Михайло Поживанов: «Розів'ю у містян смак до «європейського» життя і мотивацію до його побудови» | Новости Киева Наша Столиця\nГоловна > Новини Києва > Місцеві вибори 2020 > Михайло Поживанов: «Розів’ю у містян смак до «європейського» життя і мотивацію до його побудови»\nOleg 23.04.2020 23.04.2020 Місцеві вибори 2020, Новини Києва\t0\nВосени цього року мають відбутися місцеві вибори. Вони торкнуться і Києва. Точніше, мають торкнутися, бо вже зараз тривають розмови про можливе їх перенесення – через коронавірус та карантин. Однак ми всі розуміємо, що якщо дата виборів буде перенесена, то це стане швидше політичним, а не «епідеміологічним» рішенням.\nУ чинного столичного голови наразі невисокі шанси бути переобраним знову. На п’яти Віталію Кличку наступають сильніші суперники. Дехто вже ухвалив рішення про балотування, дехто розглядає його як потенційну можливість. А чому б і ні – якщо йдеться про наявність досвіду і знань?\nСьогодні ми розмовляємо на цю тему із політиком та громадським діячем, депутатом Верховної Ради попередніх скликань Михайлом Поживановим. Поживанов свого часу працював і в уряді, і в КМДА, був мером міста Маріуполя. За плечима у нього – Московський інститут сталі та сплавів, закінчення аспірантури цього інституту, робота на «Азовсталі», згодом – докторантура в Дніпропетровській металургічній академії та захист докторської дисертації. А також – викладання в Маріупольському університеті та звання професора, отримання другого диплома юриста вже під час політичної та управлінської діяльності в Києві.\n– Пане Михайле, скажіть, що наштовхнуло вас на рішення поборотися за посаду міського голови?\n– Знаєте, є така відома фраза «якщо не я, то хто?». Звісно, її не варто доводити до абсурду, бо не кожен зможе сісти за штурвал літака, писати поеми чи викладати вищу математику. Але кожен може повчитися, щоб оволодіти цими ремеслами чи мистецтвами. А вже потім для себе вирішити, здатен я на це чи ні. У мене так співпало, що є і знання, і досвід.\nЯ працював міським головою Маріуполя і заступником голови КМДА Києва. А під час останньої парламентської каденції був в парламентському комітеті з питань державного будівництва та місцевого самоврядування. Я знаю, як «влаштоване» місто з середини і чого йому бракує. Але це ще не все. Знаєте, чому в Україні провалилася місія політичних заробітчан? Маю на увазі тих грузинських, балтійських, американських «реформаторів», яких запрошувала команда Порошенка? Їхня помилка була в тому, що вони автоматично намагалися перенести закордонний досвід на український грунт. А так не виходить, бо наші реалії є особливими.\nКоли я працював мером Маріуполя, то мав тертя з обласної владою. Зокрема, з керівником області Володимиром Щербанем. Обласна влада хотіла знімати всі вершки з маріупольських заводів на область, а місто лишити ні з чим. Обидва металургійні комбінати в Маріуполі (Азовсталь та ММК ім. Ілліча) на той час були орендними, тобто формально державними. Але керівництво заводів працювало не на державу. На той час була популярна така схема: фірми під патронатом обласних керівників скуповували металургійну продукцію за собівартістю, а продавали за кордон в рази дорожче. «Маржу», певна річ, лишали собі. Так тривало доти, доки на меткомбінати Маріуполя не наклав оком Ахметов. Ось така історія. Чи здатні іноземці зрозуміти специфіку нашої ситуації?\n– Те, що ви розповідаєте, дуже цікаво. Але виникає природне питання: одна людина може піти проти системи? Ви боролися у Маріуполі з обласною владою та з олігархічним впливом…\n– Передусім: Київ – не Маріуполь. Наша столиця, як і Севастополь, має особливий статус, закріплений у Конституції. Мер Києва може брати участь у підготовці проектів законів України, актів президента України і Кабінету міністрів. Не де-юре, але де-факто він наділений можливістю впливати на процес законотворчості. Чим, до речі, жодного разу не скористався Віталій Кличко. Також мер столиці ніяк не пов’язаний із «губернатором» області і не залежить від нього жодним чином.\nБа навіть більше: столичний голова підзвітний тільки київській громаді. І він не зобов’язаний танцювати під дудку президента. Звісно, це в ідеалі. Ми всі пам’ятаємо, як у найгострішу фазу Революції гідності тодішній столичній «гауляйтер» Попов розпорядився зупинити київське метро. Жодних об’єктивних підстав для цього не було. Лише бажання догодити Януковичу та унеможливити чи утруднити протестні акції в центрі столиці. Тож в кінцевому підсумку все залежить від особистості, котра стоїть на чолі міста. Я в цьому плані – «незручна людина», бо я точно не стану шукати дружби із сильними світу цього чи йти урозріз із моїми переконаннями.\n– Яким ви бачите розвиток Києва?\n– Питання дуже об’ємне і непросте. Наведу такий приклад. Ви – архитектор-дизайнер, який обіцяє зробити якісний та стильний ремонт. Але в процесі роботи ви розумієте, що починати треба не з розвішування красивих гардин та підбору меблів. Починати треба з укріплення фундаменту, вирівнювання стін, ліквідації тріщин. Аби вся конструкція, яку ви взялися оновлювати, не завалилася зовсім. До чого я веду? До того, що перш ніж говорити про розвиток міста, треба усунути причини, які йому заважають. Дитина не навчиться повзати, ходити, бігати, якщо тримати її зв’язаною. Її розвиток напряму залежатиме від звільнення від пут.\nЩо є такими путами для Києва? Про це можна говорити довго, але я б назвав ТОП-3 чинників.\n1. Зайвий бюрократичний апарат. Необхідно різко й радикально скоротити кількість чиновників всіх рівнів. Роздутий адміністративний штат має відійти у минуле. Якби такий держапарат, як у нас, був би в інших країнах Європи, ці країни давно збанкротували б. Місто, де не треба роздавати направо й наліво хабарі й потопати у морі дозвільної документації, стає приваблими для іноземних інвестицій.\n2. Корупція. По ній треба завдати максимального й рішучого удару. Я не кажу «подолати її цілком», бо звик ставити перед собою реальні завдання. Але якщо оптимізувати роботу чиновників та ще й провести «природну люстрацію» шляхом оновлення складу Київради, результати не змусять себе чекати. Свого часу Грузія викорінила хабарництво серед представників ДАІ та поліції в цілому, повністю змінивши їхній склад. Нам потрібно скоротити управлінський апарат і оновити склад виборного органу – Київської міської ради, але робити це не за «гречку», а в ім’я майбутніх перетворень.\n3. Недостатній рівень самоврядування. Нам бракує як бажання, так і можливості керувати самим. Починаючи від двору чи будинку й до районів і Києва в цілому. І що особливо прикро, так це те, що українці в цілому та кияни зокрема мають прекрасний рівень самоорганізації, коли йдеться про форс-мажори. Згадаймо хоча б наші Майдани, волонтерський рух, нинішню допомогу лікарям, акцію «підвези медика» тощо. Лише коли мова заходить про буденну, рутинну роботу, всім стає нецікаво.\nЯ б дуже хотів пробудити у містянам бажання любити Київ щодня. І «ростити» його щодня, як ви ростимо своїх дітей, не вважаючи, що це нудно чи одноманітно.\n– Але коли Київ «виросте», яким би ви хотіли його бачити?\n– Давайте думати разом. Яким має бути сучасне місто? Ми всі знаємо «піраміду Маслоу», де над фізіологічним мінімумом – потребою дихати, їсти, пити й відпочивати – міститься потреба у безпеці та охороні здоров’я. Отож, гадаю, усі погодяться зі мною в тому, що сучасне місце має бути передусім безпечним.\nБезпека – це відсутність незрозумілих покинутих довгобудів, які не тільки псують зовнішній вигляд міста, а й перетворюються на руїни, котрі ризикують обвалитися в будь-який момент. Безпека – це також вчасно відремонтовані чи замінені ліфти у багатоквартирних будинках.\nАле поняття безпеки йде поруч із потребою у дбанні про власне здоров’я. Та якщо в глобальному розумінні охорона здоров’я – це знову таки прерогатива профільного відомства й сфера відповідальності профільного міністра, котрий має право (й обов’язок!) затівати реформи абощо, то на рівні міста влада має бодай сприяти побудові та відкриттю нових лікувальних закладів, але не лише їх одних. Здоров’я – це також й нові стадіони, нові басейни, нові парки, нові велодоріжки, місце для тренувань та активного відпочинку.\nНинішня епідемія коронавірусу засвідчила, як мало зроблено в столиці для порятунку людей у виняткових обставинах. І як мало захищені наші медики – і технічно, і матеріально. І як гостро бракує всім нам сучасної інфраструктури, обладнання, ба навіть товарів першої медичної необхідності, починаючи з масок та санітайзерів.\nАле не встигли ми пристосуватися до життя в епідемії, як на місто впала нова біда – продукти горіння у повітрі, дихати через які стало зовсім неможливо. Але припустимо навіть, що пожежі у Чорнобилі та на Житомирщині – це наслідок зумисного підпалу та навіть теракту, тобто події виняткові. Мова зараз не про це. А про те, що Київ і до цього лідирував в антирейтингу найбільш брудних міст у світі.\nЧому ж ми такі «брудні»? Тому що, зокрема, що безконтрольна забудова міста сприяє різкому скороченню зелених насаджень. Якщо в радянські часи зелена частина Києва була найбільшою в Європі – близько 30 кв. м на людину, то зараз цей показник становить всього 16 кв. м. За останні кілька років площа зелених зон зменшилася на 3 тис. га, а до 2025 року, згідно з прийнятою Програмою розвитку міста, під забудову віддадуть ще 486 га парків і скверів.\nА відтак людям не буде, де гуляти. А велосипедистам не буде, де їздити. У нас і так лише 2% від усіх можливих маршрутів є велосипедними. Амбітне бажання чинного мера пересадити містян на велосипеди так і лишилося нездійсненим прожектом. І це при тому, що, окрім обов’язкового критерію безпеки, сучасне місто має відповідати зручності у користуванні. Звичайно, що це передусім стосується його інфраструктури. З вулиць міста варто раз і назавжди вилучити маршрутки з їхніми – дуже часто – напівп’яними водіями та відсутністю уяви про безпеку руху.\n– Неадеквати за кермом – це одна частина проблеми… А як маршрутки, та й загалом весь старий неелектричний транспорт забруднює повітря!\n– Абсолютно вірно. Мер Кличко обіцяє розібратися з цим питанням вже кілька років, проте жодних змін не видно, а маршрутки, як і раніше, торохкотять нашими вулицями. Тоді як кожне велике місто гостро потребує розгалуженої мережі маршрутів, котрими курсуватиме модерний муніципальний транспорт, а не списані у Чехії чи Польщі старі непотрібні трамваї, котрі влада міста купує за корупційними схемами.\nЗрештою, здоров’я та зручність громадян – це не лише транспорт, але й також розв’язана проблема вивозу та утилізації сміття. Аби громадяни не дихали не потрібними їм випарами і не страждали від смороду. Як позбутися сміттєвої біди? Мер Кличко не втомлюється бідкатися на відсутність інвесторів, котрі хотіли б побудувати в місті сміттєпереробні підприємства. На це я скажу так: може, треба менше розбазарювати бюджетні кошти, і тоді ми станемо цікавими в тому числі й капіталовкладникам з-за кордону?\nЗа корупцію та зловживання треба жорстко карати, бо, між іншим, зручне місто – це місто, чиї законослухняні мешканці мають преференції за сумлінне дотримання правил співжиття, а ті, що такі правила порушують, – несуть за це відповідальність.\nКрім цього, зручне місто – це також місто, яке створює нові привабливі робочі місця, котре притягує до себе як магнітом, розкриваючи можливості самореалізації та професійного чи творчого зростання для людини, яка прагне рости й користатися соціальним ліфтом.\nЙдемо далі. Комфортне місто – це місто, де дітям та підліткам є, чим зайнятися після навчання, де до їхніх послуг – спортивні та художні секції, музичні школи, курси іноземних мов. Причому все це – на розумній відстані від рідної домівки, а не десь на іншому кінці міста. І це особливо важливо у наш час, коли підліткова злочинність зростає, як на дріжджах.\nМісто повинно виховувати, зацікавлювати, розважати й бути гостинним, а отже й мати значну кількість невеликих і не пафосних сімейних ресторанчиків та кав’ярень. Чиї власники почуваються комфортно через відсутність тиску на них – вони доброзичливі та раді гостям, адже над ними не тяжіє податковий прес, а навпаки – зі сторони міської влади надане все можливе сприяння для розвитку малого бізнесу.\n– Це і дуже приваблива, і дуже непроста для реалізації програма, а тому не можна не спитати про наступне: хто ваша команда? З ким ви плануєте реалізувати всі ці зміни?\n– Знаєте, я не буде зараз називати конкретних імен. Скажу про інше. З кожною зміною політичного циклу у нас змінюються і уявлення про критерії, за якими слід набирати собі команду. Колись нами керували так звані «червоні директори», тобто люди, скроєні за зразком Леоніда Кучми. Їх вважали продуктом минулого, пережитком «совка».\nПотім на зміну їм прийшли патріоти на кшталт Віктора Андрійовича Ющенка. Я вживаю це слово без жодної іронії. Патріот – це важлива якість для українського чиновника, але це не професія. Націонал-демократичні сили не впоралися із тим, аби зупинити країну від падіння в прірву, і вона туди скотилася – маю на увазі епоху Януковича.\nЗа його президентства владу отримали «міцні господарники», котрі господарювали добре, але виключно на благо власної кишені. Потім сталася Революція, в президенти обрали Порошенка, і він, як я вже про це згадував, висадив в Україні десант «іноземних фахівців». Коли вони розбіглися, підібравши хвости, по своїх домівках, виникла наступна мода – мода на нові обличчя. До чого вони догосподарювалися з легкої руки чинного президента – ми бачимо зараз.\nПідсумовуючи сказане, можу пообіцяти одне. У мене в команді не буде ані червоних директорів, ані зелених «турборежимників», ані крадіїв, ані мрійників у вишиванках, здатних лише літати у хмарах. У мене будуть люди діла. Розумні, досвідчені, підковані у своїй області. Такою я бачу свою команду.\n– У вас справді великий досвід, і з висоти цього досвіду розкажіть нам, чого бракує реформі децентралізації в Україні?\n– Добре, що ви підняли цю тему. Але скажу відразу, що проти слова «реформа» я дозволю собі заперечити. Це поняття у нас так само «заїздили», як і словосполучення «нові обличчя» або «команда професіоналів». А, до речі, ви знаєте, скільки реформ зарахувала собі в актив попередня влада? За твердженням Порошенка, в країні було проведено 144 реформи! Скажіть, ви всі їх відчули на собі?\nА тепер повертаючись до вашого питання. Чого бракує децентралізації в Україні? Передусім – конституційності. Поясню, про що йде мова – як людина, чиї поправки до ХІ розділу Конституції, який торкається місцевого самоврядування, у 1996 році були ухвалені повністю.\nГотуючи цей розділ, я та інші автори спиралися на відповідну Європейську хартію, яка згодом – у 1997-му – була ратифікована Україною. Мої знання в цій царині дають можливість підкреслити: запропонована можливість об’єднання у територіальні громади не тільки сіл, а й селищ та міст не узгоджується з частиною першою статті 140 Конституції України, згідно з якою територіальною громадою може бути лише «добровільне об’єднання у сільську громаду жителів кількох сіл», котре повинно мати статус адміністративно-територіальної одиниці.\nІншими словами, законотворці, не довго думаючи, «відв’язали» так звану децентралізацію від змін до Конституції. Тобто в ідеалі ці два процеси мали б іти паралельно, але на практиці створення об’єднаних територіальних громад обігнало перекроювання Основного закону.\nБо вся сіль тут у тому, аби структура територіальних громад відповідала системі адміністративно-територіального устрою, а не навпаки. Виправленням ситуації могло б бути ухвалення закону про адміністративно-територіальний устрій, що так і не зроблено дотепер від 1996 року. Подібний закон не ухвалено, як і не внесені зміни до Конституції.\nОкрема новела торкається існування поряд із новими виборними органами «старих» районних адміністрацій, які можуть входити в клінч зі «свіжествореними» громадами. Боротьба за повноваження обіцяє розгорнутися не на жарт, і законодавець жодним чином не подбав про те, аби нівелювати таку можливість.\n– Як то кажуть, де два українці, там три гетьмани…\n– Тут річ не у боротьбі за абстрактну булаву. Вся справа у доступі до ресурсів. Дивіться. Вже зараз, після усіх проведених виборів до територіальних громад, можна казати про те, що чиновницький апарат не скоротився, а навпаки – зріс. І що в Україні наявний завеликий відсоток держслужбовців порівняно із тими громадянами, котрі виробляють конкретний продукт чи послугу, що підлягає оподаткуванню та слугує для наповнення державної скарбниці.\nУ такий спосіб Україна впевнено рухається вбік не стільки децентралізації, скільки феодалізації. Коли той чи інший сюзерен отримує у тривале користування набір васалів разом із земельними ділянками та сільськогосподарським виробництвом. Цей процес є руйнуючим, але все ще зворотнім. Принаймні, поки що.\nУ гонитві за рекордним числом «реформ» ми взагалі чомусь забули, що таке децентралізація. А це те поняття, яке особисто для мене означає передусім фінансову незалежність регіонів. Самими лише грошима воно, звісно, не обмежується, але економічна самодостатність «на місцях» – це альфа і омега децентралізації – головне, що потрібно для її впровадження.\nА між тим нині середньостатистичний міський голова не має коштів ні на що, окрім, хіба що, видачі зарплат бюджетникам та дотування комунальних послуг. Але при цьому він має ламати голову над тим, як профінансувати, приміром, програму з охорони здоров’я, виконувати яку його зобов’язала держава.\nУкраїні вкрай необхідно, аби її народ був справжнім господарем свого буття, став самі собі ефективним менеджером. Колись – у середньовіччі, коли в містах лише зароджувалось магдебурзьке право – нашим предкам вдалось взяти стерно правління в свої руки. Але, схоже, за той період часу, що минув від 12-го століття до 21-го, ми розучилися це робити. Так, період радянщини вибив з більшості співвітчизників дух самостійності та самодостатності.\n– І на останок – про, можливо, найбільш наболіле питання. Багато хто з претендентів на президентську посаду обіцяв зупинити «зубожіння» та «подолати руїну». Соціально-економічний блок у виборчих програмах завжди прочитується першим. Зеленський не став винятком: його команда обіцяла різні блага, в тому числі – і захмарні зарплати бюджетникам, і зниження тарифів. Але тарифи не знизили, а для оплати комуналку запропонували натомість продавати собак. А між тим, якщо без жартів, людям треба якось виживати. От, власне, й розкажіть нам, як треба побудувати житлово-комунальну систему, аби це саме «виживання» обернулося на комфортне повноцінне життя?\n– Почасти я вже відповів на це питання. Не можна вичленити одну якусь систему чи галузь нашого сьогодення і сказати: отут я зміню те-то й те-то, не провівши при цьому зміни в інших царинах. Якщо людина хворіє на рак і на нежить, починати терапію треба не з нежиті. Треба передусім врятувати організм як такий.\nМій рецепт порятунку і простий, і складний одночасно. Необхідно, як вже було сказано, викорінити корупцію, покласти край монополіям на ринку ЖКГ та припинити розбазарювати кошти, в тому числі й на непотрібну та нікчемну армію чиновників. Але передусім – викорінити корупцію.\nНаведу приклад. Ми всі пам’ятаємо, як у 2018 році великий енергетичний монстр, створений найбагатшим українцем Рінатом Ахметовим – «Київенерго» – розпався на дві компанії: власне «Київенерго» та ДТЕК «Київські електромережі». І як згодом кожна з них – як два щупальці – почала пити кров з киян та гроші з бюджету. В чому була суть їхньої оборудки, я зараз переповідати не буду, бо все це є у відкритому доступі.\nСкажу лише одне. Тоді, два роки назад, без очевидного лобіювання інтересів Ахметова як з боку міської влади в особі мера Віталія Кличка, так і влади державної в особі президента Порошенка подібний стан речей у столиці просто не міг би скластися. Тож який сенс зараз в деталях говорити про прокладання нових труб або будівництво дитячих спортивних майданчиків, якщо у нас не вирішена головна проблема – проблема олігархів біля годівниці та олігархічного лобі в коридорах влади?\nСтавши мером, я, звісно, докладав би всіх зусиль до руйнації такої системи. Передусім – через власну категоричну неучасть у подібних схемах. А відтак взяв би за зразок найкращі рішення у сфері ЖКГ, які впроваджені на Заході. Бо, ставши свого часу (за режиму Януковича) вимушеним емігрантом, тривалий час жив за кордоном, де міг оцінити переваги тамтешньої «комуналки». І вже не як теоретик, а як споживач.\nІ зараз я здивую вас одним фактом. Чи знали ви, що, наприклад, Велика Британія вибудовувала свою комунальну систему протягом довгих 15 років (!)– аж поки її ЖКГ не стало таким, як тепер? Адже тепер якісь наданих послуг зі сфери ЖКГ в Британії вимірюється на цілим рядом параметрів.\nОдин з них – швидкість дозвону до диспетчера оперативного реагування. Від моменту дзвінка до з’єднання з оператором повинно спливати не більше 30 секунд, інакше послуга вважатиметься наданою невчасно. Уявіть собі подібну швидкість у нас, де номер котельної чи ТЕЦ доводиться «накручувати» годинами…\nАле з Британії ми можемо перенестися на пост-радянський простір і подивитися, якими є справи там. Ось, наприклад, в Грузії компанія «Georgian Water and Power» (яка виконує одночасну функцію нашого «Київенерго» та «Київводоканалу») встановлює лічильники води й тепла за свій власний рахунок.\nНі, це не благодійна організація, і підходить вона до клієнтів вибірково: ті, хто в стані сам оплатити лічильник, так і робить. А от для малозабезпечених сімей компанія має свою програму лояльності. Адже, як справедливо вважає керівництво «Georgian Water and Power», наявність лічильників сприяє рівномірному розподіленню та витрачанню води.\nА в Естонії, приміром, на законодавчому рівні захистили споживачів теплоенергії. Що б не відбувалося в місті чи країні, надавачі послуги не мають права опускати планку нижче 18 градусів тепла. Це – розпорядження естонського міністра економіки. Вимкнення опалення взимку – «нелюдський метод» отримання боргів з мешканців, вирішив «Союз власників Естонії» і домігся захисту інтересів громадян.\nЗгадаймо натомість київську зиму 2008 року, коли за несплату боргів монополіст «Київенерго» залишив без опалення добру половину міста. Або ж всі інші київські зими, коли температура в дитячих садках не піднімалася вище 12-15 градусів. Нинішня зима, сезону 2019-2020 рр., була, щоправда, разюче відмінною від попередніх, але клімат ще не змінився настільки, аби ми могли сидіти без опалення.\nНу і ще один приклад – Латвія. Досвід цієї країни особисто мені видається чи не найбільш прогресивним на всьому пост-радянському просторі. Там проблеми житлово-комунальної сфери вирішуються наступним чином: мешканці багатоквартирного будинку створюють так звану «управлінську компанію», якій делегують вирішення питань, пов’язаних з його функціонуванням. Всі звіти і всі дані ця управлінська компанія викладає в Інтернет, а споживачі лише здійснюють контроль за переміщенням коштів та раціональністю їх витрачання. А ще сплачують рахунки, не встаючи з дивану, адже для цього досить натиснути на пару кнопок у комп’ютері.\nТут мені можуть зауважити, що Латвія стала членом Євросоюзу, а Україна – ще ні, проте справа тут не в євросоюзівському статусі. Справа у бажанні самих мешканців жити «як у Європі». Бажанні не декларативному, а фактичному. Якби мені довелося стати мером, я б зробив все від мене залежне, аби у містян прокинувся смак і потяг до такого життя. А також – мотивація до спільної його побудови.


Необґрунтоване засудження. Мінспорту РФ прокоментував відсторонення росіян від Ігор-2016 / Новое Время\nНеобґрунтоване засудження. Мінспорту РФ прокоментував відсторонення росіян від Ігор-2016\n17 червня 2016, 20:08 1 коментувати\nМіністр спорту РФ Віталій Мутко в травні вибачився за допінговий скандал і просив схвалити участь атлетів РФ в Іграх-2016\nМіністерство спорту Росії прокоментувало відсторонення своїх спортсменів від участі в Олімпійських іграх-2016\nУ поширеній 17 червня заяві відомство не визнало легітимність відсторонення Міжнародної легкоатлетичної федерації (IAAF) і заявило, що вся збірна постраждала через дії окремих спортсменів.\n"Мрія багатьох наших спортсменів знищена через неправильну поведінку окремих атлетів, тренерів та фахівців", - сказано в повідомленні.\nРосійська сторона наполягає, що всі умови IAAF для відновлення своєї команди на Олімпійських іграх-2016 були виконані, не уточнюючи, які саме умови Федерацією були поставлені і виконані в РФ.\nМінспорту РФ заззначає, що російські атлети проходять перевірки, які виконує Антидопінгове агентство Великобританії і три тестування додатково.\n"Мінспорту Росії висловлює впевненість, що всі, кому дорогі олімпійські ідеали, нададуть підтримку тим членам олімпійської родини, хто в силу упередженого ставлення та необгрунтованого засудження залишений за межами спортивних арен", - додали у відомстві.\nНагадаємо, сьогодні, 17 червня, рада Міжнародної атлетичної асоціації не відновила членство Всеросійської федерації легкої атлетики (ВФЛА) через застосування російськими атлетами допінгу. Тепер атлети РФ не зможуть взяти участь в Олімпіаді в Ріо-де-Жанейро.\nУ звіті Всесвітнього антидопінгового агентства (WADA) повідомляється, що заборонений для спортсменів препарат мельдоний був знайдений в 49 з 52 проб, які були взяті у спортсменів з Росії за період з 15 лютого по 29 травня 2016 року.


Зимувати на Антарктиду їде 26-та українська антарктична експедиція – Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації\nГоловна Новини Зимувати на Антарктиду їде 26-та українська антарктична експедиція\nЗимувати на Антарктиду їде 26-та українська антарктична експедиція\nВчора, 24 березня, на станцію «Академік Вернадський» вирушила 26-та річна Українська антарктична експедиція (УАЕ). Її учасники проведуть в Антарктиці близько 13 місяців. Команда знову є наймолодшою серед усіх попередніх експедицій.\n«Українська експедиція здійснює важливу місію, вивчаючи багато процесів, які необхідні для наукових досліджень. Зокрема, це стосується й моніторингу зміни клімату. Приємно, що наші науковці вкотре вирушають на континент. Наразі на станції проводиться ремонт для поліпшення умов праці. Також минулого року за підтримки Уряду були значно збільшені виплати нашим полярникам», – зазначив Міністр освіти і науки України Сергій Шкарлет.\nЗагалом у 26-й експедиції буде 12 учасників: 7 науковців, лікар, кухар, дизеліст, системний механік та системний адміністратор. Серед них одна жінка – біологиня Оксана Савенко, яке вже вдруге їде на зимівлю (це також рекорд, раніше жодна жінка двічі не зимувала).\nПовний список учасників 26 УАЕ можна переглянути тут або на інфографіці.\nПеред поїздкою до Антарктиди вся команда пройшла обов’язковий тижневий тренінг, здобувши знання та навички, необхідні для роботи й життя на станції: починаючи від лекцій про напрями досліджень на «Вернадському» та правовий статус Антарктики і закінчуючи роботою з обладнанням та тренуваннями з пожежної безпеки. Важливою складовою тренінгу також була психологічна підготовка колективу під наглядом фахівців. Майбутні полярники вчилися взаємодіяти між собою в умовах, наближених до станції.\nНаприклад, метеорологічні вимірювання тривають з 1947 року й використовуються як для прогнозування погоди в Україні та світі, так і для глобальних прогнозів змін клімату на планеті.\nОдне з найдовших спостережень на нашій станції – за концентрацією озону в атмосфері – розпочалося в 1957 році. Свого часу це дослідження дало змогу британським дослідникам відкрити таке явище, як озонова діра, а зараз українські вчені проводять постійний моніторинг її стану.\nПонад два десятиліття тривають започатковані українськими вченими вимірювання стану іоносфери.\nЗаплановані дослідження за п’ятьма основними напрямами:\nБільша ж частина учасників експедиції вирушила до Антарктиди ввечері, 24 березня, з аеропорту «Бориспіль». Їхній шлях проходитиме через Туреччину, Бразилію та Чилі, де на команду чекає двотижневий карантин. Відтак кораблем вони мають дістатися станції.\nЧерез пандемію COVID-19 та різкий ріст захворювань в Україні перед поїздкою полярники максимально обмежили всі контакти та пройшли тести на наявність вірусу, а Національний антарктичний науковий центр не організовував традиційні урочисті проводи експедиції за участю медіа та інших гостей.\nНагадаємо, вперше в історії Глава Української держави поспілкувався з полярниками, які там працюють. Зустріч проходила через відеозв’язок.\nhttp://Повідомили на сайті МОН\nМОН розробило рекомендації щодо створення модельних навчальних програм для 5-9 класів


Agriturismo Torre dei Preti в Пешичі в Італія - Найкращі знижки на перебування в готелях\nПоказати 146 всі помешкання в Пешичі.\nLocalita Valle Croci, Пешичі, Пешичі, Італія, 71010 - Показати на карті\nБільше про Agriturismo Torre dei Preti\nІдеальний для розваг і релаксу Agriturismo Torre dei Pretiзнаходиться на території Пескічі Пешичі. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути.\nПропоновані послуги у Agriturismo Torre dei Preti, забезпечує приємне перебування для гостей. Перебуваючи тут, гості мають можливість насолоджуватися цілодобова рецепція, багажне відділення, трансфер готель/аеропорт, сімейний номер, ресторан.\nКрім того, всі номери оснащені такими зручностями, як кондиціювання, підігрів, можливість замовлення дзвінка-будильника, письмовий стіл, міні-бар, щоб задовольнити потреби найвибагливіших клієнтів. Готель пропонує вам безліч унікальних можливостей для відпочинку, таких як відкритий басейн, солярій, дитячий майданчик, сад. Agriturismo Torre dei Preti є найкращим місцем для вашої зупинки у Пешичі.\nУсі типи мандрівників (9)Поїздка вдвох (9)Сім"я з малими дітьми (1)


Перейменування вулиць у Луцьку відклали\n17 вулиць і два провулки в Луцьку, відповідно до вимог про декомунізацію, мають отримати нові назви. Остаточний список ще доопрацюють.\nПопередньо відбулося засідання комісії щодо перейменування вулиць, і чимало з них мають одержати нові назви у зв’язку з декомунізацією. Перелік цих вулиць був раніше поданий на громадське обговорення.\nДепутат Микола Федік нагадав, що список вулиць, які підлягають перейменуванню, затвердили ще у 2016 року. Він наголосив, що варто перейменувати вулиці до кінця грудня цього року, аби з наступного, коли заплановано проведення виборів, усі вони отримали нові назви, а відповідні зміни були внесені до даних щодо місця проживання виборців.\nСвоєю чергою, представниця Інституту національної пам’яті Леся Бондарук зазначила, що брала участь в усіх засіданнях щодо перейменування вулиць. Вона повідомила, що має лист, підписаний головою ІНП Володимиром В’ятровичем щодо того, що вулиця Ярощука обов’язково має підлягти перейменуванню, оскільки постать Юхима Ярощука є досить суперечливою.\nРадник міського голови, депутат Ігор Поліщук підкреслив, що до перейменування вулиці, зокрема й Ярощука, потрібно підійти виважено. Тож він запропонував зняти питання з розгляду, доопрацювати його, та запропонувати на розгляд через місяць-два.\nСписок вулиць, які планують перейменувати: вулицю Боженка в мікрорайоні Гнідава пропонують перейменувати на Магістральну; Говорову (Дубнівський мікрорайон) – на Павла Чубинського; Корнійчука (мікрорайон Цукрового заводу) – на Валерії Новодворської; Красовського (мікрорайон Красне) – на Галини Коханської (учасниці визвольної боротьби ОУН-УПА); Молодогвардійську (мікрорайон Цукрового заводу) – на Межову (оскільки вулиця розташована на межі міста); Нікішева (Дубнівський мікрорайон) – на Михайла Вербицького (композитора, автора музики Державного Гімну України); Панфілова (мікрорайон Центральний) – на Повстанську; Революційна (мікрорайон Красне) – на Акацієву; Макаренка (мікрорайон Красне) – на Долинну; Островського (мікрорайон Центральний) – на Сірої дивізії; Шевцової (мікрорайон Красне) – на Новоброварну; Папаніну (мікрорайон Теремно) – на Арсена Річинського (композитора, краєзнавця, громадського, церковного та політичного діяча); Ярощука (мікрорайон Центральний) – на Святого Миколая; провулок Червоноармійський (мікрорайон Вишків) – на Черешневий; Воїнів-Інтернаціоналістів (мікрорайон Завокзальний) – на Воїнів-афганців; Федорова (мікрорайон Завокзальний) – на Воїнів-добровольців; Гастелло (мікрорайон Красне) – на Люблінську (на честь польського міста-побратима Луцька Любліна); Ватутіна (мікрорайон Красне) – на Ліщинову (повернення старої назви).\nПроект рішення про перейменування вулиць депутати міськради не підтримали.\nРеаліст Показати IP 31 Жовтня 2018 20:26\nЗ якого часу слово якогось лемка В'ятровича є вирішальним? А на громаду, яка проживає у місті - наплювати?\nКлаус Показати IP 31 Жовтня 2018 21:48\nЩо значить постать Ярощукуа неоднозначна???? З ЯКОГО ЧАСУ ПАН В"ятрович почав давати оцінки моральним та діловим якостям наших волинян. Задовбали вже організовані злочинні угрупування які посилають на Волинь наші можновладці, аби грабувати ЇЇ багатства та гнобити полішуків.Цей хоч користь зробив Волині, краю де народився та вмер. А святий Миколай на мою думку не потребує увічнення, це Вселенська постать!!!!


ХЛІСТУНОВА Анна | ВСЕ - Про спорт\nОпубліковано sport.vse.rv.ua Втр, 09/08/2015 - 13:25\nПлавчиня, дворазова чемпіонка Європи та призерка чемпіонату світу з плавання.\nНародилась 27 лютого 1987 року в Рівному, заміжня, виховує доньку Мілану. Ім’я Анни Хлістунової стало не тільки гордістю Рівного, а й брендом. Чемпіонка Європи-2006 та призерка чемпіонату світу у 2007 році це звання виборювала впродовж 16 років у спорті. Вона була і залишається першою найуспішнішою рівненською плавчинею.


Україна аграрна: трейдери хочуть зерна\n16 січня 2018 - 07:00\nЗа підсумками минулого тижня на європейському ринку зернових відбулося зниження цін на основні зернові культури. В першу чергу на ціни тиснуло зростання курсу євро проти долара США, що, в свою чергу, знижує експортний потенціал зернових європейського походження в умовах високої конкуренції на світовому ринку зерна. Таким чином, європейська кукурудза конкуруючи з Аргентинською за тиждень знизилася до 186,5 дол./т (-5,4), французька пшениця втратила також 5,4 долари на тонні та на кінець тижня коштувала 188,6 дол./т.\nНа чиказькій біржі СВОТ впродовж тижня спостерігалася низька активність спекулятивних операцій, оператори ринку очікували січневий звіт USDA, який на їх думку має стати ведмежим у зв'язку зі зниженням прогнозу виробництва пшениці та кукурудзи.\nСитуація на експортному ринку України була протилежною — активний попит на українські зернові зі сторони імпортерів підігрівали ціни попиту та пропозиції. Стабільним лишався лише сегмент ячменю, де оператори ринку констатують зниження активності імпортерів. Таким чином, ціни попиту на продовольчу пшеницю з протеїном 12,5% зросли в середньому на 1-3 дол./т і в більшості випадків озвучувалися в діапазонах 186—190 дол./т FOB з поставкою в січні-лютому. На ринку фуражної пшениці зберіглося зростання цін, яке склало в середньому 1-2 дол./т - до 177—180 дол/т FOB (попит). Ціни на фуражну кукурудзу зросли несуттєво і озвучувалися в межах 161—165 дол./т FOB (попит) з поставкою в січні-лютому.\nПортові ціни в секторах пшениці, кукурудзи і ячменю, за підсумками звітного періоду, підвищилися, що обумовлено кон'юнктурою експортного ринку, а також збільшенням закупівельної активності трейдерів на фоні недостатньої кількості пропозицій зерна. Додаткову підтримку цінам також зробило зниження курсу національної валюти по відношенню до долара США.\nНа внутрішньому ринку ціни на зернові продовжували поступово зростати. Головним приводом до зростання стала недостатньо активна пропозиція від сільгоспвиробників, які вважали за краще стримувати продажі великотоннажних партій, при цьому поступово підвищуючи відпускні ціни до максимальних. В сегменті кукурудзи додатковим фактором зростання стала конкуренція за зернову між внутрішніми переробниками та експортно-орієнтованими компаніями.\nНа українському експортному ринку соняшникової олії спостерігалася підвищувальна цінова тенденція зважаючи на зростання цін на світовому ринку соняшникової олії на початку тижня. Ціни попиту озвучувалися в діапазоні 745—751 дол./т FOB (з поставкою в лютому-березні). Варто відзначити поступове зростання активності даного сегменту, що в свою чергу підтримує ціни попиту тп пропозиції на продукт.


На Львівщині горить церква та колишня військова частина (ФОТО)\nОпубліковано 24.03.2018 24.03.2018 16:56\nСьогодні, 24 березня о 16:15 надійшло повідомлення про те, що горить будівля церкви у місті Хирові.\nПро це редакції Варта 1 повідомив голова ГО “Варта 1” Ігор Зінкевич.\n“В Хирові горить церква, колишня військова частина сьогодні “ЛАЯР”. – йдеться у повідомленні.\nПолум’я охопило територію даху церкви колишнього конвікту та військової частини.\nПричини займання наразі не відомі. На місці події працюють рятувальники.\nОпубліковано Олександром Терлецьким 24 березень 2018 р.\nОпубліковано Сергієм Сірохою 24 березень 2018 р.\nВночі горів будинок ексголови НБУ Валерії Гонтаревої (відео)\nНа Львівщині сталася смертельна ДТП: зіштовхнулись…\nPosted in АКТУАЛЬНО, НОВИНИ


Львівський безпековий форум. День перший - ZAXID.NET\nЛьвівський безпековий форум. День перший\nПряма трансляція експертних дискусій\nZAXID.NET, 08:55, 31 жовтня 2019 0\n«Росія здобула з хаосу цієї історії найбільше».\nРозмова із екс-заступником міністра оборони США ZAXID.NET\nУ четвер, 31 жовтня, розпочинаються дискусії в рамках третього безпекового форуму у Львові. Ключовими темами форуму стануть трансатлантична єдність, уроки історії, сучасні загрози та медіа.\nZAXID.NET транслюватиме усі обговорення експертів та дискусії на безпековому форумі.\nФорум розпочнеться о 09:00 з вступного слова організаторів, після чого о 09:30 розпочнеться перша дискусія, присвячена урокам історії. Як географічні, історичні та культурні аспекти впливають на протистояння між Росією та Західною цивілізацією? Чого вчить нас новітня історія: дві світові війни, Голодомор в Україні, створення ЄС, падіння Берлінської стіни і СРСР, нові війни в Європі? Які ризики ігнорування чи знецінення історії для міжнародної архітектури безпеки? Відповіді на ці питання шукатимуть під час обговорення «Історія: чи вивчили ми її уроки?».\nОб 11:15 розпочнеться друга дискусія – про розуміння та заперечення загроз. Які виклики становить Росія для Балто-Чорноморського регіону? Що перешкоджає однаковому розумінню російської загрози в регіоні? Де баланс між швидкими рішеннями і пошуком спільного розуміння загроз?\nО 14:00 стартує публічне інтерв'ю з Філіпом М. Сеібом про медіа як критичну інфраструктуру.\nО 14:40 розпочнеться дискусія «Критична інфраструктура: захист чи вразливість?». Від чого залежить безпека сучасної людини: порти і летовища, електростанції і водоканали, інтернет і соціальні мережі? Яким має бути баланс між «вільним ринком» і захистом критичної інфраструктури? Якими є головні виклики для критичної інфраструктури в умовах війни і окупації на Донбасі та в Криму?\nО 16:20 розпочнеться молодіжна панель, присвячена майбутньому Балто-Чорноморського регіону.


Инфоурок / Другое / Презентации / Презентация "Стародавні книги та стародруки"\nCтародавнi книги та стародруки\nОсновнi етапи розвитку письма Розповiдь про iсторiю книги доцiльно починати зiсторii писемностi , адже без цього засобу вираження й закрiплення думок не було б i книги. Всi народи пройшли стадiю так би мовити «усноi книги», перш нiж почали фiксувати iнформацiю на якомусь матерiалi.На зорi сваоеi iсторii для цiеi мети люди використовували предмети ,що iх оточували. Зразками е зарубки на каменi; паличне письмо – надрiзи на деревi,на дерев’яних паличках для пiдрахункiв. Кiпу(вузликове письмо) – застосовувались мотузки рiзного кольору та розмiру з вузликами. Значення мало все : кiлькiсть вузликiв,iх розмiр,конфiгурацiя, мiсце на мотузцi. Близьке до нього письмо «вампум».\nТипи передачi: пiктографiя(малюнкове письмо) iдеографiя( або логографiя) силабiчне i фонетичне письмо\nШумерське письмо Матерiал для письма – глина, з якоi виготовляли таблички, а текст наносили трикутними очеретяними паличками.Зовнiшнiй вигляд дав пiдстави дослiдникам назвати письмо клинописом.Шумери писали стовпчиками справа на лiво.\nВинахiд египтянами папiрусу Матерiал для письма, котрий виготовляли зi серцевини очеретяноi рослини – папiрусу.Окремi аркушi склеювали в одну стрiчку, яку замотували в рулон – це перша конструкцiя книги.iнструмент для написання – калам(загострена очеретяна паличка).Писали чорною та червоною фарбами. Пiзнiше чорнилами.\nКитайське письмо Iероглiфи.Вважаеться. Що в китайськiй писемностi icнуе вiд 40 до 60 тисяч iероглiфiв.Письмо йде вертикальними рядками зверху вниз i справа налiво.\n«Про письмена» Насамперед,це достовiре джерело,як тракт «Про письмена» болгарського мономаха. Вiдомого пiд iменем Храбр Чорноризець.Храбр розповiдае про три умовних перiоди розвитку слов’янськоi писемностi.Перший – користування черами iризами за часiв язичництва.Другий етап – використаннялатинських iгрецьких лiтер.Найбiльш цiкаве свiдчення про писемнiсть на Русi знаходиться в грецькому рукописi «Житiе Костянтина Фiлософа»\nЗбiрник Святослава Збiрник складаеться з 383 статей та виписок релiгiйного,фiлосовського,iсторичного змiсту.своерiдна енциклопедiя того часу.переписаний для киiвського князя Святослава уставом.Великоформатна книга,багато прикрашена .мiнiатюри прикрашенi фарбами i золотом. Мовнi особливостi – численнi пiвденнорусизми.Оригiнал зберiгаеться в Державному iсторичному музеi в Москвi.\nАрхангельське Евангелiе Письмо – устав, в один стовпчик.Евангелiе було вивезено в серединi 11 ст. до Францii в якостi приданого Анною Ярославною,дружиною ыранцузького короля ГенрiхаI. У Реймсi, тодiшнiй столицi Францii, на книзiприсягали королi. В 14ст. Рукопис знаходився в Чехii, де до кириличного Евангелiя було приплетено глаголичне.\nПовiсть временних лiт Серед типiв давньорусськоi книжностi слiд вiдзначити лiтописи.Найвизначнiша пам’ятка в цьому жанрi – «Повiсть временних лiт», створена мономахом у 1111-1113рр. Мономахом Киево-Печерського монастиря Нестором.Вона дiйшла до нашого часу лише в бiльш пiзнiх списках, якi мiстять , як правило , початковий Киiвський лiтопис 12 ст. i Галицько-Волинський лiтопис 13ст.\nКиево-Печерський патерик Особливе мiсце в оригiнальнiй давньоруссiй писемностi займали патреки – розповiдi про отцiв церкви,наприклад «Киево-Печерський патерик»; риторичнi твори , серед яких «Слово про закон I благодать» Iларiона, «Повчання дiтям» Володимира Мономаха.\nЗалишки писемних пам’яток\nНомер материала: ДБ-113461


Азаров, а з ним і весь Кабмін, пішли у відставку | Телеканал ІНТБ\nВи знаходитесь: Головна / Новини / Азаров, а з ним і весь Кабмін, пішли у відставку\nАзаров, а з ним і весь Кабмін, пішли у відставку\nАвтор: Вікторія Кравець Опубліковано: 28.01.2014 o 19:21 категорія: Новини, політика Прокоментуй!\nЗа поданням Верховної Ради втратили силу частина законів, прийнятих 16 січня. Діючими залишилися тільки прийнятий бюджет на 2014-й та Закон про покарання під час мирних зібрань. 4 зі скасованих законів обранці прийняли в іншій редакції. Як підсумувала в соцмережі народний депутат Леся Оробець, в результаті скасували тільки 5 законів: про введення фактичної диктатури, заочне кримінальне провадження, спрощення процедури зняття депутатської недоторканості, адмінпорушень на футбольних матчах і під час дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.\nТа головною подією сесії стала відставка прем’єр-міністра Миколи Азарова. Автоматично звільнили й увесь Кабінет міністрів України, оскільки це передбачено статтею 115 Конституції. Тепер вже екс-міністри залишаться виконувати обов’язки, поки не призначать новий Уряд. Решту питань, запланованих на цю сесію, Верховна Рада розгляне завтра, 29 січня. Оскільки через тривалі перерви в засіданні сьогодні народні обранці цього зробити не встигли.\nПопередня: Майдан об’єднав футбольних фанатів усього світу\nНаступна: Затриманого тернополянина Івана Кізюка вже чекають вдома


Спірея японська: найкращі види та їхні особливості • Статті • UB.UA\nСеред великої кількості декоративних чагарників особливо вирізняється спірея японська – багаторічний листопадний чагарник, який набув широкої популярності завдяки тривалому та пишному цвітінню. Спірея залежно від виду може цвісти як навесні, так і влітку. Якщо йдеться саме про японську спірею, то вона належить до літньоквітучих рослин, вважається одним із найпривабливіших кущів, який цвіте усе літо.\nУсі люблять японську спірею ще й за те, що вона не потребує особливої уваги та догляду. Спірея невибаглива, її можна висаджувати у будь-який грунт. Вона стійка до різних кліматичних умов.\nСорти спіреї вражають своєю кількістю, адже їх майже сто. Вони можуть мати різну висоту, форму куща, величину листочків, колір квіток.\nХочемо звернути Вашу увагу на сорт спіреї японської Літл Прінцес (Little Princess). Чому саме він? Бо ми, як і багато наших клієнтів, вважаємо, що спірея японська Little Princess – це один з найкрасивіших сортів цієї рослини. Всього лиш один кущ такої спіреї здатен перетворити сад на щось невимовно чарівне.\nНе можемо не згадати ще один сорт японської спіреї – Голд Флейм (Goldflame). Він також має дуже гарний цвіт, а особливістю сорту вважається яскраве жовте листя, яке можна спостерігати в період цвітіння. Слід зауважити, що протягом сезону колір листя змінюється: оранжево-червоний – навесні, яскраво-жовтий – в період цвітіння, мідно-помаранчевий – восени. Якщо Ви хочете посадити такий чагарник, але переживаєте, що грунт несприятливий, – забудьте про це, адже спірея Голд Флейм добре приживається в будь-яких умовах. Проте, звичайно, краще вибрати родючий грунт.\nЩо стосується висаджування спіреї, то воно здійснюється восени або ранньою весною, але ще до того, як розпустяться бруньки. Восени рекомендується висаджувати сорти, які цвітуть весною, а навесні висаджують здебільшого літньоквітучі сорти. Добре обміркуйте місце висаджування, адже спірея – це світлолюбива рослина, оптимальні умови для її росту – сонячна сторона.\nЯкщо Ви вирішили посадити японську спірею, то обов'язково купуйте високоякісні саджанці. Від цього залежить швидкість росту та загальний вигляд рослини. Тільки якісні саджанці зі 100%-ю сортовою відповідністю можна замовити в садовому розпліднику Біосфера-Л. Переходьте за посиланням та переглядайте всі сорти спіреї японської. Якщо Вас зацікавить якась із пропозицій, просто додайте товар у кошик, і найближчим часом менеджери компанії зв'яжуться з Вами для уточнення деталей замовлення!\nЩоб отримати додаткову інформацію про товар, зателефонуйте нам за контактним номером!


Запчастини Volkswagen Transporter T5 б/в та нові. Авторозборка Ватутіна-115.\nНові та б/в запчастини Volkswagen Transporter T5 за доступними цінами\nПри розгляді популярних автомобілів слід виділити Volkswagen Transporter T5. Модельний ряд Transporter був першим в історії мінівеном і другим цивільним автомобілем компанії Volkswagen. Покоління під назвою Т5 чекали багато. З'явився автомобіль в 2003 році. Запчастини до цього мінівену можна придбати вигідно. Модифікація Т5 має компоновку з поперечним розташуванням двигуна. Особливістю моделі можна назвати те, що рукоятка перемикання передач розміщена на приладовій панелі. При створенні цього покоління були розроблені певні дизельні двигуни з системою насос-форсунки, безпосереднім уприскуванням. Деякі варіанти виконання мають повний привід, інші автоматичну коробку передач. Найчастіше автозапчастини необхідні для проведення обслуговування, так як надійність автомобіля дуже висока.\nВеликий вибір автозапчастин на Транспортер Т5\nЯкщо потрібно купити в Києві запчастини на Фольксваген Транспортер Т5, слід звернути увагу на наші пропозиції, які мають такі особливості:\nУ продажу є нові і запчастини б/в для транспортера Т5. У деяких випадках нові запчастини купити не можливо через високу вартість. Запчастини, які раніше встановлювалися на автомобіль, мають низьку вартість.\nІснують оригінальні і неоригінальні запчастини. Оригінальні поставляються офіційним дилером, неоригінальні - різними виробниками, які спеціалізуються на створенні автомобільних запчастин. Як правило, неоригінальні деталі коштують менше, але при цьому є мала частка ймовірності, що вони не підійдуть для автомобіля. Також неоригінальні запчастини часто мають гіршу якість виробництва.\nПри проведенні ремонтних робіт важливо те, як довго вони будуть виконуватися. Тільки після появи запчастин можна провести ремонтні роботи. Два великих склади визначають те, що покупка необхідних деталей займе мінімум часу.\nДоставка товару здійснюється в регіони країни, по Києву - самовивезення.\nВищенаведені моменти визначають те, що провести ремонт Volkswagen Transporter T5 можна швидко і вигідно, з мінімальними витратами. У 2010 році була проведена модернізація, яка привела до зміни світлотехніки, капота, салону, бампера і решітки радіатора. Повністю змінилися встановлені двигуни, була встановлена нова турбіна. Зміну автомобіля було проведено для підтримки корпоративного стилю компанії. Тому слід враховувати цей момент при виборі запчастин.\nЗапчастини Volkswagen Transporter T5 зі складу\nвід 25380 грн\nКПП 1,9 мех\nвід 26790 грн\nвід 2115 грн\nвід 2397 грн\nвід 50760 грн\nвід 4258 грн\nвід 931 грн\nвід 1128 грн\nКрыло заднее левое боковина\nКрышка багажника (ляда) (дефект)\nКоллектор выпускной 2,5TDI\nСайлентблок переднего рычага передн.\nЯк дізнатися про наявність та купити запчастини на Фольксваген Транспортер Т5?\nНайкраще зателефонувати нам, і наші фахівці підкажуть вам наявність, ціну на запчастини Фольксваген Транспортер Т5, виробника, в загальному все, що може вас цікавити про деталі, яка вам необхідна. Після того, як ви уточните всю необхідну інформацію, можете оформляти замовлення, залишимо нам всі необхідні дані: ім'я, прізвище, місто, відділення кур'єрської служби і ваш телефон. Наш менеджер підкаже вам необхідну суму передоплати, після отримання якої, ми відправляємо вам замовлення.\nНаша авторозборка Фольксваген Транспортер Т5 більше 15 років на ринку автозапчастин!


Головна → Портфоліо → Приклади сайтів → Іменний сайт для творчої особистості\nДаний сайт розроблений для творчої особистості на ім'я Елліна. Елліна - автор і виконавець пісень. З дитинства, брала участь у різних конкурсах і фестивалях, і має безліч заслужених нагород, дипломів.\nВиступала в Англії в палацовому залі Оксфорда, в Москві в концертному залі ім. Чайковського, в Останкіно в концертному залі Королівський, в будинку офіцерів московського військового округу.\nІ так, даний мальований дизайн має головний композиційним елемент у вигляді стилізованої «фентезі-співачки», яка була змальована з оригінальної фотографії Елліни.\nБлок з повним списком розділів включаючи «Головну» розташований «трохи вище» нашої героїни, у правому верхньому кутку. Там розташований контентний розділ «Про Елліну», де можна дізнатися щодо біографії Елліни. Сторінка прикрашена зігнутою червоною шторою, що досить добре підкреслює стилістику даної сторінки\nГрафічна частина має окрему святкову кольорову гамму і концептуальну поправку для кожної з сторінки. Наприклад «Музика», тут на фоні нотного зошита розташовані пісні для прослуховування користувачами. Сторінка «Фото», має інше забарвлення, нагадуючи фотоальбом. Все було прикрашено так, щоб вийшла повноцінна концептуальна картина. Кілька основних розділів були винесені і стали частиною малюнка. Розділ «Афіша» виглядає як кнопка у вигляді дракона з книгою, і підсвічується при наведенні. Також подібну стилістику подачі інформації мають і інші розділи як «Фото», у вигляді рожевої кулі, золота шкатулка як розділ «Музика», трохи скручений старий лист, у вигляді кнопки «Новини», і перо, яке при натисканні приведе відвідувачів у розділ «Гостьова ». У «Гостьовій» бажаючі відвідувачі залишають свої комментарі. Разділ «Контакти» - в ньому розташовано невелике вітання відвідувачам, з повноцінною функціональною картою від «Яндекс» та модулем «зворотного зв'язку».\nДаний авторський сайт є хорошим творчим доповненням до образу співачки. Він також досить яскравий і функціональний, в ньому є усі потрібні модулі. Якщо Ви творча та яскрава особистість тоді це відмінний приклад для Вашого індивідуального авторського сайту.\nАдреса сайту: ellina-aristova.ru


Це відкриття учених дозволить підвищити врожайність і поживність овоча і допоможе швидшому виведенню нових сортів картоплі. Сьогодні на виведення нового сорту потрібно понад десять років селективних досліджень.\nКартопля є основою раціону в багатьох країнах світу. У 2006 році перше місце за обсягами виробництва картоплі займав Китай. У рік там вирощувалося понад 70 мільйонів тон цього овоча. Російські показники удвічі скромніше - 35-37 мільйонів тонн. На сьогодні відомо більше 50 тисяч різних сортів картоплі, проте в Російський Державний реєстр селекційних досягнень, допущених до використання, було включено не більше 260 сортів цього овоча.\nПопулярними сортами картоплі є: Адретта, Беллароза, Берегиня, Бородянська рожева, Велокс, Витязь, Вінета, Вітара, Водопад, Воловецька, Гатчинська, Голдика, Древлянка, Джеллі, Ертіштольц, Житомирянка, Заграва, Заклик, Ікар, Кобза, Колетті, Ласунак, Лорх, Луговська, Німфа, Нева, Незабудка, Нора, Панда, Петланд Справ, Поліська рожева, Посвіт, Пост-86, Пролісок, Радомишльська, Розалінд, Розара, Сантана, Сатина, Сатурна, Синьоока, Світанок київський, Слава, Солара, Темп, Українська рожева, Фельсина.


Групове інтерв'ю: організація та проведення – Освіта.UA\nКлючові поняття: групове інтерв'ю, ділова нарада, діапазон думок, співробітництво, фокусування на темі, якісний аналіз, полярність і модальність, генерація креативних ідей, логічне мислення й інтуїція, психосумісність, безоцінність.\nГрупове інтерв'ю - організація та порядок проведення.\nПлан проведення ділової наради «Працевлаштування випускників школи».\nІмітаційна гра «Батьківські збори».\n«Мозкова атака» - ефективний спосіб рішення педагогічних задач.\nПлан проведення педагогічної наради «Створення програми роботи з учнями, які мають низькі навчальні можливості».\nПлан проведення педагогічної наради «Формування в учнів навчальних компетентностей».\nДілова гра - психолого-педагогічний консиліум «Навчальна й міжособистісна взаємодія педагогів та учнів: проблеми та шляхи її розв'язання».\nНаразі опрацьовуємо дві інтерактивні управлінські технології - групове інтерв'ю та «мозковий штурм». Як завжди, це не просто теоретичне тлумачення, а відпрацьована практична діяльність.\nповторення того, що сказав виступаючий, своїми словами (парафраз), підвищуючи тим самим значущість участі кожного, стимулюючи інших висловитись («Інакше кажучи, це означає, що...», «Якщо я правильно зрозумів, ви говорите про...»);\nвідкриті запитання, на які не можна дати відповіді - «Так», «Ні», «Не знаю»;\nпереадресування запитання, зверненого до ведучого, усього колективу («А що ви думаєте про це, колеги?», «Хто спробує дати на це відповідь?»);\nрезюмування - підбиття проміжних підсумків, фіксація повторюваних і протилежних точок зору, підведення риси, позначення переходу до іншого етапу роботи («Таким чином, основними нашими ідеями є...», «Якщо тепер підсумувати сказане, то...»).\nГоловний результат групового інтерв'ю - з'ясування, як сприймається працівниками установи та чи інша проблема. Корисні як кількісні підрахунки «за» та «проти», так і якісний аналіз точок зору учасників. Він може стосуватись діапазону думок, рішень та їх помірної полярності, ступеня й моральності емоційного ставлення та ін.\nПлан проведення ділової наради «Працевлаштування випускників»\nПроцедура групового інтерв'ю включена в імітаційну гру «Батьківські збори» (див. журнал "Підручник для директора № 6 за 2007 рік). Спочатку гра спеціально розроблялась для заступника директора конкретної школи, в якій проведення батьківських зборів «віднімало половину життя». Пізніше гра проводилася з групами керівників шкіл. Вона є однією з найбільш популярних наших розробок, тому наводимо її цілком. Друга частина гри, побудована за типом обміну думками, може служити ілюстрацією до розділу про проведення ділової наради у формі групової дискусії.\nІмітаційна гра «Батьківські збори»\nЦілі: дослідити характер взаємин у системі «учитель-батьки» та «батьки-діти» за допомогою опитування, засобів ігрового моделювання та рефлексивного підходу до проблеми; переключити увагу педагогів із зовнішніх обставин на інтереси учнів шляхом зміни рольового спілкування на адекватне ситуації міжособистісне та ділове.\nОснащення: папір і ручки, картки з текстом «Білль про права батьків, які самоактуалізуються».\nРезультати проведеного серед педагогів дослідження показали, що на останньому місці за перевагою в педагогів у переліку здійснюваних професійних дій знаходиться бажання займатися громадською роботою, а на передостанньому - спілкуватися з батьками учнів і проводити батьківські збори. За допомогою методу незакінченої пропозиції ми спробували з'ясувати особливості сприйняття батьківських зборів педагогами та батьками. Учителів одного шкільного колективу та батьків одного класу ми попросили дописати пропозицію «Батьківські збори - це...». Оброблені методом контент-аналізу результати представляють три групи суджень, що умовно можна охарактеризувати як такі групи: «когнітивні» (повідомлення, одержання й обговорення інформації; поради з виховання дітей; знайомство з психологічними особливостями віку), «емоційні» (хвилювання, тривога, відчуття незручності через промахи вчителів) і «поведінкові» (установлення й підтримка контакту; ділова зустріч для планування справ і розподілу обов'язків).\nЯк виявилось, для батьків збори у школі - інформація, що потім наполовину виражається в поведінкових проявах (контроль, організація корисних для школи та класу справ). Для педагогів, крім інформаційного й організаційного аспектів, батьківські збори - «велике навантаження на нервову систему», «очікування й непередбачуваність», «готовність до підступу».\nНа цьому етапі проведення гри відбувається аналіз ситуації за допомогою двох процедур. Учасники, по-перше, виявляють для себе, як вони сприймають ситуацію батьківських зборів. Ведучий просить пригадати стан перед проведенням зборів: «Ви вже не перший тиждень збираєтесь їх провести, але все відкладаєте з різних причин. Але ось відкладати вже нікуди: накопичилось багато матеріалу, відбулись деякі події, що переконують вас у тому, що збори настав час проводити. Ви йдете на збори. Дорогою думаєте про те, хто з їхніх батьків прийде і що ви їм скажете... Пригадайте цей свій стан, напишіть на листку, що лежить перед вами «Батьківські збори - це...» й закінчіть фразу. Тепер, передаючи один одному по колу написане, ставте знак плюс на тому листку, де ви згодні з написаним».\nПотім учасників просять порахувати кількість «плюсів» на своєму листку, що повернувся до них. Усі листки передаються ведучому, котрий, розклавши їх за кількістю убування згоди з висловленнями, з дозволу присутніх зачитує. Уже на цьому етапі роботи можливі доповнення з боку учасників у вигляді вираження незгоди, уточнення й ін. Це варто кваліфікувати як початок їхнього включення в ігрову ситуацію.\nЩе більшій включеності учасників сприяє відтворення ситуації конкретних батьківських зборів. Виконуючий головну роль «директор» або «завуч» розсаджує «батьків», роль яких виконують інші педагоги. Описується типова для них на зборах поведінка й дається інструкція, як треба поводитись. Наприклад, виконавець головної ролі у грі розповідає про матір однієї зі старшокласниць: «Мама на збори ходить рідко. Коли приходить, сідає за першу парту. Постійно висловлює незадоволення школою. Уважає, що якщо вона як мати не справляється з дитиною, то школа зобов'язана зайнятись її підсиленим вихованням. Усі зауваження на свою адресу сприймає агресивно. Говорить багато, у зауваженнях і вираженнях не соромиться. Усіляко захищає дочку».\nУ міру «розсаджування батьків» спостерігається велика емоційна включеність у ситуацію всіх присутніх, але особливо - виконавця головної ролі. Йому необхідна підтримка з боку ведучого. Важливо навіть фізично знаходитись поруч. Уточнення по ходу розсаджування «батьків» за парти й обговорення з іншими учасниками особливостей виконання ролі дозволить збільшити віддаленість від ситуації. Повторимо ще раз, що обстановка повинна бути абсолютно безпечною для учасників при їхній високій мотиваційній готовності до роботи. Учитель, який виконує головну роль, повинен бути налаштований на зміну своїх установок та обізнаний в особливостях можливого емоційного стану дискомфорту, який буде супроводжувати його велику частину ігрової дії. Із цим педагогом варто попередньо обговорити процедуру гри, умови та можливі наслідки такої роботи. Можна домовитись про підтримку контакту (наприклад, телефонного) після завершення гри, якщо не буде можливості ще якийсь час надавати безпосередню підтримку. Хочеться ще раз висловити глибоку подяку за готовність до такої роботи та її здійснення виконавцям головної ролі й побажати їм професійних та особистісних досягнень.\nІншим учасникам пропонуються на вибір ролі учнів, які, як правило, бувають у курсі всього, що відбувалось на зборах. Їм варто вибрати собі «батька» й по закінченні гри поділитися своїми спостереженнями за його поведінкою.\nПри проведенні батьківських зборів у школі відбувається репродукція стереотипних дій педагогів і батьків. Спостереження за процесом гри та проведенням батьківських зборів у реальному житті дозволяють відзначити повторювані особливості їх ведення педагогами та керівниками. Відбувається свого роду суперництво ведучого збори з батьками в бажанні зайняти домінуючу позицію. Взаємодіють не люди, не особистості, а ролі. Усе, що думають і переживають учасники у внутрішньому плані, піддається суворій цензурі. На зовнішньому, поведінковому рівні виражається лише те, що погоджується з вимогами ролі педагога й батька. При цьому буває ослаблений зворотний зв'язок, на нього немає запиту: ніхто не звертається до іншої сторони з проханням повідомити, наскільки правильно його зрозуміли. Це означає, що відповідні репліки можуть бути або не почуті, або просто проігноровані. Пробалансувавши якийсь час із позиції домінуючого в позицію того, хто виправдовується, сторони розходяться, по дорозі висловлюючи один одному те, про що не розмовляли у школі.\nТак звичайно закінчуються батьківські збори у школі. Гра ж на цьому не закінчується - це тільки її середина. Персоналізація взаємодії вимагає відмовлення від рольових масок і фасадів та адекватного включення в активний процес міжособистісних відносин, думок, почуттів, переживань, елементів особистісного досвіду. Усім «батькам» пропонується сказати, про що вони думали, відмовчуючись на зборах, що відчували при цьому; чого ніколи не сказали би, будучи учасниками реальних зборів. «Батьки» визнаються у співчутті організатору зборів (учителю, директору) або в тому, що відчули торжество чи навіть зловтіху, якщо змогли якось його зачепити чи в чомусь викрити. Починаючи з висловлення своїх почуттів, присутні на ігровому занятті встановлюють рівноправні партнерські відносини, й обговорення, утративши напруженість, здійснюється з позицій рівних:\n«- Знаєте, просто шкода: на одних зборах - ваша дочка така-сяка, на інших - сяка-така. На збори просто йти не хочеться. Іноземну не вчить. Та навіщо вона їй потрібна?!\n- Так, зовсім відмовляємось від іноземної мови. Практично вона в нас сама по собі. Гуляє допізна, дуже багато часу проводить на дискотеках. Ви знаєте, зовсім не навчання в голові. Каже, якщо був би паспорт - відразу б заміж вийшла.\nМама у відповідь сміється:\n- Ну, якщо хочеться людині гуляти - нехай гуляє. Заміж вийде - ось і все. Усі гулянки закінчились.»\nПри переході на позицію рівних змінюється зміст висловлень. Вони передають міркування учасників зборів («Ось я думаю про свою дочку. Ви зрозумійте...») і неоднозначне бачення ними ситуації («Ви вважаєте, що його все одно треба захищати?»). Зменшується кількість стверджень і збільшується кількість запитань, звернених до обох сторін: «А чи не можна навчання організувати так, щоб зацікавити дитину?», «Як же не пропаде бажання вчитись?», «Навіщо вчитись, навіщо вчитись? Ну а як же інакше?», «Коли ж їм, бідним, займатись?», «Ну і як же вони не будуть хворіти?». Сторони починають довіряти одна одній і роблять визнання: «Мені завжди важко відстояти свого колегу-вчителя, особливо молодого», «Хтось відповість так само - і одержує п'ятірку, а йому ставлять три. Це ж ударяє по самолюбству». Протистояння школа-батьки переходить в обопільне бажання здійснювати роботу спільно: «Давайте якимось чином налагодимо наші стосунки», «Існує ж багато шляхів підходу до учня, багато технологій - і я знаю, і ви знаєте», «Тому, що ми самі винні» і т. п. Наведені приклади свідчать про те, що, якщо центром зусиль обох сторін взаємодії стають інтереси учнів, налагоджується взаєморозуміння, стає можливим справжнє спілкування.\nОсновна задача психологічної підтримки педагога в умовах проведення імітаційної гри «Батьківські збори» бачиться у зміні установки працівників школи, у сконцентруванні педагогів на інтересах дітей, а не на інтересах адміністрації, батьків, колег, свого навчального предмета чи власних проблем.\nСпостерігачі й «діти» розповідають про те, як вони сприймали те, що відбувається. Тут можлива сильна проекція, особливо з боку тих педагогів, чиї діти учаться в цій же школі. І знову постає питання про здійснення психологічної підтримки учасників ігрової процедури. Нагадаємо ще раз про психологічну безпеку ситуації як обов'язкову умову гри. Крім того, ми нагадуємо про вимоги до професійної кваліфікації фахівця, який проводить ігрове заняття, й дотримання принципів психологічної підтримки його учасників.\nУсі учасники ігрового дійства по-своєму намагаються пояснити, що відбувається. Те, що це бажання виражають усі, свідчить про потребу висловитись і виразити емоції, що нахлинули. Учителі говорять про те, що вони порівнювали з дійством, яке відбувається, свої батьківські збори та події, що спостерігаються, «приміряли на себе», говорять про суб'єктивні відкриття та знахідки, використовуючи у великій кількості дієслова сенсорного сприйняття: «ми чули», «я скажу, що я побачила» і т. д. Присутні намагаються зрозуміти та пояснити те, що відбувається, словами виразити своє розуміння, емоційне ставлення, переоцінку поведінки. Для цього використовуються вирази «і я зрозуміла», «відчувала, до чого вона схиляється», «мене зараз хвилює», «для мене було вартим», «я би тепер зробила по-іншому». Учасники гри намагаються прогнозувати ситуацію з урахуванням отриманого досвіду: «і тоді вона би сказала, що...», «може виникнути така ситуація, коли...» й ін.\nНа завершальному етапі гри можуть проводитись додаткові заходи. Один із них відбувається у формі психогімнастичної вправи, в основу якої покладено «Білль про права батьків, які самоактуалізуються» Е. Шострома. Його проведення дозволить відредагувати враження від гри, емоційний стан чи висловити намір майбутньої дії. Можна навчити учителів використанню нескладної методики в роботі з батьками (анкети, заповнення бланка експертної оцінки).\nОсновним результатом імітаційної гри «Батьківські збори» є одержання узагальненого уявлення про систему проведення батьківських зборів у школі та про ставлення педагогів до цього напряму їхньої професійної діяльності.\nДодатковими заходами можна вважати такі індивідуальні бесіди з учителями. Наступного дня чи через якийсь час після гри в них може з'явитись бажання переконати в якійсь виниклій думці або провести найближчими днями батьківські збори у класі. Усе це додатково працює на збір інформації про положення справ у школі з проведенням батьківських зборів. Крім цього, продовжується своєрідне опитування з приводу, як зробити їх проведення більш ефективним.\nПроведення гри «Батьківські збори» можливе тільки при високій мотиваційній готовності педагогів. Обов'язковою умовою є впевненість у гарантованій психологічній безпеці з боку учасників і ведучого. Гра організується так, щоб вироблені учасниками в імітаційній ситуації звичні дії стимулювали їхні рефлексивні можливості при одержанні нового пояснювального знання про відоме. Молоді вчителі, наприклад, схильні пояснювати професійні невдачі у проведенні батьківських зборів вічною недовірою батьків до поки ще несімейного чи бездітного педагога. Учителі з великим стажем роботи ремствують на зменшення проявів належної поваги до вчителя у зв'язку з іншими «вільними» часами. Проведення гри допомогло би прояснити можливі причини випадків дискомфорту чи підвищеної витрати енергії в ситуації батьківських зборів.\n«Мозкова атака» - ефективний засіб рішення педагогічних задач\nМетод «мозкової атаки» («мозкового штурму», «брейнстормінгу», «віднесеної оцінки») запропонований Дж. Дональдом Філипсом (США). Він застосовується тоді, коли перед колективом стоїть проблема пошуку нових рішень, нових походів до ситуації. Цей метод особливо затребуваний в умовах діяльності школи, що розвивається, що переборює труднощі свого росту. «Мозкова атака» дозволяє істотно збільшити ефективність генерування нових ідей у великій аудиторії (20-60 осіб). Основне її завдання полягає в тому, щоб за невеликий проміжок часу відшукати ряд рішень однієї проблеми.\nОсновні закономірності даного методу випливають з його основної особливості, що полягає в колективному пошуку оригінальних ідей. Вони полягають у такому:\nВ основу методу покладений принцип співробітництва (співтворчості) учасників. Спираючись на демократичні закономірності спілкування, заохочуючи фантазію та несподівані асоціації, учасники стимулюють зародження оригінальних ідей один в одного й у такий спосіб виступають їх співавторами.\nПостійно утверджується віра у творчі сили та здібності учасників. Вони виступають як рівноправні партнери, які підтримують творчу ініціативу та креативні можливості один одного.\nВикористовується оптимальне сполучення інтуїтивного та логічного. В умовах генерування ідей припустимі й бажані ослаблення активності логічного мислення та заохочення інтуїції. Саме з цією метою критичний аналіз висловлених ідей відстрочений.\nЗагальна кількість часу на проведення процедури складає 1,5-2 години. Ділова нарада за типом «мозкової атаки» складається із шести фаз.\nТретя фаза (30 хвилин, можна продовжити до години). Генерування ідей за правилами прямої колективної «мозкової атаки». Особлива увага приділяється створенню невимушеної творчої атмосфери. Учасники висловлюють усі ідеї щодо рішення проблеми, які спали їм на думку, якими б абсурдними вони не здавались. Обов'язковою умовою на даному етапі є виключення критичних суджень. Учасники не повинні переривати чи оцінювати один одного. Ідея, висловлена одним учасником, може навести іншого на важливу думку. Атмосфера доброзичливості та зацікавленого пошуку - найбільш оптимальна для всієї наради, але для цього етапу вона особливо важлива. Варто дотримуватись деяких умов, що дозволяють зробити роботу більш ефективною:\nЯк приклади проведення ділової наради за методом «мозкового штурму» представляємо плани проведення педагогічних нарад, розроблених слухачами курсів підвищення кваліфікації у процесі ділових ігор. «Мозковий штурм» складає центральну частину представлених розробок. Як допоміжні форми при їх підготовці та проведенні застосовувались опитування та публічний виступ.\nПлан проведення педагогічної наради «Створення програми роботи з учнями, які мають низькі навчальні можливості»\nПорядок проведення педради. Публічний виступ із теми «Причини низького рівня успішності школярів» (теоретичні положення з проблем невстигаючих дітей, коментар до проведеного у школі дослідження - опитування вчителів, учнів, батьків).\nОрганізація «мозкового штурму» з питання, які заходи мусить містити в собі програма роботи школи з дітьми, які мають низькі навчальні можливості? Усі учасники педради поділяються на чотири групи, приблизно рівні за кількістю. Перша група - «Керівники» - об'єднує директора, заступника директора, голову профкому, голів ради з профілактики, резерву керівників і педагогів з вищою кваліфікаційною категорією (інтелектуальних лідерів школи). Друга група - «Учителі» - складається з педагогів, котрі не ввійшли у дві інші групи. Третя група - «Батьки» - має у своєму складі тих учителів, чиї діти навчаються у школі. Четверта група - «Учні» - містить у собі молодих учителів, психолога та соціального педагога. Протягом 10-ти хвилин кожна група має виробити рекомендації для внесення у програму роботи освітньої установи: які дії варто здійснювати учням, їхнім батькам, учителям та адміністрації школи, щоби підвищити рівень шкільних навчальних досягнень в учнів із низькими навчальними досягненнями.\nУсі пропозиції записуються на дошці або великих аркушах паперу за розділами майбутнього плану: «Робота з учнями», «Робота з батьками», «Робота з педагогами», «Організаційно-адміністративна робота». Після цього отримані записи коментуються, до них роблять необхідні доповнення, здійснюється перестановка деяких пунктів. Формулюються задачі програми й основні лінії її реалізації.\nПлан проведення педагогічної ради «Формування в учнів навчальних досягнень»\nЗагальне запитання: «Чим обумовлено те, що ми говоримо саме в такому порядку - формування знань, умінь і навичок учнів?».\nЗапитання групі «Знання учнів»: «Що таке знання і чим воно відрізняється від незнання? Де межа між знанням і незнанням? Які знання покликана давати школа - наукові чи життєві? Що ми вкладаємо в поняття «глибина» й «міцність» знання, як ми це оцінюємо?».\nЗапитання групі «Уміння учнів»: «Що таке вміння та чим воно відрізняється від знання? Коли ми з упевненістю кажемо, що учень «уміє те й те?». Наведіть приклад якого-небудь навчального вміння. Покажіть на прикладах етапи формування вміння».\nЗапитання групі «Навички учнів»: «Що таке навички та чим вони відрізняються від звичок? Простежте етапи формування навичок на прикладі. Чи можна мати навчальні навички без знань і вмінь? Запропонуйте способи відстеження процесу формування навичок».\nРазом з А. Бондаренко нами була розроблена та проведена ділова гра у формі психолого-педагогічного консиліуму. Її змістом стали шкільні конфлікти та можливості їх подолання педагогічними засобами. Основна частина консиліуму проходила із застосуванням методу «мозкового штурму». Ми наводимо його повний опис.\nДілова гра - психолого-педагогічний консиліум «Навчальна та міжособистісна взаємодія педагогів та учнів»\nМета: на основі аналізу конфліктних ситуацій у системі «учень-учитель» визначити ставлення до проблеми взаємодії педагогів з учнями у важких ситуаціях шкільного спілкування, що дозволить виробити:\nєдину стратегію конструктивної професійної поведінки;\nіндивідуальні способи ефективної міжособистісної взаємодії.\nОсновний метод: крім «мозкового штурму» аналіз і систематизація конкретних випадків конфліктної взаємодії у школі, експертна оцінка, групова дискусія, інформування, обговорення в малих групах.\nОснащення: набори карток з описом реальних шкільних конфліктів, бланки для роботи в малих групах, дошка та крейда.\nКонсиліум в основному зводиться до того, що учасники в чергових групах аналізують причини ситуацій конфліктної взаємодії, разом із психологом розробляють перелік можливих варіантів психолого-педагогічного співробітництва зі зміцнення особистісних і професійних можливостей поліпшення взаємодії з учнями.\nПеред початком консиліуму його учасникам повідомляють про цілі й порядок його проведення, вносять необхідні корективи у процедуру та зміст. Ведучий розповідає про доцільність проведення консиліуму, звертаючись до педагогічного досвіду вчителів, даних дослідження типових для школи проблем.\nДля більш продуктивної роботи варто продумати систему підбору учасників малих груп, кількість яких не повинна перевищувати семи осіб. Наприклад, одним із принципів їхнього об'єднання у групи може бути розподіл за кафедрами (предметами, які викладаються). Однак ефективність консиліуму у групах учителів з великим розривом у стажі роботи може бути знижена через орієнтацію на більш досвідчених колег. Іншим принципом об'єднання педагогів може бути їхнє більш тісне спілкування в підгрупах із колегами одного віку й подібними життєвими поглядами. При участі в роботі кількох адміністраторів їм варто об'єднатись в окрему групу, щоб судження інших учасників не залежали від їхнього авторитетного впливу.\nПісля поділу учасників психолого-педагогічного консиліуму на малі групи їм пропонується набір однакових ситуацій (набір карток) для обговорення. За підсумками роботи вони мають указати причини описуваних подій і визначити стратегії конфліктної взаємодії з боку вчителя й учня. Учасники можуть за своїм розсудом вибрати один зі способів виконання завдання: або аналізувати кожну ситуацію окремо, або вказати виявлений у результаті обговорення перелік причин. До того як учасники приступлять до виконання завдання, ведучий розкриває зміст основних стратегій взаємодії: тиску, підпорядкування, відходу, компромісу, співробітництва.\nСитуаціями для обговорення стали недавні події у школі, які може легко впізнати кожний із присутніх. Їх зміст був записаний зі слів педагогів. Вони й вибрали їх для обговорення на консиліумі.\nСитуація 1. Учень не виконує вимог учителя, незадоволеного його поведінкою. Учень рухливий на уроці, при цьому відволікає інших запитаннями, потиличниками, б'є сусіда підручником по голові. Коли методи словесного впливу вичерпані, учитель застосовує фізичну силу, чим викликає подібну відповідну реакцію з боку цього учня.\nСитуація 2. У навчальному закладі видано спеціальний наказ, що забороняє приносити із собою на заняття газову зброю, у тому числі балончики. У порушення цього наказу двоє учнів, граючи з газовим балончиком, необережно натиснули на його пусковий клапан. У результаті цього перший поверх школи наповнився газом, що викликало реакцію ядухи в усіх тих, хто знаходився там. Для дітей із хронічними захворюваннями органів дихання довелось викликати «швидку допомогу». Винуватці вигороджували один одного, звалюючи провину на інших. У кабінеті заступника директора їх змусили зізнатись.\nСитуація 3. Поведінка учня 7-го класу викликає у класного керівника й інших учителів обурення. Учень відмовляється брати участь у громадському житті класу, мотивуючи це тим, що «з ними (однокласниками) нецікаво», а деякі загальноприйняті для всіх доручення він не вважає підходящим для себе заняттям. Він також відмовляється мити підлогу під час чергування в коридорі. У спілкуванні з дорослими відверто висловлює свою думку, навіть якщо вона в корені суперечить думці вчителя. Це сприймається ними як зарозумілість. При цьому хлопець учиться в основному на «4» та «5», хоча в нього багато пропусків шкільних занять.\nСитуація 4. Поведінка групи учнів одного зі старших класів (3-4 особи) є приводом для загострення стосунків з учителем. Крім того, їхня поведінка є негативним прикладом для інших. Ці учні, не звертаючи уваги на викладача, можуть ввійти та вийти під час уроку, якщо їм цього хочеться. Вони вільно на весь голос розмовляють на уроках про свої справи. Учителі намагаються ніяк не реагувати на це, щоби, по-перше, не витрачати на зауваження час уроку і, по-друге, не піддаватись небезпеці втратити свій авторитет.\nСитуація 5. Учитель, намагаючись допомогти учню в рішенні його труднощів (неуспішність, стомлюваність, неприйняття однолітків, особливості фізичної конституції та вікового розвитку), намагається активно брати участь у процесі сімейного виховання. Він указує батькам на недоліки їхньої дитини та дає поради про способи їх усунення. Батьки намагаються або відгородитись від такої участі, або практично реалізують рекомендації вчителя без огляду на наслідки цього для своєї дитини. При цьому думку дитини про доцільність своїх дій не питають.\nЯк показало обговорення, одну й ту саму ситуацію учасники підгруп інтерпретують по-різному. Представник від кожної підгрупи повідомляє про підсумки її роботи. Ведучий у ході обговорення робить на дошці записи, що в остаточному підсумку складаються в узагальнену інформацію з питання про причини порушеної взаємодії та стратегії поведінки педагогів та учнів.\nПричини порушення взаємодії\n1. Причини, пов'язані з недостатньою психолого-педагогічною компетентністю педагога:\nігнорування особливостей класу;\nнеготовність і небажання здійснювати індивідуальний підхід до учнів;\nвідсутність педагогічної етики.\n2. Причини, пов'язані з учнями:\nвідсутність мотивації та інтересу до навчання;\nнизький рівень вихованості;\nнизькі естетичні потреби та відкидання загальноприйнятих культурних цінностей;\nвідсутність інтересу до громадського життя класу;\nневміння прогнозувати наслідки своїх учинків для оточуючих;\nВедучий може відзначити, що, крім зазначених педагогами причин порушеної взаємодії, пов'язаної з учителем та учнями, існують причини психофізіологічного й соціального характеру. Тут буває корисною додаткова інформація про те, що діти з фізіологічно обумовленою неуважністю й підвищеною руховою активністю складають більше третини учнів початкової школи. Причому хлопчиків серед таких дітей майже у три рази більше. Поведінкові прояви таких дітей, які створюють труднощі для вчителя при взаємодії з ними, зберігаються до закінчення підліткового віку.\nВедучий може також повідомити, що за останні десятиліття дисциплінарні проблеми у школі придбали якісно інший характер. Якщо раніше у школі серйозним порушенням дисципліни та приводом для виховної бесіди з батьками й учнями вважались розмови на уроках, шум у класах, біганина на перервах, кидання паперів на підлогу, стрілянина папірцями з гумок, то тепер предметом виховної роботи стали тривалі прогули шкільних занять, вандалізм, вимагання, війна між угрупованнями, напади та грабежі, алкоголізм, наркоманія, венеричні захворювання, вагітність та аборти.\nПісля заповнення таблиці учасників просять висловити своє ставлення до отриманих даних. Більшість учителів згодні з тим, що основною стратегією взаємодії є обопільний тиск. Вони пояснюють це сформованою системою внутрішньошкільних взаємин. У той же час отримані дані про перевагу тиску серед інших стратегій взаємодії для багатьох стали несподіванкою. Учасники впевнені в можливості пошуку компромісних рішень у багатьох ситуаціях повсякденного шкільного життя.\nНаступний етап роботи - пошук можливостей поліпшення педагогічної взаємодії із застосуванням психолого-педагогічних знань. Найважливішим етапом роботи психолого-педагогічного консиліуму стає вироблення спільних форм взаємодії психолога та педагога. Завдання з визначення шляхів поліпшення взаємодії виконується методом групової дискусії або «мозкового штурму», можливе також сполучення обох варіантів. За результатами виконання завдання на дошці у зведеній таблиці записується, що можна зробити для поліпшення взаємодії педагогів та учнів у школі і що для цього можуть зробити педагоги та психологи.\nОбговорення результатів проведеного консиліуму показує, що учасники відзначають корисність такого роду роботи. Вона дає можливість розглянути шкільну ситуацію більш предметно й детально, виключає суб'єктивні оцінки, об'єднує зусилля педагогів і психологів у пошуку реальних рішень. Учасники висловлюють побажання у змістовному продовженні такої роботи, що може виразитись у системі семінарів з аналізу й рішення шкільних конфліктів і визначення ефективних стилів взаємодії.\nУспішність проведення психолого-педагогічного консиліуму багато в чому обумовлена, на наш погляд, можливістю участі в «мозковому штурмі» із внесення пропозицій. У кожного педагога є реальна можливість побачити свою думку як загальноприйнятий напрям дій.


Розумний телевізор: як вибрати? | Вчасно\nРозумний телевізор: як вибрати?\nАвтор Вчасно Служба новин 19.05.2016 09:16 | Залишити коментар\nПоява інтернету стала справжньою тихою революцією, яка до непізнаванності змінює абсолютно усі домашні гаджети. І жарти про холодильники з виходом у інтернет та праски з вай-фаєм – вже не зовсім і жарти. Оскільки технічна думка летить уперед зі швидкістю світла. І ось – майбутнє вже настало, воно вже тут. Найпершими це зрозуміли виробники «головної окраси столу» – телевізора. За останні декілька десятиліть телевізор не тільки капітально «худнув», візуально усе більше нагадуючи монітор комп’ютера, тільки значно більший за розмірами. Телевізори провідних виробників побутової техніки ще й стрімко «розумнішали». Тож нині телевізори Smart TV мають практично повний набір розважальних функцій, притаманних комп’ютеру. Передовсім, це передбачає перегляд будь-яких каналів у високій якості, а також можливість подивитися IPTV, поговорити по Skype, переглянути відео з Youtube, посерфити Інтернет, відтворити відео чи зображення із зовнішніх джерел. Отже, говорити про смерть телебачення від інтернету – ще дуже і дуже зарано. Навпаки, обидві технології і канали передачі інформації та способи проведення дозвілля взаємоінтегруються і взаємозбагачуються, переростаючи у телевізорах Smart TV у такий цікавий симбіоз.\nПровідними виробниками телевізорів із доступом в Інтернет лишаються все ті ж гіганти цифрових технологій, які й досі визначали напрямки розвитку побутових пристроїв – Samsung, LG, Sony. Навіть Apple вже намагається увійти на цей ринок, розуміючи, що Smart TV – перспективна ніша для розвитку. Втім, саме Samsung, LG, Sony можуть наразі порадувати своїх прихильників досить демократичними цінами на свої прилади – LED, LCD та OLED телевізори не набагато відрізняються в ціні від своїх «нерозумних» братів. Втім, ви можете переконатися у цьому самостійно, порівнявши ціни та можливості техніки тут – http://y.ua/televizory/internettv/c10043/f=324:4067/.\nЧерез жорстку конкуренцію кожен із провідних брендів намагається супроводити свої телевізори із доступом в Інтернет якоюсь особливою «фішкою», яка має спрацювати на лояльність споживача. Зрозумівши силу МЛМ-маркетингу і соціальних мереж, кожен із виробників телевізорів Smart TV тепер намагається створити власну соціальну мережу, заохочуючи споживачів спілкуватися одне з одним. Так, Samsung має Samsung Social TV, яка дозволяє ділитися думкою про новинки кіно, магазин Samsung Apps дозволяє вибрати різноманітні додатки. Також телевізор може ще й конвертувати звичайне двомірне зображення у 3D.\nLG до всіх аналогічних функцій згадала ще й про радіо – у цих телевізорах є радіо-клієнт vTuner із величезною кількістю радіостанцій. Отож з таким телевізором навіть потреба у приймачі чи музичному центрі відпадає. Плюс – ви завжди будете в курсі, яка погода із сервісом AccuWeather.\nSony пішла своїм шляхом, японським. На пульті виведена навіть окрема кнопка, яка активує доступ до Sony Entertainment Network. Ці телевізори неначе створені для меломанів – функція TrackID дозволяє отримати всю інформацію про музичний трек під час перегляду відео.\nПроте, до всього, завдяки тому ж таки Інтернету, купити телевізор Smart TV можна у Інтернет-магазині усього за пару кліків мишкою чи пару тапів по екрану планшета чи смартфона. Тут же замовити доставку у ваше місто і розрахуватися через онлайновий платіжний сервіс банку. Отож, майбутнє вже навіть ближче, аніж ви думаєте. Воно просто у вас в руках.\nКатегорії Гарячі новини, Україна Теги телевизоры Smart TV, телевизоры с доступом в интернет


СобКор » Видео » Адель вперше за шість років випустила новий кліп. Відео\nУ новому кліпі Адель починає життя з чистого листу.\nБританська співачка Адель повертається на велику сцену. Зірка вперше за шість років порадувала прихильників новим матеріалом. Вони змогли насолодитися піснею Easy On Me та кліпом до неї. 37-річна виконавиця вже б’є рекорди за переглядами, повідомляє СобКор.\nПісня входить в третій студійний альбом під назвою «30», який вийде вже у листопаді. У альбом увійшло 11 нових композицій.\nРежисером кліпу став Долан - автор іншої роботи Адель – Hello. Він – володар восьми нагород Каннського кінофестивалю. За першу добу після прем’єри кліп подивилися 20 мільйонів разів. За сюжетом кліпу Адель виставляє на продаж рідний будинок. Перед тим, як розпрощатися з ним, вона меланхолічно дивиться у вікно. Після цього вона з валізою сідає до автомобіля та їде геть. Прощання з минулим символічно показано то в чорно-білих, то в кольорових тонах.\nЧитайте також: Кейт Міддлтон вийшла у світ в пальто п'ятирічної давності. Фото\nЗазначимо, що пісня за кілька хвилин злетіла в американських та світових чартах.


22 грудня 2012, 12:39 Розмір тексту\nСкладний процес. Думки. Відповіді деяким коментаторам.\nПізнання - процес душе широкогранний. У когось це слово асоціюється з пізнанням світу, у когось - буття, хтось бачить у цьому - людину, її життя, хтось - Бога, інші - природу, науку, хтось - політику, соціальні відносини, історію, а хтось - процеси всередині ядра атома, одноклітинної водорості чи скупчення галактик...\nКожен бачить своє.\nПро пізнання написані тисячі томів книг. Про його механізми, закономірності, проблеми, коригування та маніпуляцію. На цьому не зупиняюся.\nПочаток блогерства на цьому сайті розворушив у моїй свідомості проблеми пізнання людини людиною. Зупинюся на цьому детальніше.\nЖоден андроїдний колайдер поки що не перевершив складності такого механізму, як людина. Пізнати людину неможливо. Це настільки багатогранна система, що врахувати всі чинники не взмозі ще жоден компьюретний механізм. Думаю, що так буде ще дуже довго.\nХтось може зауважити - є категорії людей, яких можна вважати зрозумілими. Так, погоджуся. Є. Наприклад, монахи у монастрирі. Зрозумілі, прогнозовані. Але це скоріше вийняток з правила, ніж його заперечення.\nПроте будь-яку систему можна пізнати з певним наближенням. Це факт. І від того, яке це наближення, буде залежати точність прогнозу руху цієї системи в майбутньому.\nЦе ж твердження можна застосувати й до системи - людина.\nЗагальне правило таке: якщо хочете пізнати з найбільшою точністю - задійте як можна більше інструментів пізнання. Перевірити це правило просто. Вийдіть на вулицю. Закрийте очі та вуха. Поверніться декілька раз у різні боки. Відкрийте одне вухо. Почуйте якийсь звук і спробуйте визначити, звідки він іде... Потім відкрийте друге вухо та очі і перевірте наскільки точно ви визначили напрямок джерела звуку.\nТут пригадується мова одного з присяжних у фільмі Микити Михалкова "12": "Ви покупаете арбуз. Продавец уверяет Вас в том, что он спелый. Но Вы же не убедитесь в этом, пока не придете домой и не разрежете его... Но тут же не арбуз... Тут человек... Арбуз в конце концов можна выбросить на помойку..."\nХтось тішить себе надією, що, прочитавши статтю якогось автора, знає про автора все (тут я говорю і про мої статті у цьому блозі). Це помилка. Очевидна. Керуючись ефектом Данінга-Крюґера відомо, що знайдуться такі люди, які її визнають, і такі, що не визнають. Це природньо. Тільки шкода за те, що хибні висновки переважно не несуть якоїсь користі для майбутнього того, хто їх робить...\nЯк же пізнати людину?\nПринаймні - використати загальний закон у пізнанні - задіяти як можна більше інструментів.\nЄ статистика, яка говорить про те, що при співбесіді, задаючи питання та отримуючи на них відповіді, можна точно пізнати 20% якостей людини. Інші 80% - закриті. Це навіть при тому, що спілкуючись таким чином, Ви бачите людину, бачите її реакцію, погляд, жести, міміку, чуєте її, можете аналізувати і т.д.\nЄ інші методики, які дають змогу змінити цю пропорцію, а саме, 80% людини пізнати, а 20% залишити невідомими. Ці методики динамічні. Потребують більших затрат часу, ніж співбесіда. Це рольові ігри та дії в певних умовах. Наприклад, кількадобові походи, спільна робота над якимось проектом і т.д.\nТому в питанні пізнання людини через інтернет, де її навіть не видно і не чути, хочеться пригадати напис при вході в пекло у творінні Данте: "Lasciate ogni speranza voicle entrate".\nЗ чого почати пізнання?\nВідповідь на це питання нам дає наш земляк, майстер теорії пізнання Григорій Сковорода майже три століття тому: "Якщо хочеш виміряти небо, землю і моря, – повинен спочатку виміряти себе".\n22 грудня 2012, 12:39


В Україні ліквідували вже близько 27,4 тисячі військових рф - Новости Kontrakty.ua\nУкраїнські захисники з 24 лютого по 15 травня ліквідували близько 27400 (+200) російських військових.\nТакож знищено танків 1220 (+2) одиниць,\nбойових броньованих машин - 2958 (+24),\nартилерійських систем – 555 (+4),\nРСЗВ - 195 (+0),\nзасобів ППО - 89 (+1),\nлітаків – 200 (+1),\nгелікоптерів – 164 (+1),\nБПЛА оперативно-тактичного рівня - 416 (+5),\nкрилатих ракет - 95 (+0),\nкораблів / катерів - 13 (+0),\nавтомобільної техніки та автоцистерн - 2087 (+28),\nспеціальної техніки - 42 (+0).\nНайбільші втрати російських військ минулої доби, 15 травня, спостерігалися на Авдіївському та Курахівському напрямках.\nЯк повідомлялося, 24 лютого російська федерація розпочала новий етап війни проти України - повномасштабне вторгнення. Російські загарбники обстрілюють та бомбардують мирні міста й села України, катують і вбивають мирне населення. США, ЄС та інші країни ввели та продовжують запроваджувати санкції проти росії.\nВ Україні ліквідували вже близько 27,4 тисячі військових рф\t5.00 5 2\nПолітика / Україна 29.06.2022 303\nПолітика / Україна 29.06.2022 194


Друга бахчисарайська «справа Хізб ут-Тахрір»: на дебатах у російському суді виступили адвокати Гемеджи і Панич\n03 Вересень 2020, 19:07\nНа засіданні Південного окружного військового суду в російському Ростові-на-Дону 3 вересня продовжилися дебати сторін. Зокрема, закінчила виголошувати промову адвокат Ліля Гемеджи і виступив ще один захисник фігурантів другої бахчисарайської «справи Хізб ут-Тахрір» Сіяр Панич. Про це повідомляє громадське об'єднання «Кримська солідарність».\nЯк уточнюється, Гемеджи розібрала ще кілька міжнародних документів, що критикують переслідування кримських татар, перерахувала порушення з боку суду і клопотала про відновлення судового слідства.\nСіяр Панич, у свою чергу, проаналізував порушення з боку слідства, назвав експертизи та показання прихованих свідків голослівними, а виступ прокурора назвав «більше відповідним для мітингів, ніж для кримінального процесу».\n«Він зауважив, що в своєму виступі держобвинувач часто висловлював симпатію до царської Росії і сказав, що це могло бути розцінено як спроба зазіхання на Конституційний лад РФ, така ж, у якій звинувачують підсудних. Наприкінці виступу він попросив суд виправдати свого підзахисного Сейрана Салієва і всіх інших підзахисних», – йдеться в повідомленні КС.\nНаступне засідання призначене на 7 вересня.\nРаніше російська прокуратура запросила терміни ув'язнення для всіх фігурантів справи: Марлену Асанову – 20 років і штраф у 800 тисяч рублів, Мемету Бєлялову – 21 рік, Тимуру Ібрагімову – 20 років. Їх звинувачення розглядає як організаторів осередку «Хізб ут-Тахрір».\nУ жовтні 2017 року російські силовики заарештували шістьох жителів Бахчисарая. Це Тимур Ібрагімов, Марлен Асанов, Мемет Бєлялов, Сейран Салієв, Сервер Зекірьяев і Ернес Аметов. ФСБ Росії інкримінує їм участь у забороненій у Росії та анексованому нею Криму організації «Хізб ут-Тахрір».