Автоматизоване робоче місце менеджера - Навчальний посібник (Худякова І.М.) - Глава: 2.1. управління робочим часом або «тайм- менеджмент» онлайн\n2.2. ділова атрибутика менеджера\n2.2.1. Візитні картки\nДо недавнього часу візитні картки вважалися прерогативою ди- пломатів і високих посадовців. Але останнім часом цей корисний звичай набув ширшого розповсюдження.\nВізитні картки почали використовувати досить давно, але до те- пер склалися певні загальноприйняті норми користування ними. В їх основі лежить просте розуміння, що ваша візитна картка — це те, що залишається у вашого знайомого, співрозмовника, ділового парт- нера після очної або заочної зустрічі з вами. Картка повинна не тіль- ки містити ті відомості, які ви хотіли б про себе залишити, але і сприяти збереженню у вашого партнера того іміджу, до створення якого ви прагнете.\nЯк правило, візитна картка — це прямокутний шматок білого напівщільного якісного картону, на якому друкарським спосо- бом чітко і красиво віддруковані ваші прізвище, ім’я і (як пра- вило) по батькові разом з іншими відомостями, які ви хочете про себе повідомити.\nЧітких правил відносно розмірів візитних карток немає, але звичайно у чоловіків вони можуть бути трішки більшими, ніж у жі- нок — скажімо, 90 х 50 мм і 80 х 40 мм (у Великобританії візитні ка- ртки жінок більші, ніж у чоловіків). Візитна картка молодої дівчини може бути ще меншою — як правило 70 х 35 мм. Візитні картки ве- ликих розмірів поступово виходять з практики — з розповсюджен- ням спеціальних альбомів для їх зберігання. Слід подумати про те, щоб і ваша картка мала стандартний розмір, і її не довелося підгина- ти або підрізати.\nЗагальні вимоги до шрифту візитних карток полягають у тому,\nщо він повинен легко читатися. Ім’я, як правило, виділяється трохи\nбільшим розміром, який буде легко читатися напівжирним шрифтом злегка більшого розміру. Не рекомендується використовувати складні готичні або декоративні шрифти. Будьте обережні з використанням курсивного зображення шрифтів, особливо, якщо у вас рідкісне, або те що важко вимовляється прізвище або ж йдеться про картку на іноземній мові. (Рис.2.15.)\nЯк правило, візитна картка повинна мати чорний текст на біло- му фоні, надрукований упоперек картки без будь-яких рамок або за- витків. Останнім часом друкарні пропонують широку гамму кольо- рових карток, карток на пластмасі або навіть на шкірі, але норми етикету не рекомендують відходити від чорно-білої гамми. Важливі- ше зосередитися на виборі відмінної якості паперу, який може бути злегка тонований, мати поверхню. Прагніть уникати і глянцевої\nповерхні карток. Кольорові і незвичайні картки поки залишаються прерогативою художників, друкарів, а також комівояжерів, праців- ників служб сервісу і рекламних агентів. Чорна рамка на візитній картці допускається на знак трауру.\nУ багатьох двомовних країнах широко застосовуються двохсто- ронні картки — з текстом на іншій мові на зворотному боці. Якщо дотримуватися суворих протокольних норм, то це не зовсім пра- вильно. Адже зворотний бік призначений для того, щоб на ньому можна було б зробити якісь записи. Якщо у вас є можливість, поста- райтеся замовити окремі картки на українській, російській та іно- земній мовах. Але, проте, двосторонні картки цілком допустимі — головне дотриматись правил написання карток на іноземній мові.\nУ сучасній практиці використовуються ділові, особисті, корпо- ративні і сімейні візитні картки. Трапляються випадки і комбінова- них візитних карток, що містять як службові, так і особисті дані про її власника.\nОсобиста візитна картка. Як правило, вона містить ім’я і прі- звище власника. Телефонні номери, посади, адреси в ній не обов’яз- кові. Характеризуються достатньо вільним стилем виконання. Тут же може бути вказане ваше по батькові або просто ініціал — залеж- но від вашого іміджу, віку, національних і культурних традицій. На особистій візитній картці можна дати також ті додаткові відомості, які ви хочете про себе повідомити (адреса, телефон (и), номер пей- джера, адреса електронної пошти та ін.). Варто подумати, які міні- мальні відомості ви хотіли б повідомляти про себе — номер телефо- ну завжди можна дописати від руки. Додаткові відомості, як прави- ло, друкуються дрібнішим шрифтом в правому нижньому куті. Осо- биста картка може містити і відомості про ваше звання або вчений ступінь (професор, доктор, генерал-майор, кандидат технічних наук і т. ін.) — ці відомості зазначаються під ім’ям. Не дивуйтеся, якщо на особистій картці вашого зарубіжного знайомого ви знайдете не\nйого домашню адресу, а адресу його клубу (буває, що зазначається як клубна адреса — в лівому нижньому кутку, так і домашня — в право- му нижньому кутку). Жінки звичайно не подають яких-небудь додат- кових відомостей на своїй особистій візитній картці — тільки ім’я, по батькові і прізвище. Решта даних може бути внесена від руки.\nРізновидом особистої картки є сімейна візитна картка. Вона ви-\nкористовується при знайомстві, привітанні друзів сім’ї, додається до подарунків. Необхідно пам’ятати, що ім’я дружини ставиться перед ім’ям чоловіка. Адреса на сімейній візитці може не зазначатися.\nДілова візитна картка — це невід’ємний атрибут сучасного ділового спілкування. Перше уявлення, як правило, починається з обміну візитними картками. Особливе значення вони мають при спі- лкуванні з іноземцями, людь-\nми, що не говорять на вашій рідній мові. На діловій візитній картці повинні бути чітко за- значені ваші прізвище та ім’я (по батькові), назва вашої фір- ми або організації й ваша поса- да, повна поштова адреса і інші відомості. Також на ній цілком доречним буде використання логотипу вашої фірми або ор- ганізації. У державних урядов- ців, депутатів на візитній карт- ці може бути зображення дер- жавного прапора або герба. У діловій візитці може зазнача- тися ваше звання або титул, сфера відповідальності в рам- ках вашої організації, номери\nтелефону (телефонів), факсу,\nтелексу, електронної пошти.\nЯкщо у вас змінився телефон, то ви можете акуратно вписати новий номер, закреслюючи старий. Закреслювати і вписувати нову назву посади вважається неетично — слід потурбуватися про те, щоб як- найскоріше замовити нові візитні картки. Ділова візитна картка без адреси також не відповідає нормам етикету (виняток становлять дипломати і вищі державні посадовці). Якщо у вас змінюється адре- са, і ви ще не знаєте своїх нових телефонів, то краще вказати офіцій- ну адресу вашої організації, телефон секретаріату або канцелярії.\nУ випадку, якщо організація має декілька філій, то на ділових візитних картках її представників можуть бути вказані кілька адрес.\nДілові візитні картки співробітників магазинів, підприємств\nсфери послуг і ін. за оформленням можуть відходити від суворих норм етикету — по суті справи це не тільки інформаційна, але і рек- ламна продукція. На таких картках на звороті може бути розміщена невелика схема околиць, а також фотографія її власника, кольоро- вий символ, девіз фірми.\nРізновидом ділової і особистої візитки є комбінована візитна\nкартка, де разом із службовою адресою (у лівому нижньому куті) за- значається і домашня адреса (у правому нижньому куті). Такі картки доречні для наукових і творчих працівників, які часто працюють удома. Жінки, як правило, не вказують на таких картках свою дома- шню адресу, обмежуючись номером телефону.\nКорпоративна візитна картка. Як правило, не містить імен і\nпрізвищ. У ній зазначається сфера діяльності фірми, перелік послуг, контактні телефони, карта проїзду, адреса web-сторінки, використо- вується фірмова символіка. Така візитка містить рекламний харак- тер, в основному використовується на виставках. Часто їх роблять двосторонніми, або книжечкою.\nВізитні картки широко використовуються для вираження доб-\nрих слів поздоровлень, співчуття і т. д.\nЦілком доречно вкласти в конверт візитну картку разом з вітальною листівкою або невеликим листом. На картці, як пра- вило, простим олівцем можна написати кілька слів, звичайно в третій особі.\nВізитна картка з парою теплих слів, додана до букету квітів — це високооцінюваний жест вдячності артисту, художнику або просто доброму знайомому в особливий для нього день.\nШироко застосовуються стандартні скорочення французьких слів. Як правило, такі короткі написи робляться простим олівцем в лівому нижньому куті картки.\n• p. r. (Pour remercier) вираження подяки;\n• p. f. (Pour feter) привітання з нагоди свята;\n• p. f. c. (Pour faire connaissance) вираження задоволення знайом-\n• p. f. N. A. (Pour feter Nouvel An) привітання з Новим роком;\n• p. p. c. (Pour prendre congre) прощання при остаточному від’їзді;\n• p. c. (Pour condoleance) вираження співчуття;\n• p. p. (Pour presenter) з нагоди представлення.\nЗапам’ятайте: обмін візитками — це церемонія, сценарій, де кожному відведена певна роль, яка не змінюється залежно від її ви- конавців.\nОбмінюються картками відповідно до етикетного старшинст-\nва: за рангами, починаючи з високопоставлених чинів (якщо ви самі не зможете розібратися, хто є хто, поцікавтеся заздалегідь); при рівності чинів беруть до уваги вік, потім враховуються жіно- чі привілеї.\nУ першу чергу, візитні картки використовуються при знайомст- ві — очному або заочному. При першій особистій зустрічі після слів представлення ви можете передати своєму новому знайомому свою візитну картку. Одержавши візитну картку свого співрозмовника, уважно прочитайте його ім’я — особливо якщо його вимова викли- кає труднощі.\nУ ході ділової бесіди або переговорів можна покласти перед со- бою візитні картки ваших співрозмовників — це допомагає уникну- ти помилок у вимові їх імен і посад.\nЯкщо у вас не виявилося з собою візитної картки — обов’язко-\nво постарайтеся послати або передати її співрозмовнику.\nПісля вручення візитки її перевертають для читання: це свід- чить про чемність і увагу до одержувача. Партнерам з Азії (напри- клад, Японія, Сінгапур, Тайвань) візитку подають двома руками, роблячи уклін. Чим важливіша персона, тим більший уклін. Пред- ставникам Сереньої Азії візитку (як і подарунки, їжу) вручають тільки правою рукою (за місцевими традиціями ліва рука вважається брудною).\n«Церемоніальне» вручення візитки виправдане і тим, що на ка-\nртці написане не тільки ім’я власника, але і назва його фірми! Це на-\nгадує «Стихи о совенском паспорте»: «Я достаю из широких штанин дубликатом бесценного груза. Читайте, завидуйте…». Мабуть, така повага до свого ділового документа, яким є візитка, цілком зрозумі- ла, але тільки з кишень штанів візитку діставати не можна. Кишені\nчоловічих штанів призначені для особистих речей (носова хустка, пігулки та ін.). Нагрудна кишеня піджака — тільки для декоративної хустки, а не для ручок, гребінців і візиток. Ручки і гребінці носять у внутрішній кишені, візиткам там теж не місце. Де ж їх тоді зберіга- ти? Можна все, що не заборонене, — вибір за вами.\nНе вручають візитки під час застілля (виключенням, мабуть, є\nділова зустріч в ресторані).\nОдержувач, висловлюючи шанування, повинен уважно (хо- ча і недовго) розглянути картку і обов’язково вимовити прізви- ще, ім’я або посаду її власника. Це може бути фраза ввічливості:\n«Спасибі, пане Кононов», «Дуже приємно, Маргарито Олексіївно». Або просто: «Пане віце-президенте!». Признайтеся: ви так дієте? Ні? На жаль, це етикетна демонстрація зневажливого ставлення до партнера на мові символів. Тобто nonverbal communications — без- словесне спілкування!\nПроте уявіть собі: вам вручають візитку, на якій написано Gochenour або Schlesinger. Чи зможете ви, глянувши на картку, з ле- гкістю вимовити таке прізвище? Та ще якщо партнерів декілька! А іноземець, ви вважаєте, без утруднень прочитає Shevchenco або Pshenyshnyuk? Тому при врученні візитки іноземцю, звичайно на- зивають себе — чітко, не поспішаючи. Якщо ви все ж таки не розчули, і текст візитки також не допоміг вам, можна, вибачившись, перепитати. Не бентежтеся! Неввічливо, якщо надалі ви називатиме- те людину неправильно.\nЙдучи куди-небудь з візитом, пам’ятайте: першими вручають візитку господарі, а не відвідувачі. Але комерційний або рекламний агент має право заперечити: «Таке правило етикету може перешко- дити укласти угоду, якщо господар кабінету (майбутній замовник), не вручивши своєї картки, скаже: «Так, ваші пропозиції непогані, ми їх обдумаємо і звернемося до вашої фірми». Але ж відсоток від за- мовлення хочу одержати я, і потрібно, щоб звернулися саме до мене, а у партнера не залишиться моєї візитки!». Трохи терпіння — зараз ми знайдемо вихід.\nРіч у тому, що, розраховуючи на встановлення контактів або відправляючись куди-небудь, можна переслати картку (це буде рівноцінно візиту) або залишити в офісі особисто (якщо є така мож- ливість — це буде правильніше).\nПрипустимо, ви їдете на конференцію, але водночас хочете від-\nвідати ще кілька фірм і організацій, де про вас ще ніхто не знає. Роз- рахувавши час приїзду, ви наперед, поштою, посилаєте в ці органі- зації свої візитки, на яких у верхньому куті справа (при розробці ди- зайну картки потрібно передбачити для цього вільне місце) зробите напис «для кого» (наприклад: «пану Кравцову», «менеджеру зі збу- ту» і т. ін.). Але чи зрозуміють одержувачі, з якою метою ви послали їм візитку? Для цього буде необхідна ще одна позначка, але про це йтиметься пізніше.\nА поки докладніше зупинимося на іншому варіанті достав-\nки візитної картки — з помічником-колегою або із співробіт- ником вашого партнера, який візьметься передати про вас необ- хідну інформацію. У випадку якщо картку в організації залишаєте не ви особисто, а помічник, потрібно загнути лівий край візитки. Можна не указувати «для кого» — про це скаже уповноважена ва- ми особа, а позначку про мету зробити все-таки доведеться. Але в обох випадках картку треба вкласти в конверт (спеціальний фір- мовий або будь-який інший). Заклеюють конверт лише у разі передачі особистого послання, але не в офіційній сфері — це вар- то взяти до узяти при передачі особистих візиток у світському житті. Підписують конверт з візиткою, тільки якщо його відправ- ляють із замовленим товаром з магазину. Норми етикету вимага- ють, щоб особа, що одержала картку від свого заочного знайомого, відіслала йому у відповідь візитну картку протягом доби. При за- очному представленні в лівому нижньому куті картки можна олів- цем зробити напис p. p.\nДипломати, що прибувають до нового місця служби, як прави- ло, направляють свою візитну картку з написом p. p. тим співробіт- никам міністерства закордонних справ країни перебування, з ким їм\nналежить часто зустрічатися з робочих питань, а також своїм коле-\nгам з інших посольств.\nНаправляючи візитні картки заочно, бажано супроводжувати їх\nкоротким листом або запискою з вираженням надії на продовження знайомства. Можна зробити приписку і на самій візитній картці.\nНаправляючи особисту або сімейну картку заміжній жінці, ви\nповинні направити її в двох примірниках. Жінка — дипломатичний співробітник також відправляє подружжю дві свої картки.\nПодружжя, що залишає візитні картки в будинку іншої подруж-\nньої пари, залишає одну візитну картку чоловіка для чоловіка і одну сімейну картку для дружини (у Англії залишаються дві картки чоло- віка і одна картка дружини).\nОтже, відвідувач, якому господар кабінету не вручив візитку, може передати свою картку через секретаря (або іншого співробі- тника свого партнера) до або після зустрічі, зробивши позначку про мету вручення візитки і вклавши її в незаклеєний конверт. Передба- чається, що на візитку, доставлену поштою або з помічником, одер- жувач відповідає не пізніше, ніж через 24 години: телефонує, поси- лає лист або вручає у відповідь свою візитку. Такий вихід на новий контакт вельми обнадіює.\nПри пересилці (поштою або з помічником) на візитках необхід-\nно зробити деякі позначки.\nНа відміну від ділових візитних карток обмін особистими або комбінованими візитними картками може відбуватися і в кінці зна- йомства. Домовляючись про подальші контакти, цілком доречно об- мінятися картками.\nДілові візитні картки продавців, рестовраторів, друкарів мо-\nжуть пропонуватися відвідувачам і лежати на конторці. У цих ви- падках відвідувачі можуть самі брати їх. У всіх інших випадках картка вручається — хоча цілком доречно попросити візитку у\nспіврозмовника, що зацікавив Вас, запропонувавши йому зазда-\nНа візитні картки розповсюджуються загальні правила знайомс- тва і представлення: молодший першим вручає свою візитну картку старшому, чоловік — жінці (жінка не зобов’язана у відповідь вруча- ти свою картку).\nОбмін візитними картками при особистій зустрічі, як правило, супроводжується невеликою бесідою. Адже візитна картка лише закріплює представлення. Слід уникати ситуацій візитних карток випадковим співбесідникам, як, втім, не слід чекати картки від ціка- вого вам, але напівзнайомої людини, з яким ви обмінялися лише парою ввічливих слів в кулуарах конференції або на загальному прийомі.\nНе нав’язуйте свою візитку! Її вручають, коли виникла зацікав-\nленість протягом контактів. А це далеко не завжди відбувається при знайомстві. Але що ж робити, якщо вам вручили візитку? Обов’яз- ково вручіть у відповідь свою картку. Але якщо не бажаєте продов- жувати контакти, скористайтеся не звичною робочою, а представни- цькою. На представницькій картці немає адреси, телефонів та інших даних для продовження контактів. Така візитка необхідна в першу чергу тим, хто часто вимушений спілкуватися з публікою: артистам, представникам модельного бізнесу, політикам. Представницьку ві- зитку також можна використовувати при реєстрації на конференціях і з’їздах, на виставках.\nІснує три основні версії походження візитних карток. Згідно з першою версією, візитні картки виникли в стародавньому Китаї, в II столітті до н. е. Китайські урядовці зобов’язані мати картки на чер- воному папері з написаними на них ім’ям і посадою. Також було прийнято посилати картку разом з дарунками. На таких картках пи- салися побажання успіху, здоров’я та ім’я дарувальника. Перша офіційна згадка про візитну картку відноситься до епохи короля\nЛюдовика XIV. Візитна картка була гральною картою з ім’ям візите- ра. Назва візитної картки походить з Франції — від французького слова «vizite» — візит.\nПерші візитки в Російській імперії з’явилися при Катерині II. У той час вони були дуже химерні, з великою кількістю рослин- них орнаментів, гербами власників. Але досить швидко наступає епоха мінімалізму. І тоді візитки стають лаконічними і простими:\n«Пушкін’» — ні прикрас, ні іншої інформації. Поступово вони стали невід’ємним атрибутом світського життя. Виготовлення візиток стало особливим мистецтвом, яким займалися кращі гра- вери. Перша друкарська візитна картка була знайдена в Німеччи- ні і датувалася 1786 роком. Після революції візитні картки вико- ренили, оголосивши їх буржуазним пережитком. Знов візитка з’явилася в СРСР, але вона вже розвивається за правилами\n«місцевих буржуазних пережитків». За новими правилами писати\nпрізвище власника картки стали перед ім’ям, тоді як зарубіжні країни залишали за собою «інші правила». Природно, це призво- дило до збентеження. Ще одне із важливих правил «російської візитки» — однаковий розмір, повна відмова від будь-якої вишу- каності та розкоші.\nУ той час за кордоном існувало два види візитних карток: вер-\nтикальний і горизонтальний. Вертикальна візитка виникла ще в кін- ці 19 століття, а горизонтальна трохи раніше. У СРСР же здебільшо- го переважав горизонтальний формат візитних карток. Він і до цього дня є основним форматом. «Друге дихання» візитних карток почало- ся з бурхливим розвитком економіки в 60-х роках XIX століття. Візитки починають замовляти в друкарнях, пишуть від руки, ство- рюються фірмові стилі. Спочатку візитні картки мала «верхівка» влади. Але з приходом демократії «ця розкіш» стає доступною для всіх. А в кінці XIX століття починається новий виток прикрашуван- ня: різні шрифти, безбарвне тиснення (конгрев), кольорові папери, орнаменти, емблеми, золочення обрізів, вирубка. Навіть спеціальні конвертики для візиток.\nВізитка стала якимсь кичем в поліграфічній індустрії. Ввічливе нагадування про власника картки змінилося на престижність самої візитки. Інформація стає агресивною, вкрай індивідуальною. Почи- нається новий бум у роботі дизайнерів: зробити візитну картку яко- мога більш індивідуальною, використовуючи нові технології і креа- тивне мислення. Тепер візитка стала стилем ділових відносин і оста- точно викорінила свій старомодний стиль візитного квитка.\nЗ історією візиток пов’язують навіть смішні випадки. У\n1987 році мандрівник і відкривач, француз Лука Ріньйон потрапив в авіакатастрофу. Політ на одномоторній сесне закінчився вельми сумно — літак почав втрачати висоту, Ріньйон вистрибнув з нього на висоті приблизно десяти метрів, зламав ногу і пошкодив ліву ру- ку. Африка. 1987 рік. — «Я усвідомив, що не можу йти, не можу на- віть розвести вогонь, кожен рух заподіює біль, але що найнеприєм- ніше у мене абсолютно не було зброї, карт, води та їжі… Я тихенько втрачав упевненість, в тому що побачу близьких мені людей ще раз». Проте наступного дня Ріньйона підібрали, втім, цьому він був зовсім не радий. Плем’я, що знайшло його, було достатньо малень- ким — всього кілька чоловіків, кілька жінок і троє дітей. Що не за- важало їм час від часу нападати на інші поселення і… з’їдати воро- гів. Лука потрапив до людоїдів. Зрозумівши, що сам він пересувати- ся не може, його вирішили з’їсти наступного дня. — «Я не знав, про що вони говорять… Власне і вони не розуміли, що я кажу. Ми спіл- кувалися за допомогою жестів і малюнків на землі. Але те, що мене збираються з’їсти не викликало сумнівів. Мене мацали. Облизували- ся, а діти… Діти хлопали себе по животу. В той момент я був пере- ляканий неймовірно». Ріньйон спробував домовитися з гурманами, але ні одяг, ні взуття, ні годинник не викликали їх інтересу. Абсо- лютно випадково він знайшов в кишені декілька власних візиток і запропонував їх просто так. — «Я не сподівався, що це щось дасть. Просто запропонував їм подивитися на мою візитку… Я завжди носив їх з собою, в маленьких містечках ставлення до іноземців не- довірливе, а візитки показують, хто я такий… Ставлення відразу ж\nзмінюється. Дрібні чиновники в таких містечках часто бувають дуже корисні… але тут! Тут же не урядовці. Ці люди не мали до мене ні- яких претензій — адже я був просто їжею!» Проте візитну картку Луки прикрашав невеликий герб Академії Мандрівників. Через кіль- ка годин, вже в темноті його дбайливо донесли до якогось селища, де залишили лежати біля крайнього будиночка. Потім з криками чо- ловіки сховалися. — «Я нічого не розумів… Щось підказувало мені, що у мене з’явився шанс». На крики збіглися місцеві жителі, які не- гайно довезли Ріньйона до більшого поселення, де був телефон, по якому викликали вертоліт. Госпіталізований Лука через місяць вже самостійно пересувався на милицях. — «Слава богу, що у мене були ці візитки з собою… Ну і, звичайно, дуже вдало, що на них був герб академії…». На жаль, що саме справило враження ми так і не дізнає- мось. Зате Ріньйон живий.\nЗ бурхливим розвитком промисловості і банківської справи ві-\nзитна картка стала предметом ділового етикету. Дизайн візитних ка- рток став суворим. Найбільшого поширення візитні картки набули в Америці.\nУслід за європейськими країнами Україна все більше і більше освоює світ візитних карток і розширює не тільки сферу їх застосування, але й індивідуальність їх виготовлення. Наприклад, «подвійні» роз- кладні картки поки що рідкість, але побачити їх можна все частіше.\n2.2.2. Діловий одяг\nСучасна мода і строгий діловий етикет — як поєднати приємне з корисним? У чому суть ділового іміджу? Зібраність, пунктуаль- ність, суворість, консерватизм, стабільність, благополуччя, доста- ток, стриманість, оперативність, акуратність. Погодьтеся, ці якості властиві кожній діловій людині, незалежно від галузі бізнесу, в якій вона працює. Яким же чином перекласти ці поняття на мову одягу, аксесуарів, зачіски та інших елементів зовнішності?\nБільшість нас ніколи не замислювалися над тим, хто така\n«ділова людина». Попросіть кого-небудь з Ваших знайомих дати точне і повне визначення цьому поняттю, і Ви побачите, що біль- шості запитаних важко буде відповісти на це, здавалося б, просте питання.\nАле якщо Ви запитаєте про те, як повинна виглядати ділова лю- дина, то здебільшого відповідь починатиметься так: «Це людина в костюмі». Звичайно, будуть названі і ввічливість, і охайний, струн- кий вигляд, і багато інших чинників. Але головним, невід’ємним ат- рибутом її зовнішності практично одностайно і без затримки буде названий костюм.\nІ це дійсно так. Найпоширеніший і найвизначніший на сьогодні одяг справжніх бізнесменів — це, поза сумнівом, костюм. Можна з упевненістю сказати, що він став «робочим одягом» ділової людини. У ньому ділові люди сідають за стіл переговорів, наносять візити, в ньому прийнято ходити в ресторан, і так далі — всього не перера- хувати!\nМожна сказати, що костюм — це «візитна картка» людини. Адже перш за все дивляться, як людина одягнена. Дуже часто перше враження надовго залишається в пам’яті людей, з якими ми знайо- мимося. Тому нехтувати своїм зовнішнім виглядом — не допустимо. Вам важко буде змінювати той образ, який створився у людини при першому знайомстві з Вами. Наприклад, акуратність і підтягнутість в одязі дуже часто асоціюються з організованістю в роботі, з умін- ням цінувати свій і чужий час. І, навпаки, розхлябаність — синонім метушливості, забудькуватості, тобто якостей, які в спілкуванні з людьми прийнято розцінювати негативно.\nАдже неправильно підібрана краватка або сорочка (навіть якщо вузол краватки пов’язаний бездоганно, а сорочка чудово випрасува- на) здатні внести різнобій в загальний стиль костюма, і одяг вигля- датиме хаотично. Варто над цим задуматися!\nТут необхідно зробити деякий відступ для того, щоб пояснити,\nяк правильно носити костюм і певні критерії його підбирання.\nЗверніть увагу, що в нашій країні тривалий час носіння крават- ки або костюма вважалося прерогативою великих урядовців і вищих керівників. (Якщо костюм одягала звичайна людина, то це вважало- ся мало непристойним; нерідко їх презирливо називали «інтелігент»,\nНавіть зараз, коли костюми носять відносно велика кількість людей, нерідко вживаються зменшувально-пестливі форми слів\n«костюм» і «краватка». Дуже часто можна почути іронічне — в «кос-\nтюмчику», не менш рідкісний оберт — «ти сьогодні при краватці».\nПодібне ставлення до костюма було сформоване кількома поко- ліннями, які ставилися до цього виду одягу з недовірою, а часто просто його ніколи не носили. Потреби в костюмі не виникало, життя до цього не примушувало, а «ходити при краватці» з власної ініціативи не мало ніякого сенсу.\nСформувалася думка про те, ніби костюм — «ненашенський» одяг, і тому практично повністю виявилась відсутньою література про те, як потрібно правильно носити костюм, визначили в нашій країні справді дивовижне ставлення до костюмів і до принципів їх шкарпетки. Краватка одягається будь-яка (лише б була), часто під настрій; спортивне взуття в поєднанні з піджаком — явище нерідке; костюм без краватки — в цьому деякі навіть бачать особливий шик. На сорочці при цьому розстібаються два верхні ґудзики — вважа- ється, що це вид відпочиваючої і розслабленої людини. Загалом, всього не перелічити.\nЛамаючи помилкові стереотипи, хотілося б розглянути всі аспекти і правила носіння костюма, починаючи з елементарних і загальних принципів і закінчуючи стандартами, прийнятими зараз в більшості розвинених країн. Окремо необхідно розкрити питання про моду і про те, як вона впливає на такий досить консервативний тип одягу, як костюм.\nНе дивуйтеся, якщо певні наведені тут істини здадуться вам аз-\nбучними — адже є люди, які цього не знають!\nНорми, яких необхідно дотримуватися, розміщуються ніби у порядку «ускладнення» — від найпростіших правил, які стосуються в цілому до всього костюма, до його деталей — краватки, сорочки і т. д. Для того, щоб легше було користуватися цим розділом книги як повсякденним посібником, вони пронумеровані.\nБільшість цих правил стосуються костюмів, які носяться повсяк- денно, в робочій обстановці. Те, що пропонує мода, часто може не співпадати з цими постулатами, а іноді і прямо суперечити їм. До розмови про моду ділових костюмів ми ще повернемося і відзначи- мо найістотніші моменти. Поки необхідно лише зазначити, що діло- вий костюм — річ дуже консервативна. Загалом мода в більшості своїй стосується таких «відгалужень», як, наприклад, спортивні під- жаки, парадні костюми.\nОдягнувшись за запропонованими правилами, Ви ніколи не про-\nграватимете в зовнішньому вигляді тим, хто одягнений «по моді».\nПравило 1. Ніколи не одягайте одночасно костюм і спортивне взуття. Річ у тому, що це речі, несумісні за своїм призначенням. Взуття для занять спортом не може бути використане разом з одя- гом, в якому ніхто і ніколи спортом не займається. Відбувається по- єднання речей, що не поєднуються.\nПравило 2. Одягнувши костюм, не беріть сумку спортивного типу. Бажано носити папери і необхідні речі в дипломаті, портфелі або папці. Якщо все ж таки виникла необхідність, виберіть одно- тонну сумку, без яскравих малюнків і наклейок, бажано темного кольору.\nПравило 3. Якщо Ви одягли костюм, завжди одягайте і крават-\nку. Краватка до костюма необхідна. Діловий костюм без краватки не носиться. Виняток з цього правила — піджаки спортивного крою, які можуть бути одягнуті навіть на футболку. Але такі піджаки практично не використовуються в діловому спілкуванні. Абсолютно неприпустимо носити двобортні піджаки без краватки. Це все одно, що одягнуть підтяжки без штанів.\nПравило 4. Сорочка, що одягається з костюмом, повинна мати довгі рукави. Носити сорочки з короткими рукавами в діловій обста- новці не рекомендується, оскільки вважається елегантним, якщо манжети сорочки видно з-під рукавів піджака приблизно на 1,5–\n2 сантиметри. Краще всього підібрати сорочку, на якій немає нагру- дних кишень. Якщо це неможливо, то принаймні бажано, щоб кише- ня була простою, без клапана, який застібається на ґудзик. І, звичай- но, на ньому не повинно бути ніякого малюнка, вишивки або узору, який прийнятний в простій сорочці, але недопустимий в сорочці, що одягається з костюмом.\nПравило 5. Не допускайте, щоб затяжний кінець краватки не виглядав, виступаючи через її лицьову частину. Найкращий варіант для того, щоб кінець не був видний — просмикнути його в петельку, що майже завжди є на зворотному боці лицьової частини краватки. Можна також акуратно просмикнути його в сорочку між ґудзиками. В цьому випадку потрібно переконатися, що сорочка не настовбур- чується на цьому проміжку.\nЧасто буває, що краватка дуже великої довжини, і затягнутий кінець виходить з-під лицьової частини знизу. Цього також не слід допускати, варто прибрати його в сорочку.\nПравило 6. Не слід виділятися своїм одягом в робочий час.\nЦе одне з основних правил. У повсякденному спілкуванні непо-\nмітний костюм вважається хорошим тоном.\nМожна виділити кілька пунктів, які складають це правило.\nА. Не носіть дуже світлі костюми. Найпоширеніші кольори костю-\nмів для кожного випадку — темно-синій і темно-сірий.\nБ. Не одягайте строкаті або темні сорочки.\nВ. Підбирайте краватки не дуже яскраві та з яскравими узорами.\nГ. Носіть шкарпетки темного кольору.\nПравило 7. Якщо Ви не знаєте, які черевики або сорочку виб- рати, то віддайте перевагу білій сорочці і чорним черевикам. Дотри- муючись цього правила, Ви не помилитеся у виборі колірної гами. Чорне взуття і білу сорочку у принципі можна носити з костюмами\nбудь-якого кольору. Якщо у Вас є якісь сумніви в правильності вибору, знайте: дотримуючись цього правила, Ви завжди будете у виграші.\nПравило 8. У зав’язаному стані краватка повинна торкатися нижнім кінцем пряжки ременя. Це правило допомагає виглядати ма- ксимально елегантно. Краватка, зав’язана дуже коротко, виглядає смішно, а дуже довга краватка вносить в костюм невідповідність. Отже, якщо Ви приділите трохи більше часу для того, щоб зав’язати краватку необхідної довжини, Ви виграєте набагато більше, ніж як- що залишите краватку такою, як вона з першого разу «зав’язалася». Тому в подальшому при зав’язуванні краватки враховуйте це і праг- ніть наперед розрахувати довжину краватки.\nПравило 9. Ширина краватки повинна відповідати ширині лац- канів піджака. На цьому правилі хотілося б зупинитися детальніше, щоб пояснити його зв’язок з модою. Річ у тому, що найбільш схиль- ний до примх моди елемент ділового костюма — це краватка. Мода рідко змінює сам принцип краватки, але досить часто впливає на її колір і ширину.\nДо модних забарвлень краватки ми повернемося трохи згодом, а про його ширину необхідно поговорити зараз, оскільки це цілком пов’язано з нашим правилом.\nШирина краватки періодично змінюється на вимогу моди. Ця тенденція помітна досить виразно, якщо повернутися до нашого не- давнього минулого.\nНаприклад, дуже часто ми бачимо на вулицях літніх людей, одягнених в піджак (або костюм) і при краватці. Але при погляді на краватку на думку спадає порівняння з «лопатою»!\nТак, з погляду сучасної моди ця краватка жахлива. Але ж був час, коли така краватка вважалася модною.\nА піджак цієї людини, помітьте, здивування особливого не ви-\nкликає. Його все-таки можна носити.\nАбо інший приклад. Пригадайте 1987 рік, коли на прилавках магазинів з’явилися вироби кооперативів, і серед них були краватки,\nщо були тонкою смужкою завширшки три — три з половиною сантиметри. Ця краватка не зав’язувалася (вузол був склеєний) і крі- пилася за допомогою резинки, що розтягується. Найбільше її вико- ристовувала молодь від 16 до 20 років. Глибоко впевнені, що це і є мода, молоді люди одягали класичний костюм і цю краватку. Невід- повідність між шириною краватки і лацканів піджака впадала в очі, але прагнення бути модним переважало.\nТому перед тим, як одягнуть костюм і вибрати краватку, звер- ніть увагу на те, щоб ширина краватки ні в якому разі не перевищу- вала ширини лацканів, і, відповідно, щоб краватка не була дуже вузькою. Річ у тому, що тут є ще один секрет: при вузькій краватці одвороти здаються трохи ширше, при надмірно широкій краватці одвороти візуально «звужуються». Візьміть собі за правило врахову- вати цю просту відповідність.\nПравило 10. Краватка повинна бути світлішою за костюм і\nтемнішою за сорочку. Це також одне з основних правил. Найкраща кольорова гама досягається тоді, коли краватка за кольором гармо- нує з піджаком, але світліша за нього і темніша за сорочку. Напри- клад, якщо Ви одягнете сірий костюм, то світло-сіра краватка і біла сорочка будуть дуже доречними. Звичайно, існують винятки. На- приклад, Вам потрібно одягнути темно-синій костюм. Найкращим варіантом є, за класичними канонами, краватка темно-бордового кольору. Якщо у Вас немає її, але є, скажімо, біла, зелена, чорна і те- мно-блакитна, то краще віддати перевагу краватці темно-блакитного кольору. Іноді таке доводиться робити і через обставини, коли\n«вибувають з ладу» піджак або штани костюма. До речі, спроба знайти схожі за кольором штани замість «встановлених» часто не вдається через те, що матеріали мають різну фактуру. Майже завжди це помітно, і виходить не костюм, а «коктейль».\nДля того, щоб дотримуватись цих правил, не потрібно приклада-\nти багато зусиль — це досить просто. Але буває і так: людина знає всі ці правила, і костюм у неї прекрасний, але не має пристойного вигля- ду. Найчастіша причина такої ситуації — неправильно підібраний\nколір краватки, черевиків або сорочки. Для того, щоб уникнути цього,\nми наводимо таблицю поєднання кольорів елементів костюма.\nОдночасно необхідно зазначити, що термін «перехідна краватка» в таблиці 2.9. використаний для з’ясування краватки, яка за кольором гармонує з костюмом, але світліша за нього (див. Правило 10).\nБіла, світло9 блакитна\nУ тон краватки, чорні\nБіла, світло9 рожева\nЗ переходом в інший колір, червоно9 чорний.\nТемно9 бордовий, в білу, блакитну і\nТемно9 бордові, темно9голубі\nСріблясто9 сірий, червоно9 чорний\nЧорні, світло9 сірі, темно9 фіолетові\nБіла, бежева, світло9 рожева\nЗелено9 коричневі смуги або узор, червоно9чорний, з переходом в інший колір\nБіла, світло9 рожева, світло9 коричнева\nЗелений, бордо, з переходом в інший колір\nБордо, світло9 коричневі\nСвітло9 блакитна, рожева\nТемно9 блакитний, строкатий\nСвітло9 блакитні, світло9 коричневі\nСлонової кістки, світло9 рожева\nКоричнева, червона і зелена смужки (узор)\nБіла, слонової кістки\nБіла, блакитна і червона смужка, строкатий\nПравило 11. Не допускайте несумісності узорів.\nДуже часто буває так, що тканина костюма має певний узор — смужку або клітку. Як же в цьому випадку підібрати сорочку і кра- ватку щоб не помилитися? Дуже просто. У випадку, якщо костюм має, наприклад, смужки, то сорочка по забарвленню і фактурі повинна бути однотонною і «гладенького», без будь-яких узорів, а краватка мо- же мати смужку (але необов’язково). І, навпаки, якщо Ви одягнули\n«смугасту» сорочку, то краватка і піджак повинні бути однотонни- ми. Правило полягає у тому, що два елементи костюма одягнені разом не можуть мати узор. На практиці це виглядає так: якщо Ви одягнете краватку в смужку, то сорочка, що є «наступним» елемен- том, не може бути смугастою, а піджак — може. Якщо Ви одягнете смугасту сорочку, то краватка і піджак — однотонні!\nУ сучасному діловому костюмі сорочки в смужку зазвичай не використовуються — вважається хорошим смаком однотонна, без будь-яких було узорів сорочка. Якщо ж на сорочці є узор, то він повинен бути дуже непомітним, утвореним фактурою матеріалу, а не колірною смугою. Узор також повинен бути не дуже великим, краще, наприклад, віддати перевагу тонкій смужці, ніж широкій.\nСорочки в клітинку (незалежно від розміру узору) не використо-\nЦе одинадцять основних правил. Їх необхідно дотримуватися,\nщоб виглядати елегантно, «зі смаком».\nТакож потрібно сказати декілька слів про костюми, які комбі-\nнуються зі штанів і піджака різних кольорів. Найбільш прийнятні\n1. Темно-сірі штани, темно-синій піджак (часто так званий\n«клубний») і сіро-блакитна краватка. Туфлі потрібно одягнути чорні, сорочку — тільки білого кольору, без узорів, шкарпетки — чорні.\n2. Сірий або світло-сірий піджак, чорні штани, сріблясто-чорна краватка, чорні туфлі і шкарпетки, біла сорочка.\nНаведені поєднання — найпоширеніші і найпрактичніші. Вся\nрешта спроб поєднання різних за кольором піджака і брюк вимагає великого досвіду і смаку. Звичайно, слід звернути увагу на термін\n«строката краватка» — він кілька разів з’являвся в таблиці. Ці кра-\nватки ввійшли в моду недавно (1991 рік) і утворили досить стійку групу. Їх забарвлення є хаотичним нагромадженням кольорів, що неначе просто «розмазані» на краватці широкими мазками. При по- гляді на неї створюється враження безладного змішування фарб. Зараз краватки такого забарвлення використовуються дуже широ- ко. Але носити їх потрібно, теж дотримуючись певних правил. Перш за все, краватку, забарвлення якої переважно складається з яскравих, світлих тонів, можна одягнути з пісочним або світло- сірим костюмами.\nЗ іншими, більш «показними» кольорами костюмів яскраву кра- ватку краще не носити. До них підбирати «строкату» краватку по- трібно з великою обережністю –найкращий варіант, коли основний фон — темний, а контрастні колірні плями лише небагато відтіня- ють його.\nТрохи детальніше хочеться зупинитися на, здавалося б, просто-\nму питанні — як носити костюм?\nОсь кілька простих рад:\n1. Світлі костюми носіть вдень, увечері ж віддавайте перевагу те-\n2. В офіційній обстановці піджак застебнутий. У застебнутому піджаці потрібно входити в квартиру до знайомих, до рестора- ну (особливо в присутності жінки), в кабінет на нараду, в театр. Піджак повинен бути застебнутий, якщо Ви виступаєте з до- повіддю.\nПовністю розстебнути ґудзики піджака можна під час вечері або сидячи в кріслах театру. Підіймаючись, необхідно застебнути на верхній (не на нижній!) ґудзик.\n3. Тримайте вихідний (або, як його називають, «парадний») кос- тюм у повному порядку. Ретельно оглядайте його і при необхід- ності приведіть в порядок, не відкладаючи.\nЦе правило стосується взуття, запонок, шкарпеток. Все пови- нно бути під рукою, навіть якщо найближчим часом нічого не передбачається — випадок може з’явитися несподівано. Не давайте йому застати Вас зненацька.\n4. Часто секрет елегантності криється просто у тому, що костюм зручний, людина відчуває себе в ньому вільно і спокійно. Кос- тюм не повинен «тиснути», утрудняти рухи, заважати нахиля- тися або піднімати руку. Одним словом, якщо Ви постійно що- небудь обсмикуєте, підтягуєте і поправляєте, то Вам не вдасться виглядати елегантно. Вибираючи для себе костюм, звертайте на цей аспект досить уваги.\n5. Намагаючись слідувати моді, пам’ятайте, що вона існує не для, повного наслідування, а для того, щоб в основних ознаках до неї пристосуватися. Іноді трапляється, що наслідування моді протилежне тому стилю, який Ви для себе обрали — сміливо відкидайте таку моду!\nНаприклад, повні люди негарно виглядають в піджаках з висо-\nко піднятими лацканами. Якщо Ви така людина, а такі піджаки\nувійшли в моду, то це «зовсім не значить, що Вам необхідно обзавестися таким піджаком. Краще виглядати не модно, але добре, ніж модно — і погано.\n6. Майте при собі дві носові хустки. Перша — «робоча» — знахо- диться в кишені брюк; саме вона використовується за призначен- ням. Друга — завжди абсолютно чиста — у внутрішній кишені піджака. Вона призначена для того, щоб протерти окуляри, витя- гнути смітинку, що потрапила в око, і т. ін.\n7. Краватка-метелик, що використовується на офіційних урочис- тостях або великі свята, одягається тільки до темних костюмів. Світлі костюми носять з метеликом дуже рідко. Краватки до вечірнього костюма краще всього підбирати з натурального або штучного шовку.\n8. Багато хто замислюється над тим, чи варто розв’язувати крават- ку, знімаючи її? Якщо краватка зроблена з недорогого матеріа- лу, то вузол можна не розв’язувати, а знімати краватку через голову, послабивши його. При такій методиці недорогі крават- ки довше зберігають свіжий вигляд.\nЯкщо краватка зшита якісно, то краще вузол розв’язувати. Тут все залежить від матеріалу, з якого зроблена краватка.\nПоняття «жіночий діловий костюм» ввела незабутня Коко Ша-\nнель, єдиним розчерком дизайнерського пера, позбавивши жінок корсетів, багатошарових спідниць і незліченних рюшиків-воланчиків, в яких не тільки працювати — жити було важко. За основу універса- льної зброї бізнес-леді Шанель узяла класичний англійський костюм з вузькими лацканами, жорсткою лінією плеча і прямою спідницею нижче коліна.\nНинішня ділова мода більш демократична. Наприклад, під під-\nжак вже не носять неодмінну шовкову блузу. Якщо виріз піджака не- глибокий, його можна одягнути прямо на білизну. До того ж піджак набагато краще сидить на трикотажних майках, топах і водолазках.\nХоча спідниця все ще вважається звичайною частиною «благоп-\nристойного» дамського костюма, проте зараз вважається допустимим\nодягнути брюки. Для ділової обстановки краще віддати перевагу брю- кам середньої ширини, можливо, трохи укороченим з матової тканини, що не мнеться. Вас завжди виручать строгі чорні брюки рівної ширини по всій довжині. Вони підходять абсолютно до всього, практичні в до- щову пору року і ніколи не викликають критичних поглядів.\nЖіночий костюм 90-х років — приталений жакет з вузькою ко-\nроткою спідницею — залишився у минулому. Початок тисячоліття знаменує вільний силует. Природно, на роботі без піджака не обі- йтися, але його можна замінити залежно від обставин жилетом або трикотажним кардиганом. А ось один лише костюм вже не обов’яз- ковий. Під жакет можна одягнуть трикотажне плаття або светр з брюками.\nСередня довжина «ділової» спідниці — до середини колін. Про- те на практиці вона мало кому личить. Тому вибирайте довжину або до щиколотки, або трохи вище коліна. Просто пам’ятайте, що недо- пустимі крайнощі: екстремальне міні та вечірній шлейф.\nУ всьому світі, навіть у будь-яку cпеку, вважається неприпусти- мим з’явитися в офісі без колготок. В арсеналі наших ділових жінок тепер з’явилися нещільні колготки для літньої жари товщиною всьо- го 7–10 ден, багато хто як і раніше і без шкоди кар’єрі обходяться влітку без них.\nЩо стосується взуття, на сьогодні можна трохи відійти від тра- диційних темних човників на невисокому — 5 см і менше — підборі. Високі та стрункі жінки в офісі чудово виглядають на високих під- борах. Тим більше, якщо це не човники на шпильках, а гарне напів- закрите взуття. А ось жінки маленького зросту на високих підборах виглядають вульгарно. Але і тим, і іншим слід уникати моделей на пробковій підошві або великій платформі. Взуття без задників — теж неприпустима крайність.\nНайвідповідальнішим вважається нейтральний тон ділового кос-\nтюма. Проте не забувайте, що колір — найсильніший психологічний чинник. Непомітне так і залишається непоміченим. Якщо ж вам необ- хідно виділитися з натовпу, наприклад, на співбесіді, зупиніться на\nяскравіших (але помірних!) тонах. Ще один нюанс: кольори холод- ного спектру злегка відштовхують, а теплого — викликають прихи- льність до себе.\nПроте і в наші дні існують численні «табу» ділової моди, пору-\nшувати які не слід:\nНедопустимий дуже сексуальний одяг: спідниці і брюки, що надто облягають тіло, декольте, «ризиковані» розрізи, відкриті жи- воти і плечі. Підкресліть свою жіночість інакше.\nНіяких дешевих дрібничок, трохи менше великих прикрас-під- робок. До речі, виблискувати величезними діамантами теж не варто. Відмінний смак підкреслять непомітні прикраси, а солідне матеріа- льне становище (що для успішної кар’єри часто важливе) — доро- гий, але строгий годинник. Будьте обачні і з іншими аксесуарами: шарфиками, хустками, поясами та ін. Вони можуть, як прикрасити, так і безнадійно зіпсувати зовнішній вигляд.\nНавіть у спекотні літні дні квітчасті або дуже яскраві тканини виглядатимуть, найменш, дивно. На важливі заходи одягайте тільки однотонні речі. Краще вибирайте складні кольори: наприклад, не чисто сірий, а сіро-блакитний, сіро-рожевий, бузковий, сіро-перла- мутровий. У повсякденній обстановці доречний непомітний рослин- ний узор, дрібний геометричний малюнок або жакардова тканина. Фактура тканини — саме те, що зможе прикрасити суворий фасон і непомітний колір. Це букле, не щільні меланжеві, твідові тканини,\nЯкщо бюджет обмежений, майте в діловому гардеробі всього один-два, але відмінної якості й бездоганного крою костюми, які мо- жна поєднувати між собою\nЗрозуміло, не скрізь межі дозволеного однакові. Тому, перш за все, необхідно з’ясувати, як зазвичай одягатися конкретно у вашому закладі. Можливо, місцевий «кодекс» буде набагато менш суворим або, навпаки, мати свої нез’ясовані нюанси: у будь-якому випадку необхідно пристосуватись до прийнятих стандартів. І пам’ятайте: кращий діловий костюм для жінки — той, про який вона забуває на весь робочий день.\nПодарунки залишаються єдиним чудом в дорослому світі при- чин і наслідків, суцільного планування і прогнозування. Сьогодні подарунки — невід’ємна частина бізнесу. VIP-подарунки, подарун- ки начальнику, корпоративні подарунки вносять ноту комерції в подарункову країну. Але можна подивитися на ситуацію і з іншого боку. Подарунки привносять в світ бізнесу щось чудове, простодуш- не і безкорисливе. Чим би вони не були викликані, радість при їх врученні і збентежену усмішку захоплення при отриманні не в силах знищити ніякий розрахунок. Але, виходячи з опитувань, 25 \_% одер- жувачів залишаються незадоволені подарунком, а 30 \_% дарувальни- ків — реакцією на його вручення. Одержувачі вважають, що подарунок був піднесений «формально»: від них просто «відмахнулися» або подарували хай навіть дорогу, але дрібничку. Дарувальники ж пере- живають про згаяний час і не досягнутий в результаті ефект.\nПроте, бізнес-подарунок — відмінна можливість ще раз нагада- ти про себе партнерам, виразити пошану і підкреслити свою індиві- дуальність. Потрібно тільки правильно вибрати подарунок і вдало його вручити.\nНайперший і найскладніший етап — це придумати ідею оригі- нального подарунка. Головне — намагатися поставити себе на місце іншої людини і уявити, що їй було б приємно одержати. Адже в цьому випадку подарунок буде не тільки потрібним, але й оригінальним, нестандартним, а його одержувач приємно здивується, пригадає про дарувальника і порадіє минулій і майбутній співпраці.\nОдержувати подарунки завжди приємно. Звичайно отримання їх пов’язане з днем народження, великим святом або підвищенням по службі. Але дуже часто нам приділяють значні знаками уваги, що в етикеті прийнято називати презентами.\nРозібратися з термінологією: презенти, хабарі, подарунки — ці-\nлком легко. Презент — недорогий подарунок, що вручається на знак пошани, симпатії. Хабаром, згідно з Законом України «Про боротьбу\nз корупцією», вважається дорогий подарунок, що вручається до або після надання послуг конкретною особою з використанням службо- вого положення. Подарунки — це те, що ми шукаємо напередодні Нового року, дня народження і т. д.\nІ ціна подарунка залежить від нашого добробуту, фантазії і,\nзвичайно, особи, яка отримує подарунки. Статистика свідчить: 15 \_% чоловіків вважають, що сам подарунок не має значення, головне — увага, а 23 \_% віддають перевагу подарункам практичним. Проте іншим догодити непросто.\nФахівці радять: спробуйте обіграти діяльність вашої компанії. Але пам’ятаєте: більшість людей не захоче користуватися деякими видами сувенірної продукції з чужим логотипом. Найбільш непотрі- бні в цьому випадку подарунки — це предмети одягу і парасольки. Якщо настільний годинник з фірмовою символікою багато хто гото- вий поставити до себе на стіл, то носити щось подібне на руці — ні. У той же час ручки і кухлі з чужим логотипом такого роздратування не викликають.\nЗамисліться над тим, що ваш бізнес-подарунок повинен ви- ражати. Відкладіть каталоги сувенірної продукції убік — вони на цьому етапі вам тільки заважатимуть. По-перше, компанія повинна подумати, наскільки їй хочеться зробити нестандартний подарунок. По-друге, до якого терміну. На виготовлення подарунка або його елементів, на пошук майстрів потрібен час. Головне завдання — сіс- ти і подумати про те, що хочеться виразити цим подарунком, які емоції повинна відчути людина або компанія, яка його одержить. Що ви хочете сказати? Що ви — найрозумніші? Найкрасивіші? Най- більші на ринку? І тут вже починають вимальовуватися контури майбутнього подарунка. Не буває так, що ніяких ідей не виникає. Цей метод діє на 100 \_%. Головне — не перебирати предмети. Як тільки вам до рук потрапляє каталог, ваші думки починають кру- титися навколо предметів на його сторінках, це сковує творчі здібності. Не дивіться на предмети, фантазуйте, і що-небудь обов’я- зково придумаєте. Задайте межі творчого пошуку — хай це буде,\nнаприклад, щось красиве і досить складне. А далі перебирайте, що це може бути.\nМожна сформулювати «Шість правил правильного подарунка»\nЩоб ваш подарунок визнали, він повинен торкнутися шести ос-\nновних відчуттів людини:\n1. Подарунок повинен бути яскравим, красивим, приємним для очей.\n2. Він повинен видавати якийсь звук: наприклад, приємно шаруді- ти папером або його вручення повинно відбуватися під звуки петард і феєрверків.\n3. Непогано, якщо подарунок спокушатиме ароматом або дарува-\nтиметься з пахощами.\n4. Чудово, якщо подарунок приємний на дотик або діє на певні точки. Яскравий приклад — сеанс тайського масажу в пода- рунок.\n5. Подарунок не повинен бути позбавленим смаку, їстівний він чи ні.\n6. І найголовніше, що ви прагнете закласти в подарунки, — це якесь «шосте» відчуття. Коли подарунком вдається занурити людину в спогади, у відчуття дежа в’ю, в мрію, в сон, то вва- жайте, що ви досягли мети.\nНе варто забувати і про правильне вручення подарунків.\nАдже некоректне, недоречне або невчасне вручення може обернути- ся великими проблемами, як для дарувальника, так і для адресата. Відчуття незручності і збентеження, зіпсовані відносини з клієнта- ми, незадоволеність партнерів — ось далеко не повний перелік мож- ливих негативних наслідків.\nТому насамперед потрібно дізнатися, як прийнято в компа-\nнії-партнера вручати подарунки, особливо якщо йдеться про державні установи або великі західні корпорації. У деяких органі- заціях, наприклад, прийнято приймати подарунки виключно через секретаріат, в інших — тільки після узгодження з керівництвом. Про ці нюанси краще знати наперед, щоб не одержати презент на- зад з кур’єром.\nЯкщо ж подарунок призначається корпорації в цілому (а не пер- сонально керівнику), то його краще вручати урочисто у присутності більшості співробітників. У випадку, якщо привітання адресується особисто керівнику компанії-партнера, то подарунок слід вручати в неформальній робочій обстановці. Звичайно, секрету з цього не роб- лять, але краще наперед поцікавитися, чи захоче керівник афішувати таке вручення. І найголовніше: якщо подарунок вручається публіч- но, він обов’язково повинен супроводжуватися словами вдячності і подяки на адресу того, кого вітають. Бажано описати, чому вибра- ний саме цей подарунок, додати побажання від імені всієї компанії.\nКращий час для вручення подарунків колегам і співробіт-\nникам — корпоративне свято. Найголовніше в цьому випадку: по- дарунок повинен бути корисним і приємним його одержувачу. Не варто вручати подарунки під час роботи, особливо в моменти «авра- лів». Необхідно обережно публічно вручати так звані «нерівноз- начні подарунки» — це може викликати ревнощі і заздрість в коле- ктиві. Якщо все-таки передбачені різні нагороди, то краще, якщо співробітники самі вибиратимуть подарунки на певну суму балів, що відповідно їх досягненням. Якщо подарунки приблизно однакові за вартістю, але все одно різні, то правильніше використовувати метод «випадкової вибірки» — діставати подарунки навмання «з мішка» у присутності всіх співробітників, щоб нікого не виділяти і випадково не образити.\nНе можна залишати «ні з чим» менш успішних співробітників — вони відчують себе непотрібними, і навряд чи надалі працювати- муть краще.\nЗ подарунком повинні піти всі — тоді подібна процедура мо- же стати ефективним засобом заохочення персоналу, а не приво- дом для образ і причиною розбрату в колективі.\nПам’ятайте, що подарунки прийнято розпаковувати у присутно-\nсті оточуючих. Потурбуйтесь про те, щоб ваші добрі наміри не були\nвитлумачені хибно. Для одруженого товариша по службі — нічого особистого: підтяжок, кухлів з двозначними написами і т.ін. Ділові відносини дозволяють дарувати різні канцтовари (ручки, блокноти, календарі, кишенькові калькулятори), книги, відеокасети і диски, рамки для фото та інші дрібниці. Брак уяви спокутуватиме гумор: при врученні пожартуєте на тему «як складно робити подарунки чо- ловікам» або «чого вам в житті ще не вистачає». Презенти не пови- нні бути дорогими, незалежно від ваших фінансових можливостей.\nПрезент співробітниці — квітка, улюблені ласощі, невеликий\nсувенір, хороша книга, канцелярське приладдя. Подарунок началь- нику — оригінально оформлене фото, аксесуари для кабінету, кан- целярське приладдя для ділової людини. Такий подарунок повинен бути одночасно нейтральним і тим, що демонструє пошану. Його вартість може бути будь-якою залежно від ваших доходів. Але не потрібно віддавати останні гроші, щоб піднести шефу розкішний подарунок. Він чудово знає ваші фінансові можливості, і надмірна щедрість може призвести до протилежного результату. Не слід дару- вати особисті речі, парфумерію, білизну. Ці подарунки при робочих взаємостосунках недоречні.\nЩоб зробити презент-жарт, необхідно добре знати характер і звички людини, якій призначається подарунок, інакше ризикуєте пошитися в дурні. Можливий варіант: даруючи презент, а усно сповістіть про подарунок в жартівливому тоні. Жартувати потрібно м’яко і по-доброму. Адже навіть кращий друг може образитися за недоречний жарт. А з колегами необхідно бути уважними вдвічі: це стосується карикатур, ляльок-двійників, частівок і т. ін. Тому перш, ніж вибирати подарунок, визначтеся, які у вас з цією люди- ною стосунки.\nВиходячи з того, що подарунок цінний, як знак уваги, з нього обов’язково знімають ярлик з ціною. Всі подарунки, за винятком квітів, підносять в упаковці. Вручивши його, скромно вислуховують слова подяки, не вступаючи в обговорення. Якщо подарунок переда- ють особисто, його зразу ж розпаковують у присутності того, хто подарував, виражають задоволення і дякують. Неввічливо відкласти подарунок убік, не поглянувши на нього.\nНе слід виявляти незадоволення за невміло вибраний подару-\nнок. В особливих випадках (при близьких відносинах), відчувши, що подарунок виявився не дуже вдалим, можна запропонувати обмі- няти його (чек про всяк випадок потрібно зберегти). Відмовитися від подарунка можна тоді, коли він змушує відчувати себе боржни- ком. При відмові висловлюють вдячність за увагу і мотивують свою відмову.\nДаруйте, дивуйте і радуйте людей, які поряд. Можливо, саме ваш презент дасть колезі ту енергію, якої їй не вистачає, яка виді- лить цей день не тільки в роботі, а і в житті. Даруйте!\nПодарунок начальнику — непросте, але захоплююче завдання, яке дозволить вам багато чого відкрити у власному характері, харак- тері начальника, а також безмежних можливостях, які на сьогодні є у кожного для вираження суперечливих почуттів, що викликані ним: улюбленим, ненависним, підступним, наївним, невловимим і всюди- сущим — загалом, вашим керівником.\n1. Доцільність подарунка цінується набагато більше, ніж його вар-\nтість. Вивчайте свого начальника.\n2. Дотримання дистанції ніколи не шкодить. Ваш подарунок пови-\nнен бути приємним, але не фамільярним.\n3. Якщо ваш подарунок дуже відверто говорить про бажання від- чепитися, то не чекайте особливої уваги керівництва до власної персони. Принаймні, до наступного свята.\nVIP-подарунки займають особливе місце в системі подарун- кових «жанрів». Якщо рекламні сувеніри, корпоративні і бізнес-по- дарунки постійно підштовхують до укладення нових контрактів, розширення співпраці та інших суто комерційних дій, то з VIP-пода- рунками все по-іншому.\nVIP-подарунки схожі на жертвоприношення богам, які нас вже\nоблагодіяли і тепер ми готові будь-яким чином виразити свою вдяч- ність. Принаймні так це повинно виглядати. Перш за все вони пови- нні бути достатньо VIP. При цьому не з вашої точки зору, а того, кому подарунок підносять.\nБізнес-подарунки краще всього шукати задовго до того моменту, коли настане час їх піднести. Чим жорстокішою стає конкуренція на нашому молодому і від цього вельми кровожерному ринку, тим більшого значення набувають бізнес-подарунки. Вчора обличчя вашого партнера сяяло тільки при слові «подарунок», сьогодні він вередливо вип’ячує губу і безсоромно дає вам зрозуміти, що дарова- ному коневі дивляться в зуби, та ще з якою пристрастю: Бізнес-по- дарунки стали особливою мовою спілкування, не гірше за танець індійської танцівниці або японської ікебани.\nДо корпоративних подарунків належать всі презенти, які роб-\nляться від імені компанії, на честь компанії і на кошти компанії.\nПід корпоративними подарунками мається на увазі те, що ко- жен предмет нагадуватиме про компанію-дарувальника довгі роки завдяки нанесеному на ньому логотипу, фірмовій упаковці і тому подібному.\nВсе більше компаній розуміє, що про своїх співробітників тре- ба піклуватися, оскільки вони — головне надбання бізнесу. Співро- бітникам можна дарувати подарунки в дні народжень, в дні свят, ювілеїв і просто так. Просто не забувайте, що ваші співробітники теж люблять одержувати подарунки і в цьому нітрохи не відрізня- ються від вас самих. Незалежно від віку, освіти і статі керівники лю- блять такі корпоративні подарунки, які підкреслюють винятко- вість їх становища і неповторність їх особи, або хоча б одне з двох.\nТому тут ніяких штампів і стандартів. Їм повинен бути притаманний стиль, рівень, елітарність, ексклюзивність.\nКорпоративні подарунки клієнтам і партнерам ви не просто дарує- те, а робите інвестиції в майбутнє свого бізнесу. Подарунок може стати вашою кращою комерційною пропозицією за весь час ваших взаємо- стосунків. Постарайтеся зробити так, щоб ваш подарунок став дійсно дорогою річчю в житті замовника і партнера, хай він кожен день нага- дує про те, наскільки корисною виявилася співпраця з вами не тільки для компанії, але і для того, хто особисто одержав ваш подарунок.


Владика Йосиф Мілян здійснив Чин освячення нового храму УГКЦ на Житомирщині – Київська Архиєпархія УГКЦ\n1. Житомирське Протопресвітерство / 1. Регіон_Київ / Вибране / Єпископ Йосиф Мілян / новини / УГКЦ\nВладика Йосиф Мілян здійснив Чин освячення нового храму УГКЦ на Житомирщині\nby khoptadima · 07.09.2020\nВ неділю 6 вересня 2020 року Владика Йосиф Мілян, Єпископ-помічник Київської Архиєпархії освятив новий храм на честь Благовіщення Пресвятої Богородиці у м. Новоград-Волинськ, що на Житомирщині.\nЦього дня у Новоград-Волинську владика Йосиф очолив Архиєрейську Божественну Літургію. Разом з єпископом участь у молитві взяли священники Житомирського протопресвітерств та запрошенні гості.\nВладика Йосиф очолив Чин освячення нового храму, а відтак Архиєрейську Божественну Літургію. Під час святкової проповіді Архиєрей зазначив: «Як важливо мати можливість та розуміння звідки приходять ці можливості. Сьогодні ми посвятили храм Благовіщення Пресвятої Богородиці. Храм, котрий на фотографії мені видавався цілою катедрою, але насправді він менших розмірів, попри це теж можливість. Можливість яка прийшла з рук добрих людей і чийогось доброго серця. Це чудово мати храм, бо у нас є громади котрі не мають храму», – наголосив проповідник.\nДалі Владика Йосиф зазначив, що коли Святий Папа Іван Павло II відвідував Україну казав, що Церква будується з цеглинок людських душ. Адже тому цей побудований храм це пів справи, важливо є збудувати храм з людських душ. Бо кожен з нас за словами Господа є храмом Святого Духа. «Тому будьте відповідальні за те, що Бог сподобив сьогодні поблагословити цю новозбудовану святиню. Будьмо відповідальні за те, що у цьому храмі має звучати молитва, а народ божий приносив свої серця. Щоб діти у цьому храмі слухали та вчили Слово Боже, а кожна людська душа, яка є відповідальна за храм Святого Духа у самій собі очищувалася. Тому будьмо відповідальні за Церкву, яка за можливість вірити та провадити народ Божий дорогами світу до Небесної батьківщини поклала величезну жертву. Це наша найновіша історія, яку ми ще досі всі пам’ятаємо», – наголосив Архиєрей.\nЗавершуючи проповідь Владика Йосиф зазначив: «Попри те що храм невеликого розміру, адміністратор парафії отець Андрій постарався та подбав про дуже гарні намісні ікони. В них справді вкладена душу та особлива енергія митця. Щиро вітаю цю маленьку громаду! Христос казав не бійся мале стадо, бо Богові подобалося його збільшити й розширити. Хай Бог помагає вам бути щасливими у єдності з Богом. Бути умиротвореними та мати можливість, жити, бути, вірити, творити й з того мати справді щастя!».\nПо завершенні молитви Протосинкел Київської Архиєпархії нагородив подячними грамотами парафіян храму. Враз з цим єпископ подякував адміністратору парафії отцю Андрію Окрепкому і всім доброчинцям святого парафії. Відтак Владика уділив усім парафіянам своє Архиєрейське благословення.\nДякуючи всім хто долучився до будови храму Владика Йосиф сказав: «Всі пам’ятаємо уривок з Євангеліє де Ісус Христос сказав: «Не бійсь, маленьке стадо, бо вашому Отцеві вподобалося дати вам Царство» (Лк. 12:32). Щиро бажаю всім присутнім бути щасливими у єдності з Богом та творити громаду з людських душ, бо кожен з нас є храмом Святого Духа!».\n«UΛ:Перший» до ювілею митрополита Шептицького


Головнадля СУГЛОБІВ та СПИНИГель для фонофореза Бішофіт "Форез гель"\nПри проблемах ОДА та периферичної нервової системи\nПідсилює ефекти фізіотерапії та прискорює процес лікування\nДля фонофорезу, електрофорезу, магнітофорезу\nФізіотерапія - ефективна та безпечна методика лікування. Тепло, ультразвук, магнітне поле та інші природні чинники м'яко та дбайливо впливають на організм, прискорюючи одужання. Виявляється, дію фізіопроцедур можна додатково підсилити. Потрібно просто правильно підібрати контактний засіб.\nЙого основне завдання - забезпечувати надійний контакт шкіри з електродами. Але є препарати, які не тільки мають хорошу провідність, а й додатково впливають на організм завдяки лікувальним компонентам.\nБішофіт "Форез гель" - це незамінний засіб для будь-яких апаратних процедур. Завдяки натуральним цілющим компонентам він підсилює та закріплює дію фізіотерапії.\nОсновний діючий компонент гелю - бішофіт. Він відрізняється високим вмістом магнію та інших мікроелементів, які проникають в організм через шкіру прямо під час процедури. Невипадково фізіотерапевти та реабілітологи більше 20 років застосовують бішофіт для електрофорезу в провідних вітчизняних санаторіях.\nГель для фізіотерапії "Форез гель" застосовують як лікувальний та контактний гель для:\nфонофорезу (ультрафонофорезу (процедура ультразвуку з різними препаратами)\nмагнітофорезу та інших фізіотерапевтичних методик\nВикористовувати гель з бішофітом для електрофорезу та інших процедур дуже легко. Потрібно просто нанести його тонким шаром на шкіру перед сеансом фізіотерапії. Після використання витерти надлишки вологою серветкою.\nЧому "Форез гелю" довіряють фізіотерапевти і пацієнти?\nВін натуральний. Крім бішофіту до складу гелю входять камфора, вітамін В5 та натуральні ефірні масла, які надають додаткову протизапальну, регенераційну та тонізуючу дії.\nВін універсальний - підходить для будь-яких апаратних методик фізіотерапії, тому дозволить заощадити кошти на лікування.\nВін корисний. Завдяки високій концентрації магнію, йоду, заліза та інших мікроелементів, бішофітний гель для фонофорезу має сильні знеболюючу та протизапальну дії. Назначають його при проблемах опорно-рухового апарату та периферичної нервової системи (артрити, артрози, остеохондрози і радикуліти, неврити, плексити, наслідки травм, в т.ч в відновлювальному періоді після переломів та операцій на суглобах і хребті). Він стимулює регенерацію запалених і пошкоджених тканин, знімає спазм, покращує кровообіг, прискорюючи цим одужання.\nВін зручний у використанні. Гель легко та рівномірно наноситься на шкіру, і після процедури, при необхідності, легко змивається з неї.\n"Форез гель" займає особливе місце в лінійці препаратів Бішофіт Mg++. І ось у чому його специфіка.\nЦе не просто відмінний контактний гель для фізіопроцедур, а й корисний для здоров'я мінеральний комплекс. Цілющі компоненти, що входять до його складу, максимально повно розкриваються саме під час процедури. Тому "Форез гель" і фізіотерапія доповнюють і взаємно підсилюють один одного, прискорюючи процес лікування та реабілітації.\nПрепарат призначений тільки для професійного використання!\nЗавдяки бішофіту фізіопроцедури стають ще корисніше.\nЛікується безпечно та ефективно - просто з "Форез гель"!\nНевелику кількість гелю нанести на шкіру. Легко втерти та провести фізіопроцедуру. Залишки зняти вологою серветкою. Тепло вкрити на 10-20 хвилин.\nКурс: за призначенням лікаря.\nСклад: Бішофіт, ефір целюлози, лимон ефірне масло, бетаїн, камфора, вітамін В3, ялиця сибірська ефірне масло, ялівець ефірне масло.\nБІШОФІТ - знімає запалення, має знеболюючу та протизапальну дію.\nВІТАМІН В3 розширює дрібні кровоносні судини, покращує мікроциркуляцію, зменшує біль.\nКАМФОРА надає зігріваючу та розсмоктуючу дію на вогнище запалення.\nЕФІРНІ ОЛІЇ ЯЛИЦІ ТА ЯЛІВЦЮ - тонізують і освіжають шкіру.\nОчищаюча «Серветка демакіяж»


PKP Intercity вносить важливі зміни - Новини із Польщі | tvojarabota.pl\nPKP Intercity вносить важливі зміни\nЗ понеділка, 1 червня, всі місця доступні в поїздах PKP Intercity. З 4 червня перевізник також вводить обов'язкове бронювання місць в усіх категоріях поїздів.\nЯк нагадує «PKP Intercity», з 1 червня — відповідно до постанови Ради Міністрів всі місця громадського транспорту можуть бути зайняті, і ці зміни також поширюються на всі поїзди PKP Intercity. До сих пір компанія продавала квитки на кожне друге місце.\nОбов'язкові місця на кожному поїзді PKP Intercity\nЗ 1 червня, стільки пасажирів, скільки є місць в поїзді, можуть подорожувати потягами PKP Intercity. Тому з четверга, 4 червня, компанія вводить обов'язкове бронювання місць в усіх категоріях поїздів: залізничні лінії (TLK), InterCity (IC), Express InterCity (EIC) і — поки що — в Express InterCity Premium (EIP).\nТому з 4 червня разові квитки будуть видаватися тільки з зазначенням місця для сидіння. Водночас, ті, хто подорожує з абонементом, також повинні будуть забронювати місця на конкретне з'єднання, — сказали в PKP Intercity.\nБронювання місць на абонементи коштуватиме 1 злотий. Вони будуть доступні для покупки в касах, а також на сайті intercity.pl. Також з 4 червня компанія вводить можливість покупки місця на сайті також для квитків, куплених в інших каналах продажів.


Злодії повернулися в місто: нововолинців просять бути пильними | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\nЗлодії повернулися в місто: нововолинців просять бути пильними\n04 липень, 2019, 15:55\n15 мешканців Нововолинська, що відбували покарання за злочини майнового характеру, вийшли з місць позбавлення волі. У місті спостерігається активність квартирних крадіжок.\nПро це повідомив начальник Нововолинського відділення поліції Сергій Галащук, – пише "Буг".\nНововолинці, які відбували покарання в місцях позбавлення волі за крадіжки та грабежі, повернулися в місто. Разом з тим, влітку – сезон відпусток, люди сім’ями виїжджають на відпочинок, часто залишаючи житло без нагляду.\nЗлодії пробираться в помешкання шляхом віджиму пластикового вікна або підбору ключа. Щоб визначити, чи господарі тривалий час відсутні вдома, крадії можуть лишати в дверях позначки, наприклад, згорток папірця.\nГоловний поліцейський міста просить громадян бути пильними. По можливості на вікна квартир, що на першому поверсі, встановлювати ґрати. Або ж зсередини помешкання – спеціальні замки безпеки на пластикові.\nВарто також звертати увагу на замок в дверях та обирати безпечний. Рекомендують використовувати ключ з надійного металу у формі метелика, зачиняти двері не на один замок.\nТеги: нововолинськ, злодії повернулися, квартирні крадіжки\nУ місті на Волині нелюд жорстоко побив і пограбував рідну матір\n08 квітень, 16:08


Як облаштований і працює сайт Золотий Кубок • PIK\nЯк облаштований і працює сайт Золотий Кубок\nКористувачі світової павутини Інтернет отримали можливість користуватись послугами казино Золотий Кубок відносно недавно – в 2014 році. Саме тоді національна лотерея Золотий Кубок www.nationallottery.com.ua почала активну роботу с популяризації власного ресурсу. А на сьогоднішній день це доволі потужний ресурс, на сторінках якого представлено увазі користувачів більше трьох сотень ігрових автоматів.\nЯкщо клієнт сайту є його активним користувачем, тоді він має можливість прийняти участь в розіграші джекпотів, а їх не мало не багато – три. Причому кожен з них має свою власну суму виграшу, яка має тенденцію до постійного збільшення. Поповнення цих сум відбувається за рахунок ставок, які роблять інші користувачі і де ці ставки не зіграли.\nРеєстрація на сайті та верифікація\nЗолотий Кубок пропонує своїм користувачам доволі широкий перелік можливостей відпочити, але скористатись такою можливістю можуть лише ті, хто створив власний обліковий запис. Мова йде про реєстрацію на площадці, для чого потрібно зробити доволі прості речі і це не займе багато часу. Першим кроком на цьому шляху буде натискання кнопки “Реєстрація”.\nЯк тільки ця кнопка буде натиснута, користувач отримає спеціальне вікно, яке варто заповнити. Під час заповнення анкети на сайті Gold Cup слід вказати наступні данні:\nпридумати та написали пароль для входу;\nвказати адресу власної електронної скриньки;\nознайомитись з правилами роботи сайту;\nдати згоду на отримання від закладу вітального бонусу.\nЯк тільки процедура реєстрації буде пройдена, у учасника виникає можливість прийняти участь в програмі лояльності. Це дає можливість на отримання вигідних пропозицій та додаткових привілеїв.\nІгрові автомати Золотого Кубка\nКожен ігровий апарат, який представлений на сайті Золотого Кубка, є ліцензійним і був розроблений тільки однією з відомих компаній провайдерів. Щоб користувачам було зручно робити вибір, всі автомати були розміщені в рубрикаторі і розділені на категорії. В кожного є можливість також скористатись пошуковою стрічкою сайту nationallottery.com.ua, для чого необхідно лише вказати певну назву.\nОфіційний сайт Zolotoi Kubok є місцем знаходження великого різноманіття автоматів для гри, причому всі вони розбиті на групи, категорії, внаслідок чого можна вибрати щось на свій смак. Не важливо на чому клієнт зупинить свій вибір, він його має і може зробити, що є дуже важливим і не кожен схожий ресур здатен таке запропонувати.\nКазино Эльдорадо – что представляет собой сайт и финансовая политика


Купити Картина по номерам - Маленька пандочка (КНО4023) від ТМ Ідейка. Картина по номерам - Маленька пандочка: продаж, ціна, відгуки, опис. Київ, Дніпро, Харків, Одеса, Львів, Запоріжжя.\nГоловна > Хобі > Картини за номерами > Картини за номерами - 30*40 см > Картина по номерам - Маленька пандочка\nКартина по номерам - Маленька пандочка (КНО4023)\nКартина по номерам - Маленька пандочка для вашої творчості. Зроблено в Україні.\nКартина по номерам - Bon appetit\nКартина по номерам - Солодка зима\nКартина по номерам - Кішечки\nКартина по номерам - Нічний Шанхай


З Богородчанської автозаправки шахраям переказали 319 тисяч\nСуспільство 17:17, 26.02, 2020\n25 лютого о 08:23 до поліції звернулося керівництво автозаправної станції через шахрайство. Встановлено, що о третій ночі до працівниці заправки, що розташована у Богородчанах, зателефонував невідомий і представився керівником автозаправної станції. Останній сказав касирці, що необхідно терміново перерахувати кошти на вказані номери телефонів. У результаті працівниця переказала 319 тисяч гривень і вже опісля зрозуміла, що стала жертвою шахрайських схем.\nЗа цим фактом слідчими відкрито кримінальне провадження за ч. 3 ст. 190 ККУ. Йдеться про шахрайство, вчинене у великих розмірах або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Санкція статті передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Триває слідство.\nПоліцейські звернулися до прикарпатців, щоби ті не довіряли невідомим і не поспішали переказувати кошти на невідомі рахунки. “Дізнайтеся, з ким ви спілкуєтеся по телефону, і здійсніть ще декілька дзвінків, щоб упевнитись в тому, що це не шахрай”, – прокоментували вони випадок у Богородчанах.


Суркіс порадив Шуфричу «вийняти колоду зі свого ока». І зайнятися стадіоном в Ужгороді\n15 Грудня 2009 09:24\nПрезидент ФФУ Григорія Суркіс порадив власнику ужгородського «Закарпаття» Нестору Шуфричу навести лад з клубним стадіоном, а не вимагати його відставки.\nПро це заявив сам Суркіс-старший у прямому ефірі ТРК «Україна», перебуваючи на Майдані Незалежності у Києві.\n«Я би порадив Нестору Шуфричу навести лад на ужгородському стадіоні і підготувати поле, щоб його тренер не бідкався на якість газону. Нехай він займається своєю справою, а не коментувати те, що і так очевидно», - сказав він.\nГригорій Суркіс відкинув звинувачення віце-призидента донецького «Шахтаря» Бориса Колєснікова у поєднанні посад – пише Чемпіон.\n«Я сьогодні - президент Федерації футболу України, який займається підготовкою до Євро-2012. Я не поєдную ніякі посади», - заявив Суркіс.\nСуркіс порадив Шуфричу зайнятися стадіоном в Ужгороді 15 Грудня 2009 18:27\nТаня Показати IP 16 Грудня 2009 17:52\nШуфрич "любітель" по битися, комусь прочухана дати. Не туди він гроші вкладає, йому треба створювати свою промоутерську компанію по боксу. Футбол це його. Може з Кличками на ринг. А то задору в нього багато, треба його вибити.


Керн тер'єр (кернтерьер): опис, фото, характер, особливості та догляд за породою собак\nНезважаючи на те, що собака породи керн-тер’єр з’явилася на території країн СНД не так вже давно, за всі ці 20 з гаком років їй відмінно вдалося підкорити серця багатьох собаководів.\nПерш за все, порода відрізняється доброзичливістю, веселою вдачею і активністю.\nСаме тому вона так сильно полюбилася багатьом сім’ям.\nНезважаючи на те, що це невелика і на вигляд добрий собака, вона може стати справжнім захисником, так як ґрунтовні мисливські коріння вносять досить серйозні корективи в нешкідливий, на перший погляд, вид.\nСьогодні ми вирішили спростувати всі міфи і помилкові твердження про керн-тер’єра, щоб цей доброзичливий і енергійний пес зміг ощасливити не одне сімейство.\nКерн-тер’єри відомі, перш за все, як мисливські собаки. Всього кілька століть тому ця порода активно брала участь в масових полюваннях на лисиць та інших норних ссавців.\nНезважаючи на свої мініатюрні розміри і добрий погляд, собака сміливо може показати свій характер і підтримати людину в найскладніших ситуаціях. Керн-тер’єр – відмінний напарник як для дорослих, так і для дітей, в компанії з яким вам точно не доведеться нудьгувати.\nЧи знаєте ви? Керн-тер’єр вважається однією з найстаріших з усіх відомих порід тер’єрів. Крім того, ця собака вважається найдавнішою робочої породою в Шотландії, яка використовувалася в мисливських цілях.\nЗріст: 25-33 см.\nТривалість життя: 13-15 років, при правильному догляді – до 18 років.\nГрупа: мисливська, переважно призначена для полювання на норних тварин.\nКим визнана: АКС, КС, МКФ, FCI.\nЗабарвлення шерсті: сірий, рудий, кремовий, пшеничний, темно-тигрове, рудо-тигровий, сіро-тигровий.\nКерн-тер’єр характеризується гармонійним статурою, легким, вільним рухом як при активному бігу, так і при спокійній ходьбі. Відмінною рисою породи є характерна розпатлана вовни і лисячі риси в вираженні мордочки.\nГолова у собаки невелика. Мордочка коротка, на щоках присутній стирчить шерсть. Очі широко розставлені, середньої величини, переважно коричневих відтінків. Між ними відмінно проглядається борозенка. Вуха невеликі, загострені, стоячі, поставлені високо. Ніс невеликий, чорного кольору.\nЧи знаєте ви? У назві породи керн-тер’єр заховано функціональне призначення собаки, так як вона була виведена для полювання в керна – купах каменів, властивих скелястим регіонах високогірній частині північної Шотландії.\nПередні лапи у породи прямі, а їх розмір перевищує задні, що можна помітити навіть неозброєним оком. Хвіст у кернів короткий, завжди поставлений вгору, але не закинута на спину. Шерсть складається з підшерстя і ості, сильно скуйовджена. Волосся ості довгі і жорсткі, підшерсток короткий, м’який і пухнастий.\nТака будова вовни відмінно оберігає собаку від води, тому її можна спокійно вигулювати навіть в дощову погоду. Забарвлення шерсті може бути різноманітним, але чисто чорний і білий відтінки у керн-тер’єра, згідно з описом в офіційному стандарті породи, не допускаються.\nСобака породи керн-тер’єр ідеально підходить для тих, хто шукає розумного, активного, життєрадісного і відданого вихованця. У породі відмінно поєднуються якості сторожовий і лагідною домашнього собаки. Тому пес вельми добродушний і відмінно уживається з людиною і іншими тваринами під одним дахом.\nАле, незважаючи на це, керн – це собака-мисливець, тому часто інстинкти і відвага виходять назовні. Таким чином, вихованець потребує серйозної соціалізації та вихованні, в іншому випадку його напористий характер може зіграти з ним злий жарт, і собака може постраждати від більш великих порід.\nДобре вихований керн-тер’єр є відмінним вибором в якості домашнього улюбленця для великої родини. Крім того, такий вихованець добре ставиться до дітей і буде активно брати участь у всіх рухомих дитячих іграх. Однак собака досить ревно ставиться до їжі і власним іграшок, тому її власність краще не чіпати.\nТер’єри – це група порід собак, яких використовуються для полювання на норних тварин і боротьби з гризунами. Серед них стаффордширський тер’єр, йоркширський тер’єр, джек рассел тер’єр, російський той-тер’єр, фокстер’єр, ягдтерьер, бультер’єр, американський пітбультер’єр.\nКерн – це та порода, яка потребує в постійному контакті з людиною, в іншому випадку пес може стати досить агресивним до незнайомців і іншим тваринам. Але, незважаючи на це, пес зайвий раз подавати голос не буде, так як відрізняється спокоєм, врівноваженістю і терпінням.\nІ лише тільки в разі прямої загрози він здатний зробити все для того, щоб захистити свого господаря, навіть спробувати впоратися з більшим нападаючим.\nВажливо! Для того щоб керн-тер’єр став ідеальним домашнім вихованцем, пес потребує серйозного навчанні із застосуванням заохочувальних методів дресирування.\nПорода є нащадком одних з найдавніших собак, поширених на території Шотландії. Згідно з історичними дослідженнями, цей пес був створений для полювання на лисиць і зайців. Незважаючи на свої мініатюрні розміри, керн-тер’єр отримав всі необхідні навички для того, щоб стати ідеальним супутником людини в поході за здобиччю.\nПерші письмові згадки про цю собаці датуються 1600-тими роками, в той час тварина носило назву «земляний собаки». Аж до 1907 року ця порода носила назву «скайтер’єр».\nСаме в цьому році, завдяки Алістер Кемпбел, порода отримала свою сучасну назву, а жінка стала офіційно вважатися засновницею породи.\nПісля 1910 року популярність цієї породи стрімко зросла, керн залишає межі свого природного ареалу проживання і поширюється по території Старого Світу.\nВ цей же час порода була офіційно зареєстрована, до кінця 1910 роки кількість чистих представників цієї породи налічувало 35 особин, а до кінця 1912 року їхня кількість зросла до 134. Початком масового поширення кернів можна вважати 1928 рік, саме в цей час з’явилися перші зареєстровані факти масового розведення собак цієї породи.\nЧи знаєте ви? У 16 столітті мисливські навички нащадків керн-тер’єрів активно використовували в цілях дератизації місця проживання людини: пес відмінно справлявся з виловом дрібних і великих гризунів-шкідників.\nЦіна і правила вибору цуценя\nДля того щоб правильно вибрати цуценя керна, необхідно враховувати такі особливості:\nфізична форма (пес повинен бути активний і рухливий, з правильно дотриманими пропорціями тіла);\nхарактер і темперамент (щеня повинен бути доброзичливий і радісно сприймати людину);\nЩеня повинен проявляти інтерес до людини і активно цікавитися навколишнім світом, якщо цього не відбувається, то, швидше за все, перед вами хвору тварину. Обов’язково потрібно звернути увагу на умови утримання, чистоту і ставлення господарів до цуценяти.\nПри утриманні собаки в умовах недостатньої гігієни і харчування тварина може бути ослаблене, уражено гельмінтами або бактеріальними захворюваннями. Крім того, жорстоке поводження з цуценятами може позначитися на психіці дорослого пса, в такому випадку ви отримаєте агресивного і злого вихованця.\nТакож необхідно провести повний огляд майбутнього вихованця. Шкірні покриви повинні бути чисті, без виразок і лущення, а шерсть рівномірно покривати поверхню тіла. Слизові оболонки повинні бути чисті, без неприємних за запахом і кольором виділень, ніс повинен бути холодним і вологим.\nКрім того, показником міцного здоров’я служить відмінний апетит: якщо щеня їсть мало, або зовсім байдуже ставиться до їжі, швидше за все, він хворий.\nЧи знаєте ви? Керн-тер’єр, як найдавніша різновид тер’єрів, є прабатьком таких порід, як скотч-тер’єр, скайтер’єр, вест-хайленд-уайт-тер’єр і ін.\nЦіна на цуценя може бути найрізноманітнішою: від 50-100 доларів (без родоводу) до 1000-1500 доларів (від титулованих батьків). Якщо ви не плануєте брати участь у виставках і вам не важлива родовід вашого вихованця, то можна звернутися в невеликі приватні розплідники, де ціна на цуценя не перевищуватиме 200-300 доларів.\nЯк створити кращі умови для песика\nІдеальними умовами для утримання собаки буде відкрита місцевість, далеко від галасливого міста. Ці собаки люблять простір, тому краще всього вони будуть себе почувати в умовах заміського будинку. Незважаючи на густу і щільну шерсть, для життя на вулиці керн-тер’єр не пристосований, тому найкраще його утримувати в домашніх умовах або в добре облаштованій і теплою будці.\nТісна квартира – не найкращі умови для цього пса, так як він активний, грайливий і рухливий. Однак від природи він має здатність відмінно пристосовуватися до будь-яких умов життя, тому якщо у вас є невелике місце в квартирі і велике бажання придбати такого вихованця, можна сміливо купувати його.\nВажливо! Постійні фізичні навантаження є головним правилом успішного утримання керн-тер’єрів, в іншому випадку пес може стати примхливим і дратівливим. В такому випадку собака перестає слухатися господаря і нерідко псує майно.\nДоглядати за керн-тер’єром не складніше, ніж за іншою породою собак, а в деяких випадках невеликі розміри пса полегшують його зміст. Проте, порода вимагає постійного вигулу, догляду за шерстю і купання. Розглянемо більш докладно умови проведення кожної з перерахованих процедур.\nДогляд за шістьма у цієї породи досить простий і не займає багато часу. Щоб підтримувати її в отличном состоянии, досить розчісувати собаку 3 рази в тиждень. Крім того, в стрижці пес особливо не потребує, достатньо всього лише 2-3 рази на рік робити триммінг (вищипування вовни). Ті особини, які постійно беруть участь у виставках, повинні також підлягати професійному грумингу.\nОчі, вуха, лапи\nОчі, вуха і лапи необхідно чистити у міру забруднення, проте часто це робити не рекомендується, особливо з використанням миючих засобів. В іншому випадку ви можете пошкодити шкіру цих зон. Кігті у пса треба підстригати постійно, але не частіше ніж один раз на 3 тижні. Для цих цілей використовують спеціальні щипці.\nПісля стрижки нігтів гострі кінчики обов’язково потрібно підточити пилкою для нігтів. Педантичного догляду вимагають зуби цього пса. Незважаючи на те, що вони досить міцні і потужні, чистити їх необхідно регулярно, з періодичністю в 2-3 рази в тиждень.\nКупати керна дуже часто не потрібно, винятком є ??випадки, коли вихованець сильно забруднився під час прогулянки. Часте купання собаки призводить до того, що шерсть значно пом’якшується, в такому випадку відбувається порушення її природної структури. Тому, коли керн після чергової прогулянки сильно забруднив лапи і живіт, не слід його купати цілком, достатньо всього лише очистити тільки ці зони.\nСобаку необхідно вигулювати не менше 2 годин на день, особливо якщо вона міститься в умовах квартири. У разі, коли для цього у вас немає зайвого часу, ви можете прискорити процес вигулу.\nДля цього пса необхідно залучити в рухливі ігри. Найкраще для цих цілей підійдуть тенісні м’ячики або палиця, за якими пес із задоволенням буде ганятися на протязі всього часу вигулу. Якщо ж ви живете в приватному будинку, то вигул можна чергувати з прогулянкою по прибудинкової території.\nВажливо! Якщо в період прогулянки ваш керн-тер’єр починає їсти коріння, траву або іншу рослинність, лаяти пса не потрібно, так як в такому випадку тварина намагається поповнити організм відсутніми вітамінами і мінералами.\nЧим годувати керн-тер’єра\nОсобливих труднощів в забезпеченні здорового раціону для керна не існує, породі відмінно підходить як натуральний, так і сухий корм. В цьому випадку потрібно користуватися єдиним правилом: на їжі заощаджувати не варто, тільки в такому випадку поряд з вами буде здоровий і активний вихованець.\nПоле того, як ви принести цуценя керн-тер’єра до себе додому, необхідно відразу налаштуватися на те, що йому потрібно забезпечити регулярне харчування не менше 5 разів на день. Незважаючи на те, що це всеїдна порода, цуценяті потрібно забезпечити спеціальну дієту.\nДля цього найкраще підійде спеціальний корм для цуценят, кількість білка в якому має становити не більше 25%. Також варто збагатити раціон підростаючого вихованця свіжими овочами. Поступово від спеціального корму необхідно переходити до раціону дорослої собаки і після 1 року повністю перевести цуценя на доросле харчування, про який ми поговоримо далі.\nВажливо! Якщо ви вирішили підживити цуценя свіжими овочами, то подбайте про те, щоб шматочки не були занадто великими, так як в противному випадку тварина може відмовитися від такої їжі.\nДорослих кернів можна годувати будь-яким типом сухого корму, але кращим вибором будуть корми преміум-класу. Цей тип сухого харчування трохи дорожче звичайного, проте тільки в такому випадку вийде забезпечити собаку всіма необхідними поживними елементами.\nЇли ви вирішили забезпечити вихованцеві натуральний корм, то варто подбати про те, щоб він перебував на:\n80% з білкової їжі (м’ясні і молочні продукти);\n10% із зернових (підійдуть каші будь-якого типу);\n10% з овочів (підійде будь-який тип).\nКрім того, собаку потрібно забезпечити мінерально-вітамінними добавками до їжі, особливо це важливо в період зміни сезонів або настання холодів, і забезпечити режим харчування не рідше ніж 3 рази на день.\nЧому можна навчити песика?\nКерн-тер’єр – дуже розумна і кмітлива собака, тому дресурі ця порода піддається відмінно. При правильному підході тварина вдасться навчити всім найбільш поширеним командам. Крім того, собака чудово розуміє інтонацію і жести людини, що досить серйозно полегшує процес дресирування.\nТакож цуценята відмінно піддаються різним соціальним іграм, тому всього за кілька днів з ним можна розучити найпростішу гру з м’ячем або палицею. Варто відзначити, що при правильному навчанні в собаці можна виховати справжнього охоронця.\nХарактерні захворювання і щеплення\nКерни відносяться до стійких до захворювань собакам, однак досить часто у цієї породи можуть виникати серйозні проблеми зі здоров’ям. До них відносяться:\nнекроз головки стегнової кістки (хвороба Легг-Пертеса);\nспадкове захворювання крові (захворювання Віллебранда);\nПорода чутлива до укусів бліх і кліщів, тому обов’язково в профілактичних цілях обробляти тварину від паразитів.\nДля цих цілей краще всього використовувати спеціальний нашийник. Крім того, керни чутливі до розвитку багатьох інфекційних захворювань, тому собаку необхідно в обов’язковому порядку робити щеплення від:\nКерн-тер’єр – це, перш за все, грайлива, активна і життєрадісна собака, яка, тим не менш, в будь-який момент може встати на захист свого господаря. Незважаючи на свої розміри і спокій, пес має твердий характер, і в будь-яку хвилину може показати, що він справжній боєць.\nІ хоча дана порода досить аристократична, керн-тер’єри є справжніми охоронцями домашнього вогнища, містити яких зможе практично кожен.


Від «Дніпра» пішли дівчата заробляти «Maserati». Спорт ДНІПРОГРАД\nГоловна / Спорт / Від «Дніпра» пішли дівчата заробляти «Maserati»\nВід «Дніпра» пішли дівчата заробляти «Maserati»\nКоманда підтримки дніпропетровського клубу Chicky girls», яка упродовж кількох років працювала з ФК «Дніпро», залишила клуб.\nЯк зізналась в інтерв'ю одному з дніпропетровських видань лідер гурту Євгенія Зирянова, дівчата припинили співпрацю з «Дніпром» з фінансових причин - адміністрація, мовляв, абсолютно не вкладала кошти в команду підтримки.\nТож наразі дівчата вже ведуть перемовини з іншим футбольним клубом і готуються до Євро-2012.\n- Нашим головним завданням на сьогодні є добре підготуватись і виступити на Євро, заробити як мінімум на «Мазерті». Чому футболістам на таких авто їздити можна, а дівчатам з групи підтримки - ні?, - пояснила Євгенія.


У Москві завершився мітинг опозиції, прийнята нова резолюція - Російська Федерація | РБК Украина\nУ Москві завершився мітинг опозиції, прийнята нова резолюція\nСубота 24 грудня 2011 15:51 Новость на русском\nМітинг на проспекті Сахарова в Москві завершено. Люди залишають площу.\nМітинг на проспекті Сахарова в Москві завершено. Люди залишають площу. Сьогоднішня акція протесту зібрала більше число учасників, ніж минула на Болотній площі 10 грудня. Тоді на площу прийшли, за даними МВС, близько 25 тис. людей. Сьогодні ж, за офіційними даними на "піку" мітингу були присутні близько 29 тис. осіб. Проте, за повідомленням ВВС, кількість учасників мітингу "За чесні вибори" перевищила 50 тис. осіб. Радіостанція "Комерсант-ФМ", яка наживо вела трансляцію з проспекту Сахарова, повідомляла, що кількість мітингувальників набагато більша, ніж повідомляє МВС РФ.\nВідзначимо, що організатори заявляли, що на проспект Сахарова прийшли 120 тис. людей. Втім, ця цифра не була підтверджена більше ні одним джерелом.\nМітинг завершився ухваленням резолюції. У документі міститься вимога проведення нових відкритих і чесних виборів, заклик про відставку голови ЦВК Володимира Чурова і розслідуванні всіх фактів порушень на виборах. Крім того учасники мітингу вимагають реєстрації опозиційних партій, прийняття нового законодавства про партії і вибори не пізніше лютого 2012 р.\nКрім цього учасники мітингу вирішили створити Московське об'єднання виборців для розслідування порушень і контролю над виборами координації роботи спостерігачів по всій країні.\nТакож у резолюції міститься вимога негайно відпустити все "політв'язнів". Останнім пунктом стало звернення до всіх жителів РФ "не віддати Путіну жодного голосу на виборах президента".\nОбстановка в цілому була спокійна і стабільна. Єдиним інцидентом стала невелика бійка біля сцени. Проте організатори акції звернулися до керівництва ГУВС по Москві, з проханням направити в один із секторів додаткові сили правопорядку, щоб "заспокоїти кількох гарячих людей, які трохи штовхалися" і ще раз нагадали, що акція мирна і насильства на ній не повинно бути.\nЗі сцени на проспекті Сахарова до народу звернулися багато відомих політиків, громадських та культурних діячів. Співголова руху "Солідарність" Борис Нємцов заявив, що опозиція не вірить заявам про політичні реформи, які прозвучали в посланні Президента Дмитра Медведєва до Федеральних зборів. "Якщо закони не будуть прийняті, це означатиме, що він нас обдурив", - заявив Нємцов.\nГромадський активіст Олексій Навальний вимагає перерахунку голосів за результатами відбулися 4 грудня 2011 р. виборів депутатів Державної думи. Лідер "Яблука" Григорій Явлінський закликав відправити у відставку голову ЦВК Володимира Чурова і реорганізувати виборчі комітети. У ході виступу Явлінський заявив, що найголовніше - надалі добитися другого туру президентських виборів навесні 2012 р. Він також закликав владу звільнити лідера "Лівого фронту" Сергія Удальцова.\nЕкс-міністр фінансів Росії Олексій Кудрін запропонував внести в резолюцію мітингу на проспекті Сахарова пункт про проведення дострокових парламентських виборів. За його словами, для цього необхідно прийняти нове законодавство про політичні партії і зареєструвати ці партії. Кудрін заявив, що готовий брати участь у цій роботі. Колишній прем'єр-міністр Росії Михайло Касьянов зажадав перенести президентські вибори на кінець квітня 2012 р. Він закликав за цей період часу оновити виборче законодавство, щоб вибори були чесними і вільними". Також Касьянов зажадав провести дострокові вибори в Державну думу.\nА ось колишній Президент СРСР Михайло Горбачов не зміг виступити на опозиційному мітингу на проспекті Сахарова. "Михайло Сергійович просив передати, що він серцем з нами, з тими, хто підтримує наші вимоги", - сказав провідний мітингу Володимир Рижков. Він додав, що тільки похилий вік перешкодив Горбачову прийти сьогодні на проспект Сахарова.\nМітинг був санкціонований владою Москви, заявлена кількість учасників - до 50 тис.\nСлід додати, що сьогодні аналогічні опозиційні мітинги пройшли в багатьох великих російських містах.\nНагадаємо, за даними ГУ МВС по м.Москві, 10 грудня 2011 р. на мітингу опозиції на Болотній площі кількість присутніх не перевищила 25 тис. чоловік. Тоді організатори заходу повідомили, що в мітингу взяли участь близько 150 тис. осіб. Учасники мітингу прийняли резолюцію, що містить вимоги про реєстрацію опозиційних партій, про скасування результатів виборів у Державну думу і розслідуванні всіх фактів фальсифікацій, про прийняття нового законодавства про вибори.\nНагадаємо, 9 грудня Центрвиборчком Росії оголосив остаточні підсумки виборів в Держдуму. Перемогу на виборах отримала партія "Єдина Росія". За підсумками голосування 4 грудня вона отримала в Держдумі шостого скликання 238 мандатів. 92 місця у КПРФ, "Справедлива Росія" і ЛДПР отримали відповідно 64 і 56 крісел.\nВибори в Держдуму РФ завершилися 4 грудня в 19:00 за київським часом.\nЇх результати викликав масові акції протесту. Повідомлялося, що серед тих, хто прийде висловити свою громадянську позицію на Болотну площу, не лише опозиційні політики і громадські активісти, але і відомі письменники, режисери, актори, бізнесмени.