чи вдасться Олесю Довгому уникнути кримінальної відповідальності | РБК-Україна\nДоторканий: чи вдасться Олесю Довгому уникнути кримінальної відповідальності\nВівторок 08 серпня 2017 07:55 Новость на русском\nТермін давності у справі Олеся Довгого закінчується 5 вересня (фото - УНІАН)\nНародний депутат з групи "Воля народу" Олесь Довгий втритив недоторканість. Тепер одному з лідерів "молодої команди" колишнього мера Києва Леоніда Черновецького загрожує позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Однак впевнена поведінка Довгого і кепкування над генеральним прокурором Юрієм Луценко під час засідання регламентного комітету парламенту залишило відкритими питання щодо того, чи загрожує щось Довгому насправді. Поведінка тріумфатора після зняття імунітету лише посилила сумніви. Про те, що потрібно знати про Олеся Довгого, і що багато хто встиг забути - в матеріалі РБК-Україна.\nУ чому звинувачують Довгого\n21 червня Генеральна прокуратура внесла подання на зняття з Олеся Довгого депутатської недоторканності. Того ж дня генпрокурор Юрій Луценко пояснив на своїй сторінці в Facebook, що в діях депутата вбачаються ознаки зловживання службовими обов'язками, вчинені у співучасті, з метою незаконного відчуження 10 земельних ділянок заказника Жуків острів загальною площею 44,25 га.\nДовгого звинувачують у тому, що спільно з чиновниками Головного управління земельних ресурсів Києва та іншими особами він ще в жовтні 2007 року забезпечив прийняття депутатами Київради рішення про незаконну передачу землі в приватну власність. Це, за версією прокуратури, стало причиною збитків для міської скарбниці більш ніж на 81 млн гривень. Ділянки були виділені 23 обслуговуючим кооперативам для житлової забудови на 21-му кілометрі Столичного шосе в Голосіївському районі Києва нібито з порушенням регламенту міськради.\nУ разі доведення провини, депутату загрожує позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати державні посади протягом трьох років зі штрафом від 8,5 до 17 тис. гривень.\n4 липня подання ГПУ розглянув регламентний комітет Верховної Ради, який вирішив, що воно має істотні недоліки, і передав документ в сесійний зал. 11 липня Рада підтримала подання Генпрокуратури на зняття недоторканності з Довгого. "За" таке рішення проголосував 251 депутат. Сам Довгий неодноразово звертався до колег і на засіданні регламентного комітету і вже в сесійній залі з проханням позбавити його імунітету.\nЗахищаючи себе, Довгий апелював до того, що рішення про виділення землі тоді в 2007-му, схвалював не тільки він, а Київрада як колегіальний орган. Тому він не може нести відповідальність за рішення депутатів. Також аргументом своєї невинності Довгий називає той факт, що ніби особисто не знайомий з особами, яким виділялася земля. За даними ГПУ, справу по Жуковому острову - єдиний епізод, за яким правоохоронці змогли пред'явити депутату обвинувачення. Адже вчитися обережності Довгий почав з перших днів своєї політичної кар'єри.\nДовідка: 7 квітня 2017 Довгий задекларував доходи від зарплати - 154 тис. гривень, кошти на здійснення депутатських повноважень - 169 тис. гривень, 5,2 млн гривень доходу від відчуження ТОВ "Галерея Тетяни Миронової". 1,5 млн доларів, 169 тис. євро, 13,6 млн гривень, 30 тис. фунтів стерлінгів на банківських рахунках. Дружина Довгого - Катерина Горіна задекларувала 340 тис. євро, 40 тис. гривень і 96 доларів на банківських рахунках.\nДовгий: початок шляху\nЗараз Олесю Довгому 37 років. Він - один з лідерів парламентської групи "Воля народу" і головний комунікатор між цим ситуативним об'єднанням і Адміністрацією президента. За плечима у молодого політика мільйонні статки, кар'єра і вміння виходити сухим з води" в самих безвихідних ситуаціях.\nУ політику Довгий потрапив у 2006 році після обрання депутатом Київської міської ради під №3 виборчого списку "Блоку Леоніда Черновецького". Після - був обраний заступником міського голови - секретарем Київради. По суті, Довгий протягом декількох років особисто керував радою - Леонід Черновецький рутинної бюрократичною роботою себе не обтяжував, а ось, Довгий, навпаки, цю роботу любив. Крок за кроком, рішення за рішенням, підпис за підписом молодий секретар міськради заробляв собі ім'я, будував кар'єру і збирав статки.\nВже на момент обрання депутатом Довгий задекларував близько 20 млн гривень. Походження коштів пояснювалося просто - Довгий володів часткою в сімейному бізнесі. Родина Довгих налагодила ліцензійне виробництво телевізорів Sanyo і Philips, була партнером мережі медичних клінік "Добробут", власником приватної клініки "Достомед" та мережі магазинів, які представляють в Україні преміальну марку електроніки Bang & Olufsen. Також бізнес сім'ї Довгих пов'язували з мережею продуктових супермаркетів "Чумацький шлях", яка в 2015 році була поглинена мережею "Велика кишеня". Крім того, в сферу бізнес-інтересів сім'ї входили операції з цінними паперами і нерухомістю.\nУ квітні 2011 року Довгий пішов у відставку, яку сам же пояснював приходом до влади "регіоналів". Що, за словами Довгого, призвело до обмеження повноважень мера Києва і розширення повноважень ставленика Віктора Януковича, голови КМДА Олександра Попова. Насправді ж Довгий просто дистанціювався від втратив реальну владу, а потім і зовсім покинув Україну Леоніда Черновецького. Причому зробив він це вчасно, оскільки стосовно кількох наближених до Черновецького людей були порушені кримінальні справи за фактами зловживань при розподілі столичної власності. Це дало підстави для членів команди Черновецького звинувачувати депутата у співпраці з "Партією регіонів".\nПісля фактичного розколу команди Черновецького Довгий, маючи на то необхідний ресурс, вирішив залишитися в публічній політиці, і в 2012 році балотувався до парламенту по 214-му київському окрузі. Ті вибори Довгий програв кандидату від об'єднаної опозиції Віктору Чумаку, але висновки зробив - зрозумів, що на столицю часу, сил і грошей краще не витрачати.\nВиїхавши в 2014 році подалі від центру, і балотуючись по округу №102 Кіровоградської області, де мало хто пам'ятав його скандальну роботу в Київраді, Довгий, нарешті, отримує заповітний мандат.\nВже після оголошення перемоги Довгого "Комітет виборців України" звернувся до ЦВК з проханням звернути увагу на порушення в окрузі. КВУ говорив про "підкуп виборців, бандитизмі, тиску на членів виборчої комісії та спостерігачів", вимагав оголосити перевибори. Але ЦВК не знайшла підстав визнавати вибори в 102 окрузі недійсними.\nЦінний зв'язковий та "плівки Онищенко"\nУ Раді Довгий увійшов до складу депутатської групи "Воля народу". Група зараз нараховує 17 депутатів при необхідних для існування депутатської групи 19 осіб (кількість найменшою на момент початку роботи парламенту VIII скликання фракції - вимога Регламенту). У разі недобору група розпадеться вже восени. Втім, джерела РБК-Україна на Банковій наполягають на тому, що лояльна до влади депутатська група збереже своє існування - відсутніх депутатів "додадуть" вже восени.\nУ парламенті, за даними джерел видання, Довгий є одним з основних переговірників від "Волі народу" з "Блоком Петра Порошенко" голосуванням. Контакти від БПП з Довгим підтримує ще один представник "молодої команди" Черновецького Сергій Березенко. Зараз Березенко - заступник голови фракції БПП, а з 2006 по 2014 роки був депутатом Київради від Блоку Леоніда Черновецького та навіть очолював молодіжне крило його партії з 2006 року.\n"Усунення" Довгого з парламенту забезпечило б більш істотний вплив і роль головного комунікатора з владою Ярославу Москаленку - номінальному чолі групи "Воля народу".\nДовгий також фігурує в скандалі з одіозним депутатом його ж групи "Воля народу" - Олександром Оніщенко, з якого парламент зняв недоторканість влітку минулого року. Згідно "плівкам Онищенко", достовірність яких не доведена, Довгий виступав посередником у переговорах між ним і президентом Петром Порошенком. За словами Онищенка, Довгий прилітав до нього в Лондон, щоб обговорити суми, заплативши які депутат зможе повернутися в Україну, і проти нього будуть закриті кримінальні справи. У свою чергу Довгий запевняв, що рекомендував Онищенко співпрацювати зі слідством і відшкодувати втрати, завдані бюджету України.\nНа прийняте парламентом рішення про зняття з нього депутатської недоторканності Довгий відреагував спокійно. Таку реакцію почасти можна пояснити закінченням строку позовної давності по справі, в якому звинувачують Довгого. Тобто, якщо рішення суду у справі про незаконний продаж земельних ділянок на Жуковому острові не буде винесено до 5 вересня, ГПУ буде зобов'язана справу закрити. Грамотні адвокати, яких може собі дозволити Довгий, без праці затягнути судовий процес. А виграти справу після звинувачень ГПУ - в політичному відношенні дорогого коштує.\nНовини України Політика КиїврадаЛеонід ЧерновецькийГПУнеприкосновенностьВоля народу


Чому лише автоцивілки замало — СК Княжа\nЧому лише автоцивілки замало\nНевже ваш спокій не вартує 750 грн?\nАбо чому лише автоцивілки замало\nДоброго дня, дорогі друзі. Сьогодні я хочу розглянути питання, яке буде цікаве людині, яка відповідає за свої дії. Якщо ви вважаєте, що у ваших негараздах винні батьки, уряд або оточення, негайно закрийте цю статтю. Ця стаття не для вас!\nЯкщо ви є автовласником, вам знайомий обов’язковий вид страхування – автоцивілка. На 2016 рік цей поліс має єдині страхові суми у таких розмірах: 100 тис.грн. на майнові витрати та 200 тис. грн. на життя на здоров’я третіх осіб (за межами вашого авто). Для багатьох ці цифри дуже малі, бо в наш час за ці кошти можна відремонтувати лише незначну частину іномарки.\nВи впевнені, що вам вистачить коштів на ремонт новенького Porsche?! Будь-яка страхова компанія України за законом має змогу виплатити не більше 100 тис. грн. Уявіть собі ситуацію, в якій дорога іномарка вартістю понад 1 млн. грн. розбивається вщент. Це цілком реальна ситуація, в яку нерідко потрапляють звичайні українці. Спитайте себе, чи є у вас такі кошти на виплату власнику авто. Навіть якщо і є, то я впевнений, що ви не бажаєте одразу втратити таку суму, зароблену важкою працею.\nЯк збільшити страхову суму?\nДля таких людей є дуже вигідна програма страхування «Добровільна цивільна відповідальність» (ДЦВ) або «Відповідальний водій». Цей вид страхування можна придбати лише за наявності поліса автоцивілки. ДЦВ збільшує страхову суму до тієї, яка потрібна автовласнику. За програмою – від 25 тис. до 500 000грн. Але є можливість на індивідуальних умовах збільшити ще більше.\nСкільки коштує це диво?\nВам вже, напевно, лячно почути цю суму? Та заспокойтеся.\nЗа збільшення суми до 25 000 грн. ви викладете лише 100 грн., а до 500 000 грн. – 750 грн. Я впевнений, що ці кошти варті того, щоб їздити по дорогах нашої країни зі спокійною душею та повним гаманцем.\n80% клієнтів СК «Княжа» із задоволенням придбали цей спокій! А ви є VIP- клієнтом СК «Княжа»?\nБудьте з кращими!


Вийшов трейлер VR-гри за мотивами серіалу Твін Пікс - Радіо Максимум\nГра Twin Peaks VR / igromania\nУ мережі з'явився трейлер гри у віртуальній реальності Twin Peaks VR за мотивами культового серіалу "Твін Пікс". Гру розробляє студія Collider Games спільно з телеканалом Showtime і режисером Девідом Лінчем.\nСтудія Collider Games випустила трейлер гри Twin Peaks VR, в створенні якої брав участь сам Девід Лінч. Гравці зможуть побувати в головних локаціях серіалу Твін Пікс– Червоній кімнаті, гаю Гластонбері і поліцейській дільниці.\nІ ще: Гра для дорослих: на Steam вийде симулятор онаніста (18+)\nТочну дату релізу автори досі не назвали, але в Steam вказано 2019 рік. Гравцям знадобиться шолом віртуальної реальності Valve Index, HTC Vive або Oculus Rift.\nЧитайте також: На сервісі Steam з'явився трейлер гри-симулятора п'яного Санта-Клауса: відео


Складські ворота від МаркетВоріт: особливості конструкції та монтажу\nВорота для складу надійно захищають вміст складського приміщення від різних природних явищ (вітру, снігу, дощу) і незаконного проникнення. Маркет воріт пропонує встановити зручні та практичні складські ворота з гарантією в м. Чернівці.\nУстановка таких воріт актуальна для:\nоб'єктів промислового призначення;\nскладських приміщень різного типу;\nвиставкових центрів та оптово-торгових баз;\nпаркінгів, цехів та інших об'єктів.\nВід гаражних, складські ворота відрізняються габаритними розмірами і особливостями конструкції. Головні їх переваги в відмінній міцності, стійкості до злому і великій кількості циклів закривання-відкривання.\nРозрізняють такі типи промислових воріт: розпашні, відкатні і ворота для складу підйомні. Перші два види є міцними і надійними, але не підходять при обмеженому просторі. Кращий варіант, в такому випадку, секційні конструкції, які зручні у використанні, актуальні для будь-якого планування, наділені високим рівнем захисту та безпеки.\nВорота складські автоматичні: відмінні характеристики\nСкладські автоматичні ворота користуються сьогодні досить широкою популярністю. І все завдяки продуманій конструкції, яка не займає багато місця і відрізняється високою якістю.\nПринцип роботи воріт з автоматичним приводом полягає в пересуванні панелей по напрямних до стелі, де вони й фіксуються. Подібна система нагадує експлуатацію зовнішніх жалюзі.\nОсновні переваги, якими наділені секційні ворота для складу, полягають у:\nЕкономії простору за рахунок відкривання вгору. Крім того ворота легко відкриваються навіть після сильного снігопаду.\nТепло - і звукоізоляційних якостей, коли вдається знизити витрати на опалення в зимовий час.\nВідмінному зовнішньому вигляді, коли виробники пропонують різні варіанти зовнішньої обробки.\nВисокої міцності і герметичності, так як полотно воріт представлено сталевими панелями.\nБалансування ваги стулок промислових конструкцій здійснюють торсіонні пружини для секційних воріт, виконані з міцних, сертифікованих матеріалів.\nСпеціальні підйомні механізми складських і промислових воріт\nРух полотна складських воріт здійснюється за допомогою піднімальних механізмів, які бувають різних видів. При виборі такого елемента неодмінно враховується ширина і висота отвору, а також висота стелі. Важливо також зробити виміри, відзначивши кожну з величин в декількох місцях і підібравши найбільше значення.\nПідйомні механізми промислових воріт можуть бути представлені:\nПружинами розтягування простим, недорогим і поширеним варіантом, який підходить для воріт з різним приводом.\nТорсіонно-пружинним механізмом стандартного типу вигідний, економічний варіант.\nНизьким типом пружинно-торсіонного підйому. Можна замовити для воріт з ручним і автоматичним приводом.\nВисоким типом пружинно-торсіонного підйому.\nВертикальним типом пружинно-торсіонного підйому. Актуальні для промислових приміщень, складів, ангарів і т. д.\nПохилим типом з пружинно-торсіонним підйомом. Підходить для конструкцій з ручним керуванням і автоматики.\nЯкісні підйомні механізми виконуються з нержавіючої сталі, досить міцні і не мають збоїв в роботі.\nСекційні ворота для складу з сендвіч-панелей Алютех\nПромислові ворота в Чернівцях білоруського виробництва користуються широкою популярністю серед об'єктів різного призначення (сільськогосподарські, виробничі тощо). Також їх вважають вигідним купити автомийні комплекси, СТО і т. д.\nВорота для складів і ангарів Alutech відповідають всім міжнародним вимогам, що підтверджують сертифікати якості. Їх основа представлена утепленим полотном з сендвіч-панелей товщиною від 40 до 45мм. Секції особливої форми не розшаровуються в процесі інтенсивної експлуатації. Особливою якістю відрізняється нержавіюча або оцинкована фурнітура, яка захищає в'їзні системи від корозії.\nМаркет Воріт - офіційний представник компанії Alutech в м. Чернівці\nКупити ворота для складу Алютех за вигідною ціною пропонує Маркет Воріт - офіційний представник даної компанії. Також у нас можна придбати якісні гаражні ворота в Чернівцях, предсавлене і різне обладнання для секційних конструкцій.\nДля того, щоб дізнатися вартість складських воріт, достатньо зв'язатися з менеджерами нашого магазину. Вони також нададуть вичерпну консультацію і допоможуть визначити оптимальний тип воріт для кожного конкретного об'єкта.


Заочне навчання ступінь магістра Професійні дослідження в Азія 2020\nЗнайти в Заочне навчання Майстер Професійні дослідження в Азія\nЗаочне навчання Пошук Магістерських програм: Професійні дослідження Азія. Знайди всю інформацію про програму. До зв'язку з приймальними комісіями 3 кліки!\n12 Результати в Професійні дослідження, Азія, Заочне навчання Filter\nМагістр соціальних наук\nMPhil - це ступінь досліджень, яка може бути досягнута або як самоціль, або як підготовка до ступеня доктора філософії в HKUST або в іншому місці. Хоча ми вітаємо студентів із ...\nмайстер в гуманітарних і соціальних наук\nДва курсу навчання пропонуються в магістерській програмі: культурологія та прикладних соціальних наук. Мета кожного складається в свою чергу з висококваліфікованих випускників ...\nМетою даної програми є підготовка випускників з заздалегідь знаннями, професійним і analyticalskills, і підготувати їх до вирішення завдань управління організацією в нинішній ...\nМагістр наук про життя\nЦей відділ надає освітні програми, що зосереджують свою увагу на білкових науках, і має чотири основні зміст лекції, які вивчаються в Протеорологічному центрі: інфекції молеку ...\n1 копія паспорта " Стипендії\nМагістра в галузі охорони здоров'я, безпеки та навколишнього середовища\nMS.c. Програма навчання в галузі охорони здоров'я, безпеки та навколишнього середовища (HSE) надає студентам гнучкий, відповідний та поточний навчальний план, який включає ...\nВін / вона має диплом бакалавра або його еквівалент\nМайстер професійних досліджень: міська наука\nЦя програма була створена для лідерів думки, якими захоплюються швидко розвиваються та надзвичайно захоплюючі області міської науки та розумних міст. Це особливо підходить для ...\nПрограма MPhil надає дослідницьку підготовку в основних сферах життєвої науки. Це дозволяє студентам набути знань, навичок та досвіду, необхідних для дослідження. Необхідно по ...\nмайстер в сільському господарстві і наук про життя\nПрограма магістра складається з п'яти курсів: «Біологія», «Біохімія та молекулярна біологія", "Прикладна Biosciences", "Сільське господарство і садівництва", і "сільськогоспод ...


Баланс между отстранением судей КС и их независимостью ищут в парламенте\nКак найти баланс между отстранением судей КС и их независимостью\nПри написании нового проекта №3711-д о возобновлении работы Высшей квалификационной комиссии судей в парламенте пытались достичь компромисса и удовлетворить всех: нардепов, представителей гражданского общества и международных экспертов. Впрочем, результатов ждать еще долго.\nЛуски ідеї гаранта\nВ Асоціації правників України провели онлайн-зустріч із членом Комітету Верховної Ради з питань правої політики Денисом Масловим. Він розповів про плани парламенту щодо Конституційного Суду та законодавчі шляхи розконсервування роботи ВККС.\nОтже, від президентського проекту №3711, який мав би відновити добір суддів, вирішити питання наявності двох верховних судів та інші, залишились тільки луски. За словами Д.Маслова, питання про об᾽єднання двох ВС вирішено передати на розгляд окремої робочої групи, яка має напрацювати новий проект. Про строки та часові рамки нардеп нічого не сказав. Втім, якщо врахувати швидкість роботи українського парламенту, а також згадати історію проекту №3711, за який не можуть проголосувати близько року, то, очевидно, з двома найвищими інстанціями країні жити ще довго.\nА от питання відновленням роботи ВККС тепер перекочувало до проекту №3711-д. Як зазначив нардеп, обговорення проходило досить тяжко, до того ж на роботу над проектом впливали дискусії у громадянському суспільстві. Тому для того, щоб задовольнити всіх — нардепів, активістів та міжнародних експертів — було прийнято рішення, що для запуску роботи ВККС потрібен окремий проект.\nНезалежний, обмежений вибір\nЯк повідомив Д.Маслов, опрацьовувалися різні ідеї, але зупинилися на так званій золотій середини. «Половина складу комісії з відбору членів ВККС має формуватися з представників суддівської спільноти, інша — з кандидатів, запропонованих міжнародними організаціями, що надають Україні допомогу у сфері антикорупційної політики. Комісія буде формуватися за принципом. за яким відбувалося створення Вищого антикорупційного суду», — сказав нардеп.\nУтім, як відзначив народний обранець, у нього виникали побоювання щодо конституційності такого проекту. Насамперед Д.Маслова непокоїло питання участі міжнародних експертів. «Я хвилююся, щоб ми у своєму намаганні врахувати всі інтереси знову не поцілили в штангу», — уточнив обранець.\nЩоправда, з боку активістів досі лунають два ключових зауваження: представники міжнародної спільноти не матимуть вирішального впливу, як при формуванні ВАКС, та контролю за доброчесністю членів Вищої ради правосуддя. У цьому контексті народний депутат зауважив, що ВРП є конституційним органом, у членів якого є визначений законом строк повноважень. Тому не існує іншого способу припинення їхніх повноважень, ніж той, що встановлено в законі та Конституції...\nОкрім того, спікер натякнув, що формувати ВККС можна й без будь-яких перевірок ВРП. Адже делегувати осіб до кваліфкомісії у ВРП будуть тільки із запропонованого списку осіб, які вже будуть перевірені на доброчесність. «Комісія з відбору має обрати та запропонувати ВРП 32 особи, з яких Рада обере 16 претендентів за критерієм професійності. Хіба в Україні не знайдеться 32-х доброчесних та порядних юристів? Якщо 32 особи вже доброчесні, то ВРП обмежена вибором і не може взяти нікого», — пояснив логіку проекту Д.Маслов.\nЗачепив він і питання фінансування правосуддя. За його словами, у такому політичному органі, як Верховна Рада, дуже складно лобіювати питання збільшення асигнувань на судову владу. Бідою всьому є медійний образ самих суддів.\nНа думку нардепа, чорну славу суддям створюють ЗМІ та політики. Відповідаючи на запитання, як вирішити животрепетні проблеми дірок у кишенях суддів, нардеп знову назвав необхідність підтримання, але вже позитивного медійного образу вітчизняної Феміди. Він зазначив, що є багато нарікань на розумність та раціональність використання коштів Державною судовою адміністрацією. Втім, над розв'язанням останньої проблеми вже працюють, адже аудиторська перевірка органу не за горами.\nВирішення проблеми нардеп вбачає також у «вибиванні» коштів з Уряду та повернення до їхніх первинних домовленостей. «Коли ми голосували за бюджет, то згідно з первісними домовленостями спочатку мали б провести аудит ДСАУ, а за наслідками цієї перевірки оцінити справжній стан речей, а потім внести пропозиції до бюджету», — розказав він.\nНе оминув своє увагою спікер і конституційну кризу, про яку, до речі, вперше заговорили на вул.Банковій. «Ця криза була інспірована свідомо. Мені як юристу та громадянину чітко зрозуміло, які наслідки стоять за цим рішенням. Ми бачимо, що не було навіть надано часу для того, щоб внести зміни до законодавства», — кинув камінець у бік КС нардеп.\nВодночас він відзначив, що на базі комітету створена робоча група для вдосконалення роботи КС. У фокусі її уваги будуть у першу чергу питання діяльності Суду, зміни кворуму, порядку голосування, припинення повноважень та відсторонення.\nТакож нардеп вважає, що настав час опрацювати питання призначення суддів КС. «Зараз призначення формально відбувається за конкурсом, але ми бачимо, що ці процедури не є повноцінними та досконалими», — сказав він. Утім, доволі складно сумістити можливість відсторонення судді КС та його незалежність.\nАле Д.Маслов вважає, що в цьому нам допоможе міжнародний досвід. «У світі існують інститути імпічменту, конституційного трибуналу та інші правові інструменти», — сказав він. Який із цих важелів виявиться більше до вподоби монобільшості, судді та українці дізнаються згодом.\nПроте не можна виключати, що і тут можемо наразитися на чергову рекомендацію залучати до відбору суддів КС та моніторингу їх доброчесності іноземних експертів. Бо занадто самостійний у висновках орган, що може поставити хрест на будь-якому законі чи навіть змінах до Конституції, у всі часи незалежності муляв очі президентам. Й краще одним махом убезпечитися від нього, ніж щоразу дратуватися його рішеннями.\nДенис Маслов розповів, що в парламенті ще радяться стосовно долі суддів Конституційного Суду.\nКК по отбору членов ВККС указывает на обстоятельства, из-за которых может затянуться вся процедура\nКК призвала кандидатов присоединиться к конкурсу, но хорошо обдумать решение\nОбъявлено о начале конкурса на занятие вакантных должностей в ВККСУ\nКК по отбору в ВККСУ начинает работу и собирается на первое заседание\nМонич обвинил в срыве работы КК иностранных членов\nДля формирования ВККС ищут члена конкурсной комиссии\nНардепы убрали одну неоднозначность из закона о ВККС, но оставили две другие\nНардепы подержали закон о реформе ВККС\nВето на Закон о запуске ВККС: что хочет Президент и почему ВР может его не поддержать\nКонкурс для конкурсной: Три пробела, в которые рискуют провалиться создатели ВККС\nВ ВР не верят, что ВККС заработает в этом году\nЧтобы ВККС не стала зависимой от ВРП, ее формирование снова могут отсрочить\nКогда заработает ВККС и кто во всем виноват выясняли судьи и адвокаты


ЗМІ КНДР опублікували зловісне попередження Трампу - . Преса України - новини, свіжі новини, останні новини. uapress.info\nАня Мартинюк 10 листопада 2016, 09:21\nЗМІ Північної Кореї відреагували на нового президента США публікаціями про свою ядерну зброю. Так, у газетах з’явились повідомлення, які мають на меті нагадати Штатам про свою категоричну політику щодо ядерного потенціалу країни.\nНовину повідомляє CNBC. Передає «Преса України».\nНа противагу ряду світових лідерів, які привітали нового президента США Дональда Трампа, у Північній Кореї випустили зловісне попередження республіканцю. За даними південнокорейського інформаційного агентства Yonhap, місцеві ЗМІ, зокрема «Нодон синмун», почали поширювати завуальоване попередження про те, що нова адміністрація США буде мати справу з ядерною зброєю КНДР .\nУ газеті «Нодон синмун» також засудили політику Барака Обами, який чинив тиск на країну санкціями в спробі залишити Корею без ядерної зброї. У виданні особливо наголошується, що Пхеньян лише тянув час, щоб стати ядерною державою.\n«Надія Вашингтона щодо денуклеаризації Північної Кореї є застарілою ілюзією», - йдеться в газеті.\nВ Yonhap також попередили, що КНДР може відновити ядерні випробування вже в грудні або січні. Нагадаємо, раніше мільярдер Дональд Трамп заявляв, що готовий на переговори з лідером КНДР Кім Чен Ином. Політик впевнений, що «без проблем» переконає Північну Корею припинити ядерну політику.\nЯк повідомлялось нами раніше, за кілька годин у соціальних мережах стало популярним відео, на якому Дональд Трамп та його дружина голосують. На ньому, Трамп підглядає, за кого саме голосує його дружина.\nУ Мережі відреагували на лідерство Трампа на президентських виборах фотожабами (ФОТО)\nСоцмережі обговорюють, як Трамп підглядав за голосуванням дружини (ВІДЕО)\nЗМІ КДНР закликали американців обрати Трампа президентом


Нова Пошта міняє графік роботи у Новий рік та Різдво 2020 | Стайлер\nВівторок 24 грудня 2019 13:15\n"Нова Пошта" змінить графік роботи (фото: facebook.com/nova.poshta.official)\n"Нова Пошта" змінює графік роботи перед Новим роком 2020\n"Нова Пошта" змінить графік роботи з 31 грудня 2019 року. Про це Styler розповіли представники компанії.\nТак, згідно інформації прес-служби компанії, відділення "Нової Пошти" та кур’єрська доставка працюватимуть у штатному режимі з 25 грудня до 30 грудня включно. Таким чином, кожен охочий зможе скористатися послугами пошти у католицьке Різдво, яке є для більшості українців вихідним днем.\n31 грудня (вівторок) робота відділень "Нової Пошти" буде здійснюватися за графіком суботи. Це означає, що переважно відділення працюватимуть до 18 години вечора. Хоча, скористатися послугами деяких відділень можна буде й довше - деякі пункти (переважно, мова йде про великі міста) працюватимуть до 19:00.\n1 січня 2020 року (середа) - вихідний день. Тому відділення та кур’єрська доставка працювати не будуть взагалі.\nЗ 2 по 5 січня всі відділення "Нової Пошти" працюватимуть у звичайному графіку роботи.\nТакож відомо, що у переддень православного Різдва - 6 січня - коли більшість українців святкуватимуть Святий вечір (Навечір'я Різдва Христового), робота відділень буде здійснюватися за графіком суботи.\nА ось у Різдво, 7 січня, відділення пошти працювати не будуть, так само, як не буде здійснюватися кур’єрська доставка.\nГрафік роботи "Нової Пошти" у новорічні та різдвяні свята\nНова пошта график


ЄВРО СІТІ ХОЛ, ТОВ (Київська обл., м. Буча) — Ламінат, Паркет, паркетна дошка, Пробка, Укладання\nНаприклад, фірма граніт\nЮридична адреса: Київська обл., м. Буча, вул. ГМИРІ БОРИСА, буд. 4\nФактична адреса: Київська обл., м. Буча, вул. Гмирі, 4\nПоштова адреса: Київська обл., м. Буча, вул. Гмирі, 4\nТелефон основний: (044) 2333436\nТелефони контактні: (067) 2683874\nЕлектронна пошта: dry-step@ukr.net\nКерівник: Бачинський Юрій Миколайович\nКод ЄДРПОУ: 36632483\nТоргова марка: Dry-Step, Украина\nТоргова марка: SolidPol, Украина\nНеділя: від 11:00 до 17:00\nПравильна та якісна захист ламінату є гарантією тривалого терміну служби. Компанія DRY STEP дає довічну гарантію на свою продукцію. Ретельний контроль виробництва на кожному етапі, екологічність та бельгійське якість - основні критерії, завдяки яким DRY STEP є лідером виробництва аксесуарів для ламінату.\nDRY STEP контролює свою продукцію на кожному етапі виробництва. Основним критерієм оцінки є екологічність кінцевого продукту.\nУ компанії працюють тільки висококваліфіковані вчені з усього світу. Завдяки їм вся продукція щорічно удосконалюється.\nУ всьому світі DRY STEP асоціюється з якістю і надійністю. І ми постійно доводимо це.\nХімічний склад гідробар’єра DRY STEP.\nОснову гідробар’єра становить поліетилен. Крім того до складу матеріалу включені спеціальні добавки поліпшують протипожежні властивості, антиоксиданти та стабілізатори підвищують довговічність мембрани і стійкість до температурних перепадів. Гідробар’єр DRY STEP містить в два рази більше полімерів і в два рази менше наповнювачів, ніж гумова мембрана. Володіє високою стійкістю до агресивних середовищ.\nЗ ростом масштабів гражданського та промислового будівництва все гостріше постає питання збереження первісних техніко-експлуатаційних властивостей будівельних матеріалів. Впровадження передових технологій і застосування ефективних матеріалів є одним з ключових аспектів вирішення цього питання, в т.ч. і для гідроізоляції підлог, що входить в обов’язковий комплекс заходів при ремонті будівель і приміщень.\nВласне назва «гідробар’єр» відображає фізичний зміст матеріалу пропускати пари вологи, що є досить важливою властивістю, що перешкоджає утворенню конденсату і замокання підкладки і звичайно ж ламінату або паркетної дошки.\nЛамінат, Паркет, паркетна дошка, Пробка, Укладання Ламінат, Укладання паркету, Мембрана, Гідроізоляція , DRY-DTEP , SOLIDPOL\nПрофіль редагував: Бачинський Юрій Миколайович\nНОВАЯ ЛIНIЯ, ТВОЯ КIМНАТА, ОЛДI, СВIТ ПАРКЕТУ


У харківському притулку для тварин з’явився фахівець з обіймів – undefined\nУ харківському притулку для тварин з’явився фахівець з обіймів\nУ харківському Центрі поводження з тваринами з’явилася нова посада – обіймач тварин\n14 лютого 2020 18:16\nЗа даними мерії, харківський притулок для тварин першим в Україні ввів посаду "pethugger", що з англійської перекладається як "обіймач тварин". В обов'язки спеціаліста входить не тільки дарувати кішкам і собакам турботу і ласку, а й допомагати кінологам в дресируванні і адаптації тварин до спілкування з людиною.\nНову посаду посіла харків'янка Катерина, яка протягом останніх двох років майже щодня відвідувала притулок в якості волонтера. Дівчина розповіла, що мріяла працювати з тваринами ще з дитинства. У 2019 році вона закінчила школу волонтерів при Центрі поводження з тваринами, де навчилася азам дресирування, правильного виховання і поведінки з тваринами.\nУ 2020 році фахівців з "обіймання тварин" планують ввести в притулках і в інших містах України.


Шоу "M1 Music Awards" у київському Палаці спорту перенесли на 2021 рік\nУ зв’язку з пандемією COVID-19 організатори головної музичної премії країни “M1 Music Awards” — телеканал М1 і компанія “Таврійські Ігри” — не можуть наражати на небезпеку глядачів, команду та артистів, проводячи шоу із традиційним масштабним розмахом. Спостерігаючи за розвитком подій у країні та світі, було вирішено, що перенесення церемонії нагородження в Палаці Спорту на 2021 рік — єдиний правильний вихід.\nЦе не означає, що всі яскраві шоу-бізнесові досягнення 2020-го залишаться непоміченими чи чекатимуть свого “зіркового часу” цілий рік. Нагородження статуетками премії відбудеться! Як саме проходитиме оголошення підсумків музичного року — організатори поки що тримають у таємниці. Але точно відомо, що артисти отримають заповітні відзнаки у День святого Миколая, 19 грудня 2020 року. П’ятірки номінантів буде оприлюднено, як завжди, за декілька тижнів до нагородження.\nМикола Баграєв, президент компанії “Таврійські Ігри”, голова наглядової ради “ТАВР-Медіа”, співзасновник телеканалів М1 та М2: “Як відомо, музична премія “М1 Music Awards” поєднує в собі мотивуючий момент у вигляді церемонії нагородження та грандіозне шоу, яке демонструє творчі та технічні досягнення української шоу-індустрії. Щоб підготувати високоякісне технологічне шоу, до якого звикли глядачі за 5 років, необхідно понад півроку роботи 2-х тисяч працівників. Зрозуміло, що на даний момент і найближчим часом це неможливо. А рівень шоу ми збираємось тільки підвищувати, тому зберігаємо звичний формат церемонії і переносимо її на 11 грудня 2021 року. Що стосується відзначення артистів, то вони обов’язково отримають свої статуетки переможців М1 Music Awards згідно підсумків музичного року, які підведе канал М1. Адже наше головне завдання — підтримувати та мотивувати творчість українських артистів”.\nОрганізатори наголошують: квитки, що вже придбані на цьогорічне шоу, є дійсними на “M1 Music Awards”-2021. Усі, хто не в змозі бути присутніми наступного року, матимуть можливість повернути кошти. Оргкомітет премії обіцяє незабаром оголосити зірковий склад учасників шоу-2021. До того ж, кожний придбаний до цього часу квиток на “M1 Music Awards”-2020 стане “перепусткою” до крутих бонусів і заохочень!\nКвитки на “M1 Music Awards”-2021 можна ексклюзивно придбати на сайті ticketsbox.com. І не забувайте: бути early bird і купувати заздалегідь завжди приємніше!\nУсю найсвіжішу інформацію стосовно перебігу підготовки до “M1 Music Awards” можна буде дізнатися в ефірі та на сторінках телеканалу М1 у соціальних мережах, а також — на офіційному сайті.


2.2 Міжнародний рух капіталу = Книга: Міжнародна економіка – Лазебник =UkrKniga.org.ua= =УкрКнига.орг.юа=\nВчинки вагоміші за слова. / Роман Коваль\n2.2 Міжнародний рух капіталу\nКапітал (за «Економікс» Макконнелла і Брю) – це:\n– створені ресурси, які використовуються для виробництва товарів і послуг;\n– товари, які безпосередньо не споживаються людьми;\n– інвестиційні товари, засоби виробництва.\nУ закритій економічній системі джерелом капіталу є виключно внутрішні заощадження. За умови підключення національної економіки до системи світогосподарських зв’язків іноземні капітали, одночасно з внутрішніми, виступають легітимною складовою національного інвестиційного середовища. Специфіка міжнародного руху капіталу полягає в тому, що передача права власності на інвестиційний товар чи надання економічних послуг відбувається між резидентами різних країн.\nМіжнародний рух капіталу для сучасного світового господарства є найважливішою формою міжнародних економічних відносин. Суб’єкти світового господарства сьогодні тісно пов’язані між собою не тільки опосередковано – через обмін товарами, але й прямо – через капітал.\nТемпи зростання експорту капіталу випереджають темпи зростання ВВП та товарного експорту. За чверть століття (з середини 60-х років) закордонні капіталовкладення зросли в 4 рази, на початку 80-х років їх сума оцінювалась на рівні 450 млрд. дол. США. А на сьогоднішній день – близько 3 трлн. дол. США.\nМіжнародний рух капіталу означає переміщення його за кордон з метою одержання підприємницького прибутку чи відсотків на капітал.\nНа відміну від міжнародної торгівлі, коли за кордон переноситься акт реалізації прибутку, що вже міститься в товарі, який експортується, міжнародний рух капіталу означає переміщення за кордон процесу створення прибутку.\nМіжнародний рух капіталів як з принципово-структурної, так і з функціонально-економічної точки зору є складною системою зв’язків.\nЗалежно від об’єктів здійснення іноземні капітали структуруються на:\n– кошти міжнародних організацій.\nДержавне капіталовкладення (його ще називають офіційне) об’єднує угоди щодо виконання певного проекту на державному рівні, офіційну допомогу у розвитку, а також гарантовані експортні кредити.\nСеред міжнародних організацій, які займаються питаннями співробітництва у валютно-фінансовій галузі, найбільш авторитетними є :\n– Міжнародний валютний фонд (МВФ);\n– Світовий банк;\n– Міжнародна фінансова корпорація (МФК);\n– Європейський банк реконструкції та розвитку (ЄБРР).\nЗа мотивами та завданнями зарубіжні капітали поділяються на:\nПозики в грошовій та товарній формі надаються кредиторами однієї країни позичальнику з іншої на умовах обумовленості терміну повернення ресурсів, а також сплати процентів.\nІноземні позики класифікуються наступним чином:\n1) за призначенням:\n– комерційні – пов’язані із зовнішньою торгівлею товарами та послугами;\n– фінансові – призначені для закупівлі цінних паперів;\n– проміжні – надані для обслуговування мішаних форм;\n2) за видами :\n– товарні – надані експортерами покупцям:\n– валютні – кредити, які видаються банками в грошовій формі;\n3) за валютою позики:\n– у валюті позичальника;\n– у валюті кредитора;\n– у валюті третьої країни;\n– у міжнародних розрахункових валютних одиницях;\n4) за терміном надання :\n– надкороткострокові (до 3-ох місяців);\n– короткострокові (до 1 року);\n– середньострокові (до 5 років);\n– довгострокові (більше 5 років);\n5) за забезпеченістю:\nа) забезпечені – кредити під наявні товарно-супроводжувальні документи, нерухомість:\n– тверда застава – товарна маса заставляється на користь банку;\n– під заставу товару в обігу;\n– під заставу товару в переробці.\nб) бланкові – кредити, які видаються під зобов’язання боржника з умовою повернути у встановлений термін.\nМіжнародні відносини запозичення в сучасних умовах опосередковують зовнішньоторговельну сферу, процеси реального інвестування та регулювання платіжних балансів.\nПідприємницькі капітали ведуть до створення нового чи зміцнення діючого об’єкту господарювання, а також спільних підприємств(СП). У свою чергу підприємницькі капітали поділяються на:\nВідмінність між ними полягає у праві на володіння контрольним пакетом акцій. Прямим капіталовкладенням вважається будь-яке надання кредиту чи придбання власності в закордоннному підприємстві, яке значною мірою перебуває у власності резидентів країни-інвестора чи під їх контролем.\nКонкретна цифра частки закордонного інвестора у володінні підприємством, яка дозволяє класифікувати капіталовкладення як прямі чи як портфельні, визначається кожною країною самостійно. У Данії та Туреччині до прямих інвестицій відносять не менш як 10 % участь у статутному фонді підприємства, у Фінляндії, Франції, Іспанії – не менше 20 %, у Німеччині, Австрії, Японії та Великобританії – не менше 25 %. Статистика Світового банку визначає прямим іноземним капіталовкладенням кожен внесок, якщо інвестор має або отримує 10 % і більше власності фірми. В Україні – 10 %.\nЗалежно від призначення прямі іноземні капіталовкладення мають таку структуру:\nа) спрямовані на створення нового підприємства;\nб) на розширення діючих;\nв) для придбання раніше створеної та діючої фірми.\nХарактер участі іноземних партнерів в інвестиційному проекті ³, відповідно, організаційно-правовий критерій угоди з іноземним капіталовкладником про співробітництво зумовлюють поділ угод на дві групи. До першої належать активні форми партнерства, а саме:\nПоняття «самостійні» об’єднує філії, відділення, дочірні компанії, які характеризуються повним володінням іноземного власника.\nАкціонерні форми характеризуються змішаним володінням. Капітал таких об'єктів належить не тільки іноземному власнику, але і національному учаснику, в якості якого можуть виступати як приватні підприємства, так і держава. Компанії змішаного володіння мають п’ять характерних ознак:\n1) існування угоди про довгострокові завдання співробітництва;\n2) об’єднання сторонами активів (грошових та матеріальних ресурсів, досвіду управління);\n3) оцінка об’єднаних активів як капіталовкладень сторін;\n4) здійснення узгоджених завдань за допомогою спільних органів управління;\n5) участь сторін в прибутках та збитках залежно від вкладеного капіталу.\nДо другої групи угод з іноземними капіталовкладниками належать так звані пасивні форми співпраці, відомі в економічній літературі під назвою неакціонерні або контрактні операції. Це форма капіталовкладень, яка не пов’язана зі створенням юридичної особи.\nСфера застосування контрактної форми співробітництва з іноземними капіталовкладниками охоплює різні форми господарського співробітництва: виробничу, науково-технічну, управлінську, фінансово-кредитну, збутову. До неї належать:\n■ будівельні роботи за підрядними угодами;\n■ добування сировини за підрядними угодами;\n■ ліцензійні угоди;\n■ контракти про управлінську допомогу та експорт гудвіла;\nСутність ліцензійних угод полягає в тому, що компанія надає в користування протягом певного терміну захищену ліцензією технологію без права передачі третім суб’єктам, оскільки юридично залишається власником технології, що унеможливлює подальше її розповсюдження (у випадках наявності в країні відповідних правових засад). Такі угоди, як правило, містять умови додаткових обов’язків компанії, що використовує технологію, а саме: закупівлю обладнання, комплектуючих, напівфабрикатів у компанії, яка є власником технології.\nІнжинірингові контракти, як правило, передбачають надання послуг двох видів:\nУ першому випадку зарубіжна компанія консультує замовника на стадії підготовки будівництва (вибір оптимального проекту, складання кошторисної документації). Цей вид інжинірингових угод широко розповсюджений у практиці міжнародної економічної взаємодії. Другий вид зустрічається не так часто, в основному в нафтопереробній галузі.\nМіжнародні субконтракти пов’язані з наданням місцевому партнеру обладнання чи технології, які орієнтовані на експорт. Найчастіше за субконтрактами в країнах, що розвиваються, виконуються працеємні операції зі збирання продукції, що пов’язано з прагненням мінімізувати витрати на оплату праці, а також виробництво нескладних у технічному плані комплектуючих. Часто продукція, що випускається згідно субконтрактними угодами, настільки вузькоспеціалізована, що підприємство виявляється тісно прив’язаним до виробничої схеми іноземної фірми.\nЕкспорт гудвіла – це передача невидимих активів: досвіду управління та організації виробництва, управління фінансовими активами, товарного знаку. Розповсюджений у видобувній та переробній галузях, сфері послуг, зокрема, організації морських та авіаперевезень, трастового управління фінансовими активами, експлуатації готелів та ресторанів.\nФранчайзинг є формою співпраці крупного та малого підприємництва. Вона об’єднує елементи оренди, купівлі-продажу, підряду, представництва. Взаємодія крупного підприємства та невеликого підприємства здійснюється на основі угоди франчайзингу, яка укладається між крупним підприємством – франчайзером та малим – франчайзі (оператором). У межах цих угод міжнародні компанії реалізують продукцію та послуги на ринках країн, що розвиваються, використовуючи структури та персонал місцевої фірми. Вони розповсюджені в таких сферах бізнесу, як експлуатація ресторанів і готелів, прокат та обслуговування автомобілів, роздрібна торгівля, будівництво.\nПредмет франчайзингової угоди передбачає надання компанією-франчайзером підприємству-франчайзі в обмін на пряму чи непряму винагороду прав на використання франчизи з метою маркетингу специфічних видів товарів та (або) послуг.\nФакторинг – це здійснення посередницьких послуг у фінансових розрахункових операціях, який передбачає також обов’язки посередника щодо надання деяких інших послуг комерційного характеру. Основним змістом факторингу є задоволення спеціалізованою фірмою вимог кредитора за рахунок стягнення нею з боржника коштів з комерційного рахунку кредитора. Суть факторингу зводиться до того, що зобов’язання боржника, строк виконання якого не настав, може бути реалізовано кредитором шляхом продажу зобов’язань форфейтеру, який купує зобов’язання за умови забезпечення угоди третьою особою. Механізм форсрейтинга використовується щодо двох видів угод: у фінансовій угоді з метою швидкої реалізації довгострокових фінансових зобов’язань і в експортній угоді – щоб сприяти одержанню грошей експортером, який надав кредит іноземному покупцю.\nЛізинг – це договір на право користування обладнанням та майном на основі орендних відносин;\n– це форма фінансування вкладень на придбання обладнання, машин тривалого користування, будівель, споруд та іншого рухомого і нерухомого майна, що можуть бути об’єктами оренди;\n– це особливий вид оренди, який передбачає, що лізингодавець за пропозицією майбутнього користувача купує вибране останнім обладнання у власність і потім здає його цьому суб’єкту в оренду;\n– це особливий вид інвестиційної діяльності, спрямований на придбання лізингодавцем у власність вибраного лізингоодержувачем майна у певного виробника (продавця) та надання цього майна за певну плату в тимчасове користування для підприємницької діяльності.\nТЕХНІКА ЛІЗИНГОВИХ ОПЕРАЦІЙ\n1) заявка на обладнання;\n2) плата за обладнання;\n4) орендна плата.\nЛізинг, який виходить за національні межі (тобто якщо будь-хто з учасників угоди є нерезидентом у даній країні), має назву міжнародний.\nТермін лізингової оренди може бути від 3-ох до 20-ти років.\nЗалежно від обсягу обов’язків лізингодавця та терміну використання устаткування лізинг поділяється на:\nОперативний лізинг характеризується невеликим терміном контракту (від 3-ох до 9-ти років) та неповною амортизацією об’єктів лізингу. Після закінчення строку об’єкт лізингу може повертатися орендарем, чи укладається нова угода.\nФінансовим (капітальним) лізингом вважається оренда, при якій до орендаря переходять усі ризики та переваги, пов’язані з володінням об’єктом оренди. Лізинг вважається фінансовим, якщо договір оренди передбачає наявність хоча б однієї з наступних умов:\n1) право власності на орендоване майно повністю переходить до орендаря після закінчення терміну оренди;\n2) орендарю надається можливість після закінчення терміну оренди придбати орендоване майно за залишковою вартістю або відновити оренду на умовах символічної орендної плати;\n3) термін оренди охоплює більше 75 % строку корисного використання майна;\n4) дійсна вартість мінімальних орендних платежів дорівнює або перебільшує 90 % поточної вартості орендованого об’єкту.\nТаким чином, міжнародні потоки капіталу – це міжнародне переміщення фінансових вимог, потоки між кредиторами та позичальниками в різних країнах та (або) фінансові потоки між власниками та підприємствами, якими вони володіють за кордоном.\nГеографія і масштаби міжнародного руху капіталу\nМасштаби руху капіталу в світі в цілому і в межах структурних підрозділів можливо оцінити лише приблизно на основі даних консолідованого платіжного балансу всіх країн світу (див. таблицю 2.4).\nДо 90-х років переважаюче значення мали прямі інвестиції. Найбільше зростання прямого зарубіжного капіталовкладення припадає на період з Корейської війни (1950 – 1953 рр.) і до першого нафтового шоку (1973 – 1974 рр.). Типовими зарубіжними капіталовкладниками були компанії США, що займались добуванням корисних копалин та інших сировинних продуктів.\nЗ початку 90-х років відбулось стрімке збільшення ролі портфельних інвестицій серед інших форм міжнародного руху капіталу.\nЯкщо в 1987 році доля портфельних інвестицій складала близько 36 %, то в 1993 році – 66 %.\nМасштаби міжнародного руху капіталів (у млрд. дол. США)\nЯк у експорті, так і в імпорті підприємницького капіталу провідні позиції традиційно займають індустріально розвинені країни, на частку яких на сьогодні припадає більше 90 % загальносвітового обсягу як прямих, так і портфельних зарубіжних капіталовкладень (див. таблиці 2.5, 2.6).\nЩорічні прямі зарубіжні капіталовкладення (в млрд. дол. США)\nЩорічні портфельні зарубіжні капіталовкладення (в млрд. дол. США)\nСеред них особливо виділяються три центри світового господарства: США, Західна Європа, Японія. Безумовний лідер післявоєнних десятиліть – США поступово втрачають свої позиції. Хоча за сукупним обсягом прямих зарубіжних інвестицій (близько 700 млрд. дол. США на початок 90-х рр.) вони все ще майже вдвічі випереджали своїх найближчих конкурентів Японію та Великобританію (відповідно 248 та 242 млрд. дол. США), але цей розрив має тенденцію до скорочення. Адже в 1985 році сумарні прямі зарубіжні інвестиції США (362 млрд. дол. США) більш ніж у чотири рази перевищували відповідний показник другого на той час великого експортера капіталу – Великобританії (86,6 млрд. дол. США), більш того, на межі 80 – 90 рр. і Великобританія, і Японія випереджали США за абсолютними показниками щорічних прямих зарубіжних інвестицій.\nОстанні десятиліття підприємницький капітал починають вивозити і країни, що розвиваються (насамперед, нові індустріальні країни Південно-Східної Азії).\nНа межі 70-80-х років суттєві зміни відбулись і в сфері імпорту підприємницького капіталу:\n1) США стали найважливішим імпортером капіталу. Така ситуація зумовилась посиленням позицій фірм Західної Європи та Японії, що прагнуть дістатися ринку США;\n2) розвивається тенденція щодо орієнтації іноземного капіталу на індустріально розвинуті країни. У цілому на їх частку припадає в сучасних умовах 3/4 імпорту підприємницького капіталу, а на частку країн, що розвиваються, та постсоціалістичних країн – лише 1/4. Зниження частки країн, що розвиваються як об’єктів прикладення іноземного капіталу тісно пов’язане зі змінами галузевої структури зарубіжного підприємництва. У сучасних умовах основними його напрямками є обробна промисловість (у першу чергу наукоємні галузі) та сфера послуг. Необхідні умови для інвестицій подібного типу існують, насамперед, в економічно розвинених країнах, а також в нових індустріальних країнах.\nПрямі іноземні інвестиції обходять країни третього світу ще й тому, що там іноземні капіталовкладники зіткнулися з хвилею експропріації та опору, яка особливо проявилась у 70-х роках.\nПочинаючи з 1979 року, великі потоки іноземного капіталу спрямовуються до Китаю.\nТранснаціональні корпорації (ТНК) – основний суб’єкт закордонного капіталовкладення в сучасному світі.\nТНК – міжнародні компанії за характером своєї діяльності: вони володіють чи контролюють виробництво продукції (чи послуг) поза межами країни базування, розташовуючи в різних країнах світу свої філії, і функціонують відповідно до глобальної стратегії, що розробляється головною компанією.\nТаким чином, «міжнародність» ТНК визначається роллю, яку мають зарубіжні операції в усіх аспектах економічного життя цих компаній.\nКомісією з ТНК ООН розроблене наступне визначення:\nТНК – це компанія, що включає одиниці в двох або більше країнах, незалежно від їх юридичної форми та сфери діяльності. Її система прийняття рішень дозволяє проводити узгоджену політику і здійснювати загальну стратегію через єдиний керівний центр. Окремі одиниці пов’язані власністю так, що одна з них може мати значний вплив на діяльність інших і, зокрема, ділити знання, ресурси і відповідальність з іншими.\nОсновні мотиви «транснаціоналізації» бізнесу:\n1) забезпечення свого виробництва іноземною сировиною;\n2) закріплення на закордонних ринках збуту шляхом створення своїх філій;\n3) раціоналізація виробництва шляхом його переміщення до країн з меншими витратами виробництва, ніж на національній території;\n4) орієнтація на «техно-фінанасову стратегію», яка полягає у використанні зарубіжних капіталовкладень для створення таких форм закріплення на зарубіжних ринках, як організація супідрядних підприємств; укладання довгострокових партнерських угод з іншими фірмами; відмова від частини старих виробництв і розширення нових видів діяльності, насамперед, у сфері науково-технічних досліджень і розвитку, пошук прибутків на міжнародних фінансових ринках.\nТНК належить 90 % прямих зарубіжних капіталовкладень. На них же припадає більш ніж 1/2 світової торгівлі. Міжнародна торгівля сировиною майже повністю знаходиться під їхнім контролем. ТНК контролюють 90 % світової торгівлі пшеницею, кавою, кукурудзою, лісоматеріалами, тютюном, джутом і залізною рудою; 85 % – міддю та бокситами; 80 % – чаєм та оловом; 75 % – бананами, натуральним каучуком та сирою нафтою.\nПротягом останніх двох десятиліть щорічно половина американського експорту припадає на американські та іноземні ТНК. У Великобританії аналогічний показник становить 80 %, Сингапурі – 90 %. Більша частина всіх платежів, пов’язаних з трансфертом новітніх технологій, здійснюється в межах ТНК (80 % у США та Великобританії, до 90 % у Німеччині).\nНа фінансових ринках ТНК виступають міцною силою, яка визначає стан найважливіших операцій. Наприклад, їх сукупні валютні резерви в декілька разів більше, ніж сукупні резерви всіх центральних банків світу\nНа початок 90-х років, за даними ООН, в світі було приблизно 10 тисяч ТНК. 600 корпорацій входять до «Клубу мільярдерів» з сумою продаж близько 1 млрд. дол. США щорічно, що порівнює їх масштаби з цілими країнами.\nНеобхідність та можливість зарубіжного капіталовкладення\nВ усі часи своєї історії інвестувати за кордоном можливо було у випадку існування попиту на іноземні інвестиційні ресурси. У сучасних умовах попит на світовому ринку капіталів істотно перевищує пропозицію. За даними ЄБРР попит на інвестиційні ресурси тільки з боку розвинених країн складає близько 190 млрд. дол. США щорічно. А європейські постсоціалістичні країни потребують іноземних інвестицій на рівні 500 млрд. дол. США. За підрахунками Мінекономіки потреба народного господарства України в зарубіжних капіталовкладеннях оцінюється в 40 млрд. дол. США.\nДля здійснення міжнародного руху капіталу, крім попиту, має ще існувати і пропозиція. Чинники, які обумовлюють пропозицію капіталів з боку резидентів інших країн, визначаються як необхідність процесу міжнародного руху капіталу.\nПогляди економістів на необхідність міждержавної міграції капітальних ресурсів характеризуються різноманітністю підходів і еволюціонували одночасно з розвитком об’єкта дослідження. Залежно від методу дослідження економічні концепції міжнародного руху капіталів поділяються на:\n– макроекономічні, які ґрунтуються на аналізі народногосподарських процесів, тенденцій, явищ, що спричиняють відплив чи надходження капіталів;\n– мікроекономічні, які характеризуються індивідуалістичним тлумаченням причин поведінки підприємницької одиниці, яка інвестує кошти за кордон.\nПерші макроекономічні дослідження іноземних капіталовкладень виникли в 40-х рр. ХІХ століття і належать англійцю Дж.Ст. Міллю. Аналізуючи чисельний фактичний матеріал, що відображав швидке зростання обсягів експорту капіталу з Англії в 30-40-і рр., Дж.Ст. Мілль дійшов висновків про:\n1) сприяння вивозу капіталу закріпленню товарної спеціалізації країн;\n2) регулюючий вплив вивозу капіталу на рівень норми прибутку в країні-експортері в напрямі його підвищення.\nПрискорені темпи зростання експорту позичкового капіталу в другій половині ХІХ століття підвищили інтерес науковців до цієї проблеми. Дослідженням вивозу капіталу займались К. Маркс (Німеччина), Дж. Баркер (Англія), Б.Ф. Брандт (Росія). В їх працях стверджувалась думка, що економіці розвинених країн притаманна тенденція надлишкового заощадження, якій протидіє політика експорту капіталу, забезпечуючи відтік за її межі надлишкових ресурсів.\nУ першій половині ХХ століття шведський економіст Бертіл Олін визначив головний мотив міжнародного руху позичкових капіталів – норму проценту: капітал експортується з країни з нижчими процентними ставками до країн з вищими процентними ставками. Разом з тим, Б.Олін виділив додаткові стимули, які впливають на збільшення чи зменшення масштабів міжнародного руху капіталів:\n– митні обмеження (ускладнюють експорт товарів і тим самим стимулюють іноземні фірми до капіталовкладень з метою завоювання ринку;\n– прагнення до географічної диверсифікації капіталовкладень.\nР. Нурксе, як і Б. Олін, безпосередньою причиною руху іноземних інвестицій за межі державних кордонів вважав різницю в процентних ставках на капітал у різних країнах. Однак він довів, що це лише поверховий мотив, глибинні ж причини криються в умовах, які визначають цю різницю.\nЗа умови стабільності пропозиції капіталу його рух між країнами може бути зумовлений змінами в обсягах виробництва. Якщо збільшення обсягів виробництва пов’язане з капіталоінтенсивним розвитком (впровадження науково-технічних розробок, зміна методів виробництва), у країні підвищується попит на капітал, зростає рівень процентних ставок і, відповідно, країна імпортує зарубіжні капітальні ресурси. А експортерами капіталу будуть країни, у яких нижчий рівень капіталоінтенсивності виробництва. Ця модель Р. Нурксе призводить до висновків, протилежних тим, які належать Дж.Ст. Міллю: експорт капіталу пов’язаний не з процесом нагромадження в країні, а, навпаки, «витісненням» капіталу з більш працеємного виробництва.\nТеоретичні надбання Р. Нурже спроможні пояснити рух капіталу з Старого Світу до Нового в кінці XIX століття, а також загальновідомі і поширені в наш час явища відтоку коштів з країн, що розвиваються, до розвинених.\nДатський економіст К. Іверсен показав, що внутрішній ринок капіталу кожної країни неоднорідний, в його межах можуть існувати певні варіації в процентних ставках, а також різні витрати на експорт капіталу за кордон. Цим він пояснював той факт, що одна країна може одночасно бути як експортером, так і імпортером капіталу. К. Іверсен сформулював висновок про те, що перелив капіталу з країни з нижчими процентними ставками до країни з вищими процентними ставками сприяє утворенню оптимальної комбінації факторів виробництва та збільшення сукупного національного доходу в обох країнах.\nТеоретичні концепції іноземного інвестування, які ґрунтуються на мікроекономічному аналізі цього процесу, набули поширення в другій половині XX століття у зв’язку з бурхливим зростанням підприємницьких форм іноземних інвестицій.\nПершою такою концепцією була теорія монопольних переваг (С. Хаймер, Р. Кейвз. Ч. Кіндлебергер). У конкурентній боротьбі на внутрішньому ринку країни-одержувача місцева фірма має «генетичну» перевагу над іноземним інвестором, оскільки більше знайома з ринком, має налагоджені зв’язки з постачальниками, посередниками, покупцями, не несе дорожньо-транспортні витрати. Щоб перевершити місцеву фірму, іноземний інвестор повинен мати додаткові, недоступні місцевому конкуренту переваги:\n– оригінальний продукт;\n– оригінальну технологію виробництва, менеджменту, маркетингу;\n– перевагу в розмірах виробництва, що забезпечує одержання більшого прибутку;\n– сприятливу політику державного регулювання (існування додаткових пільг для іноземних інвесторів).\nВизначені переваги характеризують іноземного інвестора як монополіста на певному сегменті ринку. Відповідно до теорії монополістичної конкуренції для фірми-монополіста дуже важливо втримати свою частину ринку, в тому числі й шляхом заснування за кордоном свого виробництва. Ця теорія пояснює досить поширені випадки, коли великі компанії утворюють за кордоном підприємства, на перший погляд неприбуткові. Стратегія подібних дій полягає в підриві позицій конкурентів на цих ринках та очікуванні в майбутньому підвищених доходів у зв’язку з монопольним становищем фірми.\nАвтор концепції привласнення фірми С. Мане пов’язує прямі капіталовкладення з прагненням фірми захистити свої інтелектуальні досягнення.\nКонцепція, яка має назву «інтерналізації», ґрунтується на дослідженні процесу обміну. Наріжним каменем теорії інтерналізації стала ідея К. Роуза про особливості обміну, який здійснюється між підрозділами крупної фірми. Цей обмін підпорядковується не стільки діям ринкових сил, скільки регулюється керівництвом компанії. Вихідним поняттям теорії інтерналізації є категорія «витрати трансакцій». Вважається, що кожній економічній формі угоди притаманний свій розмір витрат трансакцій, який змінюється залежно від досконалості ринків. Мінімізувати витрати на угоди можливо за допомогою інтерналізації, тобто створення власного внутрішньофірмового ринку.\nТаким чином, в якості висновку можна відмітити, що макроекономічні чинники міждержавного руху капіталу пов’язуються науковцями з:\n1) нерівномірністю економічного розвитку окремих країн та дією притаманної розвиненій економіці тенденції недоспиживання;\n2) дією тенденції до міжнародної рівноваги цін на фактори виробництва та співвідношення в забезпеченості факторами виробництва в різних країнах;\n3) дією тенденції до монополізації економіки;\n4) незбалансованістю зростання відносної працеємності та відносної капіталоємності виробництва в різних країнах;\n5) ситуацією в сфері міжнародних валютно-фінансових відносин;\n6) вольовими рішеннями владних структур, які за неекономічними міркуваннями стимулюють іноземне капіталовкладення.\nМікроекономічні чинники, що визначають схильність фірми до зарубіжного капіталовкладення:\n1) прагнення до максимізації прибутків на капітал;\n2) можливість розширення ринків збуту та відповідного збільшення обсягів продаж;\n3) володіння монопольними перевагами на певному сегменті ринку;\n4) прагнення зберегти монопольне становище в сфері інтелектуальних досягнень;\n5) прагнення продовжити термін життєвого циклу продукту;\n6) можливість використання переваг ціноутворення на внутрішньофірмовому ринку;\n7) прагнення подолати митні обмеження.\nНаслідки міграції капіталів для країн-експортерів та країн-імпортерів\nФакти з економічної історії свідчать, що використання іноземного капіталу прискорює промисловий розвиток країни, сприяє входженню народного господарства до світогосподарської взаємодії. Яскравим прикладом цьому є бурхливе економічне зростання в США та Канаді в другій половині ХІХ століття.\nЗначну роль іноземний капітал відіграв також в економічному розвитку дореволюційної Росії. До 1913 року в Росію було залучено закордонних інвестицій більше 4 млрд. рублів, що складало близько 40 % усіх внутрішніх капіталовкладень Це значною мірою спричинило зростання промислового виробництва за 1890 – 1913 рр. у чотири рази. Іноземний капітал став каталізатором промислового розвитку, сприяв активізації місцевих капіталів, що зробило можливим виробництво в Росії паровозів, рейок, швейних машин, виплавку чавуну та сталі, які не поступалися в якості іноземним аналогам.\nФакти використання іноземних інвестицій з метою економічного зростання мали місце і в економічній історії України, що дозволило їй в кінці ХІХ – на початку XX ст. стати крупним промисловим регіоном царської Росії.\nВ Україні зовнішні капітали функціонували, в основному, в кам’яновугільній та металургійній галузях. На півдні України не було жодного великого підприємства, де б не використовувався іноземний капітал. 3 18 акціонерних товариств, що існували в Україні, акції 16 котувалися на іноземних біржах. 25 % усіх акціонерних капіталів в Україні в 1890 р. належало іноземцям.\nДо 1900 року на території України було введено в дію 17 великих металургійних заводів, у доменних печах яких у 1990 році виплавили 91,9 млн. пудів чавуну. Українські металургійні заводи складали лише 13 % від загальної кількості металургійних підприємств Росії, проте обсяг виплавленого на них чавуну майже в 14 разів перевищив аналогічний показник уральських заводів. Продуктивність праці на підприємствах з іноземними капіталами була вп’ятеро вищою. За сприяння іноземців в Україні виникли галузі сільськогосподарського машинобудування. З трьох найбільших підприємств цього профілю два було споруджено на кошти американських підприємців (у Харкові та Бердянську).\nВідродження Західної Європи після другої світової війни значною мірою відбулось завдяки американському капіталу, наданому згідно з планом Маршала.\nУ сучасному світі можна нарахувати принаймні десяток країн, які практикують широке залучення іноземних капіталів і досягли високих економічних результатів: Бразилія (60-ті – поч. 70-х рр.), Чилі (80-ті), Австралія, нові індустріальні країни Азії (НІС), Китай.\nВ умовах стабільності та передбачуваності в світовій економіці, коли позичальники поважають свої зобов’язання і сплачують борги, міжнародний рух капіталу може бути ефективним у глобальному масштабі і приносити його учасникам прибутки, що перевищують втрати інших учасників.\nНа графіку 2.1 зображені наслідки вільного міжнародного руху капіталів. На горизонтальній осі відкладається кількість капіталу в світі, який складається з двох країн, а по вертикальній – норма проценту на капітал. Спочатку розглянемо ситуацію, коли міжнародний рух капіталу заборонений.\nУ цьому випадку кожна країна повинна будувати свою економіку відповідно до внутрішніх запасів реального капіталу. На графіку зображені наслідки: країна А має в надлишку фінансове багатство – капітал (Ка) і відносно малопривабливі внутрішні інвестиційні можливості (4 % на рік). Країна В має обмежений запас капіталу (Кв) і більше можливостей для його прибуткового використання (8 % на рік).\nЯкщо все кредитування здійснюється винятково в межах національних кордонів, кредитори в країні А мають погодитись з низькою нормою доходу, оскільки пропозиція внутрішніх реальних активів відповідає граничній продуктивності капіталу МРКа. Конкуренція змушує кредиторів в країні А погодитись з низьким рівнем доходу у 4 % річних у точці В.\nГрафік 2.1. Наслідки міжнародної міграції капіталів для країн-експортерів і країн-імпортерів\nУ той же час, у країні В нестача капітальних ресурсів не дозволяє здійснити реальні капіталовкладення ліворуч від точки Д, оскільки Кв – це весь запас капіталу, який є у розпорядженні. Конкуренція за право користування обмеженим капіталом збільшує в країні В рівень процента за капітал до 8 % i річних у точці Д. Світовій продукт, який буде вироблений за таких умов – це заштрихована область на графіку 2.1 без урахування площі трикутника СDВ.\nТепер припустимо, що всі обмеження на фінансові потоки ліквідовані. У власників капіталу з країни А та позичальників країни В з’являться сильні стимули до співпраці. Чому одні мають давати гроші під 4 % річних, а інші – брати їх з розрахунку 8 % річних, якщо (це видно з кривих граничної продуктивності капіталу) рівень розвитку технології в обох країнах приблизно однаковий? Виникне нова рівновага, при якій норма доходу встановиться припустимо в точці С (6 %). У цій ситуації частина капіталу з країни А переміститься до країни В.\nУ нових умовах відбудеться максимізація світового продукту. Його величина складе всю заштриховану площу плюс площа СДВ. Причина збільшення полягає в тому, що свобода надає індивідуальним власникам капіталу можливість знайти найвищий рівень доходу для світу в цілому.\nВигоди, одержані в світі, розподіляться між двома країнами. Національний продукт країни А охоплює всю площу під кривою МРКа до точки В плюс площа САВ, яка утворилась у результаті можливості надавати в кредит багатства за кордоном під 6 % річних замість того, щоб йти на неприбуткові внутрішні вкладення від точки С до точки В. Для країни В виграш складає площу СДА, бо в неї збільшились капітальні ресурси від Д до точки С за умов виплати іноземним капіталовкладником боргу, рівного площі САХУ, за фонди, одержані під 5 % річних.\nВсередині кожної країни існують групи осіб, які виграли або програли від введення нових умов на міжнародному рівні. Очевидно, що кредитори в країні А виграють внаслідок виникнення можливості вкладати гроші під 6 %, а не під 4 %. Це означає втрати для позичальників у країні А, оскільки конкуренція з боку іноземних позичальників примушує їх виплачувати такий же високий процент за всі нові позики. У країні В позичальники виграють внаслідок можливості одержати кредити не під 8 %, а під 6 % річних. У той же час кредитори в країні В зацікавлені у фінансовій ізоляції, коли позичальники сплачували 8 % річних.\nЛіквідація бар’єрів приносить виграш світу в цілому та тим угрупованням осіб, для яких свобода – це додаткові можливості, але несе збитки тим, для яких свобода означає більш жорстку конкуренцію.\nТаким чином, висновком до попереднього параграфу є теза про те, що свобода руху капіталу в світі приводить до збільшення світового та національного продукту. Але міжнародні капітальні потоки розподіляються в світі нерівномірно. Причина цього – різний рейтинг інвестиційної привабливості країн.\nСинтетичним поняттям, що пов’язує інтереси іноземних інвесторів з вихідними параметрами країни-одержувача зовнішніх інвестицій є інвестиційний клімат приймаючої країни.\nІнвестиційний клімат включає комплекс параметрів, які бере до уваги нерезидент, приймаючи рішення про капіталовкладення. Він формується під впливом політичних, економічних, технічних та соціальних чинників, найважливішу роль серед яких відіграють економічні параметри приймаючої країни.\nНе існує єдиного загальновизнаного переліку показників, необхідних для характеристики інвестиційного клімату. Їх набір залежить від форми інвестицій, ознак суб’єкту, терміну та умов інвестування.\nМіжнародні кредитно-фінансові установи необхідною умовою надання коштів, як правило, вважають підписання відповідних угод на найвищому рівні.\nПотенційні приватні кредитори у своїх рішеннях керуються, насамперед, параметрами розвитку фінансово-кредитної системи приймаючої країни. Приклад цього – перелік показників, які використовує лондонський часопис «Юромані» для надання уявлень про економічну та політичну надійність майже всіх країн світу:\n1) ефективність економіки. Визначається на основі аналізу економічної динаміки і врахування темпів зростання (падіння) ВВП кожної країни та прогнозу на поточний та наступні роки;\n2) рівень політичного ризику. Цей показник наповнюється змістом на основі опитування різних категорій бізнесменів певної країни;\n3) показник заборгованості;\n4) доступність довгострокового банківського кредитування;\n5) доступність короткострокового фінансування;\n6) ймовірність виникнення форс-мажорних обставин;\n8) схильність до невиконання зобов’язань щодо виплати боргу або його відстрочки.\nДля залучення портфельних інвестицій необхідна наявність відповідного інституційного середовища – розвиненого фондового ринку з елементами обслуговуючої інфраструктури та забезпечення репатріації доходу (що залежить від державних гарантій та стабільності валютного курсу для конвертації вкладень).\nІнвесторів, які вивчають можливості прямого капіталовкладення, крім фінансових критеріїв, цікавлять характеристики:\n– внутрішнього ринку країни-одержувача;\n– ресурсної бази;\n– рівня податків;\n– рівня заробітної плати;\n– торгової політики;\n– наявності пільг для іноземних інвесторів.\nЗа даними торгової палати США, американські ТНК оцінюють інвестиційний клімат країни майбутнього капіталовкладення за такими критеріями:\n1) характеристика місцевого ринку (ємність, відносні добробут і купівельна спроможність населення та потенціал росту цих показників, а також економіки в цілому);\n2) доступ до ринку (місцеві закони та нормативні акти, які дають або не обмежують доступ компанії на місцевий ринок, можуть збільшити її прибутковість);\n3) робоча сила (якість та рівень заробітної плати. Капіталовкладники також звертають увагу на якість освіти в країнах-одержувачах, бо освічених працівників легше підготувати і вони швидше вийдуть на максимальний рівень продуктивності);\n4) валютний ризик (курс місцевої валюти відносно головних);\n5) репатріація капіталу (нормативні акти, які впливають на можливість повернення капіталу та прибутків до країни походження інвестора; складаються з рівня податків, обмежень на вивіз з країни твердої валюти або ускладнених процедур, пов’язаних з цими діями);\n6) захист інтелектуальної власності (законодавство з патентування, авторських прав, торгових марок, захисту торгових патентів);\n7) торгова політика (ставки митного тарифу, експортно-імпортні квоти);\n8) урядове регулювання (нормотворчий клімат, стабільність законодавства);\n9) ставки податків та пільги;\n10) політична стабільність;\n11) рамки макроекономічної політики (економічна стабільність, найважливішим аспектом якої вважається низький рівень інфляції);\n12) інфраструктурні служби підтримки (забезпеченість об’єктами функціональної, транспортної, соціальної інфраструктури, рівень якості обслуговування бізнесу).\nВищенаведені критерії дають уявлення про своєрідну систему цінностей іноземного капіталовкладника.\nРейтинги інвестиційного клімату регулярно визначають і публікують американська група «Бізнес ризик інтернешнл», лондонський часопис «Юромані», німецька газета «Ханделсблат» тощо. Україна на сьогодні за рейтингом інвестиційної привабливості посідає місце на початку другої сотні серед 160 країн.\nВільні економічні зони\nЗ метою активізації міжнародного співробітництва, залучення іноземного капіталу, техніки, технології, сучасних методів господарювання в практиці міжнародних взаємозв’язків використовують інститут вільних економічних зон (ВЕЗ).\nЗоною звичайно проголошується певна територія, на якій вводиться преференційний режим діяльності для розташованих там підприємств, і яка внаслідок цього є економічно відокремленою від решти території країни.\nЗа функціональними ознаками сучасні вільні економічні зони можна умовно поділити на три категорії (слід мати на увазі, що зустрічаються перехідні чи комплексні форми, які важко однозначно віднести до тієї чи іншої групи):\n1) зони вільної торгівлі;\n2) зони, пов’язані з фінансовими чи валютними стимулами;\n3) експортні промислові зони.\nВільна торгова зона – це частина території країни, де товари іноземного походження зберігаються, продаються та купуються без сплати традиційного в таких випадках мита.\nІсторично це похідна форма ВЕЗ. Це пояснюється тим, що переважною формою міжнародного економічного співробітництва довгий час залишалась зовнішня торгівля. Перша в світі документально відома вільна зона була проголошена в 166 році до н.е. урядом грецької держави – острова Делос. У період Середньовіччя зони вільної торгівлі набули поширення у формі «порто-франко» в портових містах – Гамбурзі, Бремені, Марселі, Ліворно та ін. На території України в період 1819 – 1857 рр. зона «порто-франко» існувала в Одесі.\nНайбільш поширений сучасний різновид таких зон – «дьюті фрі»– крамниці у великих міжнародних аеропортах.\nПрактично всі розвинені країни надають частині території права вільних зон, які використовуються для обслуговування торгівлі. Широке розповсюдження ця категорія вільних зон отримала не тільки завдяки значному сприянню зовнішній торгівлі, а й тому, що їх створення не пов’язане із значними витратами та організаційними складностями. Доход країни, де створюється така зона, складається з надходжень за оренду приміщень та механізмів, а також від оплати послуг, які надаються в зоні (сортування, пакування, часткова переробка). В Україні планується створити таку зону в Ковелі.\nДо другої групи ВЕЗ належать ті, в яких першочергову роль відіграють валютні чи фінансові важелі. Це банківські та страхові зони, підприємницькі зони, «технологічні парки».\nПро вільні банківські чи страхові зони мова йде, коли згадується ряд держав чи територій, добробут яких ґрунтується на створенні у своїх межах ліберальних умов для діяльності ТНК. Там існує сприятливий валютно-фінансовий режим (пільговий режим оподаткування банків чи його відсутність; мінімальні вимоги щодо розмірів статутного капіталу, відсутність митних тарифів для іноземних капіталовкладників та валютних обмежень), високий рівень банківської та комерційної секретності, сприятливе державне регулювання.\nНайбільш відомі зони такого типу створені в Гонконзі, Сингапурі, Бахрейні, Манілі, на Багамах.\nПідприємницькі зони виникли в результаті проведення урядом політики підтримки, головним чином, середнього та малого бізнесу. Підприємницькими зонами, як правило, проголошуються населені пункти, квартали в містах, де низька економічна активність. Розташовані там фірми мають більшу свободу діяльності та деякі фінансові пільги. У США близько 1500 підприємницьких зон діють у 700 містах та населених пунктах.\n«Технологічні парки» (або – «технополіси») – це нова ефективна форма інтеграції науки та виробництва. Технопарки орієнтуються на розвиток наукових галузей високої технології і тому функціонують в економічно розвинених країнах. Ці зони є згрупованою на невеликій території сукупністю лабораторій та виробничих приміщень, які надаються на сприятливих умовах «венчурним» (ризиковим) фірмам, що займаються освоєнням перспективних наукових та технологічних ідей. Найбільш відомий у світі технопарк – «Сілікон Веллі» (Кремнієва долина) знаходиться в США. Там сконцентровані 2 – 3 тис. малих венчурних фірм. На сьогодні «кремнієва долина» забезпечує до 25 % світових потреб у продукції галузей високих технологій (інформатика, електроніка, біотехнологія, роботехніка). Усього в США нараховується більше 80 таких зон, в Японії – 20, у Китаї – більше 50.\nНайбільший резонанс у світі останнім часом отримали експортні промислові зони. Їх історія починається від часу створення в кінці 50-х років вільної зони поблизу ірландського аеропорту Шеннон. Але розповсюдились вони переважно в країнах, що розвиваються. Їх популярність відчутно зросла у 80-ті роки, коли ряд країн «третього світу» з експортною орієнтацією економіки увійшли до складу нових індустріальних країн, наблизившись за багатьма економічними показниками до промислово розвинених.\nЦі зони характеризуються тим, що призначені для залучення іноземних інвестицій в промисловість та послуги. Їх найсуттєвішими рисами є:\n– відсутність обмежень на діяльність іноземного капіталу, насамперед, це стосується переказу за кордон прибутків і капіталу;\n– звільнення від податків та тарифів на певний період машин, сировини та компонентів, які завезені в зону для організації виробництва;\n– звільнення іноземних фірм на певний час від сплати податку на прибуток, а також надання пільгового періоду для сплати всіх інших прямих та непрямих податків, які звичайно сплачують інофірми в даній країні;\n– надання пільгового кредитного обслуговування;\n– надання в оренду землі, приміщень, а також транспортних послуг за пільговими розцінками;\n– існування необхідної інфраструктури, житлових приміщень, крамниць;\n– існування спеціальної адміністративної структури, яка повинна суттєво спростити для іноземних інвесторів процедуру входження в зону та контакти з місцевою владою.\nУсі вільні зони експортної спрямованості побудовані таким чином, що виступають «островами» світового ринку на національній території і мають за мету максимально наблизити іноземних споживачів до місцевих ресурсів за умов, які максимально відповідають вимогам ТНК.\nПоширена думка, згідно з якою наслідки діяльності зон для економіки приймаючої країни полягають у:\n– розповсюдженні сучасних технологій, найновіших засобів маркетингу та менеджменту;\n– підвищені кваліфікації трудових ресурсів;\n– зростанні зайнятості;\n– підвищенні якості та технічного рівня експортної продукції, що виробляється, сприянні її виходу на світовий ринок, зростанні валютних надходжень.


Совкові харківські чинуші зганьбилися "урочистим відкриттям зупинки" - ЗНАЙ ЮА\nХай живе совок! У Харкові урочисто відкрили зупинку на відсутній дорозі, мережа в істериці: фото\nПодія не може не викликати сміх\n17 вересня 2018, 00:21\nМережа вибухнула від сміху після того, як стала відома новина про будівництво нової зупинки в Харківській області, яка вже встигла викликати яскраві жарти в мережі.\nПро це розповіла PolitekA.\nНа урочисте відкриття зупинки прийшли майже всі місцеві жителі, а також з приводу запуску "стратегічного об'єкту" були присутні чиновники, школярі з короваєм, стрічка.\nВсі ці атрибути, а саме посмішки, повітряні кульки, мудрі керівники і радісні діти, захоплений натовп відразу ж нагадали користувачам мережі про часи Радянського Союзу.\nКрім того, користувачів мережі дуже вразило те, що зупинка знаходиться в полі, так як дорога поруч з нею майже не проглядається.\n"Зверніть увагу на саму дорогу біля зупинки!", "Не дорога, а мрія!", "Дороги не бачу. Що, зупинка в полі", "Дорога відсутня, зате зупинка стоїть"\nІнші коментатори додали:\n"Доборолась Україна до самого краю", "Подія галактичного масштабу, як і політики", "Позорище", "Піар на дітях. Сволота", "Грьобанний совок"\nВесь цей каламбур надихнув користувачів на створення "фотожаб" на кадр відкриття зупинки. Українці порівняли пафосність відкриття зупинки з урочистостями з приводу введення в експлуатацію ліхтарного стовпа в російській Вологді.\nНагадаємо, не встигли в Дніпрі побудувати інклюзивний парк для дітей, як тут же знайшлися розумники, а вірніше розумниці, які вирішили прибрати до рук що погано лежить.\nЯк повідомляв Znaj.ua, у середу, 12 вересня, на мосту Преображенського в Запоріжжі маршрутка, в спробі обминути місце дорожньо-транспортної пригоди сама потрапила в халепу. Так, транспортний засіб продавив в асфальті наскрізну дірку.\nТакож Znaj.ua писав про те, що відвідувачів відомої мережі супермаркетів шокує поведінка співробітників по відношенню до клієнтів.\nТеги: Харківська область зупинки відкриття\nЗавтра в Києві перейменують зупинки\nУ Львові презентують першу в Україні еко-зупинку


Додати у закладки: — Рослина\nЧас садити безвременники і осінні крокуси\nПрогулюючись по саду у вересні, можна зустріти квітучі цибулинні квіти. Невже помилилися в часі року? Ні в якому разі! Пізньоцвіт осінній, крокус осінній і штернбергія — у цих квітів свій, особливий життєвий цикл. Завдяки своєму пізньому цвітінню вони є справжнім багатством для будь-якого саду. Настав час для посадки цих рослин!\nПізньоцвіт осінній (Colchicum autumnale) — один з найвідоміших цибулинних квітів, квітучих в осінній період. Його світло-лілові квітки з’являються на бічних пагонах бульбоцибулини і розпускаються в серпні — вересні, залежно від погоди і часу посадки. До наступної весни бічних пагонів утворюються нові цибулини, а стара цибулина в цей час відмирає. Таким чином, ця рослина протягом цілого року може створювати густий квітучий килим.\nБатьківщиною пізньоцвіту осіннього є регіони Південної і Середньої Європи. Це рослина віддає вологу і багату поживними речовинами грунт, найчастіше його можна зустріти на лугах або під деревами. Пізньоцвіт осінній ідеально росте в теплих, захищених від вітру місцях, на сонці або в напівтіні. Крім диких видів, існують ще й садові сорти пізньоцвіту махровими квітками рожевих (‘Waterlily’) або (‘Album Flora Plena’) білих відтінків .\nПід час цвітіння видно тільки квітки пізньоцвіту. Листя ж, схожі на листя тюльпанів, утворюються лише з приходом наступної весни, коли від цвітіння залишається зелена насіннєва коробочка. Як і коли у пізньоцвіту з’явився такий незвичайний життєвий цикл, залишається ботанічним таїнством і до сьогоднішніх днів.\nпізньоцвіту осіннього Листя у весняний період можна легко переплутати з черемшею. Це дуже небезпечно тому, що пізньоцвіт містить алкалоїд колхіцин, який навіть у невеликих дозах може викликати отруєння зі смертельним результатом. Отрута цієї рослини перешкоджає поділу клітин, тому застосовується в рослинництві. У невеликих дозах він також застосовується в якості гомеопатичного засобу від подагри і ревматизму.\nНа даний момент існує три найпоширеніших види крокусів, квітучих в осінній період.\nнайвідоміший вид — синьо-фіолетовий крокус прекрасний (Crocus speciosus) .\nКвітки крокусу прекрасного можуть бути і білого (‘Albus’). і небесно-блакитного відтінків з темними смужками на пелюстках (‘Conqueror’) .\nКрокус Кочі у рожевих тонах точно так само, як і крокус прекрасний, є досить сильним рослиною, яке здатне самостійно поширюватися як по газонах, так і в тіні великих дерев.\nІ третій вид крокусів, квітучих в осінній період, — це світло-фіолетовий крокус пурпурний (Crocus sativus) .\nЗ висушених рилець кукурудзи цієї квітки отримуємо прекрасну кухонну приправу — шафран.\nЩоб отримати один кілограм шафрану, треба на світанку, поки сонце не висушило товкачики, зібрати близько 3000 квіток.\nТому не дивно, що шафран досить дорогий!\nТеплолюбний осінній квітка особливо чутливий до вологи, в наших широтах підходить для вирощування в альпінаріях.\nКрокус пурпурний утворює листя восени, в той час як листя крокусу прекрасного та крокусу Кочі утворюються лише наступної весни.\nШтернбергию (Sternbergia lutea) ще називають золотим крокусом, батьківщиною якого є Мала Азія.\nЦе єдиний цибулинний квітка жовтого кольору, який розпускається пізнім влітку або на початку осені. Яскраво-жовті квітки розкриваються з серпня по вересень. Точно так само, як і пурпурний крокус, штернбергія воліє місце в альпінарії, тому що їй необхідно багато тепла і ніякого перезволоження грунту.\nПосадка рослин, квітучих в осінній період\nЦибулини або бульби квітів, що цвітуть восени, можна сміливо садити в серпні, тому що для того, щоб зацвісти, їм знадобиться всього близько шести тижнів. Види рослин, які переносять вологу, як наприклад, пізньоцвіт осінній та більшість осінніх крокусів, садять в грунт на глибину близько 15 сантиметрів. Якщо ж Ви бажаєте посадити у себе в саду пурпурний крокус або штернбергию, Вам необхідно посадочну лунку заповнити товстим шаром грубого піску, використовуваного в якості дренажу.\nЩоб створити вражаючий ефект при першому ж погляді на квітучі цибулинні рослини, необхідно дотримувати два важливих правила:\nРослини, по можливості, слід комбінувати з деревами осіннього забарвлення. Віяловий клен з осінньої жовто-оранжевим забарвленням і квітучий пізньоцвіт осінній — ось справжня непереможна команда! Цибулини і бульби слід садити великими групами, тому що тільки таким чином маленькі квітки здалека будуть створювати ефект строкатого квітучого килима, адже присутність поодиноких рослин в саду якось не відчувається. Зате в строкатому альпінарії осінні квіти відмінно проявляють себе саме маленькими групами.\nДата публікації: 20 серпня 2009р.\nЯкщо ви помітили помилку, виділіть необхідний текст і натисніть Ctrl+Enter, щоб повідомити про це редакцію\nКороткий опис статті: осінні квіти Час садити безвременники і осінні крокуси Час садити безвременники і осінні крокуси\nДжерело: Час садити безвременники і осінні крокуси — квітковий портал Ваш Сад!\nЧорний кал що це . Де ковбаса там жир Живи здорово\nЯк намалювати тюльпан олівцем поетапно\nAGLAONEMA Аглаонема кімнатна рослина\nТут квітникарі і садівники щедро діляться своїм багатим досвідом\nЗдрастуйте, дорогі читачі розсилки Чарівний світ бісеру


Нормандський капкан - Главком\nЩо ближче до зустрічі в Нормандському форматі, то зрозуміліше, що легко Україні точно не буде.\nЗдається, навколо нас починає затягуватися європейсько-російський зашморг, і навіть наші західні союзники намагатимуться дотиснути президента України, щоб нарешті «шукати миру» з агресором. Війна втомила всіх, санкції всім невигідні, а український народ сам масово проголосував за капітуляцію – то чому французи й німці мають бути більш проукраїнськими за самих українців?\nІ хоча я не належу до прихильників Володимира Зеленського і його політичної сили, та під час нормандського саміту «триматиму кулаки» за нього. Адже поразка Зеленського означатиме поразку України. На жаль, ситуація виглядає так, що саме до цієї поразки все й наближається.\nПерша і найголовніша: не вірити Путіну. Ніколи і жодному слову. Його мета – знищити Україну, підпорядкувати її Кремлю. Жодного мирного плану – крім капітуляції Києва – він не визнає.\nДруга: не вірити Заходу, в тому числі Меркель і Макрону. Перечитати перед поїздкою Будапештський меморандум. Якщо є сумніви – перечитати ще раз.\nЧетверта: не шукати собі ворогів всередині України. Серед волонтерів, «порохоботів», добробатів та інших патріотів. Коли мова йде про майбутнє України – треба шукати точки дотику й об’єднання. Головне: зберегти державу, а там собі якось самі розберемося.\nП’ята: щойно починаються «мирні» переговори з Росією – приводити Збройні Сили України в режим підвищеної бойової готовності. Єдиний вірний союзник України (і в цьому випадку Володимира Зеленського) – наша армія. Кремль любить бити в спину, тому саміти про мир – найнебезпечніший період.\nШоста: з огляду на повідомлення урядів Франції, Німеччини й Росії, беручи до уваги безперспективність будь-яких переговорів із Путіним, просто ні на яку нормандську зустріч не їхати. Краще впасти з велосипеда й зламати ногу, сказати зранку, що сильно піднялася температура, повідомити, що втомився і на кілька днів злітати в Бодрум. Просто і під будь-яким приводом – не їхати!\nНормандський формат Верховна Рада санкції армія війна мова\nВбивство Артема Мирошниченка: як здійснюються атаки на україномовність 11:05\nЯкби на місці Зеленського був «якийсь дурник»… 20:17\nУкраїнець – це не той, хто народився українцем, а той, чиї діти будуть українцями 06:12\nГерус і бумеранг зневаги 09:04\nЗеленський та його команда хочуть поширювати «русский мир» за бюджетні гроші 16:24


Інтимна лірика Василя Стуса (читати) - Українська література\nXX століття. Він був людиною, яка сміливо, самозречено боролася за високі ідеали добра, правди, справедливості, гуманізму, за національну гідність і самосвідомість народу. Тому він більше відомий читацькому загалу як поет-борець. Але його перу належать і самобутні, сильні поезії інтимної лірики, більшість із яких були написані у в'язницях і таборах.\nІнтимна лірика Василя Стуса включає в себе твори, присвячені мамі, жінці, синові, це й твори-спогади про події дитячих літ і почуття, пов'язані із ними. Спогади про найдорожчих людей, про найпотаємніше, найінтимніше в його житті — радість кохання, окремі найдорожчі епізоди немов постають через призму похмурої неволі. Але й серед страждань і смертей, серед знущань у неволі зберіг він тепло і ніжність інтимних почуттів.\nВідірваний від близьких і рідних, Стус згадує про них ніби в мріях («Ти десь живеш на забутім березі моїх змілілих пам'ятей», «Ти десь за білим забуттям і навіть долі далі»). Поет,, згадуючи дорогих йому людей, переживає їхнє горе гостріше, ніж власне. Уявляє, як їм гірко й важко:\nмаму лишив на біду... —\nписав він у вірші «церква святої Ірини». Читаючи поезію «У порожній кімнаті», ми наче чуємо голос дружини, що втратила коханого чоловіка, проймаємося її горем:\nз-за соснових ослон...\nЧасто у віршах цього періоду поет згадує і про малого сина, який залишився без батька. Болюче почуття туги за сином розкрито у вірші «Наснилося, з розлуки наверзлося»:\nз морозу вклякло, з туги — аж лящить.\nВітаємо вас на сайті ForFun.pp.ua! Зараз ви переглядаєте матеріал під назвою "Інтимна лірика Василя Стуса (читати)", із категорії "Українська література", який є складовою архіву нашої безкоштовної бібліотеки. На сторінках нашого сайту ви знайдете багато матеріалів: ГДЗ, творів переказів, конспектів, презентацій, ДПА, ЗНО, методички, посібники до уроків та багато іншого. На сайті доступний швидкий пошук та безкоштовний доступ до будь-якого матеріалу. Легкого навчання та викладання!


Перевезення хворих у Любліні, вартість, опис - Медицинская транспортировка пациентов\nГлавная / Люблін\nТранспортування хворих та інвалідів у Любліні\nПриватна служба "МЕДперевозка" допоможе здійснити перевезення хворого в Любліні\nЗамовити транспортування пацієнтів можна у приватній службі «МЕДперевозка» Любліні. Компанія працює без вихідних та перерв. Графік роботи – цілодобовий, тому зв’язатися з адміністрацією можна будь-коли доби.\nСпівробітники служби «МЕДперевозка» використовують лише якісну техніку та новітню медапаратуру. Всі автомобілі, що знаходяться в розпорядженні компанії, регулярно проходять техогляд і є новими. З обладнання, необхідного для полегшення процесу транспортування хворих, у спецмашинах присутні:\nкаталки, що регулюються для розміщення пацієнта у лежачому або сидячому положенні;\nзручні та м’які кушетки;\nфіксатори, за допомогою яких можна повністю іммобілізувати хворого, якщо це потрібно;\nФахівці компанії можуть допомогти хворому вийти з дому, спуститися на вулицю та зручно влаштуватися у салоні автомобіля. Якщо пацієнту потрібна іммобілізація, він має інвалідність або прикутий до ліжка, для його переміщення в спецмашину використовується каталка.\nКрім набору меблів медичного призначення, у кожному спеціалізованому автомобілі є полиці та ящики, в яких знаходяться апарати та прилади різного призначення. По дорозі до пункту призначення може знадобитися використання:\nВсі вищезгадані прилади є в кожному автомобілі, і вони можуть застосовуватися за показаннями або на особисте прохання пацієнта. Але скористатися ними можна тільки в тому випадку, якщо замовлення була додаткова послуга медичного супроводу.\nФункції та зобов’язання медперсоналу\nМедичний супровід обов’язковий у тому випадку, якщо:\nпацієнт повністю позбавлений здатності рухатися та нездатний до самообслуговування;\nлюдині може різко стати погано в дорозі через серцево-судинні патології, розлади вегетативного характеру або вестибулярного апарату;\nхворий недавно переніс хірургічне втручання;\nу пацієнта паморочиться в голові і порушена координація рухів;\nтранспортований перебуває у комі чи етапі, який передує;\nіснує ризик втрати свідомості, розвитку гіпертонічного кризу, шокового стану або тяжкої гіпотензії.\nМедичний супровід потрібний і діабетикам з тяжкими ускладненнями захворювання.\nМедперсонал виконує такі функції:\nвимірює рівень артеріального тиску;\nдає ліки, призначені пацієнту лікарем;\nвідстежує та записує важливі показники функціонування організму хворого;\nвизначає концентрацію глюкози у крові за допомогою глюкометра;\nобчислює рівень сатурації з допомогою застосування пульсоксиметра;\nвимірює температуру тіла.\nМедичний фахівець може усунути гострі невідкладні стани. Так, при стенокардичному нападі супроводжуючий має право застосувати нітрогліцерин для усунення тривожних симптомів у пацієнта. У разі початку задишки та отрути у астматика медпрацівник застосує аерозольні або інгаляційні бронходилататори.\nЯк отримати допомогу компанії?\nЗвернутися до фахівців можна безпосередньо, прийшовши до місцевого відділення компанії на адресу її реєстрації. Якщо немає такої можливості, вирішити питання з перевезенням легко вдасться і в телефонному режимі. Оплату можна проводити будь-яким доступним способом. Головне, щоб вона була повною та своєчасною.\nЩе один варіант – це зв’язок із менеджером через електронну пошту, адреса якої вказана у верхній частині сторінки сайту. Дуже важливо отримати попередню консультацію менеджера, оскільки фахівець зможе вказати орієнтовну вартість послуг із медичного перевезення пацієнта.


Кому ж як не тобі та Олександру Марченко, першим слід було це зробити? Хіба не ви вже 13-й рік лупаєте цю скалу, заохотивши до цього лупання майже всю Україну? Але є одне але, як каже Майкл Щур. І наше ”але” криється в тому факті, що це вже чевертий проект Указу і третій Президент на розгляд якого, на нашій пам’яті, такий проект поданий. Тому я і мої колеги з Міжнародного Центру Батьківства не поспішаємо з привітаннями. Не кажемо “гоп”, поки не перескочили.\nКоротенько історія цих проектів наступна: перший проект Указу “Про День батька” був поданий на Віктора Андрійовича, другий не пройшов уряд Юлії Володимирівни, третій на сумнозвісного Віктора Федоровича, і ось тепер четвертий, на Петра Олексійовича. Як у перших трьох випадках, так і в четвертому, на заваді підписання Указу “Про День батька” може стати дивна вдача, яка супроводжує цей проект вже 13-й рік, а ім’я цій вдачі — вибори. Бо кожен наступний Президент не поспішає, м’яко кажучи, підписувати будь-що на чому були зазначені ініціали його попередника.\nАле це ще половина історії. Окрім “вдачі” з виборами, у четвертому Проекті, на відміну від трьох попередніх, є серйозна хиба, яка ставить під сумнів прозорість процедури його затвердження Кабміном. Дивним чином Проект розроблений Мінсоцполітики (ось він на сайті міністерства: https://www.msp.gov.ua/projects/381/), яким пропонується святкувати День батька щороку у третю неділю вересня “перевтілився” на проект з третьою неділею червня. Не вірите? Перейдіть за посиланням яке я вказав вище і переконайтесь на власні очі. Як-то кажуть, “не вір очам своїм”. Але і це не все, у пояснювальній записці, яка була подана на Президента разом з тим Проектом, в пункті “Позиція заінтересованих сторін”, серед інших, зазначено Міжнародний Центр Батьківства, як сторону, що підтримала такий варіант Проекту. І ми там такі не одні. Дивно, але ж ми (і не ми одні) підтримували саме третю неділю вересня!


Кінопростір в Українському Домі. Відкриття\n2022-06-03 16:48 Архів\nКінопростір починає свою роботу у найскладніший період новітньої історії України — коли наша держава зазнала повномасштабного воєнного вторгнення, а суспільство опинилося перед небаченими досі викликами. Завдання, котре нині постає перед українськими митцями та інтелектуалами — відрефлексувати суспільні травми, визначити і усвідомити цінності, сформулювати вектор суспільного розвитку і вказати точки зростання. У кіно є інструментарій спілкування із найширшою глядацькою аудиторією, а значить у цьому процесі у нього є і буде особлива роль.\n8.06 відбудеться відкриття Кінопростору в Українському Домі.\nПартнер — Український кризовий медіа-центр\nОльга Вієру — директорка Українського Дому;\nЛюдмила Горделадзе — кураторка індустрійної програми Кінопростору, кіноменеджерка, кіноекспертка;\nАльона Тимошенко — кураторка публічної програми Кінопростору, кінопродюсерка, керівниця Української кіношколи (Ukrainian Film School) ;\nНаталія Соболева — директорка компанії «Арт-обʼєкт»;\nДенис Іванов — кінопродюсер, організатор кінофестивалів, кінодистрибутор, співорганізатор руху cancelling Russian culture;\nДмитро Томашпольський — кінорежисер, автор фільму «Сторонній», який взяв участь у 40 Міжнародних кінофестивалях, режисер фільму «Простір», прем’єра якого відбудеться в Українському Домі 08.06.2022;\nАндрій Різоль — кінопродюсер, керівник Асоціації «Дивись українське», ініціатор і співкоординатор Всесвітнього кіномарафону на підтримку України (CinemAid Ukraine Charity Film Marathon);\nДарина Бассель — кінопродюсерка, голова індустрійної платформи кінофестивалю Docudays.\nМодератор — Олексій Ананов, куратор діалогової платформи Кінопростору.\nРеєстрація на Meet Up «Українське кіно у фокусі світу» за посиланням:\nМеморіальний сеанс за участі виконавиці головної ролі, народної артистки України Лариси Кадочникової, кінознавця Сергія Тримбача та інших гостей.\nВхід на зазначені кіносеанси вільний за попередньою реєстрацією:\nКураторка індустрійної програми — Людмила Горделадзе, кіноменеджерка, кіноекспертка;\nКураторка публічної програми — Альона Тимошенко, кінопродюсерка, керівник Української кіношколи (Ukrainian Film School);\nКуратор діалогової платформи — Олексій Ананов, журналіст.


У супермаркетах Тернопільщини заборонять продаж алкоголю та сигарет. Читайте на UKR.NET\nУ супермаркетах Тернопільщини заборонять продаж алкоголю та сигарет\nУкраїнцям заборонять купувати сигарети й алкоголь у супермаркетах.\nУ Верховній Раді зареєстрували законопроєкт, яким хочуть змінити точки продажу алкоголю, сигарет, електронних сигарет. Продавати ці товари планують тільки в спеціалізованих магазинах.\nВідповідний документ під номером 5805 зареєстрували 19 липня.\nНа думку авторів, алкоголь та тютюн у звичайних магазинах потрапляє на очі всім покупцям і створює рекламний ефект. Через це цю продукцію нібито купують навіть ті люди, які не мали початкового наміру це робити, пише Громадське.