з ним. Багато дівчат намагаються полюбити те, що воліє їх чоловік, але іноді потрібно замислитися, чи варто це ваших зусиль? Головна порада на всі часи: не питати про дохід людини і чому він розлучився з колишньою дівчиною. Таку інформацію вам обов'язково потрібно, проте з'ясувати це можна за допомогою непрямих питань і тоді, коли пройде цукерково-букетний період.\nЯкі питання можна задати хлопцеві при листуванні і як часто потрібно щось питати?\nЗвідки ми можемо дізнатися відповідь на це питання, як не від самих чоловіків? До речі, вони охоче і докладно діляться своїми думками, мабуть, втомилися від некоректних реплік у свою адресу. Психологи кажуть, що для людини найбільш цікавою темою розмови є він сам. Тому якщо вам цікаво, які питання можна задати хлопцеві при листуванні, то в першу чергу почніть з його захоплень, планів на майбутнє і як він проводить вільний час, як краще веселитися. Ще одна порада: якщо ви тільки почали свою переписку, то намагайтеся писати стільки ж, скільки і він вам, не більше. У будь-якому випадку краще, коли хлопець проявляє ініціативу, адже це розпалює в ньому мисливський інстинкт, так що намагайтеся його провокувати на відповідну репліку.\nЯкої можна задати питання на самому початку листування?\nЯкщо ви вирішили написати йому перша, то тут потрібно бути оригінальною. Можна почати з простого «Привіт!», а можна поступити несподівано: подивіться, чим захоплюється ваш обранець, і попросіть його про допомогу саме в цій області або скажіть, що ви цікавитесь тим же, що і він, але не думали, що у вашому місті є ще хтось з таким хобі.\nДуже часто можна при листуванні побачити незнайоме слово. Не губіться, а просто напишіть запит у Вікіпедію, і вам допоможе Інтернет викрутитися зі складної ситуації. Бесіда в Інтернеті тим і хороша, що вас співрозмовник не бачить, і складний період зав'язування знайомства може пройти легше. Дізнайтеся, що у вас спільного, вирішите, чи хочете ви зустрітися, і переходьте до наступного етапу - побачень в реальності.\nЯкі питання можна задати хлопцеві при листуванні, якщо хочеш йому сподобатися\nСамі хлопці говорять про те, що відчувають, коли дівчина намагається привернути до себе або привернути увагу. Робиться це часто незграбно, тому не часто дає позитивний результат. Так, хлопцеві приємно, що на нього звернули увагу і намагаються йому догодити, але бажання боротися за дівчину живе в кожному чоловікові і тому краще цей інстинкт задовольнити. Не задавайте йому питання з метою сподобатися, а будьте природною. Навіть якщо соромитеся, краще це визнати.\nНа Сході кажуть, що жінка вибирає з тих, хто дивиться на неї. Приємно, звичайно, коли тобі симпатичний хлопець сам проявляє ініціативу, однак тут теж можна все зіпсувати невдалими запитаннями. Ми сподіваємося, що після прочитання нашої статті вам буде простіше спілкуватися з чоловіками при листуванні. Більше того, таке спілкування стане хорошим фундаментом для романтичних відносин.


alcatel 3L (2021) купити смартфон, порівняти ціни в магазинах. alcatel 3L (2021) - відгуки, фото, відеоогляди, опис і характеристики | Vedroid.com\nАнонс: Січень 2021.OS: Android 11. VDRD рев’ю: Радимо купувати!\nКороткий опис alcatel 3L (2021)\nЦе смартфон на Android 11 з дуже швидким і продуктивним процесором, з величезним сенсорним IPS LCD-екраном, з дуже крутою камерою, у якій є 3 модуля (48 Мп Wide, 2 Мп Macro, 2 Мп Depth sensor), а фронтальна камера тут виявилася абсолютно звичайною. Ще alcatel 3L (2021) має такі особливості: підтримку двох сім-карт, виріз-віконце над екраном (щоб там розмістилися селфі-камера, динаміки та додаткові датчики).\nХарактеристики alcatel 3L (2021)\nВідгуки alcatel 3L (2021)\nЗавантаження відгуків про alcatel 3L (2021)...\nОгляд alcatel 3L (2021)\nДовгоочікуваний анонс нового смартфона від виробника Alcatel, який відбувся у січні 2021 року (в нашому каталозі можете подивитися всі смартфони 2021 року). Це нова модель alcatel 3L (2021) — двухсімочний смартфон на Android 11, котрий не отримує оновлень ПЗ і назавжди залишиться на старій версії Андроїда. Якщо вам це не підходить, то обов′язково подивіться відібрані нами DROID-смартфони в нашому каталозі. Це ті моделі, які працюють на останній версії ОС Android або на неї оновлюються.\nА ще давайте подивимося на важливу функцію — наявність підтримки 5G-мереж у смартфона. alcatel 3L (2021) не отримав підтримку 5G-мереж, але це не означає, що ця модель погана і не заслуговує вашої уваги. Подивіться на всі характеристики цього смартфона і на його ціну. Можливо, що вам він дуже сподобається і підійде для покупки саме сьогодні. А через один або два роки, коли ви будете вибирати наступний новий смартфон, то на сторінці всіх 5G-смартфонів в нашому каталозі ви побачите вже сотні варіантів смартфонів від багатьох виробників і за різними цінами.\nКорпус alcatel 3L (2021) отримав цікаві особливості, а саме: дуже тонкі бічні рамки, виріз над екраном для селфі-камери та сенсорів.\nЕкран alcatel 3L (2021) виконаний за технологією IPS LCD, має діагональ 6.52″. Такий дуже великий сенсорний екран звичайно ж впливає і на розміри корпусу, який має товщину 8.7 мм. Також всередину корпусу поміщений акумулятор ємністю 4 000 мАг. Ця модель могла б стати смартфоном-розкладачкою і потрапити в наш каталог на окрему сторінку, де зібрані всі телефони з гнучкими екранами. Але, на жаль, цього не сталося. І тому, якщо вам цікаві смартфони з такими топовими характеристиками, ми радимо подивитися їх в нашому каталозі і глибше зрозуміти в який бік рухається вся індустрія мобільної електроніки. Можливо, через пару років, такі смартфони-розкладачки будуть у кожної другої людини на планеті.\nКоротко розповімо про камери у alcatel 3L (2021). Основна камера отримала кілька модулів (смартфони з потрійною камерою): 48 Мп Wide + 2 Мп Macro + 2 Мп Depth sensor. Чому, наприклад, кілька об’єктивів в камері смартфона сьогодні стало абсолютною нормою на ринку? Тому що з цими смартфонами ви зможете фотографувати красиві портрети з розмитим фоном (це називається ефект Боке). І ще виробники навчилися робити програмні поліпшення фотографії на підставі аналізу кадрів з кожного об’єктива. Здається, що це саме той випадок, коли краще один раз побачити, ніж сто разів прочитати про це. Тому радимо вам самостійно зробити кілька кадрів на камеру цього смартфона.\nФронтальна камера спереду має один объектив: 8 Мп Wide. Не сказати, що це дуже багато, є в нашому каталозі селфі смартфони, у яких фронтальна камера буде на порядок краще. У цій моделі фронткамера знаходиться як зазвичай у верхній частині екрану, як у 99,9% всіх смартфонів. Але, якщо для вас це нудно, то ми можемо запропонувати смартфони з висувною селфі-камерою. У цих моделях фронткамера знаходиться всередині корпусу і виїжджає вгору тільки коли ви активуєте режим фронтальної камери. Погодьтеся, що це звучить цікаво, але на скільки це зручно і як довго буде працювати цей механізм — поки не зрозуміло.\nСпритний багатоядерний процесор Helio P22 встановлений в alcatel 3L (2021). 4 ГБ оперативної пам′яті допоможуть зробити роботу інтерфейсу більш плавною. Є ще вбудована пам′ять в смартфоні, на якій зберігаються фото, відео, музика та всі інші ваші дані. Обсяг цієї вбудованої пам′яті становить 64 ГБ. Карти пам′яті ви теж можете використовувати, в цій моделі підтримуються microSDXC-карти.\nЦіна на alcatel 3L (2021): купувати чи не купувати?\nТаким ось вийшов alcatel 3L (2021) після офіційного анонсу. Ця новинка потрапила у сегмент дешевих смартфонів.\nКупити alcatel 3L (2021) ви зможете після початку офіційних продажів, які стартують в березні 2021 року. І зараз відома ціна від виробника — це $180 без податків і зборів. Співвідношення ціни з набором характеристик у цього смартфона хороше, адже тут просто таки величезний екран, а камера дуууже крута, а фронталка така собі.\nФото alcatel 3L (2021)\nХронологія новин і чуток alcatel 3L (2021)\nalcatel 3L (2021) представлено на виставці CES 2021\nКомпанія TCL представила три нових смартфона під брендом Alcatel. Один з них — це модель alcatel 3L (2021), яка замінить на ринку торішній смартфон alcatel 3L (2020).\nalcatel 3L (2021) на фото\nalcatel 3L (2021) має дуже низьку ціну (всього $180), надійде в продаж в березні цього року. Смартфон має 6.52-дюймовий екран, чіпсет Helio P22, 64 ГБ вбудованої пам’яті і 4 ГБ оперативної пам’яті. Ззаду розташована потрійна камера (48 Мп Wide + 2 Мп Macro + 2 Мп датчик глибини), яка має функції поліпшення фотографій в реальному часі (AI Face Tracking, AI Scene Detection і Best Shot). Спереду над екраном знаходиться селф-камера з сенсором 8 Мп.


<<< Шампунь для волосся Twin Lotus трав'яна сироватка Таїланд 200 гр\nКондиціонер лікувальний безсульфатний KOKLIANG для зміцнення волосся 200 мл >>>\nАктивні компоненти шампуню KOKLIANG - рослинні екстракти\n-борнеол - це ефірне масло камфорного дерева, воно розігріває шкіру голови, посилюючи обмін речовин. За рахунок чого волосяні цибулинки пускають глибоке коріння, і у волосся стає значно менше шансів залишитися на гребінці.\n-женьшень у вигляді пудри-порошку я давненько використовую для приготування масок, і з упевненістю свідчу це і справді чарівник по перетворенню шкіри. Проти випадання волосся він бореться тим способом, що добре насичується шкіру голови і цибулинки волосся всілякими корисними речовинами. Тому шевелюра з кожним застосуванням все більше зміцнюється аж в надрах горезвісного скальпа.\n-D-пантенол - провітамін B5. Надає волоссю ту саму рекламну шовкогладкість.\n-Cocamide dea, кокамід ДЕА. Немає в світі досконалості: безпечний кокамідопропілбетаїн, ймовірно, для здешевлення доповнює це ПАР, більш дешеве, яке виробляється теж на основі кокосового масла. Однак його репутація суперечлива. З одного боку, не було проведено офіційних медичних досліджень, результати яких би однозначно підтверджували, що кокамід ДЕА - канцероген, здатний нашкодити здоров'ю. З іншого, в пресі багато застережень про потенційну небезпеку речовини. Одна втіха: якщо вибирати з двох зол - сульфати або кокамід ДЕА - нехай це буде друге. Адже його тільки підозрюють, а SLS вже давно визнаний шкідливим офіційно.\nВітамінізація\tЗволоження\tВідновлення\tДля блиску\tПроти сплутування волосся\tВід перхоті\tВід випадіння/Для укріплення\tДля сухого волосся\tДля росту волосся\tДля пошкодженого волосся


Порошенко прибув в Україну і зустрівся зі слідчими ДБР - експрезиденту не змогли вручити повістку в суд - Телеграф\nСтало відомо, чому у Порошенка по прильоту в Україну забирали паспорт: подробиці\nНовина оновлена 17 січня 2022, 10:45\nПетро Порошенко об 11:00 17 січня має бути на засіданні Печерського суду\nПаспорт у експрезидента забрали всього на 15 хвилин, але його обуренню не було меж.\nПовернення в Україну п’ятого президента України Петра Порошенка, якого підозрюють у державній зраді, супроводжувалося візитом в аеропорт "Київ" (Жуляни) співробітників Державного бюро розслідувань. Як з’ясувалося, вони планували вручити Порошенку повістку у суд, де він має з’явитися об 11 годині.\nПро це повідомила представник ДБР Тетяна Сап’ян на брифінгу.\nЗа її словами, Порошенко по прибуттю в Україну мав отримати повістку в суд, де у понеділок, 17 січня, об 11:00 ранку має розпочатися засідання щодо обрання експрезиденту запобіжного заходу.\n"Справді сьогодні співробітники ДБР у приміщенні аеропорту "Жуляни" намагалися вручити Петру Порошенку… процесуальні документи, а саме повістку про виклик на 11-ту годину 17 січня до Печерського суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, копію клопотання із залученими матеріалами, та надати Порошенку можливість добровільно з'явитися до суду", — заявила Сап’ян.\nОднак, співробітники ДБР не змогли здійснити задумане, адже, за словами речниці ДБР, соратники Порошенка чинили супротив.\nСап’ян зазначила, що Порошенко від повістки до суду відмовився, а люди, що були поруч з ним, "чинили фізичний опір" слідчим.\nЯк повідомила журналістка Соня Кошкіна, слідчі ДБР навпаки вплинули на те, щоб Петру Порошенку повернули його паспорт, але навіть після цього зіштовхнулися із силовим спротивом з боку депутатів "Європейської солідарності". Це призвело до того, що один зі співробітників ДБР впав.\n"Тут вступають депутати, оточивши Порошенка у кільце, випхають його у вузький коридор, що веде до зали прильоту. Слідчий та його супроводжуючі намагаються наздогнати. Камери – слідом. В результаті тисняви слідчий спотикається і падає посеред коридору. Разом із ним падає журналістка "Прямого", всі стопоряться. Ці кілька секунд вирішують результат справи – Порошенко з депутатами встигає дійти до виходу", — розповіла журналістка про події в аеропорту "Київ".\nДодамо, що під час проходження паспортного контролю до Петра Порошенка дійсно підходили слідчі Державного бюро розслідувань та на 15 хвилин нібито забрали у нього паспорт. Експрезидент після виходу з аеропорту заявив, що його тримали там надто довго, а йому ще треба встигнути на засідання суду.\nНагадаємо, що борт з п’ятим президентом України Петром Порошенком вилетів з Польщі та приземлився в аеропорту "Київ" (Жуляни) у понеділок, 17 січня.\nРаніше "Телеграф" повідомляв, що 6 січня Печерський суд Києва видав дозвіл на арешт майна, а також активів Петра Порошенка. Також були чутки, що політика планують заарештувати одразу ж в аеропорту, коли той прибуде до України, однак прикордонники цю інформацію спростували.\n#Жуляни #Слідчі #Петро Порошенко #Підозра #Держзрада #ДБР


Часто наше насичене життя набирає таких обертів, що організм просто не може змусити себе розслабитися і заснути, а мозок продовжує перекручувати і аналізувати події тижня, що минув, не бажаючи відпочивати.\nМасло сандалового дерева: застосування і властивості\nСандалове масло з давніх часів дуже цінується як на своїй батьківщині – в Індії, так і за її межами. І це не даремно.\nБезумовно, швидке засинання, якісний нічний сон, приємні сновидіння – одні з найважливіших складових гарного заряду на цілий день.\nСвіжий, дзвінкий, що бадьорить, заспокійливий – саме такі асоціації викликає м'ятний чай. Цей вид напою законно знаходиться в списку корисних.


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Щоб уникнути нових жертв | Korrespondent.net\nЩоб уникнути нових жертв\n25 ноября 2012, 10:34\nУкраїнці мусять усвідомити трагічні уроки історії України в ХХ столітті, щоб більше їх не повторити\nВчора ми вшановували пам'ять жертв Голодомору. І певно у багатьох з Вас як і у мене виникало питання – за що? Тільки за те що називались українцями? Що хотіли самостійно сіяти й орати свій кусень землі? Що не корились планам Кремля, які повністю перекреслювали їх традиційний уклад життя?\nТак, тільки за те, що були загарбаними – українці так жорстоко поплатились.\nВ такий день дуже жаль за історію свого народу. Дуже жаль за ті майже 20 мільйонів жертв, які понесла Україна в ХХ столітті. Жоден народ в історії не ніс такі жертви. Це важко усвідомити, з цим важко жити. Але це необхідно, щоб винести уроки. Ми не можемо більше допустити повторення таких жертв! Ні участі в братовбивчих революціях чи війнах (революція 1917-21, Перша і Друга світові війни), ні недолугого управління, як було при Першій республіці (Грушевський, Винниченко, Скоропадський, Петлюра), ні беззахисності перед окупантами (як було під час Голодомору, нацистської окупації, чи в післявоєнні роки).\nУкраїнці повинні пам’ятати про це. Адже зараз перед нами теж стоять виклики. Наша держава ще дуже хитка. І ми не маємо права втратити її (як було в 1918-21) чи знову статись маріонеткою (як це було в російській імперії чи СРСР). Ми мусимо бути сильними, щоб не допустити нових жертв. А для цього мусять старатись усі. Не думати, що якось воно буде чи «мене це не стосується». Не казати – не знаю, не хочу, не маю часу. Не ховатись за спинами інших. Наша держава – це наша спільна справа, тому старатись мусить кожен.\nЩоденна праця принесе свої плоди. Головне спрямувати зусилля в правильному напрямку. Дехто чекає революцій. Але прості рішення не діють. Потрібен конструктив. Тим більше творити завжди значно краще, аніж руйнувати. Тому нам треба зайнятись пошуками одне одного, тих, хто хоче, може і мусить працювати для майбутнього країни, об’єднуватись в групи чи долучатись до тих, які вже себе дієво показали, разом планувати, діяти, втілювати крок за кроком задумане. Така робота обов’язково зробить нашу країну міцнішою, країною, якою можна пишатись. І тільки в такій праці визріє нове покоління лідерів, тих, хто зможе взяти на себе сміливість стати кращою заміною нинішній владі й керувати державою відповідально. Щоб уникнути нових жертв.


Двухместная палатка Fly Sol SLT-041: продажа, цена в Киеве. ProductCategory.caption от "MegaHertz — Интернет магазин электроники" - 40522486\nДвомісний намет Fly Sol SLT-041\nДвомісний намет Fly Sol SLT-041Немає в наявності\nFly Sol SLT-041 легка, одношаровий намет з тамбуром. У тамбурі туристичного намету Sol Fly 2 можна розмістити рюкзаки, взуття. Легка збірка, зовнішній каркас, можлива установка без розтяжок.\nКонструкція намету Fly Sol SLT-041 це обтічна "півсфера", легка в установці на будь-якій місцевості і невибаглива в експлуатації. Стійка, за рахунок додаткової зовнішньої дуги тамбура. Один вхід, один тамбур, з комфортом вміщує двох.\n-одношаровий намет з містким тамбуром\n-вентиляційне вікно у верхівці купола\nХарактеристика намети Fly Sol SLT-041:\nТип: Універсальна намет\nРозміри: 205*240*110 см\nМатеріал дна: армований поліетилен (терпаулинг)\nМатеріал тенту: 100% Поліестер 75D/190T RW PU 3000 мм в ст


Перевізники зменшили ціни на проїзд зі Львова до Трускавця, Дрогобича, Східниці, Борислава - Львів Vgorode.ua\nЛьвів-Трускавець – 50 гривень: перевізники суттєво зменшили ціни на проїзд до кількох міст\nПеревізники зменшили ціни на проїзд зі Львова до Трускавця, Дрогобича, Східниці, Борислава. Фото: 03247.сom.ua.\n15 жовтня 2020 09:37\nЦіна квитка для проїзду зі Львова до Трускавця, Дрогобича, Східниці, Борислава та у зворотньому напрямку суттєво зменшилися. Таким чином перевізники хочуть переманити пасажирів з дешевших електричок і BlaBlaCar. Читайте всі львівські новини.\nНа Львівщині приватні перевізники через відсутність пасажирів знизили вартість проїзду на кількох міжміських маршрутах. Проїзд подешевшав в автобусах, що курсують між Львовом та Східницею, Трускавцем, Дрогобичем і Бориславом.\nУ коментарі Варто-Галицькі новини представник АТП, яке обслуговує маршрути, Ростислав Кобильник повідомив, що вартість проїзду на маршруті Львів-Трускавець буде 50 гривень. Це суттєве здешевлення, адже раніше проїзд зі Львова до курорту коштував 85 гривень.\nТакож проїзд на автобусному маршруті Львів-Дрогобич знизили до 30 гривень. Це вже друге зменшення протягом місяця – на початку жовтня перевізник вже опускав ціну на цьому маршруті з 70 до 40 гривень.\n«Акція виправдала очікування перевізників, пасажирів вдалось переманити з електрички», – пояснив Ростислав Кобильник.\nВін зазначив, що проїзд дешевшав, аби привабити більше пасажирів, оскільки маршрутки до цього часу їздили майже порожніми. Однак як довго триватиме така акція – не відомо.\nЯк раніше писав VG Львів, у мерії затвердили 9 міських маршрутів, які курсуватимуть до сіл та містечок Львівської ОТГ. Таким чином населені пункти Львівщини хочуть доєднати до міської транспортної схеми.


У Тернополі відремонтують тротуари та ще частину набережної | Телеканал ІНТБ\nВи знаходитесь: Головна / Новини / У Тернополі відремонтують тротуари та ще частину набережної\nАвтор: Ірина Худобá-Луциків Опубліковано: 29.05.2014 o 23:00 категорія: Новини, суспільство 1 коментар\nУ Тернополі приступили до ремонту тротуарів. Наразі тривають роботи на пішохідній ділянці, що на проспекті Злуки – від перехрестя з вулицею 15 Квітня.\n«Планується тут ширина проходу – 4 метри. Там, де зупинка, – шириною 6 метрів. Буде викладена бруківка. Бруківка – місцевого виробника, тернопільського. Саме тернопільські підприємці і роблять ремонт даної пішохідної ділянки.\n«Бачите, це 740 квадратних метрів. Я думаю, що зробимо тут гарненько, для дітей з колясочками, для мешканців міста Тернополя».\nВідповідно до проектної документації, каже Сергій Надал, вартість робіт на цій ділянці складе 300-350 тисяч гривень. Завершити реконструкцію мають намір приблизно до середини червня. Крім того, розповідають у міській раді, взялися за оновлення тротуарів на вулиці Карпенка, де вже в червні планують розпочати і капітальний ремонт дороги. Також невдовзі мають намір відремонтувати пішохідні ділянки на вулицях Руській – від технічного університету до універмагу, та Збаразькій – разом із третьою чергою капремонту. Реконструкція чекає і тротуари на бульварі Шевченка. Зайнялися в міській раді і дворами.\n«Зробимо 15 Квітня, 37, 39. Робимо Злуки, 57, тут рядом ми розпочали, закінчуємо облаштування бордюрного каменя. Розпочали Тарнавського, 12. На «Новому Світі» два двори. І поки що все, що ми розпочали. А в планах є досить великі об’ємні роботи по дворах».\nРозпочали також третю чергу реконструкції набережної Тернопільського ставу. Наразі, за словами міського голови, там ведуться підготовчі роботи.\n«Йдуть роботи по демонтажу, облаштуванню нової огорожі ставу. І далі передбачені роботи по заміні існуючого асфальтного покриття, також на бруківку. І облаштування нових алей».\nОновлення цієї частини набережної обійдеться приблизно в 960 тисяч гривень.\nдвори набережна ремонт тротуари\nтеги: двори набережна ремонт тротуари\nПопередня: Водіям пропонують влітку відпочивати на узбіччях та сервісах\nНаступна: Третього червня в Україні стартує ЗНО\n29.05.2014 at 23:41\nТак може і нагайна проблема, ремонт “знову набережної”. Хочеться розуміти як міська рада до ремонту дитячих дошкільних закладів та їх територій у самому центрі міста готується…..якраз під час літніх обмежень відвідувань дітей терміном на цілий місяць. Які дії і плани щодо дійсно нагайних проблем ?


Листопад 2020 - Олександрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області\nАрхіви (по місяцам): листопада 2020\nСторінка 1 із 11123...»Остання »\nОпубліковано 30/11/2020 - moderator\nТрадиційний, восьмий, журналістський фестиваль “Осінні зерна” цього року пройшов на Олександрівщині. Його організатор – обласна організація Національної спілки журналістів України. Участь у ньому взяли редактори обласних та районних засобів масової інформації Кіровоградської області. Далі →\n30 листопада під головуванням заступника голови районної ради Сергія Перевезія за участі голови райдержадміністрації Андрія Лапи відбулося засідання позачергової тридцять сьомої сесії районної ради. Участь у ній з 34 депутатів взяли 18. Далі →\nОпубліковано 28/11/2020 - moderator\nГолодомор… Одна з найстрашніших катастроф в історії людства. У ці дні ми згадуємо трагедію вселенського масштабу – геноцид українського народу, вчинений комуністичним режимом. Голодомор став національною трагедією і окремою сторінкою в історії українського народу, про яку ми згадуємо з сумом та гіркотою. Україна втратила мільйони своїх кращих синів та дочок – хліборобів, учених, творчу інтелігенцію. Далі →\nЩорічно, в останню суботу листопада, Україна вшановує пам’ять жертв голодоморів. Цього дня ми згадуємо усіх, хто загинув внаслідок тоталітарної політики радянської влади у 1921—1923, 1932 – 1933 та 1946—1947 роках. Це день пам’яті про страшні часи, коли наша земля, здатна давати колосальні врожаї, вкривалася тілами, ні в чому невинних, загиблих голодною смертю людей. Далі →\nНа Кіровоградщині потрібні понад 20 лікарів із загальної гігієни\nОпубліковано 27/11/2020 - moderator\nЗ метою здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду (контролю) на території районів (міст) Кіровоградщини потрібні 21 лікар із загальної гігієни.\nЗокрема, у Кропивницькому потрібні 3 фахівця для здійснення державного санітарно-епідеміологічного контролю за дотриманням санітарного законодавства (заробітна плата: 5000 грн); здійснення державного санітарно-епідеміологічного контролю вантажів, що переміщуються через митний кордон на території області (заробітна плата: 5000 грн); для здійснення державного санітарно-епідеміологічного контролю за дотриманням санітарного законодавства, показників вмісту шкідливих для здоров’я людини речовин та інгредієнтів у тютюнових виробах, які реалізуються на території області (заробітна плата: 5000 грн). За усіма вакансіями роботодавець не ставить вимог до стажу роботи, проте, кандидати на посади повинні вільно володіти державною мовою та вміти працювати з ПК. Далі →\n«УВАГА! ПРАЦЮЄ ПРЯМА ТЕЛЕФОННА «ГАРЯЧА» ЛІНІЯ У ГРУДНІ 2020 РОКУ»\n17 грудня 2020 року – заступник начальника управління – начальник відділу методології та організації роботи з обслуговування громадян управління обслуговування громадян


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Про незбагненну силу прощення | Korrespondent.net\nНаше суспільство розірване війною, ненавистю один до одного, злістю, розбратом та взаємною ворожнечею. Воно може зцілитися тільки одним шляхом - через прощення.\nПрощена неділя - таку назву має сьогоднішній день, який відділяє нас від початку Великого посту. Вже звідси зрозуміло, про що саме говорить нам Церква напередодні Святої Чотиридесятниці - про незбагненну силу прощення.\nУ Святому Письмі Господь Іісус Христос називає прощення однією з необхідних умов спасіння. Якщо ми не простимо своїх ближніх, то і Бог не простить нас.\nУ притчі про багатого і боржника прослідковується думка, що за великим рахунком, кожен із нас має певний борг, тому кожен з нас повинен не тільки прощати, але і сам потребує прощення.\nПрощення не потрібно чекати. Господь не каже: "прости іншого тоді, коли він простить тебе", а говорить так: "поки ти ще на шляху з ближнім своїм - прости його".\nПрощення не потрібно вимагати. Його можна тільки дарувати іншому, не чекаючи такого ж подарунку взамін. Адже, якщо ми будемо прощати тільки тих, хто прощає нас, то чим відрізнятимемось від язичників?\nПрощення - це акт смирення. Тому, що тільки той, хто відчуває свою недосконалість перед лицем Божим, може змиритися і простити собі подібного.\nПрощення - це прояв любові. Бо той, хто любить Бога, не може не любити людей. А відтак, не може не прощати того, хто образив його.\nПрощення - це подих Духа Святого. Спробуйте простити своїх винуватців, і ви відчуєте присутність Бога у своєму житті.\nЗрештою, прощення - це прерогатива царя, атрибут влади. Бо закон простити не може. Простити може тільки той, кому належить така влада. Той, кому Бог подарував її.\nСьогодні, як ніколи, ми потребуємо прощення. Наше суспільство розірване війною, ненавистю один до одного, злістю, розбратом та взаємною ворожнечею. Воно може зцілитися тільки одним шляхом - через прощення. Без умов, без нарікань, без зазіхань, а тільки через смирення та любов.\nОдне слово "прости і я прощаю" перетворить кожного з нас на людину, наділену Божою владою. А чи скористаємося ми цією можливістю, залежить виключно від кожного з нас.


Аланія для дітей | Путешествие в UA - все о туризме в Украине и за рубежом\nАланія для дітей\nТільки уявіть собі блакитне небо без хмар, яскраве сонце, переливчасте море, з шиплячою білою піною і гладкі камінчики, шарудять під водою. Погодьтеся, відразу ж хочеться опинитися в цьому раю і насолодитися безтурботністю відпочинку. Але часто сімейні пари відмовляють собі в задоволенні вирушити на відпочинок за кордон через наявність маленьких дітей. Але вибравши відпочинок на турецькому курорті Аланія, можна не відмовляти собі в повноцінній відпустці.\nЧудова Аланія розташована на самому красивому мисі Середземного моря, на висоті 250 метрів над рівнем моря. З трьох сторін місто оточене морем, з четвертої око радує чудовий вид на апельсинові та лимонні сади гірського хребта Тавра. Ці місця характеризуються незвичним кліматом: спекотні літні дні змінюють прохолодні ночі.\nТуристам курорт полюбився за прекрасні пляжі, затишні пансіонати і готелі. Аланія відома по всьому світу прекрасними магазинами і вузькими вулицями Старого міста. Ну, а завдяки багатому історичному минулому і великій кількості пам’яток, Аланія впевнено лідирує у числі популярних курортів Туреччини. Вузькі, пологі пляжі з жовтим піском, відмінно підходять для відпочинку з дітьми і мають світову популярність. А купальний сезон в Аланії триває з початку травня до середини вересня.\nАланія з багатьох причин відмінно підходить для відпочинку з дітьми. Але наскільки успішним виявиться такий відпочинок, залежить від обраного готелю. Тому при виборі готелю необхідно дізнаватися до придбання путівки про наявність на території хоча б одного басейну для дітей, ігрового майданчика, дитячого міні-клубу. Деякі великі готелі, що віддають пріоритет сім’ям з дітьми, пропонують туристам навіть свої міні-аквапарки, а в меню можна знайти спеціальні страви для дітей.\nСьогодні кращим готелем Аланії для сімейного відпочинку з дітьми будь-якого віку вважається «Delphin Botanik Hotel». Він надає широкі можливості, як для спокійного пляжного відпочинку, так і для занять водним спортом. Примітно і те, що готель розташований в ботанічному саду площею близько 90 000 квадратних метра. З усіх боків він оточений неймовірними деревами і дивовижними квітами. Кожне дерево і кожен кущ мають табличку, що розповідає про те, що це за рослина і де воно росте.\nВ готелі клієнтам пропонують різні номери: стандартні, сімейні, номери для людей з обмеженими можливостями. Кожен номер оснащений ванною кімнатою з туалетом, феном і душем, супутниковим телебаченням, телефоном. У літні місяці у кожному номері працюють кондиціонери. За додаткову плату гості можуть отримати сейф і доступ в Інтернет. Номери також оснащені міні-барами з пивом, напоями та водою.\nНедалеко від готелю розташований приватний пляж з гравію і піску, який для постояльців готелю запропонує безкоштовно скористатися матрацами, шезлонгами і парасольками. Харчування в готелі надається по пакету Selekt, який дещо ширше, ніж всім відома система «все включено». Так, у вартість входить триразове харчування за принципом «шведський стіл», після обіду окремі бари запропонують торти, морозиво, тістечка, кава та чай, вітамін-барах можна взяти свіжі фруктові соки. За додаткову плату харчування для вашої родини організовують за попередніми заявками.\nГотель має в своєму розпорядженні двома плавальними басейнами, в одному з яких є комплекс гірок. У розпорядженні гостей також сауна, турецька лазня, тренажерний зал. Кожен день аніматори готелю проводять різні розважальні програми, які не дадуть нудьгувати вечорами.\nДітям пропонується відвідати спеціальний дитячий басейн, приєднатися до міні-клубу друзів або знайти на ігровому майданчику. Готель також пропонує послуги няні. В номери за попередньою заявкою можна додати спеціальні дитячі ліжечка, а в ресторанах отримати високі стільці. Всі, хто одного разу відпочив з дітьми в цьому готелі, рекомендують його сімейним парам як найкращий у своїй категорії.\nДля відпочинку з дітьми підійде також і «Q Premium Resort». Всі гості готелю будуть приємно здивовані обслуговуванням на вищому рівні. Гостей чекають тридцять розкішних номерів з видом на море і на паркову територію готелю. Основний ресторан пропонує блюда міжнародної кухні, але при необхідності гостям можуть готувати і в рамках дієтичного харчування. Дорослих порадує наявність в готелі кальян-бару, суші-бар, вітамін-бару, пляжного бару, лобі-бари, бари біля басейну і ірландського пабу. Готель може похвалитися трьома відкритими басейнами з водними гірками, інтернет-кафе, фітнес-центром і знаменитої турецькою лазнею.\nТут все продумано до дрібниць для зручного відпочинку з дітьми. Міні-клуб для дітей від 4 до 12 років і дитяча дискотека допоможуть малюкам отримати нові знання. А майданчик і басейн — знайти нових друзів. Ресторан також пам’ятає і про маленьких гостей, пропонуючи велике дитяче меню, в якому навіть для примхливих малюків знайдеться щось до душі. Для самих маленьких в ресторані є спеціальні високі стільці.\nЗ дітьми можна відправитися і в готель «Lonicera World». Просторе, красиве шестиповерхова будівля прямо на піщаному пляжі з видом на затоку Фугла, подарує довгоочікувані годинник розслаблення. Готель оточений з усіх боків пишною зеленню і буквально створений для відпочинку з дітьми.\nВ готелі 552 затишних номери, види з яких порадують або зеленню садів, або просторами Середземного моря. Всі номери оснащені необхідною побутовою технікою, міні-баром, телевізором, телефоном, радіо, кондиціонером, ванною, душовою кабіною і феном. Ресторан балує кращими страви інтернаціональної кухні. Але навіть для шанувальників фаст-фуду знайдуться соковиті гамбургери, великі піци і смажену картоплю. Ну а цінителям місцевої кухні варто відправитися в курінь, де при клієнті приготують національні турецькі коржі та подадуть поживний, корисний айран.\nВідмінні умови для сімейного відпочинку створені і в готелі «Lonicera World». Тут є чотири спеціальних дитячих басейну, міні-клуб для дітей від трьох до дванадцяти років і спеціальний дитячий парк. Професійні аніматори зможуть захопити будь-якої дитини і нададуть батькам пару вільних годин. Діти стануть учасниками цікавих ігор і будуть змагатися у спортивних дисциплінах. За попередньою заявкою можна отримати дитячу коляску і ліжечко в номер. А за додаткову плату малюка можна залишити на піклування кваліфікованої няні.\nВ Аланії всі зусилля спрямовані на те, щоб відпочинок з дітьми виявився захоплюючим і незабутнім. Для цього найкращі готелі завжди готові вислухати своїх клієнтів та додати всі необхідні сервіси.\n« Курорти Аланії\nЗ Аланії в Стамбул »


Модні аксесуари на осінь 2021 - головні тренди і ФОТО\nICTV Ранок 02.11.2021 11:02\nЕлегантний відхід від мінімалізму. Модні аксесуари на осінь 2021\nЯкі прикраси будуть у тренді восени 2021? Добірка модних аксесуарів із фото.\nАксесуари є важливим та незамінним елементом будь-якого образу.\nАле які саме прикраси обрати цієї осені, щоб виглядати максимально доречно та стильно?\nРанок у Великому Місті зібрав найактуальніші варіанти.\nМодні аксесуари на осінь 2021\nНіжні, лаконічні і віднедавна мега стильні шовкові хустинки — мастхев цієї осені.\nВони стануть у нагоді кожній красуні.\nДизайнери пропонують не лише використовувати цей аксесуар у якості головного убору, а й замінити ним класичний шарф.\nУ нас хороші новини для тих, хто давно мріє відчути себе першою леді.\nВисокі шкіряні рукавички — один із найгарячіших трендів цієї осені.\nТакий стильний аксесуар точно подарує елегантність кожному образу.\nТепер на роботу тільки, як до Білого дому.\nХто сказав, що сонцезахисні окуляри лише для літа?\nВосени 2021 модницям без них не обійтися!\nОсобливо актауальними будуть масивні моделі.\nВони і гламуру додадуть, і сонячну погоду, якщо пощастить, притягнуть.\nУ новому сезоні ремені будуть надзвичайно акутальними.\nЩоправда, найбільшою популярністю користуватимуться моделі із невичайним декором.\nТому, якщо хочеш бути справжнім фешн-експертом, не уникай експерементів.\nНе мінімалістичні прикраси\nНу хто ж із нас відмовиться від приркрас?\nЦієї осені мінімалізм відходить на другий план.\nА його скромне місце займає розкішна біжутерія найрізноманітніших форм та розмірів і така популярна цього сезону бахрома.\nНагадаємо, раніше ми розповідали про модні тренди осінь 2021.


37356206, ТОВ "БСЛ-МЕДІА" - реєстраційні дані та контакти\nПошуковик клієнтів>Каталог компаній>37356206\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БСЛ-МЕДІА"\nЛЯШЕНКО ІГОР ВОЛОДИМИРОВИЧ, розмір частки - 285,00 грн.\nПЕЧЕРНА АННА ВОЛОДИМИРІВНА, розмір частки - 100,00 грн.\nЧУБАК ІГОР ВОЛОДИМИРОВИЧ, розмір частки - 285,00 грн.\nПАВЕЛ МІРОСЛАВ, розмір частки - 330,00 грн.\nЧУБАК ІГОР ВОЛОДИМИРОВИЧ, УКРАЇНА, розмір внеску до статутного фонду - 285.00 грн.\nПЕЧЕРНА АННА ВОЛОДИМИРІВНА, УКРАЇНА, розмір внеску до статутного фонду - 100.00 грн.\nПАВЕЛ МІРОСЛАВ, ЧЕСЬКА РЕСПУБЛІКА, розмір внеску до статутного фонду - 330.00 грн.\nЛЯШЕНКО ІГОР ВОЛОДИМИРОВИЧ, УКРАЇНА, розмір внеску до статутного фонду - 285.00 грн.\nДані про "ТОВ "БСЛ-МЕДІА""\nНа цій сторінці опубліковано ключову інформацію про компанію "ТОВ "БСЛ-МЕДІА"", яка була внесена в Українські відкриті державні набори даних. Доступна інформація допоможе вам здійснити компетентний аналіз контрагента та з'ясувати його для подальшої співпраці або інвестування коштів і часу.\nЯку загальну інформація можна знайти про 37356206 "ТОВ "БСЛ-МЕДІА"" на Лід Сканері?\nПовна або скорочена назва: "ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БСЛ-МЕДІА"".\nКод ЕГРПОУ: 37356206.\nОтримавши офіційні дані про контрагента "ТОВ "БСЛ-МЕДІА"", ви отримаєте можливість більш широко ознайомитися з компанією, її майном, боргами та її історичними змінами.\nВ пошуковику клієнтів "Lead Scanner" ви можете знайти інформацію про компанію 37356206\nФакти про юридичну особу "ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БСЛ-МЕДІА"" встановлюються, шляхом обробки відкритих даних, які систематизовані в державних реєстрах.


Денисенко ДаріяЗагибель богів 25 квітня 2021 р.\nНудно, треба б чимось зайнятися. Не можу вже просто стояти й дивитися на цю загадкову планету Окос, що так і вабить до себе… Все. От зараз візьму й вимию захисне скло – он які вже жирні плями. Це, мабуть, старий Сильвіо насмалив своєю люлькою.\nВзяти відро, налити води, насипати порошку – така суміш все відмиє!\nОдягнув на ноги й лікті «прилипачки», підвісив відро мотузкою на поясі й поліз. З цього місця добре видно, чим займається кожен член екіпажу. Он Юзеф з Кастором ріжуться в карти – їм добре, вони знають, що на наступну планету спустяться вони. А от і Кевін завмер в задумі. Все дивиться углиб космосу. Привітатися? А потім про що з ним говорити? Він же тільки й робить, що допомагає на кухні й дивиться кудись вдалечінь! Так, полізли далі. Вже майже половину куполу вимито.\n- Жюльєне, що ти робиш?! – чую здивований голос знизу. Та це ж Степан відірвався від своїх мап і вийшов розім’ятися. Мені особливо подобаються його сережки в обох вухах і кумедний чуб, котрий він часто зав'язує в гульку, щоб не заважав.\n- Нудьгуєш, малий? – стає прямо піді мною.\n- Не хвилюйся. Планета невеличка, наші через три-чотири годинки повернуться й рушимо далі.\nЗненацька з рубки вискочив, як ошпарений, Ріхард, весь блідий, з широко розчахнутими очима, навушники теліпаються на рівні грудей.\n- Бімоноплан розбився!\nНа палубу вибігли інші члени команди, навіть кок Бенуа видряпався нагору, наказав нікому на кухню не заходити, бо він вирішив освоїти якусь особливо складну страву.\n- Чи відомо, що саме сталося?\n- Найн, пане. Схоже, їхній передавач зламався.\n- Добре,- Степан весь зібрався, обличчя його стало ніби кам’яним, і став віддавати накази на правах намісника капітана (котрого, до речі, ми досі не обрали). – Юзеф, Кастор, Тоні, Бенуа і я відправляємося на планету. Всі інші зостаються тут і, у разі небезпеки, відводять дирижабль на безпечну відстань. Все зрозуміло?\n- Так, пане! – гримнули всі одночасно, а я… А що я? Я сидів під куполом і з сумом дивився, як інші збираються, а сам вже уявляв, як я одного за одним повбивав цих триклятих богів. Бах, бах!\nЯ хитнувся й декілька крапель зірвалися прямо на Тоні.\n- Ану злазь звідти! – роздратувався він,- Ти мій костюм намочив!\nЯ, не будь дурний, швиденько відповз до поручнів. Запальний цей англієць, а ще і як вічно трясеться над своїм виглядом! По декілька годин вертиться біля того дзеркала, красується. Аж огидно! А, здавалося б, як механік повинен вічно бути в пилюці й жирних плямах.\nІ чим я гірший за нього? Та я вже в різновидах релігійних систем розбираюся, а б’юся краще за нього.\nА вони ще не відлетіли. Якщо хутко одягнутися, то можна буде й встигнути застрибнути!\nТихо сьогодні в космосі. Ні метеорит, ні комета не промайне, навіть вітрів немає. Все завмерло і чекає.\nРука інтуїтивно стискає дерев’яні фігурки-обереги на тонкому шкіряному ремінці: хрест, бережку й дванадцяти-промінне сонце. А на душі тоскно, каламутно. Хочеться перехреститися і не знаєш – чи можна. Я ж, можливо, буду богів вбивати, і дарма, що вони чужі – все одно це якось неправильно, аж серце крається.\nЗажмурився й швидко перехрестився. Нічого не сталося. Ну, так, між мною і землею-ненькою пролягають сотні кілометрів, тому сюди богу не дотягнутися.\nЗ рота виривається злий сміх. О, так, я йду вбивати богів. Та прибуде Господь з нами!\n- Степане, все добре? – Бенуа виглядає занепокоєним. Схоже, я виглядав трохи божевільно.\n- Все просто чудово,- хлопнув його по плечу. Це його не заспокоїло, ну і нехай.\nСпустився в трюм дирижабля, куди вже потрохи сходилися члени рятівної бригади. Вести буде Тоні. Ну і добре, хоча заспокоїтися буде складніше. Нарешті склали всю апаратуру, одягли шоломи й сіли в бімоноплан. Шлюз почав опускатися – відразу повіяв космічний вітер. Поїздочка обіцяла бути веселою. Я вчепився в борт, відчуваючи, як заводиться мотор. Коло стіни шугонула якась тінь. Знову, мабуть, щури завелися. Коли повернуся, обов’язково переховаю всі мапи.\nМотор заревів, нас відкинуло назад, а бімоноплан рвонув вперед. І коли ми вилітали з дирижабля, на хвіст зненацька впало щось важке.\nЯ різко обернувся і побачив Жюльєна, котрий чіплявся з останніх сил за край хвоста – от-от звалиться. Хутко відкинув купол і втягнув його всередину.\nВін відразу поліз мене обіймати. Я ж трохи очманів. А що буде далі? На нас впаде рожевий слон, а планета виявиться населеною маленькими черепахами, що вміють розмовляти, а також мають релігійну систему, схожу на ту, що на моїй планеті, тому що вони вірять у світлих летючих риб і темних злих чайок?\nА ми тим часом все наближалися до планети Окос. Он вже зеленіє перша половина острову, котра нагадує обрисами домівку равлика. Її стискають дві лінзи, зіткані з чорного і білого туманів. Вони обіймають планету так, що вона нагадує око, а лінзи – повіки.\nМи різко розвертаємося й от вже до нас наближається межа між двома лінзами. Бімоноплан, припавши на ліве крило, хутко прослизає в щілину, і от вже ми рухаємося в бік, де, як стверджують прилади, впали наші попередники.\nЦокає годинник, повільно наближається одинадцята тридцять шість. Навіщо така точність? Бо так я не дивитимуся на годинник більше секунди. От знову. Підіймаю голову й зло зиркаю на голуба, який вже вчетверте «прикрасив» моє плече. Що ж, враховуючи, що я тут сиджу вже третю годину, то це не так і погано.\nЧується цокіт каблучків. Весь виструнчуюся.\nЗ-за рогу з’являється дівчина, моя люба Ізавія. Яка вона гарна, коли сміється. А поруч з нею йде чоловік в рясі. Все всередині падає. Невже й вона така? Серце намагається запевнити в протилежному, але сумнівів немає – вона така сама, як всі до неї.\n- О, Ен’ю! Пробач, я зовсім забула про тебе.\nО, тобі шкода? Тобі справді шкода? Чому ж ти нічого не робиш, щоб загладити свою провину, а просто стоїш і кліпаєш очима?\n- А це Рікорд. Ну, ти його знаєш,- дівчина обвила руками шию чоловіка. Той обережно відвів їх у бік, але, здається, вона зовсім не засмутилася, продовжуючи дивитися на нього з захопленням. Як же це…\n- Добрий день, Ен’ю. Щось давно я тебе не бачив у церкві. Погано себе почуваєш?\nНенавиджу. Як же його ненавиджу.\n- Я не ходжу до церкви.\nО, як я обожнюю дивитися на вирази облич своїх дівчат, котрі вже через хвилину стають колишніми.\n- Чому?! – здивування на десяточку. Молодець, Ізавіє, ти вже обіграєш свою попередницю.\n- Я не молюся богам.\nОчі в неї розширюються, нижня щелепа відвисає, а потім вона ставить наївне питання з тим самим виразом, як маленька дитина питає в маніяка:\n- Ти не віриш у них?\n- Ні,- посміхаюся. Тут програєш Фролі, вона відразу здогадалася.\n- Я просто не молюся на них.\nО, Рікорд вже все зрозумів. Коли ж і до тебе дійде? Кліпаєш віями. Невже я закохався в таку дурну?\n- Я не вірю, що вони захищають нас і допомагають. А хто стане молитися на тих, хто не здатен нічого змінити в його житті?\n- І як же ви це собі уявляєте? – влізає в мій монолог Рікорд. І це прославлене чуття такту!\n- Хіба без їхнього існування ви все ще були живі, вас не розірвали демони?\n- О, в тому що боги не дають демонам нас знищити, ви праві, але вони роблять це не тому, що хочуть нам допомогти, а через те що ненавидять демонів! О, ви бажаєте знову перебити, але спочатку дослухайте, що я хочу вам сказати. Насправді боги нічим не кращі за демонів! Ви помітили, як церква забирає вашу їжу, ваш добробут, повільно, але невпинно? Ви помітили, як вони залазять вам у мозок і заставляють вірити, що без них вині на що не здатні? Я ні в якому разі не хочу вас образити, Рікорде. Боги набагато розумніші за нас з вами, тому дуже важко це помітити.\nЯ хлопнув ошелешеного чоловіка по плечу. Здається, мені все ж вдалося справити на нього враження. Що ж, хоч цей день не втрачений дарма. Мабуть, сходжу до Жуасії – давно не куштував її випічку.\nЯк тільки ми опинилися над самою планетою, я відчув смак маленької, але перемоги. Мабуть, зараз я виглядав божевільно щасливим. Під нами стелився океан, а до богів було, як ніколи, близько.\n- Ти ж розумієш, що ослухався прямого наказу й по поверненню тебе чекає покарання? – таким злим я Степана ще ніколи не бачив. Хотілося вистрибнути в океан, щоб не бачити його погляду.\n- Можливо, скинемо його просто в океан? – пропозиція Кастора показала, що я все ще не готовий вмирати.\n- Нас зосталося зовсім мало,- після слів Бенуа всі трохи охолонули, тепер на мене просто не звертали жодної уваги. Через це було трохи сумно. Ну добре, Кастор чи той же Тоні – з ними я ніколи не товаришував, але чому Юзеф не заступився за мене? Він же мене майже кожного вечора запрошував грати в карти! А Степан? Невже наша дружба більше для нього нічого значить?\nНенавиджу, як же я ненавиджу цього бовдура. Просто взяв би й викинув цього Жюльєна за борт і нарешті спокійно видихнув. Але не можна, правильно каже Бенуа – нас зосталося зовсім мало. Але яка користь від юнги?\nТак, спокійно, Степане, спокійно… Так і взяв би його пухке русяве волосся й декілька разів ударив об підлогу, щоб мозок вставився. Але що за людиною я буду тоді?\nРука сама по собі тягнеться до хрестика, але не можна. Смішно й сумно.\n- Все,- голос Тоні неприємно різонув по вухах, витягуючи з задуми. – Лінію, на котрій вони знаходяться, визначено.\nКлацнуло – дані збережені.\n- Зараз підемо на зниження. Якщо хтось не застібнувся, зробіть це зараз, будь ласка.\nМотор загудів, нас сильно струсонуло, через що Жюльєна сильно приклало об підлогу. Обережно стиснувши його плечі, підняв й притягнув до себе так, щоб він потилицею впирався мені в коліна. Здається, він сильно приклався головою – в очах стоять сльози.\nБімоноплан рвонув спочатку вперед, а потім швидко почав знижуватися. Довелося стиснути хлопця за плечі сильніше, щоб він впав на Бенуа.\nМашину ще раз різко підкинуло вгору, а далі вже пішли м’якше. Думаю, мене виверне, як тільки я опинюся на землі. О, я навіть вже бачу обриси міста. Ці високі труби фабрики й сірі дахи будинків. На вежі палахкотить вогник – це добрий орієнтир, хоча зараз і день. Навколо вежі великий порт, на котрому розташована стоянка для летючих пристроїв.\nТоні поклав бімоноплан на ліве крило, й ми почали кружляти навколо вежі, все знижуючись і знижуючись. Нарешті ми побачили й вільну площадку. Машина, глухо загудівши, випрямилася, щоб повільно рушити до землі. Через хвилину ми приземлилися.\nДо нас відразу підбіг якийсь клерк у високому циліндрі й блокнотом в руках.\n- У нашому реєстрі немає ніякого «Креса»,- заскрипів він, як немащене коліща, як тільки купол опустився.\n- Так вже сталося, що неподалік від цього берега впав один з наших апаратів,- звернувся до цього сухого чолов’яги Бенуа, але він його перебив і, розтягуючи, заявив:\n- Мене це не хвилює. Вас немає в реєстрі, тому ви повинні перелетіти на спеціальну площадку…\n- А тепер послухайте ви,- терпець у мене обірвався. Я втомився, зголоднів і точно не збирався чекати, коли цей чоловічок прочитає все, що прописано їхнім регламентом,- Ми сходимо тут і зараз, а ви оформлюєте нам пропуск до міста й видаєте платформу для другого бімоноплана.\nМи стикнулися поглядами, але чолов’яга швидше дивився на мої серги у вухах, ніж в очі. Він хотів ще щось сказати, але мені вже набридло чекати. Відстібнувся й одним стрибком опинився ззовні.\nПогляд чоловіка пробігся мною згори донизу, після чого його очі стали нагадувати дві миски. Цікаво, що його так налякало… Я не зняв чорну пов’язку з назвою корабля з плеча, котру надягав на бій місяць тому. Що ж. Якщо грати роль – то до кінця.\nРізко обійняв його за плечі, на ходу витягнувши ніж(тупий, але це не так важливо).\n- Все буде зроблено,- пискнув він, поспішно подаючись назад.\nОгидно, як же огидно. Поки він писав записку, по котрій нас впустять у місто, мене всього трясло від цього бруду, що заполонив мене. Колишній воїн став піратом. Що буду далі? Може, відмовлюся від віри? А, може, взагалі зненавиджу рідну землю?\nЯ був вже не півдорозі до пекарні, коли зненацька помітив знайому зігнуту фігурку матері. Вона сиділа на балконі й плакала над фотографією, а потім почала хреститися, ставши на коліна.\nОдним стрибком я дотягнувся до краю балкону і, підтягнувшись, опинився поруч з нею й швидко підняв з колін. Вона скрикнула.\n- Що ти тут робиш? – сльози не переставали йти, вона вся здавалася меншою, ніж я пам’ятав.\n- А що ти взагалі коїш?! Забула, як лежала у лікарні з грижею?\n- Тобі не зрозуміти,- відвертається вона.\n- Що я не зрозумію? Що?! Що ти намагаєшся таким чином спокутувати смерть Тьярту? Чи тобі легше цим виправдати свою бездіяльність?\nВона забилася в куток. Ах так! Зробив крок назустріч, як вона зненацька виставила руки вперед й здавлено прошепотіла:\n- Я пам’ятаю про твоє відношення до богів, але просто зостав мене в спокої. Ти зневажаєш усіх, хто поклоняється їм, так чому ти не відносишся так і до мене?\n- Ти – моя матір! – стукнув поруч з її головою. Зненацька позаду відчинилися двері, й мене схопили за шкірку і зіштовхнули вниз.\n- Рікарду, не треба!\n- Щоб я тебе більше тут не бачив, безбожнику!\n- Моліться своїм богам, моліться, але будьте готові померти за них!\nПозаду чується лайка батька і схлипування матері, а я біжу звідси. Зненацька на мене падає маленький ангел, котрий сидів на сміттєвій урні й замріяно дивився в небо. Я підскочив до нього й стиснув горло. Він у руках затріпотів, заборсався, а потім вдарив в обличчя, і я відлетів назад.\nЯк же я ненавиджу богів! Якби це було в моїх силах, то знищив би їх всіх!\nТут було холодніше, ніж я звик, місцева одежа взагалі не захищала від холоду, котрий йшов звідусіль. Мене й Бенуа відправили купити їжі для команди, тому нам довелося йти в місто. На березі було тепліше.\n- Так,- Бенуа зненацька зупинився,- Ми так будемо ще довго бродити. Зробимо так: ділимо гроші навпіл і розходимося. Зустрічаємося на цьому місці через півтори години.\nВ моїх руках опинилися сотня реалів і вільні півтори години. Швидко роззирнувшись, я рушив найвужчою вуличкою. Люди, котрі сиділи на балконах, не звертали на мене уваги. Живіт забурчав. Треба швидше знайти місце, де можна купити щось їстівне.\nЯ пришвидшив крок і вже через хвилину побачив продавчиню, котра балакала з молодим сумним хлопцем, одночасно з цим балансуючи з пательнею готових пирогів.\nЯ натягнув свою найкращу посмішку й рушив до прилавка.\n- Не засмучуйся. Можливо, це і на краще,- проворкотала Жуасія, ставлячи переді мною таріль з м’ясним пирогом. Я й не думав, що так сильно зголоднів. Жінка поплескала мене по плечу й рушила до прилавка.\nПроковтнувши декілька шматків, мені полегшало. Можливо, цей світ не такий і поганий.\nПочулися кроки. Дуже гучно – вперше чую, щоб взуття так гупало. Це не місцевий? Він виринає з-за рогу, веселий, безтурботний хлопчина, з бісиками в очах, пухке волосся розвивається на вітру, а сам він виглядає безмежно щасливим. Заздрю йому. Ще й поклав перед Жуасією цілу сотню реалів. Багатий. Жінка розпливлася в посмішці й хутко почала перераховувати начинки. Опускаю очі, розуміючи, що скоро просвердлю в ньому дірку. От би мені таке багатство і зовнішність, тоді б до мене всі ставилися інакше. Зненацька він обернувся на мене. Ну мене складно було не помітити, бо тут один столик.\nКиваю. І голос в нього відповідний. Дзвінкий, рішучий. Вирішив би, що це бог спустився на землю, але я точно знаю, що вони виглядають гірше за нього.\n- Мене звуть Жюльєн.\nКрутить головою, оглядаючись.\n- Так,- хочу запитати, звідки він родом, але він випереджає мене,- Я взагалі з іншої планети. Прилетів сюди дирижаблем.\n- Справді? У небі немає нічого.\n- Він залишився у космосі.\n- У космосі…\n- А сюди ми спустилися бімонопланом.\n- Мг,- шматок пирога впав на тарілку, бризки впали на сорочку. – І навіщо ви сюди прилетіли?\n- Щоб вбити богів.\nШмяк. Жуасія випустила заготівлю. До мене повільно доходило сказане. Вби – ти бо – гів, вби – ти бо – гів… Я, мабуть, сплю.\n- І навіщо ви це робите?\n- Ми звільняємо людей від їх влади, а потім продаємо енергію добуту з них, і нам платять за це.\nВ душі щось перевернулося, щось зсунулося, і я зрозумів, що це мій шанс.\n- Я хочу допомогти.\nЗ боку Жуасії почувся шум, дуже схожий нас стогін.\n- Тоді добудь човен.\n- Нам потрібен човен. Ти ж зможеш його знайти?\n- Так, зможу.\n- Тоді зустрінемося ввечері,- він хутко піднявся й рушив до прилавка.\n- Замовлення вже готове?\nЖуасія пробуркотіла щось незрозуміло й виставила коробку з пирогами.\nКоли він вже був на розі, я зрозумів, що не знаю місця зустрічі.\n- Ліворуч від порту. Зможеш підігнати туди човен? От і чудово.\nЯ миттєво підхопився й кинувся в інший бік. Сьогодні вже все це жахіття завершиться! Сьогодні всі боги будуть мертві!\nКоманда незадоволено буркотіла, але ми не могли рушити, поки не з’явиться Жюльєн. Я його вб’ю, якщо виявиться, що він весь день прогуляв, просто вб’ю, і нехай Господь мене за це покарає!\nЗненацька почувся стук черевиків і пряний запах м’яса, а вже через хвилину з-за рогу вискочив Жюльєн. Він вже ледве дихав – схоже, швидко біг, а в руках ніс коробку, від котрої так смачно і пахне.\n- Жюльєн! Де тебе чорти носили? – накинувся на нього Бенуа. – Ми ж домовлялися зустрітися через півтори години!\n- Я заблукав! – обурено вигукнув хлопець. – І я приніс пироги!\nВін махнув коробкою.\n- На це немає часу,- не дав йому завершити. – Бенуа, ти разом з Жюльєном зостаєтеся слідкувати за Кресом. Якщо коли ми повернемося, когось з вас не буде, ми вирушаємо без вас.\nКинув погляд на зніченого хлопця. Він завмер з відкритим ротом, котрий одразу захрьопнув, побачивши що я на нього дивлюся, в очах стояли сльози. Це буде для нього добрий урок.\nКоли всі сіли в моторні човни, до котрих була прив’язана платформа, я кинув останній погляд на берег і помітив, що в очах Жюльєна завмерла якась дивна рішучість. Спробував відкинути острах, бо знав, що він, хоча іноді коїть дурощі, але не піде на щось справді ризиковане. З іншого боку я не чекав і, що він ув’яжеться за нами, тому це могло означати що завгодно.\nЯк же це образливо, ніби на тебе вилили відро помиїв. А темніє-то швидко. Той хлопець напевно вже підготував човен. Як же його звали… Ене, Ерік? Але це зараз не так важливо. Бенуа не зводить з мене погляду – от що погано. Я ж то сподівався, що команда буде на моєму боці, а воно он як вийшло.\nЗненацька з-за рогу вигулькнув знайомий клерк. Він виглядав дуже роздратованим. Бенуа піднявся йому назустріч. Це мій шанс.\nЯ обережно підповз до багажного відділення й завмер. Вони почали активно про щось сперечатися. Користуючись моментом, я витягнув два костюми й два аутректора. Поки що вони не звертають на мене увагу.\nЯ почав навприсядки почимчикував у бік моря. І коли я вже зібрався стрибати на платформу, щоб перебратися нею на берег, почув крик:\nЯ кинувся бігти, сподіваючись лише на те, що, як старішому, Бенуа забракне сил.\nМене вже вдруге за сьогоднішній день надурили. На годиннику вже восьма вечора, я стою тут, як дурень, біля моторного човна і чекаю дивного хлопця, на ім'я Жюльєн. Може, мені він привидівся? Може, я з’їхав з глузду?\nТік-ток, тік-ток, а час біжить. Зненацька почувся тупіт ніг. Жюльєн біг, розмахуючи дивним шоломом, з котрого стирчали навсібіч трубки.\nЯ нічого не розумів, як зненацька з-за пагорба вискочив чоловік з перекошеним від злості обличчям.\nЯ зістрибнув у човен й натиснув на важіль. Вже через хвилину біля мене гепнувся хлопець. Ми неслися океаном, а той чоловік кричав нам услід погрози. У що я вв’язався?\nМотори човнів шипіли, скрипіли, скаржилися на те, як ми нещадно витискували з них максимальну швидкість. Нас сильно гойдало, що я вже й скучив за пиловими бурями. Сильно мутило, але всі трималися. Зненацька з рації почувся шум. Я натиснув на кнопку.\n- Він втік з якимось аборигеном!\n- Що? – і вже в наступну секунду зрозумів, що він говорить про Жюльєна,- Куди?\nНас так сильно струсонуло, що мене ледве не викинуло за борт, і в цю мит в мозку ніби щось перемикнулося, й мені згадалося, з яким сумом він спостерігав за тим, як йдуть на завдання, а потім з яким натхненням вивчав звіти.\nВін вирушив вбивати богів! Я повинен був це передбачити, повинен.\nШвидко відімкнув човен від платформи.\n- Що ти робиш?! – Тоні витріщився на мене, як на божевільного. Відчуваю, що поводжуся відповідно, але часу на роздуми, на жаль, немає.\nСпробував зорієнтуватися на місцевості. Он там, здається, видніється світла рисочка. Так, компас при мені, спробую знайти вхід так.\n- Як давно він втік? – спитав Бенуа, котрий чомусь мовчав.\n- Годину тому.\nПланета маленька, вони вже, мабуть, біля входу, якщо відразу визначили правильний напрямок. Чорт.\nКоли ми вже від’їхали досить далеко, Жюльєн заставив мене одягнути комбінезон і той дивний шолом, а також взяти кулемет з балоном, котрий кріпився до костюма.\nКоли ж Жюльєн сказав, що зосталося пів кілометра, я почав панікувати. А якщо роблю помилку? Якщо це найбільша дурниця в моєму житті?\n- А може не варто…\n- Що не варто? – він подивився на мене з підозрою,- Ти ж не пропонуєш відступити, коли до мети зосталося зовсім нічого?\nВін виглядав божевільно. Волосся розтріпалося, риси обличчя загострилися на фоні заходу сонця. Я ковтнув слину і просипів:\nЗдається, це його задовольнило, тому що знову розвернувся й став вдивлятися в горизонт\n- Одягай шолом.\nНічого не було видно, але я побоявся ослухатися. Раптом він пальне з цієї штуки в мене, і те, що він дав таку ж мені – не допоможе, я ж навіть не знаю, що це таке.\nНарешті я одягнув шолом. Зненацька, переді мною виринула величезна труба, котра хиталася десь в метрі над морем й уходила далеко вгору. Ми запливли під неї. Жюльєн одягнув на ноги якісь дивні шкарпетки й дав такі ж мені. Потім одягнув рукавиці й, підстрибнувши, опинився в трубі. Він трохи повисів так, а потім почав повзти угору. Я на хвилину очманів.\n- А ти чого чекаєш? – я хутко одягнувся й поліз за ним.\nДо мети зоставалося всього нічого, всього піднятися цією дивною трубою. В жодному зі звітів не описувалося нічого подібного, від чого я відчував ще більший азарт.\nПопереду з’явилося світло, таке яскраве, що якби не спеціальне скло, мене осліпило б. Хутко подолавши останні метри, я вистрибнув назовні й тут на мене витріщилися тисячі божественних істот. Ну, привіт. Навів на них аутректор й натиснув на вмикач. Сподіваюся, інструкції не брехали.\nІстоти кинулися на мене так швидко, що я ледве встиг відскочити від труби та ще й невдало – перечепився й впав. Тут все рухалося!\nІстота з купою очей нависла наді мною, але вже в наступну секунду апарат втягнув її обличчя всередину, а потім і проковтнуло повністю. Оце так!\nПідхопився на ноги й кинувся в самісіньку їхню гущу. Всередині балону все гуло, а вони тільки робили, що підставлялися під аутректор. Зненацька я почув крик. Швидко роззирнувся. Вони напали на того хлопця! Отримуйте, гадюки! Чому ж він не захищається?\nЙого вже сильно хитало, я бачив, що вони вже майже витягнули з нього душу. Я стрибнув вперед і загородив його, як одна з цих багатооких вибила аутректор. Тепер я беззбройний.\nЯ вже був зовсім близько, як зненацька роздався грім. Небо наді мною заколихалося. Одягнув шолом і побачив, що це ніяке не небо, а вмістилище богів! Щось схоже чи то на хобот, чи то на довгу трубу, котра зчіплювалася з «небом», кидало в різні боки. Я з жахом упізнав у ньому УІМ(міст між світами). Раптом все зупинилося, ніби хтось вимкнув звук і рух. Це погано.\nЯ рвонув до входу й, одягнувши «липучки», хутко поліз угору. Я заставляв себе не думати про найгірше, але, як на зло, перед очима виникало сумне обличчя Жюльєна. Я повинен його врятувати, повинен!\nВилізши, я побачив, що він лежить на спині, закриваючи ще якогось хлопця. Здається, Бенуа щось казав про аборигена. Зненацька щось вдарилося об ноги. Це був аутректор. Увімкнув, торкнувся хрестика, перевернув бережку, щоб вона не дивилася назовні, й вистрілив.\nДухи кинулися врізнобіч, декотрі спробували дотягнутися до мене, щоб випити душу, але аутректор працював чудово. Не встигали вони наблизитися, як він вже втягував їх усередину. Двома великим кроками я подолав відстань до Жюльєна й втягнув духа, котрий пив його душу, швидко розвернувшись так, щоб не показувати їм спину. Я не міг перевірити, в якому хлопець стані, тому мені зоставалося лише стояти й відбивати атаки.\nБуло голосно, дуже голосно. Я мертвий? Але звідки тоді цей шум? Відкрив очі й зрозумів, що бачу лише білий колір. Зненацька щось мене схопило ззаду і прошепотіло: - Дякую.\nЯ оглянувся й побачив, що це Ен’ю. Схоже, я живий та ще і згадав, як звуть його.\n- Бери цього хлопчиська і тікай!\nСтепан? Я підняв очі й уставився йому в спину. Схоже, він весь цей час нас захищав. Я піднявся й одразу сів. Під ногами лежав аутректор, котрий я дав Ен’ю. Мабуть, я повинен був спочатку пояснити, як він працюю. Став на ноги й увімкнув прилад.\nЗненацька вдарила сильна хвиля повітря, й нас відкинуло до стінки. На нас дивилася величезна істота, мабуть, з мільярдом очей де тільки можна. Схоже, вона головне божество. Я підняв аутректор і вистрілив дротиком, котрий повинен був його розчинити.\n- Ні! – Степан спробував вибити в мене з рук зброю, але гігант вже почав розчинятися.\nКоли Жюльєн вистрілив, я зрозумів, що вся планета приречена, тому я підняв аутректор і направив його на бога. Якщо вже вмирати, то з піснею.\nКрики, стогони богів різали вухо, лякали. Ці жахливі кулемети втягували й втягували їх у себе, і я відчував, як зі смертю кожного з них всередині мене щось обривається. Коли прийшов головний бог, я зрадів йому так, як нікому в житті не радів. Його добрі, чуйні очі дивилися на мене й, здавалося, пробачали всі скоєні мною гріхи. Яким же я був дурнем, звинувачуючи їх. Як такі чудові істоти могли коїти зло? Зненацька пролунав постріл. Я уставився в ці тисячу очей і з жахом усвідомив, що він помирає. Раптом нас всіх струхнуло й ми полетіли вниз. Схоже, настав кінець світу.\nЦе кінець. Світ богів знищений, і зараз ми помремо. Нас всіх скинуло в куток, тому я зміг дістати рацію. Вмістилище почало рухатися.\n- Тікайте! Ця планета зараз самознищиться! Це ОТДП, Світ залежний від богів!\nВсе, більше не треба їм нічого казати. Яка дурна смерть… При цьому ніхто не здогадався, з якого типу планетою ми маємо справу. Це означає лише те, що команда без капітана нічого не коштує.\nНас сильно стряхнуло, а потім нас викинуло кудись вперед. Я оглянувся й побачив, що Світ богів уперся в цю дивну субстанцію. Коли я оглянувся, зрозумів, що ми потрапили в пекло.\nНавколо нас стояли істоти, сліпі, як немовлята. В мене це викликало сміх. І це те, що люди бояться? Зненацька одна з них скрикнула – й вони всі роззявили пащеки й ринули на нас. У їхніх ротах було чотири ряди зубів. Мені щось не хочеться знати, навіщо вони їм.\nМи стали спина до спини з Жюльєном, а абориген в прямому сенсі слів плутався між наших ніг і скиглив. Ми палили майже наосліп – тут панувала напівтемрява. Зненацька щось спалахнуло, і ми побачили двох дияволів. Один з них був вже знайомий – це той бог, котрого ми вбили там, на горі, тільки вже без очей. Біля нього стояв «справжній» диявол і з його єдиного ока йшло це світло.\nІстоти переможно закричали й накинулися на нас. Дияволи повільно насувалися. Ми вже не справлялися з цим тиском, як зненацька приміщення освітив справжній спалах вогню, котрий розчинив дияволів і знищив майже всіх сліпих. Наш рідний Крес розчищав дорогу нам. Ми швидко кинулися до нього, по дорозі втягуючи розкидану тут енергію, як зненацька і цей світ хитнувся й став кудись падати, хоча, здавалося б, далі падати вже нікуди.\nБімоноплан відкинуло до кінця разом з нами. Ми забралися в нього, й Тоні, розігнавши мотор, кинувся в трубу.\nМи вилетіли звідси й побачили, як Світ богів зім’яв планету з одного боку, а Світ дияволів летить над нами. Ми полетіли в протилежний бік його руху, й виринули в чистий космос.\nЗненацька почувся гуркіт. Бімоноплан рвонув вперед, тому я не міг бачити, що відбувається, але звучало це так, ніби розкололи волоський горіх, тільки в тисячу разів голосніше.\nКоли ми вже залітали в дирижабль, я обернувся. Окос горіла, й у цьому винен я. Охопивши себе руками, я намагався не думати про те, скільки життів згубив своєю мрією, котра виявилася такою огидною. Вбиваючи богів, я знищив усіх людей. Майже всіх. Я обернувся на Ен’ю. Він сидів блідий, як смерть, і здавалося, вже покинув цю реальність.\nБез думок, без думок. Все це сон, лише сон. Це ж сон, правда? Як же холодно, тут дуже холодно. Моя планета стоїть ціла-цілісінька, а всі люди на ній живі. Я в це вірю, я в це вірю. Мамо, мені сниться жахіття, розбуди мене.\nЯк тільки бімоноплан опинився в дирижаблі, я зірвався й кинувся вперед, не дивлячись куди йду. Було погано, мені було так погано, що хотілося роздирати груди, шукаючи, що це там гидке там застрягло. Я влетів у свою каюту й запер двері. Витягнув пляшку горілки й почав пити з горла. Було погано, жахливо погано, і алкоголь не допомагав впоратися з цим почуттям. Я осушив пляшку й кинув її у стіну.\nВона дзвінко розбилася. Я піднявся на ноги – підлога піді мною захиталася. Погляд впав на ілюмінатор. Якщо його відчинити, я через декілька секунд буду мертвий.\nЯ піднявся на палубу й ніхто мені не завадив. Я йшов, куди ведуть мене ноги. Мене помітно трясло і я намагався ні про що не думати.\nЗненацька я почув звук скла, що розбивається. Він долинав з каюти Степана. Я кинувся до неї, і виявив, що вона замкнута, але там всередині точно хтось був. Я поліз в кишеню, де завжди тримав відмички – ця звичка в мене зосталася ще з дитинства. Присів і почав колупатися в замку. Погано йде… Є!\nЯ опинився всередині й очманів. Степан з усіх сил бив шаблею по боках ілюмінатора, вибиваючи цвяхи. Я кинувся на нього й вибив її з рук. Дивно. Чому мені це так далося? Зненацька чоловік хитнувся й впав на підлогу. В ніс вдарив запах спирту. Він був п’яний. Раптом він схопив мене за рукав і благально прошепотів:\n- Вбий мене.\n- Ні! – відсахнувся від нього. Трохи подумав і забрав шаблю.\n- Ти не в собі,- зробив крок назад. Він зненацька схопив себе руками й розплакався. Я не знав що робити. Обережно підійшов і обійняв. Його почало ще сильніше трусити, але досить швидко він заспокоївся й вже сказав рівним голосом:\nЯ зостався сидіти поруч, поки він не заснув. Потім піднявся, взяв шаблю і вийшов на палубу. Оперся о поручні й уставився в космос. Заспокоює. Так от що в ньому знайшов Кевін.\nБуло тяжко за що-небудь зачепитися через невиразний одноманітний монолог. Який початок, такий і кінець. Таке враження, ніби автору і головному герою плювати, що подумає читач. У них свій світ. Боги тут взагалі якісь нікчемні. Навіть шкода їх стало. За що їм так? І головне питання: що ж все-таки Кевін знайшов у Степані?\nДобрий день! Дякую за чесність. А останню фразу ви явно не правильно зрозуміли. Перечитайте цей абзац, будь ласка, й зрозумієте, що Степан тут ні до чого, а Кевіну подобається космос.\nА, про космос.... Потрібно було додати ще про космос, хоч би речення. Бо я переживав через Степана і пропустив про космос. Удачі)\nПоки читала оповідання, думала лише про одне: як люлькою можна насмалити жирні плями?)))\nЗагалом, було цікаво читати, але є кілька нюансів, які заважали сприймати текст. Стрибки від персонажа до персонажа дуже спантеличують, не завжди зрозуміло про що мова. А ще логічні провтики. Чому Ень'ю так скоро повірив Жуль'єну? Чому Жуль'єн взагалі заговорив про свою місію перед аборигенами? Чому боги анітрохи не опирались, коли їх знищували? Ну і нарешті, а що ж сталося з попереднім кораблем та командою?\nДякую за конструктивний коментар) А боги супротивлялися взагалі-то, просто, схоже, це загубилося на фоні всього іншого. Тепер краще розумію, як потрібно було розставляти акценти)\nПлутанину створює те, що все від першої особи, при цьому персонажів не відрізнити одне від одного, поки до них не звернуться на ім'я.\nТрохи неясно, як тут писали раніше, навіщо юнга все розповів аборигену.\nСтиль читабельний, що позитивно\n8Добра злюка28-04-2021 13:44\nСклалося враження, що тут відбулося вбивство богів заради вбивства богів. Бо мотивація у всіх гг (хто б вони не були)) дуже кульгає.\nЩодо написання від першої особи - було б добре замість зірочки писати ім'я від кого буде йти історія, може б тоді твір був зрозуміліший. А так - ясно, що нічого не ясно)).\nДякую за відгук. Радий, що хоч щось вдалося)\nДякую за коментар. Помилки вже зрозумів.\nДякую за відгук. Приємно чути, що хоч щось вдалося)\nТема цiкпва, але написано якось по дитячому. Чесно, так писали у 30-тих роках минулонр столiття у журналi Техника Молодьожи. Дуже багатослiвно. Театральнicть диалогiв теж впала у око. Всi ми з цього почианали. Продовжуйте.\n13Якийсь автор30-04-2021 16:29\nВсі так люблять розповідати одночасно від декількох перших осіб. Ну зупиніться. Це дуже складний пілотаж, і він не ваш взагалі. Це прийом у детективах, де головний герой по черзі вислуховує версії різних персонажів про подію (і зрозуміло, що кожен опитаний веде розповідь від власної першої особи). А тут – починається параграф чи навіть абзац, і граєш з автором в рулетку: вгадай, хто я зараз? Степан, Жюльєн чи Ен’ю? І виходить, як у казці Дмітрія Соколова з «Казкотерапії»:\nІду я якось лісом. А я там дрова рубав. Дивлюся: стоїть мужик, сокирою махає. «Гей, – кричу, – давай допоможу!» «Ну, – кажу, – поможи, як не жартуєш». Взяв я сокиру, поруч прилаштувався. А тут я повз проходжу.\n(Повна версія російською: https://censor.net/ru/forum/2548421/vot_eto_son )\nпухке волосся розвивається\nВолосся записалося на курси саморозвитку через свою зайву вагу?\nЦей шедевр, здається, перевершує «так кричати міг тільки мертвий».\nМені здається, тут мало бути щось на зразок подорожі Ійона Тихого, але не вийшло.\nВ цілому цікаво, але, як вже зазначали інші, якщо робити багато точок зору то варто їх виділяти. Напр., системою "ім’я, місце, час", тобто "Степан, каюта (забув назву дирижабля), за добу до кінця світу"\nСам сеттінґ не дуже зрозумілий - відстань до планети - сотні км - у космосі вітер, і т.д. Я розумію спробу міксу НФ і фентезі але поки що не дуже вдало


02 грудня 2021 року керівником Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області Василем Чинчиком проведена «Пряма телефонна лінія» з населенням щодо питань життєдіяльності міста. Під час проведення прямої телефонної лінії на деякі питання громадянам були надані роз’яснення.\n– благоустрію території (вивезення побутових відходів, облаштування зовнішнього освітлення);\n– комунального господарства (налагодження теплопостачання, проведення перерахунку за послуги теплопостачання).\nЗвернення які потребують додаткового вирішення, направлені виконавцям на розгляд.


I пам‘ять ожива вогнем пекучих ран\n15 лютого – річниця виводу військ з Афганістану. Афганістан. Уже понад 29 років у нашій свідомості прописалось це слово не як географічна назва далекої мусульманської країни, а як синонім людського лиха, справжнього пекла. Афганська війна… брудна, неоголошена. 25 грудня 1979 року радянські війська були введені у Афганістан для виконання інтернаціонального обов’язку. За довгих 10 років війни на цвинтарях України з’явилося понад 15 тисяч свіжих могил з фотографіями юних облич.\n13 лютого 2018 року у приміщенні філіалу ім. О.Кошового Прилуцького краєзнавчого музею ім. В.І.Маслова відбулася краєзнавча година «Афганістан – душі кривава рана». Присутні на заході учні сьомого класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №2 з розповіді завідуючої філіалу Тетяни Олексіївни Іващенко та перегляду відео «Афганістан 1979 – 1989» дізнались про події, які сприяли введенню обмеженого контингенту радянських військ в Афганістан.\nЗ розповідей гостей ветеранів воїнів - інтернаціоналістів: Володимира Петровича Шевченка почули цікаві спогади про службу у прикордонних військах та Федора Васильовича Червоняка про не менш важливу роль зв’язківців в період бойових дій.\nУчні та гості мали можливість ознайомитись з деякою зброєю, якою користувались в роки війни, листами, документами. Хвилиною мовчання вшанували поіменно наших земляків, які загинули на чужій землі Афганістану, привітали гостей квітами та зробили фото на згадку.\nВідповідальна за проведення заходу завідуюча філіалу ім. О.В.Кошового Прилуцького краєзнавчого музею ім. В.І.Маслова Т.О.Іващенко.\nКохання – невмируща і завжди актуальна тема для всього людства. Найвідоміші особистості присвячували цьому почуттю хвилюючі твори, а кохання змінювало, або навіть ламало звичний плин їхнього життя. Саме тому, 14 лютого 2018 року у виставковій залі музею відбулась краєзнавча година, присвячена Дню всіх закоханих «Історії кохання видатних українців», на якій були присутні учні ЗОШ №14.\nНа заході ми говорили про витоки свята, традиції його святкування у різних країнах світу, про Святого Валентина та про цікаві факти Дня всіх закоханих.\nУкраїнська історія приховує багато таємниць, особливо відчутним є брак інформації про жіночі постаті та кохання видатних українців.\nПро постать великого гетьмана Богдана Хмельницького може розповісти майже кожен свідомий українець, а от яку роль у його долі відігравали жінки ми і обговорили з аудиторією на заході. Ще однією темою розповіді стала трагічна історія кохання доби козаччини – Івана Мазепи та Мотрі Кочубей, та поговорили про вічне кохання, яке перенесли через роки розлуки Микола Костомаров та Аліна Крагельська.\nВсе те, що пережили видатні українські особистості, повинно навчити нас цінувати справжнє, незаплямоване розрахунком чи нещирістю гаряче кохання, від якого солодко замиратиме серце…\n«Подаруй книгу другові»\nУ читальній залі Прилуцької міської центральної бібліотеки імені Любові Забашти до Міжнародного дня дарування книг 13 лютого 2018 року відбулася естафета вигадок «Подаруй книгу другові».\nДо уваги молодіжної аудиторії була запропонована розповідь бібліотекаря про історію створення книги, її значення у сучасному житті людини, а також про передумови виникнення Міжнародного дня дарування книг. Гості книгозбірні переглянули цікаве відео про еволюцію створення книг з різних матеріалів, винайдення та впровадження друкарства, ознайомилися із процесом сучасного книгодрукування, а також взяли участь у розгорнутій дискусії.\nДиректор Прилуцької міської центральної бібліотеки імені Любові Забашти Зубко Л.І. підкреслила особливе місце книги у житті людини ХХІ століття. Наприкінці заходу найактивніші його учасниками отримали від директора бібліотеки книжкові подарунки.\nВідзначення ювілею Забашти\nЗ нагоди відзначення 100-річчя від дня народження Любові Забашти 3 лютого 2018 року на алеї Любові Забашти відбулася міська акція “Щирим словом про землячку”.\nДо прилучан із вітальним словом звернулася заступник міського голови з питань виконавчих органів ради Тетяна Фесенко. У виступі вона підкреслила значення вшанування пам'яті поетеси у процесі збереження наступності поколінь, наголосила на ролі її творчості у контексті літературних здобутків рідного краю. Директор Прилуцької міської центральної бібліотеки імені Любові Забашти Людмила Зубко передала усім учасником заходу вітання від сина літераторки Ігоря Забашти, який, на жаль, за станом здоров'я не зміг приїхати до Прилук, але помислами був присутній на малій Батьківщині мами, а також окремо виділила основні моменти сучасної історії міста, пов'язані із іменем славетної прилучанки.\nПодорож сторінками біографії Любові Забашти допомогла здійснити своєю розповіддю завідуюча міською бібліотекою №2 Тетяна Бабенко, популярність дитячих творів Любові Забашти продемонстрував виступ завідуючої Прилуцької міської бібліотеки для дітей імені Павла Білецького-Носенка Євгенії Гнатів.\nЩиро та емоційно звернулася до прилучан поетеса Ніна Ткаченко - перший лауреат літературно-мистецької премії імені Любові Забашти "Квіт папороті".\nРоздзинкою міської акції став літературний блок, у ході якого усі бажаючі декламували улюблені вірші Любові Забашти. Світлана Коробова, Валентина Макаренко, Надія Леута, Яна Риженко, Тетяна Харченко та інші небайдужі прилучани, декламуючи вірші, достукались до сердець прилучан та показали красу українського слова.\nБард, поет - Віктор Погуляй продекламував власний вірш, написаний під час прогулянки алеєю Любові Забашти.\nСвоїм виступом митець ще раз довів, що прилуцька земля багата справжніми талантами.


Кіно до Великодня: 6 фільмів про сімейні цінності | Vogue Ukraine - Vogue UA\nКіно до Великодня: 6 фільмів про сімейні цінності\nВеликдень – родинне свято, яке хочеться провести тільки з найближчими і коханими людьми. Vogue.ua вибрав шість класичних кінострічок для великоднього вечора – про важливість сім'ї і родинних цінностей.\nСцена з фільму "Розвіяні вітром"\n"Чоловіки і дружини"\nХто знає про загальнолюдські цінності більше, ніж неймовірно тонкий, іронічний і душевний Вуді Аллен? "Чоловіки і дружини" – фільм 1992 року, який режисер вважає однією з найкращих своїх робіт. Це історія про дві сімейні пари, які перебувають на межі розлучення і намагаються зрозуміти, що ж не так в їхніх стосунках. Символічно, що одну з пар – Гейба і Джуді – зіграли Вуді Аллен і його дружина Міа Ферроу, які розлучилися у процесі зйомок. Це чудове кіно – хороший привід поглянути на себе зі сторони.\n"Хто боїться Вірджинії Вулф?"\nЩе одна легендарна кінопара, Елізабет Тейлор і Річард Бартон, грають подружжя у стані кризи у стрічці "Хто боїться Вірджинії Вулф?", екранізації культової п'єси Едварда Олбі. Історія про дві сімейні пари, що постійно сваряться і грають у "психологічні ігри" – одна з найкращих соціальних драм ХХ століття, в якій нетипово реалістично для 1960-х років зображені сімейні відносини. Картина отримала п'ять "Оскарів" і пройшла випробування часом – глибоке кіно, яке допомагає усвідомити, що важливо, а що – ні.\nНайромантичніший і найбільш сентиментальний фільм ХХ століття, який через майже 80 років з дня прем'єри змушує глядачів плакати під час перегляду – зокрема, завдяки геніальному кастингу, що провів режисер Віктор Флемінг. "Я подумаю про це завтра. Завтра буде інший день!" – фраза Скарлетт О'Гари у виконанні Вів'єн Лі, що демонструє її позитивне ставлення до життя і нескінченний оптимізм, незважаючи на непросту долю, стала однією з найпопулярніших кінофраз ХХ століття.\nРадіти моменту, не думати про майбутнє, цінувати близьких – істина одного з найвідоміших фільмів початку 2000-х років є простою. І хоча "Солодкий листопад" номінували на "Золоту малину" і стрічка отримала критику за нереалістичність, це одна з найпопулярніших картин свого часу – багато в чому завдяки красивій кінопарі Кіану Рівза і Шарліз Терон.\n"За сімейними обставинами"\nОдин з найбільш душевних фільмів, знятих у СРСР. Головна перевага "За сімейними обставинами" – в іронії кінострічки: побутові теми, з якими стикається будь-яка сім'я: питання квартири, поділ сімейних обов'язків, сварки зятя і тещі – у фільмі Олексія Коренева пропущені через потужний фільтр здорового іронічного ставлення до життя. Не фільм, а суцільна терапія.\nФільми Веса Андерсона, одного з найяскравіших представників американського незалежного кіно, є ідеальними для перегляду всією сім'єю, якщо ваші рідні мають нестандартне почуття гумору. "Родина Тененбаумів" – нейморівно смішне і стильне кіно про ексцентричну сімейку, яка об'єднується після 20 років життя окремо. Варто переглянути і задуматися, яким іноді корисним для сімейних відносин є гумор.\nПремьера фильма · Пасха ·


Для чого потрібен ріелтор? | Нерухомість України\nГоловна » КОРИСНЕ » Для чого потрібен ріелтор?\nСфера діяльності ріелтора не обмежується тільки угодами з купівлі-продажу квартир і будинків, ділянок або офісів. Крім цього він володіє питанням оренди житлової або комерційної нерухомості. Як правило, орендою займаються не зовсім досвідчені фахівці. Їм віддають в агентстві найлегшу роботу, з якою можна впоратися без навичок і досвіду. Але угоди з купівлі-продажу – це дуже серйозне питання, яке має ряд своїх юридичних тонкощів і інших нюансів. Тому досвідчені ріелтори є професіоналами своєї справи. І попит на таких фахівців досить-таки високий. Вони можуть знайти продавця або покупця на об’єкт, а також забезпечити рекламну кампанію, проконсультувати з будь-якого питання і підготувати всі необхідні документи.\nВрегулювання спірних моментів між сторонами, проведення переговорів, оцінка нерухомості, аналіз ринку, перевірка прав власності, супровід угоди – це і багато іншого виконує ріелтор, допомогу якому надають інші фахівці агентства. Найчастіше елітні квартири купують саме заможні люди. У них банально немає часу, щоб займатися всім самостійно. Тому клієнти воліють користуватися послугами спеціаліста.\nРинок нерухомості зараз пропонує чимало цікавих варіантів з купівлі, обміну чи продажу об’єктів. Ті, хто хоче заощадити, не поспішає укладати угоду, оскільки можна розглянути різні варіанти і вибрати найбільш оптимальний за ціною. Нерухомість не є товаром масового споживання, а тому всі операції ретельно перевіряються юристами агентства. Самостійно це зробити вкрай важко, так як деякі моменти можуть не враховуватися людьми далекими від цієї сфери діяльності.\nПерш ніж придбати квартиру або будинок, покупець спочатку дивиться на виставлений об’єкт. Після чого він сам аналізує ринок і порівнює ціни. Хоча замість нього цю роботу може виконати рієлтор. Він може в тому числі перевірити правовстановлюючі документи, зібрати всі відомості про терміни та умови угоди.\nВибір агентств нерухомості просто величезний, а тому споживачам є з чого вибирати. При купівлі об’єкта споживач керується певними критеріями: ціна, розташування, площа, винагорода агентству і т.д. Якщо оформляється угода з продажу об’єкта, то власнику хочеться отримати більш високу оплату і перекласти всі витрати на покупця.


Лютий лютує, та весні дорогу готує | Зоря Полтавщини. Громадсько-політична газета\nНинішня зима прийшла з великим запізненням, але в дорозі сил своїх не розгубила і, діставшись, одразу почала порядкувати: сніжку натрусила, морозцем, неначе пензликом, шибки розмалювала – красота! Але надзвичайно холодно.\nЙ не тільки людям і тваринам, а й рослинам. Тож і вони потребують теплого “взуття” – пухнастого снігу,\nПродовжуємо накидати під дерева сніг, пам’ятаючи, що снігова волога збагачена корисними елементами. В умовах підвищеної сонячної активності, яка завжди буває в лютому, на деревах можлива поява сонячних опіків. Щоб запобігти цьому, в другій половині останнього зимового місяця слід побілити штамби й скелетні гілки вапняним розчином (звичайно, якщо не зробили цього восени).\nУ теплі сонячні дні необхідно ретельно оглянути плодові дерева щодо наявності на них зимуючих шкідників. Треба позбирати і спалити всі муміфіковані плоди, бо на них багато збудників небезпечних інфекцій, зокрема плодової гнилі. Не завадить і обдивитися плодові бруньки, розташовані на верхівках гілок. Там люблять відкладати яйця попелиці, кліщі, медяниці.\nДе ще ховаються “вороги” саду? Так, у сухому опалому листі зазвичай зимує білан жилкуватий (рос. – боярышница), у згорнутих “трубочках” листокрутка, а в місцях розгалужень облаштовує свої гнізда золотогузка. Необхідно уважно оглянути місця можливого перебування шкідників і знищити їх. Якщо цього не зробити завчасно, навесні у саду з’явиться ціла армія крилатих, повзучих і листогризучих шкідників.\nЩе один вірний і до того ж безпечний спосіб захисту саду від непроханих гостей – принадити в нього птахів. Ще не пізно виготовити і розвісити на гілках дерев годівниці й понасипати в них зернятка та хлібні крихти. Принаджені таким щедрим пригощанням пернаті друзі оселяться в саду надовго, і захист саду від шкідників буде гарантований.\nВнаслідок різких денних і нічних коливань температури на деревах нерідко репається кора, через це на них утворюються морозобоїни – відстає кора. Виявити їх нескладно: необхідно лише постукати по стовбуру спеціальним дерев’яним молотком. Кору в проблемних місцях можна прибити до деревини гвіздками із широкими шляпками. Згодом вона приросте до стовбура.\nНарешті в городників скінчилися вимушені канікули – настав час вирощувати розсаду. Але перш ніж висівати насіння, треба визначити його схожість. Суттєво підвищують врожайність й інші підготовчі заходи, зокрема калібрування насіння, протруювання, загартовування, дражирування. Все це забирає багато часу, але результат таких агрозаходів завжди відчутний – дорідний урожай, що дружно достигає і довго зберігається.\nКалібрувати (сортувати) насіння треба у воді кімнатної температури. Його занурюють на\n5 хвилин. Насінини, які при цьому спливуть на поверхню, треба викинути, бо з них все одно нічого не виросте. Решту просушують до сипучого стану і висівають на розсаду.\nНагадаємо, що найбільший урожай огірків з’являється з насіння 2–3-річної давнини. На рослинах, отриманих із однорічного насіння, буде багато пустоцвіту.\nУ лютому вже можна потроху пророщувати картоплю. Насіннєві бульби слід витягти з погреба й занести в тепліше приміщення. В першій декаді місяця у плівкових теплицях із обігрівом висівають на розсаду перець, баклажани; у другій декаді – цибулю-порей, кореневу селеру; в третій – салат. У цю ж пору в теплицях уже приступають до формування рослин огірка, посіяного наприкінці січня. У партенокарпічних гібридів, тобто таких, що не потребують запилення комахами, на перших п’яти пагонах необхідно видалити всі квіти, бічні пагони й “вуса”, залишивши на них тільки листя. Бічну поросль, що утвориться нижче, необхідно прищипнути на 1–2 зав’язі та два листки. Коли головний пагін доросте до верху шпалери, його необхідно буде перекинути через сусідній дріт і закріпити. Коли стебло відросте на 2–3 листки, його треба прищипнути, дати можливість 2–3 пагонам відрости на 0,5 м і прищипнути їх.\nБджолозапильні гібриди формувати простіше. Їх не потрібно “осліплювати” і прищипувати, як у попередньому випадку. Достатньо лише вкоротити нижні бічні пагони на одну зав’язь і листок, середній ярус – на 2 зав’язі й 2 листки, а третій – на\n3 листки й стільки ж зав’язі.\nНаприкінці лютого у захищений грунт висаджують розсаду томатів із першим квітковим гроном. Рослини висаджують у підживлений органічними добривами й политий теплою водою грунт. Схема висаджування – 50×30 см, глибина садіння – 8–10 см.\nНастав час приготувати все необхідне для пересаджування кімнатних рослин – грунт, дренаж, вазони, кашпо… Якщо з осені не заготовили свіжої грунтосуміші, можна використати стару, але її попередньо доведеться пропарити, щоб знищити збудників хвороб. Горщики перед повторним використанням треба ретельно вимити із застосуванням соди і знезаразити розчином марганцівки.\nБульби й цибулини декоративних рослин, що зимують у підвалі, іноді треба обдивлятися, вибраковуючи ті, що мають ознаки захворювань.\nУ лютому вже можна висівати на розсаду насіння петунії, лобелії, віоли, лаванди, гейхери. Починаючи з другої декади лютого, необхідно розпікірувати сіянці кальцеолярії, бегонії, шавлії, бальзаміну, гвоздики Шабо, висіяних у січні.\n« Головний клопіт – розсада\nА пісня – це душа. З усіх потреб потреба »


Методика виконання натюрморту у початковій школі - Методика формування у молодших школярів навичок живопису у процесі малювання натюрморту - Статті і корисна інформація - НОВА ПЕДАГОГІКА\nПри малюванні натюрморту не треба змальовувати всі його елементи в однаковій мірі. Кожний предмет натурної постановки потребує до себе особливої уваги і відношення: одні (переднього плану) вимагають більш уважного аналізу форми, більш детальної проробки; інші (дальнього плану) можуть бути зображені в загальних рисах, достатньо показати характер форми.\nУскладнення завдань у малюванні натюрморту пов'язане з введенням у натюрморт фону. Загальний фон – не випадковий елемент. Він дає змогу виразно показати і кожен з предметів окремо, і гармонійну єдність всіх предметів об'єднаних фоном.\n7) синтез - підведення підсумку готової роботи.\n2. Композиційне розміщення. Малюнок починаємо, як завжди, з композиційного розміщення зображення. Дуже важливо закомпонувати всю групу предметів так, щоб лист паперу був рівномірно заповнений. Для цього потрібно в думці об'єднати всю групу предметів в одне ціле і продумати її розміщення відповідно до формату листа паперу. Зверху треба залишити більше місця, ніж знизу. Тоді буде враження, що предмети міцно стоять на площині. Разом з тим потрібно слідкувати, щоб зображувані предмети не впирались у краї листа, і навпаки, не було багато пустого місця.