Перша львівська медіатека: за рамки традиційної книгозбірні | Читомо\nЧитомо > Місця > Перша львівська медіатека: за рамки традиційної книгозбірні\nПерша львівська медіатека: за рамки традиційної книгозбірні\n14.11.2014 0 Автор: Анастасія Івашина\nЛьвів продовжує впроваджувати культурно-освітні інновації. Так від 20 жовтня у форматі медіатеки у місті працює переобладнаний перший поверх Центральної міської бібліотеки імені Лесі Українки. Новий простір має назву Перша львівська медіатека і від традиційної бібліотеки відрізняється тим, що поруч із друкованими книгами й пресою відвідувачам пропонуються аудіо– й відеофайли.\nТа основна відмінність навіть не у мультимедійності фонду, а в тому, що простір медіатеки є вільним майданчиком для обміну думками й втілення громадських ініціатив, так званим третім місцем поза домом і роботою. Такі проекти давно й успішно реалізують на Заході, тепер їхній досвід вирішили перейняти й львів’яни. Нещодавно Читомо мало нагоду побачити, що з цього вийшло.\nПро Першу львівську медіатеку (далі – ПЛМ) Читомо дізнавалося від її працівниць – культурних менеджерів Софії Оліферчук, Анастасії Капелюхи, Лідії Шигимаги та Тетяни Вуєвої, яка, зокрема, відповідає за роботу благодійного фонду «Бібліотека для людей», за рахунок якого й існує медіатека.\nІдея створити ПЛМ, за словами дівчат, пішла від директора вже згаданої бібліотеки імені Лесі Українки Любові Цяпало, яка надихнулася досвідом Вроцлавської медіатеки у Польщі. Ініціативу підтримало управління культури міської ради Львова. Чиновники забезпечили ремонт приміщення, а техніку для медіатеки купували на кошти, отримані за програмою «Бібліоміст».\nВід появи задуму до відкриття ПЛМ минуло чотири роки. При цьому активні роботи – ремонт, розроблення стратегії розвитку медіатеки – тривали протягом року. «Ми максимально старались зробити все так як планували. Вийшло, як вийшло, всім подобається, але є куди розвиватись», – зазначає Софія Оліферчук, яка від самого початку долучилася до роботи над проектом.\nСхема і дизайн простору\nПершу львівську медіатеку складають чотири кімнати. Медіахол – найбільша серед них. Саме тут розмістили столи з комп’ютерами й шафи з книгами, періодикою, дисками. Тут і місця для читання, прослуховування того, що представлено на полицях.\nВеликі білі стіни найбільшої зали дозволяють експонувати на них художні роботи. Наразі представлена виставка кількох львівських художників.\nОдна з двох наступних кімнат є кінозалом, а інша – місцем для різноманітних тренінгів, дискусій тощо. У четвертій кімнаті розмістилася студія звукозапису, яку мають обладнати найближчим часом.\nДизайн інтер’єру розробляв молодий архітектор Анатолій Нємцов, разом з Богданом Прохаськом вони також створили дизайн меблів. «Над оформленням медіатеки Анатолій працював за символічну платню, майже на волонтерських засадах», – розповідає Анастасія Капелюха.\n«У процесі доповнюватимемо інтер’єр, наприклад, тими ж кріслами-подушками, які дуже подобаються відвідувачам. Але це все поступово, адже грошей нам виділяють мінімальні суми, крім цього, постійно шукаємо спонсорів», – зазначає Тетяна Вуєва.\nЩодо забезпеченням доступу до медіатеки людей із особливими потребами, то проектом вони теж передбачені й робота над ними триває. «Поки відповідним чином обладнана вбиральня. Також біля одного зі входів до бібліотеки є спеціальний заїзд, який поки до кінця не облаштувати. Аби реалізувати все задумане, знову ж таки, треба кошти», – додає Тетяна. Начитування аудіокниг – ще один із запланованих заходів для людей з особливими потребами.\nОбладнання й асортимент\nКомп’ютерна техніка, домашній кінотеатр та ігрова консоль Х-boх – таким є технічне начиння медіатеки. Що ж стосується фонду медіатеки, то він наразі нараховує більше 300 книжок, 700 дисків та 10 найменувань періодичних видань.\n«Є також вінілові платівки, але наші пошуки програвача успіхом ще не завершилися. Диски нам передала центральна міська бібліотека, серед них кінофільми, аудіозаписи та навчальні програми. Дисками переважно користуються люди, які не мають інтернету вдома або не володіють на достатньому рівні комп’ютерними навичками», – пояснює Анастасія Капелюха.\nКнижки медіатеці активно дарують самі відвідувачі. Видання, за словами співробітниць, різні, але є серед них і хороші. «Нещодавно вісім книг нам подарувало видавництво «Кальварія», за що їм дуже вдячні, – зазначає Анастасія і додає: – Протягом наступних місяців займатимемося рекламою тих книжок і газет, які маємо, можливо, зробимо читацький марафон або подібну акцію. Для нас дуже важливо, щоб ці видання не стали антуражем».\nОсобливих умов щодо користування медіатекою немає. «Відвідування простору є безкоштовним, завітати сюди можуть всі охочі. Напевно, найбільшим обмеженням є час користування комп’ютером для ігор і соцмереж», – зазначає Софія Оліферчук. Тетяна Вуєва додає, що вони прагнуть відійти від усталених радянських правил. «Наприклад, поки ще залишилися формуляри, але надалі хочемо перевести все на електронну систему», – говорить дівчина.\nНайбільше серед відвідувачів закладу молоді, хоча багато також дітей, чию увагу передовсім привертають комп’ютери та згадана ігрова консоль. Заходять до бібліотеки й літні люди, для яких, до речі, організовують безкоштовні курси комп’ютерної грамотності. За словами співробітниць, відвідувачі часто приходять сюди й з тим, щоб просто почитати.\nІнші відділи бібліотеки також продовжують працювати. «Стараємось розповідати людям про них, оскільки там унікальний книжковий фонд», – говорить Софія.\nСеред пропозицій ПЛМ є також можливість випити чаю-кави, зробивши за це благодійний внесок на розвиток простору.\nГромадськість позитивно зустріла появу медіатеки й активно долучається до її роботи. «Охочих щось організувати в ПЛМ вистачило б ще на три медіатеки», – хвалиться Софія. Щодо форматів і тематики акцій медіатека наразі обмежень немає, хоча працівники прагнуть у майбутньому зосередитися на заходах освітньо-культурного спрямування. «Поки що ми набираємо обертів, тому приймаємо всі пропозиції, хоча надалі прагнемо структурувати систему заходів», – пояснює Тетяна.\nСеред тих акцій, які проходять зараз є перегляди фільмів, поетичні читання, бізнес-тренінги, заняття з іноземних мов, історії театру тощо. «Нині нашими постійними партнерами є кіноклуб Silentium (Станіслав Тарасенко), Львівська школа джазу та сучасної музики (Михайло Балог, гурт «Шоколад») та клуб настільних ігор (Олексій Токовенко). Активно співпрацюють з нами також AIESEC, ВМГО «Фундація регіональних ініціатив», ГО «Кримська хвиля», «Крим SOS», – пояснює Анастасія Капелюха. Дві останні організації постійно проводять у медіатеці зустрічі з кримчанами, які вимушені були поїхати з півострова. Наприклад, серед акцій, організованих для них, є програма інтерактивного навчання, покликана сприяти інтеграції та соціально-економічній адаптації колишніх кримчан.\nЩодо міжнародної співпраці, то ПЛМ наразі контактує з партнерами з Польщі.\nУ команді ПЛМ – вже згадані чотири працівниці, які офіційно входять до штату міської бібліотеки. «Ми з дівчатами не маємо бібліотечної освіти, і у своїй роботі прагнемо досягти того, щоб поняття бібліотеки вийшло за сталі рамки», – говорить Софія. Дівчата також хочуть мати особистого системного адміністратора медіатеки. Це питання поки на стадії вирішення.\nВідео з відкриття Першої львівської медіатеки\nм. Львів, вулиця Мулярська, 2а\n11:00 – 21:00 (вихідний – субота).\nЧитайте також: Місто у книзі та в цифрі\nСвітлини автора, з профілю ПЛМ у Facebook\nгромадський простір, Львів, медіатека\nНовий офіс «ВСЛ» у Львові перетворили на книжкову полицю\n«Форум видавців» запрошує волонтерів у команду\nПро Львів як місто літератури ЮНЕСКО проведуть дискусію\nЛьвів — місто літератури ЮНЕСКО: важче переконати у цьому українців


Саме тому, правильно вибрати пластикові вікна можна тільки при обліку всіх характеристик, якими володіє конструкція. Як правильно вибрати гарні якісні пластикові вікна? знижувати рівень шуму, проникаючого з вулиці; бути довговічними і зручними в експлуатації. Отже, перед покупкою вам належить: Сьогодні пластикові вікна доступні більшості громадян. Пояснюється це тим, що виробники всіляко йдуть назустріч покупцям.\nТак з’явилися вікна економічного і елітного класу. Вибір якісних пластикових вікон великий і в тому, і в іншому випадку. Але принципові відмінності між економ та еліт класом все ж, є. Так віконні конструкції економічного класу виготовляють з використанням більш дешевих матеріалів.\nАле в результаті вікно буде набагато якісніше, ніж ті конструкції, які встановлювалися в будинках ще кілька років тому. Так що не варто відмовлятися від вікон економічного класу в будь-якому випадку навіть найпростіші пластикові вікна добре зберігають тепло, приглушують звуки ззовні і повністю справляються зі своїми функціями. Вікна еліт класу, як правило, можуть включати в себе профілі з кількістю камер від 1 до 6. Більша кількість камер підвищує показники тепло-і звукоізоляції віконної конструкції. Звичайно, коштують вони трохи дорожче, ніж конструкції категорії економ. Вага елітних вікон зазвичай набагато менше.\nУ результаті менший є і навантаження на фурнітуру, збільшуючи термін її служби. І, нарешті, саме пластикові вікна елітного класу мають такі властивості, як захист від запотівання або інфрачервоного випромінювання. Крім того, не тільки клас вікон впливає на їх вартість.\nЯкщо ви плануєте установку вікон, в яких стулки будуть відкриватися в різних напрямках, то витрати також доведеться збільшити. Часто за додаткове оснащення вікон доводиться доплачувати. І, звичайно, цілком імовірно, що ви захочете зрізу ж придбати пластикові вікна з москітною сіткою або ж спеціальним напиленням на це теж належить виділити частину коштів з власного бюджету. Хороші вікна це якісний профіль, відповідний запитам власника. Перед тим, як вибрати пластикові вікна, важливо врахувати наступні характеристики профілю:\nЗокрема, це висота і ширина рами і стулки. Цей показник впливає на статику вікна.\nБільш масивний профіль обійдеться дорожче, але в цьому випадку конструкція буде міцною і довговічною. Кількість контурів ущільнення і внутрішніх повітряних камер.\nМаксимальна ширина склопакета. Товщина зовнішньої стінки. Стабільність геометрії профілів ПВХ. Естетичні параметри.\nУсі профілі різняться між собою за кольором, зовнішнім виглядом і навіть формі. Залишається тільки підшукати варіант, який підійде саме вам.\nСклопакет може бути однокамерним і двокамерним. Однокамерний коштує дешевше, але він погано пропускає сонячне світло і не утримує тепло всередині приміщення. Двокамерні склопакети, навпаки, мають гарну світлопроникністю, зберігають тепло і забезпечують відмінну звукоізоляцію. Але коштують вони, відповідно, дорожче.\nЯку фірму пластикових вікон краще вибрати? Існує кілька правил, знання яких допоможе вам вибрати фірму-виробника пластикових вікон: Не лінуйтеся вивчати відгуки про компанії. Прислухайтеся до порад знайомих, друзів, родичів, колег.\nТакож можна скористатися Інтернетом і відшукати потрібну інформацію на просторах мережі. У цьому випадку велика ймовірність того, що в результаті ви виберете організацію, співпраця з якою вас не розчарує. Якщо ви намагаєтеся зв’язатися з менеджерами фірми в робочий час, а на телефонний дзвінок ніхто не відповідає насторожитеся.\nВсе-таки розраховувати на хороший рівень сервісу можна тільки в тому випадку, якщо фахівці компанії працюють за графіком і готові оперативно відповісти на запитання клієнта, коли він звертається до них особисто або використовує для цього інші засоби зв’язку (телефон або Інтернет). Добре, якщо у вас є можливість відвідати офіс компанії. У цьому випадку зверніть увагу на наявність ліцензій, сертифікатів, книги відгуків і пропозицій, зразків пластикових вікон солідна компанія повинна їх надати. Також добре, якщо компанія буде виробником вікон, а не посередником у цьому випадку ви зможете при необхідності пред’явити їй претензії з приводу якості проведених робіт.\nЯкщо при спілкуванні менеджер намагається нав’язати вам непотрібну фурнітуру або дорожчий варіант пластикових вікон, подумайте, чи варто співпрацювати з компанією, якій важливо продати покупцеві небудь, а не допомогти йому у виборі. Не слід сліпо погоджуватися на занадто дешеві варіанти вікон якісна конструкція окупить всі витрати, а ось дешевий варіант може неабияк попсувати нерви. Не забувайте, що в ідеалі ви купуєте пластикові вікна не на один десяток років. Сподіваємося, що всі перераховані вище поради та правила допоможуть вам зробити правильний вибір! П’ятниця, 13.\n04. 2012 7:37:22 Як вибрати якісні пластикові вікна та які вікна краще?\nЯк вибрати зволожувач? »


Офіс Reporter UA\nРозгляд справи про підпал угорського офісу в Ужгороді триває у сусідів-поляків\nНові деталі підпалу офісу Товариства угорської культури Закарпаття в Ужгороді (+ФОТО)\nПідпал офісу «Товариства угорської культури Закарпаття» в Ужгороді стався торік 27 лютого. На початку лютого невідомі вчинили перший підпал цієї ж будівлі угорської партії. За цим фактом поліція відкрила кримінальне провадження за ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу (умисне знищення або пошкодження майна, вчинене шляхом підпалу).\nПольський суд розглянув нові докази вини німецького журналіста у підпалі офісу угорців в Ужгороді\nПро це пише Tagesschau.de.\nВ Ужгороді "бомбанули" офіс помічникa нaродного депутaтa України (ФОТОФАКТ)\nПеревернувши все в офісі, грaбіжники винесли чaстину техніки, зокремa ноутбук із вaжливою інформaцією тa взлaмaли сейф, викрaвши знaчну суму коштів у вaлюті.\nПідозрюваний в організації підриву офісу Товариства угорської культури Закарпаття сидітиме за гратами в Ужгороді ще 60 діб\n18 січня в Ужгороді судитимуть підозрюваного в організації вибуху будинку Товариства угорської культури Закарпаття\nУ п'ятницю, 18 січня, о 14.00, в Ужгородському міськрайонному суді відбудеться судове засідання у кримінальній справі 308/13392/18 - вибуху в офісі Товариства угорської культури Закарпаття.\n"Організатором" підпалу в Ужгороді офісу угорців Закарпаття підозрювані назвали ...німецького журналіста!\nПідпал, як випливає з матеріалів справи, скоїли троє громадян Польщі.\nПідпал офісу Товариства угорської культури Закарпаття в Ужгороді прокоментував відомий блогер України (ВІДЕО)\nВчора відомий український блогер Анатолій Шарій прокоментував деталі справи.\nАнтиугорських терористів судитимуть в Ужгороді!\nЯкий судовий вирок загрожує підривникам угорського офісу в Ужгороді\nДо суду спрямований обвинувальний акт щодо двох нападників на Товариство угорської культури "Закарпаття" в Ужгороді.\nГлава МЗС Павло Клімкін заявив, що Україна не дозволить розпалювати міжетнічні суперечки на Закарпатті. Про це він заявив під час прес-конференції у Львові.\nОсобу нападника вже встановлено та затримано. Зараз він знаходиться у слідчому ізоляторі.\nЯк уточняють правоохоронці, перед інцидентом між жертвою та підозрюваним у вбивстві трапилась словесна перепалка, після чого останній взяв пістолет і застрелив директора ТОВ.\nКиїв струсонув нічний вибух у центрі (фото)\nНа Дніпропетровщині спалили одразу два офіси Оппоблоку\nНа Дніпропетровщині сталося одразу дві масштабні пожежы в офісах "Опозиційного блоку". Невідомі спалили приміщення у Кам'янському та Кривому Розі.\nОфіси спалахнув серед ночі на 13 травня, - повідомив у Фейсбук нардеп від "Оппоблоку" Олександр Вілкул.\nЯкі наслідки несе сидячий спосіб життя\nЛюди, що працюють в сидячому положенні ні раз замислювалися про те, як велика частина часу, який ми знаходимося сидячи, впливає на наше здоров'я. Згодом ми відчуваємо зміни в тілі і в загальному стані.\nЯк залишатися здоровим на сидячій роботі\nПредставником різних професій знайома проблема сидячої роботи. Шкода здоров'ю очевидна. При повноцінному робочому графіку ми дозволяємо собі лише кілька разів встати зі стільця і зробити необхідні речі, які тривають не довгий час. Якщо ми вирушаємо на обід все одно нам доводиться сидіти.\nЗ гаманця ужгородки хотіли поцупити 500 гривень!\nУ її власному офісі!\nВ Ужгороді презентували офіс Державної служби у справах ветеранів війни та учасників АТО (ФОТО)\nСьогодні в Ужгороді відбулося відкриття-презентація офісу Державної служби у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції в Закарпатській області.\nЧесько-український офіс для підприємців хочуть відкрити в Ужгороді\nДелегація Закарпатської обласної ради зараз перебуває у Падрубіцькому краї Чеської республіки - дружньому краї Закарпаття.


Шум у вухах — причини і лікування тиннитуса | Vidpovidi\nВдома / Поради / Шум у вухах — причини і лікування тиннитуса\nШум у вухах — причини і лікування тиннитуса\n03.11.2016\tПоради Залишити коментар 218 перегл.\nЧи це може бути небезпечно?\nШум у вухах (тиннитус) – сприйняття звуку без фактичного зовнішнього подразника. Не є захворюванням, але сигналізує про неполадки із здоров’ям. Шум (гул, свист, дзвін) може бути постійним і періодичним. Подразник впливає на якість життя: заважає спати, спокійно працювати.\nПричиною шуму у вухах можуть бути перенесені інфекційні захворювання, пухлини слухового нерва, прийом токсичних препаратів (антибіотиків, нестероїдних протизапальних засобів). До патології призводить атеросклероз судин мозку, гіпертонія і неврологічні хвороби.\nШум у вухах і голові може бути спровокований різкими гучними звуками (постріли, удари, гучна музика). При пошкодженої барабанної перетинки явище набуває постійний характер.\nДо інших причин шуму у вусі відносяться:\nрозростання кісткової тканини у вушній раковині;\nсірчані пробки і чужорідні тіла;\nнадмірна фізична активність (можливий раптовий і сильний шум у вухах);\nостеохондроз, грижа шийного відділу хребта;\nхвороба Меньєра (скупчення рідини в вусі);\nШум у вухах може бути постійним і періодичним, виникати в обох вухах, іноді – в центрі голови. Об’єктивний шум чути лікаря при обстеженні (зустрічається рідко), суб’єктивний – тільки пацієнтові. Постійний шум у вухах часто зустрічається після операцій на черепному нерв, що відповідає за слухове сприйняття. Періодична закладеність і шум у вусі виникають під час запальних процесів.\nНерідко при шумі у вухах виникають головні болі, часткова втрата слуху, порушення сну, нудота, біль, припухлість, відчуття розпирання, виділення з вушної раковини. Взаємопов’язані шум у вухах і запаморочення.\nДля діагностики шуму і супутніх захворювань застосовуються інструментальні та лабораторні методи.\nГоловне в лікуванні шуму у вухах – усунення причини. Наприклад, необхідно позбутися від сірчаної пробки, зробити промивання спеціальними розчинами (фурациліном), відмінити терапію препаратами, що мають токсичну дію на вуха.\nПри остеохондрозі призначають ненаркотичні анальгетики (катадолон), нестероїдні протизапальні засоби (мелоксикам), міорелаксанти (мідокалм), іноді – протисудомні препарати.\nЯкщо причина шуму у вухах – патології судин, препарати для лікування повинні бути спрямовані на посилення кровообігу в головному мозку (кавінтон, бетасерк).\nДля усунення тиннитуса призначаються антидепресанти, препарати йоду, нікотинова кислота, вітаміни.\nМедикаментозну терапію доповнює фізіолікування: електрофорез, лазер, пневмомасаж перетинки, рефлексотерапія. У разі необоротних змін (травми барабанної перетинки, вікові процеси) показано слухопротезування. Запитайте у доктора, як ефективніше позбавитись від шуму у вухах. Призначення доповнюйте домашніми безпечними методами.\nНасіння кропу (2 столові ложки) залийте двома склянками окропу, доведіть до кипіння, остудіть. Пийте протягом дня, повторюйте щодня не менше місяця.\nЗмішайте 20 гр. прополісу і 100 мл спирту 70%. Поставте в темне місце на тиждень, процідіть через марлю. Додайте в суміш оливкова (2 столові ложки), перемішайте. Отриманим складом змочуйте ватні джгути і вставляйте в вуха на добу. Курс – 12 процедур.\nЯкщо дозволяє фізична підготовка, виконуйте вправу «Берізка» або навіть «Стійка на голові». Для масажу органів слуху щодня робіть гімнастику:\nПроковтуйте слину з посиленням (до хрускоту в вухах).\nРізко зажмуривайте очі, широко відкривши рот.\nЩільно притисніть руки до вух і відразу різко відірвіть їх (вакуумний масаж).\nПостійний шум у вухах вимагає обов’язкового звернення до лікаря. Важливо виключити серйозні захворювання і патології. При судинних порушеннях пульсуючий шум у вусі може свідчити про порушення мозкового кровообігу і навіть інсульті. Тоді необхідні екстрені заходи.\nНебезпечний не симптом, а стан, що викликало його. Нерідко шум у вухах при шийному остеохондрозі вказує на нервові защемлення, затискачі, які ведуть до кисневого голодування мозку. Проводите діагностику і дотримуйтесь приписи лікаря.


Михайло Куценко: Львів потребує культури сортування сміття - Варіанти\n4 травня 2017Дар'я Авер'янова3637\nМихайло Куценко: Львів потребує культури сортування сміття\nРозмова з директором ТОВ "Хаммель-Україна" Михайлом Куценком.\nДиректор ТОВ "Хаммель-Україна" та адмін групи Fb "Тверді відходи. Все про сортування та подрібнення" розповідає Варіантами про особливості утилізації твердих побутових відходів на Львівщині.\nПроблема утилізації ТПВ не вирішується на різних рівнях. Чого бракує в українському законодавстві, щоб від слів нарешті перейти до реальних справ?\nСпочатку скажу про ситуацію у Львові. Причиною сміттєвої кризи у Львова стала відсутність затвердженого плану (програми) поводження з ТПВ хоча б на найближчих п'ять років. Немає чіткого та зрозумілого плану поводження з ТВП (що, куди та як).\nЧому це так важливо, пояснюю на прикладі. Ви заробили якусь суму коштів і вирішили її інвестувати – збудувати заправку для автомобілів. Знайшли місце біля дороги. Порахували скільки машин їздить поруч кожного дня, де розташовані інші АЗС. Отримали дозволи та погодження. Прорахували видатки, провели вивчення ринку, врахували ризики тощо.\nЗгідно розрахунків ви бачите, що за чотири роки ваші кошти та кошти, які ви залучили (кредит в банку), можна повернути і отримувати прибуток від роботи АЗС. Після початку роботи АЗС ви бачите, що проект приносить прибуток. Це також бачать й інші. Але через певний час поруч з вашою АЗС починає будуватися інша. Потім ще одна. Розрахунки щодо окупності проекту накриваються мідним тазом, а тут ще й відсотки банку крапають, і ви потрапляєте у халепу.\nІ все тому, що не було генерального плану забудови території, який би можна було взяти до уваги під час планування проекту.\nПодібна сама ситуація й тут. Інвестор і донор – це різні речі. Якщо у Львівській області, припустимо, працює невеликий сортувальний завод ТПВ, його власник має свої сміттєвози, укладені угоди про вивезення ТПВ, то відповідно він повинен бути впевнений, що ніхто інший не побудує поблизу нього подібний завод, оскільки сировини на двох не вистачить.\nІнвестор повинен мати можливість захистити свої інвестиції. Інвестор потребує гарантій, що вклавши кошти, він зможе працювати та повернути їх. Він не є добрим чарівником, якому так сподобалося наше місто, що він вирішив щось йому подарувати.\nЯ був на прес-конференції одного з потенційних інвесторів для будівництва сміттєсортувального заводу у Львові. Виступав представник групи інвесторів з Нідерландів. Пропозиція – супер. Він пропонували вкласти близько 100 мільйонів євро та побудувати дуже добрий завод за 3-4 роки. Зі свого боку інвестор хотів отримати від міста наступне: ділянку та гарантії на десять років, що усі відходи надходитимуть лише на це підприємство. Його пропозиція не передбачала перераховувати частину прибутку місту, однак це можна було обговорювати.\nНа моє запитання, в якій формі він бачить гарантію, що наступних десять років відходи везтимуть тільки до нього, адже влада в нас змінюється частіше, ніж раз на десять років, пролунала така відповідь, що, на жаль, вказала на те, що інвестор не до кінця ознайомлений з нашими реаліями.\nНіхто не дасть гарантію інвестору без плану поводження з відходами. Такий план означатиме кінець тіньового бізнесу на смітті, отож, його розробка і впровадження декому є вкрай невигідна.\nОдного разу ми спробували пустити на сортувальну лінію машину ТПВ зі Львова. У процесі сортування з 40 м. куб. нарахували лише 15 пет-пляшок. Практично вся вторсировина відбирається або безхатьками, які крадуть її з контейнерів ТПВ, або відсортовується операторами ТПВ.\nТобто у львівському смітті, що скидають поза полігонами в інших областях, нічого корисного взагалі немає? А чи можна обрахувати масштаби цього тіньового бізнесу з сортування?\nМожливо, зараз ситуація змінилася. Тепер оператори ТПВ зосереджуються на тому, куди вивезти відходи, чи перед вивезенням відсортовують, я не маю інформації. Під час круглого столу в УКУ, пан Михалусь, керівник ГрінЕри, оператора ТПВ у Львові, заявив, що те, що вдається зібрати з контейнерів для роздільного збору, не має комерційної вартості.\nУ порівнянні з Києвом та іншими містами, неформальний сектор збору вторсировини з контейнерів ТПВ у Львові не є настільки масовим, однак чим бідніші стають люди, тим більше людей вважають контейнерний майданчик своїм місцем праці і відбирають практично все ресурсоцінне, що туди потрапляє.\nЗнаючи ситуацію з середини, на сьогоднішній час бачу, що всі перемовини з інвесторами закінчаться в момент, коли потрібно буде підписати інвестиційну угоду: чи на умовах державно-приватного партнерства чи інших, і відповідно комусь почати вкладати кошти.\nТому потрібно зробити такі конкретні дії. Перше – погодження та затвердження плану поводження з відходами у Львові хоча б до 2025 року. Друге – знайти механізм надання гарантій інвестору стосовно захисту його інвестицій хоча б на десять років, аби не було так, що після зміни мера нова мітла местиме по-новому.\nТретє – виведення питання відходів з політичної площини до практичної, тобто місто повинно подбати про створення інших сервісів, каналізації, прибирання вулиць тощо. Четверте – створити громадську раду, в яку б ввійшли адекватні та конструктивно налаштовані представники політичних, громадських та ділових кіл міста. Основне завдання – усунути все, що перешкоджає конкретним діям. Перенести тему з площини "хто винен?" у площину "що робити?".\nДобре, а що можна і потрібно вже зараз зробити за умови відсутності програми та стратегії?\nНічого кардинального за таких умов. Тому такими затребуваними є мобільні сортувальні лінії ТПВ, які ми виготовляємо, оскільки робити капітальні вкладення мало хто наважується. Деякі лінії вже тричі змінювали власників через ситуацію. До трьох місяців можна облаштувати лінію потужністю 15 тон ТПВ на годину і суттєво зменшити об'єм відходів у 3-4 рази (кажу про об'єм, а не про вагу). І до двох тижнів її можна перенести та змонтувати в тому місці, де умови більш сприятливі.\nЗнову про законодавство. В Україні відсутній тариф на сортування. Як за такої ситуації працюють ті, хто вже сортує сміття на мобільних сортувальних лініях?\nНайчастіше сортувальні лінії ТПВ використовують оператори ТПВ, ті, хто їх вивозять. Вони виграють в тому, що менший об'єм мусять відвозити на захоронення. Також, вони можуть прослідкувати, щоб при перевезенні з місця збору до місця сортування не було відбору ресурсу цінних матеріалів. Сортування не є дуже затратною справою, хоча в останні роки вартість вторинної сировини суттєво подешевшала щодо до долара. Видатки – це електроенергія та зарплата людям.\nНа деяких полігонах відокремлюють сміттєвози, залежно від району з якого вони їдуть, бо знають приблизний вміст вторсировини, що надходить. Тобто, коли мають вибір, вони сортують лише ті машини, які їм вигідно. Якщо машина з сільської місцевості чи вже перебрана, її відсилають на захоронення без сортування, щоб не витрачати кошти та час.\nЗрозуміло, що бізнес керується комерційною, а не екологічною складовою в цьому питанні. А мало б стояти питання зменшення об'єму, що йде на захоронення, і сторіччями буде розкладатися забруднюючи довкілля.\nЯ вважаю, що тариф на захоронення має бути настільки високим, щоб з ТПВ робили альтернативне паливо, сортували, компостували, щось інше робили, а захоронювали лише в крайньому випадку, коли переробити вже не можна.\nсміттєсортувальна лінія ТзОВ "Захід ресурс плюс" на Сільмаші (Рясне)\nУ Львові всі говорять про сміттєпереробний завод як про єдину панацею, але при цьому нічого ніхто не робить для вирішення проблеми сортування сміття. Останнє можна вже робити зараз?\nЗавод справді стане виходом з цієї ситуації, однак, слід пам'ятати, що таке вирішення потребує часу. Лише проектування, отримання погоджень, проведення громадських слухань потребує від року до півтора часу. Саме будівництво потребуватиме два-три роки.\nЩодо сортування. Необхідна мотивація людей. Заклики та роз'яснення активістів-екологів це дуже добре, але до масового інформування варто залучати ЗМІ, а також використовувати рекламні носії для соціальної реклами. Потужні європейські оператори ТПВ, які працюють в Україні (Веолія, Аве, Ремондіс), проводять різноманітні освітні програми для різних вікових категорій, але їхніх зусиль не достатньо, щоб суттєво вплинути на культуру сортування.\nБез системи штрафів за неправильне сортування, скільки б ти контейнерів для роздільного збору не постав, кількість людей, яка сортує ТПВ, на жаль, не перевищує десять-дванадцять відсотків.\nЩо таке полігон для захоронення сміття і чи на Львівщині є полігони, що відповідають європейським стандартам?\nПолігон ТПВ – це інженерна споруда, що відрізняється від звалищ обладнанням. Зокрема, ґрунтові води захищаються від смітникових вод та продуктів гноїння (фільтрату) спеціальною технологією, проводиться дегазація, тобто, виділення або відбір газу, що утворюється під час розкладання ТПВ.\nІншими словами, на полігоні, згідно проекту, викопуються такі рови, або, як їх називають, карти складування для різних видів відходів, шириною 10-15 метрів, довжиною до 150, вкладають протифільтраційний матеріал (щось схоже на руберойд, щоб не було витоку фільтрату), облаштовують збірники фільтрату (щось схоже на каналізаційний колодязь, тільки ширше та більше).\nДля дегазації вставляють металеві труби на відстані 10-15 метрів одну від одної, малюють в жовтий колір, щоб їх можна було помітити. Труби розташовують або вертикально, або горизонтально, в залежності від того, як складалося ТПВ, через труби відходять гази, що утворюються під час розкладання ТПВ. Є технологія відбору такого газу, щоб він не потрапляв в атмосферу. Вона була навіть представлена на Грибовичах. На Львівщині такий полігон будується в Золочеві. Можливо, щось подібне є в інших містах, але таке я не чув.\nЩо Ви думаєте пропропозиції французької компанії Egis для Львова? Чи очікуєте Ви, що їхні пропозиції будуть реально інноваційними?\nЦе відома консалтингова компанія, яка має досвід проектування об'єктів поводження з відходами та рекультивації полігонів. Допомогу місту бачу в тому, щоб модернізувати проект рекультивації Грибовицького сміттєзвалища, який вже маємо.\nСтосовно інновацій. Так, французький проект буде новим для України, однак спосіб технічної та біологічної рекультивації вже десятиліттями застосовується нашими сусідами в Польщі та інших країнах. На місці звалищ з'являються парки. Egis має досвід рекультивації полігону в Марселі. Схоже, що вони справді знають, що роблять та встановлюють реальні терміни, зважаючи на цей досвід.\nЧи запрацює сміттєвий Меморандум?\nЗапрацює, як тільки про нього будуть говорити не політики, а фахівці поводження з ТПВ, керівники та головні інженери полігонів. Вони краще знають ситуацію на місцях, яку кількість ТПВ вони можуть прийняти зараз та протягом року. Майже всюди необхідне додаткове обладнання, бульдозери, компактори, сортувальні лінії. Кошти виділяються немалі, і це хороша можливість облаштувати полігони на місцях.\nАле чи хтось зголосився закупити і встановити сортувальні лінії?\nЗ керівництвом деяких міст області є попередні домовленості про це. Чи придбають вони обладнання в Хаммель-Україна чи в іншому місці, але полігони у цих містах після отримання коштів обладнають сортувальними лініями.\nОлнова у Золочеві\nДе сміттєсортувальні лінії працюють на Львівщині та в інших областях України?\nПідприємство "Олнова", один з заводів німецької компанії Хаммель в Україні працює вже двадцять років. Маємо власне конструкторське бюро та сервісну службу Хаммель. Десятки ліній працюють. На Львівщині – на полігонах в Золочеві та Червонограді. У Львові є дві сортувальні лінії, що змонтовані на вулиці Конюшинній та Шевченка (Рясне). А в Україні, то це, переважно, схід країни.\nА лінії інших виробників?\nБачив лише лінії для роздільно зібраних відходів, виготовлені кустарним методом. На них сортують пет-пляшку за кольорами, макулатуру за типом і скло за кольором. Однак насипна щільність змішаних відходів є набагато вищою, ніж роздільно зібраних, і тому їхнє сортування на таких лініях є неможливим.\nТакож є ряд вимог, які ставить СЕС, МНС та управління охорони праці, яких мають дотримуватися при сортуванні. Ми розробили власні технічні умови та отримали висновок про відповідність нашого обладнання таким вимогам. Це значно спрощує введення в експлуатацію сортувальних ліній та подрібнювачів нашого виробництва.\nфото: Фб Михайла Куценка\nМітки: Egis, Грибовицьке сміттєзвалище, львівське сміття, Михайло Куценко, ТзОВ "Захід ресурс плюс", ТОВ "Хаммель-Україна"\nОзера з фільтратами Грибовицького сміттєзвалища перевірять на випари в атмосферу У березні міськрада Львова перевела Синютці гроші на вивезення сміття зі Львова Міськрада рекультивує полігон у Великих Грибовичах за 35 мільйонів євро АВЕ Львів перевантажуватиме сміття на вулиці Північній до травня Садовий планує повернути контроль над львівським сміттям


Велика Осниця: лісівники провели відкритий урок в школі - Район Маневичі\nElapsed full time: 1.6007\nЛісівники провели відкритий урок в школі села Велика Осниця\nВелика Осниця: лісівники провели відкритий урок в школі\nКерівник-координатор Лісівничого молодіжного центру, що діє на базі Воротнівського лісництва державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» Валентина Юхимчук провела тематичне заняття для учнів 4-х та 8-х класів загальноосвітньої школи 1-3 ступенів села Велика Осниця.\nГоворили про престиж професії лісівника, величезну відповідальність та любов до лісу. Також про питання спалювання торішньої трави та засміченості навколишнього середовища.\nЗі вступним словом до дітей звернувся головний лісничий державного підприємства «Колківське лісове господарство».\n«Сьогодні мета – це, в першу чергу, донести до нашого майбутнього, до вас, дітей, які навчаються у школах, головні питання, заохотити потенційних працівників лісової галузі до вступу в середні спеціальні та вищі навчальні заклади. У майбутньому мріємо мати молодих кваліфікованих спеціалістів лісового господарства. Ніхто краще не буде працювати в рідному краї, як місцеві мешканці сіл та селищ. Люди повертаються додому – і вже знають, яка територія краща для якої сфери праці. Тож приносити користь Волині ніхто ефективніше вас не зможе. Друге питання – паління торішньої трави. І це проблема не лише нашого підприємства, району, області, а всієї України. Тож ведемо просвітницьку роботу та пояснюємо вам, дітям, про небезпеку та відповідальність. Говоримо про знищення вогнем усього живого, шкоду навколишньому середовищу, бо ж виділяється чадний дим. Ви так само можете реагувати та робити дорослим зауваження щодо неприпустимості паління сухої трави», – сказав Руслан Люшук.\nДиректорка школи Вікторія Ковбасюк висловила вдячність за візит лісівників.\n«Вже перші слова Руслана Володимировича та Валентини Петрівни запалили цікавість в очах дітей. А відеоролики додали усвідомлення, як саме доглядати, берегти та цінувати ліс і якою важкою є щоденна праця, покладена на плечі лісівників. Дуже тісно співпрацюємо із місцевим лісництвом Великої Осниці, зокрема лісничим Павлом Форманчуком. Постійно долучаємося до спільних акцій «Посади дерево», «Чисте село – чистий ліс». Щорічно долучаємося до посадки лісу. Не лишає без уваги і Колківське лісництво – наші діти є активними учасниками різних заходів, конкурсів. Тому надзвичайно тішить – працюючи в різних галузях, ми разом опікуємося майбутнім України – дітками», – зазначила керівниця освітнього закладу.\nПісля розмови та перегляду відеоролика діти отримали інформаційні флаєри на згадку про зустріч із лісівниками.\nЧитайте також: Кожна школа Маневиччини отримає у травні преміальний фонд.\nТеги: #Фото, #Школа, #Відкритий урок, #Велика Осниця, #Лісівники, #Волинська область, #Маневицький район


При анаеробному диханні діє тільки гліколіз - 31 Липня 2009 - Прікрепітельний\nГоловна » 2009 » Липень » 31 » При анаеробному диханні діє тільки гліколіз\nПри анаеробному диханні діє тільки гліколіз\nУ живому світі одні живі істоти здатні вловлювати світлову енергію, інші одержують енергію в результаті окислювання харчових речовин.\nЕнергія видимого світла вловлюється зеленими рослинами в процесі фотосинтезу, який здійснюється в хлоропластах їх клітин. Завдяки фотосинтезу живі істоти створюють впорядкованість з невпорядкованості, а світлова енергія перетворюється на хімічну енергію, що запасається у вуглеводах, що є продуктами фотосинтезу. Таким чином, фотосинтезуючі організми витягують вільну енергію з сонячного світла. У результаті цього клітини зелених рослині володіють високим вмістом вільної енергії.\nОдержання енергії в результаті окислювання неорганічних речовин відбувається при хемосинтезу.\nТварини організми одержують енергію, вже запасені у вуглеводах, через їжу. Отже, вони сприяють збільшенню ентропії середовища. У мітохондріях клітин цих організмів енергія, запасені у вуглеводах, переводиться у форму вільної енергії, що підходить для синтезу молекул інших речовин, а також для забезпечення механічної, електричної та осмотичній роботи клітин. Звільнення енергії, запасеної у вуглеводах, здійснюється в результаті дихання - аеробного і анаеробного. При аеробному диханні розщеплення молекул, що містять запасені енергію, відбувається шляхом гліколізу та у циклі Кребса. При анаеробному диханні діє тільки гліколіз. Таким чином, життєдіяльність клітин тварин організмів забезпечується в основному енергією, джерелом якої є реакції окислення-відновлення «палива» (глюкози і жирних кислот), в процесі яких відбувається перенесення електронів від одного з `єднання (окислення) до іншого (відновлення). З окислювально-відновні реакціями пов'язане фосфорилювання. Ці реакції протікають як при фотосинтезі, так і диханні.\nОрганізм - відкрита саморегулююча система, вона підтримує і реплікує себе за допомогою використання енергії, укладеної в їжі, або генерується Сонцем. Безперервно поглинаючи енергію і речовини, що життя не «прагне» до рівноваги між упорядкованістю і невпорядкованістю, між високою молекулярною оранізація та дезорганізацію. Навпаки, для живих істот характерна впорядкованість як у їх структуру та функції, так і в перетворенні і використання енергії. Таким чином, зберігаючи внутрішню впорядкованість, але отримуючи вільну енергію з сонячним світлом або їжею, живі оранізми повертають в середу еквівалентну кількість енергії, але в менш корисною формі, в основному у вигляді тепла, яке, розсіюючись, йде у Всесвіт.\nПроцеси обміну речовин і енергії схильні до регуляції, причому існує безліч регулюючих механізмів. Найголовнішим механізмом регулювання метаболізму є контроль кількості ферментів. До числа регулюючих механізмів відносять також контроль швидкості розщеплення субстрату ферментами, а також контроль каталітичної активності ферментів. Метаболізм схильний до так званого зворотного аллостеріческому контролю, що полягає в тому, що в багатьох біосинтетичних шляхах перша реакція може бути інгібувати (придушено) кінцевим продуктом. Можна сказати, що таке інгібування відбувається за принципом зворотного зв'язку. У регуляції обміну речовин і енергії має значення і те, що метаболічні шляхи синтезу та розпаду майже завжди роз'єднані, причому у еукаріотів це роз'єднання підсилюється компартменталізаціей клітин. Наприклад, місцем окислення жирних кислот у клітинах є мітохондрії, тоді як їх синтез відбувається в цитоплазмі. Багато реакції метаболізму схильні до певної регуляції з боку так званого енергетичного статусу клітини, показником якого є енергетичний заряд, який визначається сумою молярних фракцій АТФ і АДФ. Енергетичний заряд в клітці завжди постійний.\nПереглядів: 1434 | Додав: boriskare186 | Теги: Який, Інші, Клітин | Рейтинг: 0.0/0 | - Оцінити - Відмінно Добре Непогано Погано Жахливо


Євромайдан трансформувався в Народне об'єднання «Майдан» (доповнено відеосюжетами) | Новини Львова\nЄвромайдан трансформувався в Народне об'єднання «Майдан» (доповнено відеосюжетами)\n14:34 22 грудня 2013 р.\nРезолюцію про створення цієї загальнонаціональної всеукраїнської організації ухвалило сьогоднішнє віче в Києві.\nДо складу Ради народного об'єднання «Майдан» увійшли Арсен Аваков, Тарас Бойків, Олексій Гарань, Василь Гацько, Ігор Жданов, Андрій Іллєнко, Ірена Карпа, Сергій Квіт, В’ячеслав Кириленко, Ігор Коліушко, Віталій Кличко, Руслан Кошулинський, Іван Крулько, Руслана Лижичко, Ігор Луценко, Юрій Луценко, Марія Матіос, Андрій Мохник, Валерій Пацкан, Олег Осуховський, Сашко Положинський, Петро Порошенко, Віталій Портников, Сергій Рахманін, Єгор Соболєв, Сергій Соболєв, Олександр Сушко, Вікторія Сюмар, Борис Тарасюк, Юлія Тимошенко, Олександр Турчинов, Олег Тягнибок, Валерій Чалий, Віктор Чумак, Зорян Шкіряк, Єлизавета Щепетильникова nf Арсеній Яценюк. Співголови ради новоствореного «Майдану» – Сергій Квіт, Руслана Лижичко, Віталій Кличко, Юрій Луценко, Юлія Тимошенко, Арсеній Яценюк та Олег Тягнибок.\n«Список ради «Майдану» відкритий і буде збільшуватись, – уточнив заступник голови парламентської фракції «Батьківщина Олександр Турчинов. – Наше завдання – до «Майдану» має вступити більшість українців, і це реально. Тоді ми сформуємо нову Україну і нову українську владу».\nУ резолюції Майдану зазначено також:\n«Ми були, є і надалі готові до тривалої боротьби, до того, що Майдан стоятиме і боротиметься рівно доти, доки Янукович не почує голос мільйонів. Майдан – це постійно діючий осередок спротиву. …Це і є наша вільна Україна, територія, яка вже непідвладна Януковичу.\nВся Україна має стати єдиним майданом, що очистить від Януковича нашу країну. З цією метою та з метою подальшої координації нашої діяльності, її поглиблення та розширення ми, учасники Народного віча, вирішили заснувати Народне об’єднання «Майдан», до складу якого можуть вступати політичні партії, громадські організації та громадяни».\nРаді «Майдану» доручено розгорнути «широку мобілізаційну роботу з організації спротиву нинішньому режимові в усіх областях України та координації протестного руху по всій території України». Про це повідомляє сьогодні, 22 грудня, «Українська правда».


Народна Воля » Роман Шухевич – символ змагань та боротьби за свободу і незалежність української нації\nРоман Шухевич – символ змагань та боротьби за свободу і незалежність української нації\n30 червня 2017, 13:20 | Рубрика: Нація Версія для друку 398 переглядів\n30 червня минає 110-та річниця з дня народження легендарного командира УПА генерал-хорунжого Романа Шухевича. Все свідоме життя Провідника націоналістів – це безперервна боротьба за незалежність України. Із безмежним патріотизмом, любов’ю і відданістю служив він українській нації і тому назавжди залишиться Нескореним у пам’яті кожного українця.\nРоман Йосипович Шухевич народився 30 червня 1907 року у Львові. Дитинство провів у Краківці на Львівщині. Закінчив Львівську політехніку, після чого відбував військову службу в польській армії. У 1925-му вступив у ряди Української Військової Організації.\nУ 1930-му одружився з дочкою священика Наталією Березинською, яка народила йому сина Юрія та дочку Марію. Родина Романа Шухевича зазнала жорстоких репресій від радянського режиму. Дружину Наталію з матір’ю Осипою вислали на заслання. Дітей – Юрія (1933 р.н.) та Марію (1940 р.н.) передали до дитячого будинку в Донецьку. Згодом Юрія ув’язнили й він перебував більше 30 років у каторжних комуно-більшовицьких таборах.\nУ 1943-му у житті Романа Шухевича почався новий етап діяльності як Провідника й Командира національно-визвольної боротьби проти німецьких і російських окупантів. У серпні 1943-го його обрали Головою Бюро Проводу ОУН і призначили Головним командиром УПА.\nПід час німецької окупації України Роман Шухевич проживав переважно у лісових повстанських криївках, а від серпня 1944-го із приходом радянської влади – у селах. За наступні п’ять років він змінив величезну кількість місць проживання. Командир найбільшої української партизанської армії загинув під час бойової операції, встановивши того часу рекорд тривалості перебування на посту серед керівників антинацистських та антикомуністичних визвольних рухів Центральної та Східної Європи. 5 березня 1950-го на 43-му році відійшов у вічність у бою з чекістами, віддавши рідній землі своє бурхливе й героїчне життя – командир армії безсмертних Роман Шухевич. Місце поховання Великого Сина свого народу невідоме і досі.\nПротягом 7 років очолювана Романом Шухевичем УПА, чисельність якої перевищувала 200 тисяч вояків, була високобоєздатною, дисциплінованою і чітко структурованою армією, яка опиралася винятково на український патріотизм і всенародну підтримку. Про УПА Роман Шухевич казав: «Героїчна боротьба УПА й визвольно-революційного підпілля, – це найбільш героїчна доба в історії України. Знайте, що такої геройської доби не знає історія людства. У тінь пішли прославлені герої Термопілів. На героїзмі УПА й визвольно-революційного підпілля будуть виховуватися нові українські покоління. Боєць УПА й Український революціонер заступить місце мужнього спартанця в історії людства».\nПровідник української нації Степан Бандера писав: «Роман Шухевич був із крови й кости борець визвольної справи, тому бачимо його в перших лавах там, де ця боротьба горіла полум’ям. Він – з природного обдарування і покликання – провідник. Тому він цілком природно мобілізував, організував лави численних борців, наснажував їх вірою, завзяттям, жертовністю, ведучи до організованого змагання».\nНа 12-й позачерговій сесії Надвірнянської районної ради фракція ВО «Свобода» ініціювала та підтримала звернення про проголошення 2017 року у Надвірнянщині Роком Головного командира УПА Романа Шухевича та звернення районної ради до Президента України щодо видання Указу «Про заходи з відзначення 75-річчя від створення Української повстанської армії».\nВкотре наголошуємо на важливості згаданих пам’ятних дат в історії національно-визвольної боротьби української нації, в якій постать Романа Шухевича та образ українських повстанців надихає новітніх воїнів московсько-української війни на подвиги в ім’я рідної держави.\nРозвиваймо у собі національну свідомість, дух високої моралі, активну громадянську позицію, будьмо гідними нащадками Героїв!\nПрес-служба Надвірнянської районної ради.


SumDU Repository: Розробка технології створення геодезичної опори методом несуцільних спостережень чотирикутників без діагоналей. Навчальний посібник з курсу “Основні геодезичні роботи ”. Частина XV\nPlease use this identifier to cite or link to this item: http://essuir.sumdu.edu.ua/handle/123456789/3326\nTitle Розробка технології створення геодезичної опори методом несуцільних спостережень чотирикутників без діагоналей. Навчальний посібник з курсу “Основні геодезичні роботи ”. Частина XV\nKeywords планова геодезична опора\nметод чотирикутників без діагоналей\nплановая геодезическая опора\nметод четырехугольников без диагоналей\nplanned geodesic support\na method of quadrangles is without diagonals\nCitation Літнарович, Р.М. Розробка технології створення геодезичної опори методом несуцільних спостережень чотирикутників без діагоналей. Навчальний посібник з курсу “Основні геодезичні роботи ”. Частина XV. Чернігів, ЧДІЕіУ, 2001. -28с\nAbstract В даній роботі пропонується ідея створення геодезичної опори методом несуцільних спостережень чотирикутників без діагоналей. При цитуванні документа, використовуйте посилання http://essuir.sumdu.edu.ua/handle/123456789/3326\nВ данной работе предлагается идея создания геодезической опоры методом несплошных наблюдений четырехугольников без диагоналей. При цитировании документа, используйте ссылку http://essuir.sumdu.edu.ua/handle/123456789/3326\nIn this work the idea of creation of geodesic support is offered by the method of uncontinuous supervisions of quadrangles without diagonals. When you are citing the document, use the following link http://essuir.sumdu.edu.ua/handle/123456789/3326\n15ч Основні геодезичні роботи Метод чотирикутників без діагоналей.pdf 537,87 kB Adobe PDF 1109825


Сервис в украинских поездах – ужасен!.. | УКРАИНА КРИМИНАЛЬНАЯ\nОбращение к генеральному директору "Укрзализници" по поводу ужасного уровня сервиса в поездах\nАдреса: 03680, Україна, МСП, м. Київ-150, вул. Тверська, б.5\nШановний Михайле Дмитровичу!\nЗвернутись до Вас мене змусив рівень сервісу під час перевезення поїздами "Укрзалізниці", який є абсолютно неприйнятним для будь-якої цивілізованої країни.\n10 серпня 2010 року я повертався зі службового відрядження з м. Луганськ на поїзді № 134 Луганськ – Львів. Місця в мене були в 3-му вагоні поїзду (купе).\nВ той момент, коли я заходив до вагону, у мене склалось враження, що я заходжу в сауну. Скоріше за все, до моменту подачі поїзда вагони знаходились на сонці, оскільки температура повітря в вагоні досягала більше 40 (!!!) градусів за Цельсієм. Наступним шоком стали слова провідниці, що кондиціонери в вагоні взагалі не працюють. Останнім ударом було те, що вікна в купе вагону відчинити неможливо. В коридорі вагону відчинялись лише 3 вікна. Виникає логічне запитання: хто є відповідальним за рішення про допуск вагонів з несправною системою кондиціонування до перевезень пасажирів в таку спеку?\nПасажирів вагону № 3 поїзду № 134, в тому числі і мене, 10 серпня 2010 року очікувала жахлива подорож в цій газовій камері на колесах. Багато хто з пасажирів роздягнувся до спідньої білизни – однак це кардинально не допомогло. Багатьом не вистачало повітря. Я помітив, що деякі пасажири діставали та вживали медикаменти – скоріше за все, їм ставало погано.\nВсі, хто заходив в коридор вагону № 3 поїзду № 134, могли спостерігати наступну картину: по вагону ходять напівголі люди (пасажири), які обливаються потом та купчаться біля відкритих вікон в коридорі, прагнучи отримати ковток свіжого повітря знадвору. Ця картина нагадала мені скупчення риби біля ополонок, яка задихається під льодом.\nДовершеності картині надала провідниця, яка на цілком обґрунтоване обурення пасажирів абсолютно по-хамськи заявила наступне: "нічого страшного, від такого не вмирають". Можливо смертельних прецедентів і справді не було, як про це заявила пані провідниця. Однак слід зауважити, що в таких умовах від смертельних випадків не застрахований у майбутньому ніхто. Адже не всі пасажири "Укрзалізниці" мають відмінний стан здоров’я.\nШановний Михайле Дмитровичу, про яку Європу ми можемо говорити при такому середньовіччі? Гостей на Євро-2012 також будуть перевозити на подібних "ґазенваґенах"? Можливо, в цьому випадку необхідно також розглянути можливість застосування "товарняків" для перевезення гостей з Європи?\nПікантності ситуації додає те, що "Укрзалізниця" є монополістом на ринку залізничних перевезень, а конкуренція як така відсутня. Таким чином, пасажири вимушені користуватись послугами "Укрзалізниці", не маючи можливостей вибору одного з декількох варіантів. То невже пасажири сплачують вартість поїздки, щоб потім подорожувати в подібних нелюдських умовах?\nВиходячи з вищевикладеного, прошу Вас більш відповідально підійти до питання якості рухомого складу, який перевозить пасажирів (серед іншого, вагону № 3 поїзду № 134 Луганськ – Харків), а також контингенту, який набирається до складу провідників.\nВіталій, читач "УК"


Клятий 2020-ий. Висновки та враження від Олександра Масовця | neformat\nКлятий 2020-ий. Висновки та враження від Олександра Масовця\nНаша рубрика вже помалу добігає свого кінця і сьогодні слово отримує Олександр Масовець, CEO видання та його основна рушійна сила.\nНа форумі з 2007 року, приблизно з того ж часу і відповідає за його утримання. Наприкінці 2015-го запустив редакцію neformat з метою і бажанням перевести ідеї щодо становлення і розвитку української сцени у практичну площину, що успішно втілюється і по сьогодні. Найбільше цікавиться построком і постметалом.\nЗа лічені дні ми перегорнемо для багатьох важку, а для декого й останню в різних сенсах сторінку "2020". Підбиваючи підсумки, хочу виділити кілька думок, які "наболіли" протягом року та які хотів би проговорити вголос.\nЯк "вмирають" жанри та чи варто цього боятися?\nНедавно ми спостерігали похорони українського репу, ще раніше на цвинтарі бачили всі можливі метали та рок, пост- жанри, техно, регі та ще купи різних напрямів у музиці. Сльоза стікає по щоці 30-річного емокіда, і не дуже зрозуміло, як далі жити з тим, що жанри "вмирають" і твій улюблений гурт тепер збирає не 1000 людей, а, може, лише з пару десятків.\nНасправді це — нормальний процес. Ротація моди, у тому числі й у музиці, відбувається постійно й безперервно вже сотні років. Різниця тільки в тому, що раніше знадобилося 150–170 років на перехід від ренесансу до бароко в інструментальній музиці (яку ми зараз називаємо "класичною"), а від звучання хіп-хопу старої школи до клауд репу — уже всього 30, і між ними утворилося десятки підтечій і піджанрів. На це дуже впливають технології, що значно розширюють поле для експериментів, усе більша доступність швидкого запису та дистрибуції, і просто статистична кількість населення планети, серед яких невпинно росте кількість музикантів і ідей.\nТож, чи варто боятися, що ваш улюблений жанр рано чи пізно "помре"? Погляньмо на джаз, блюз, фанк тощо. Коли проходить гайп і мінлива аудиторія лине до наступної яскравої забави, у жанрів усе одно залишаються їхні вірні прихильники, як музиканти, так і слухачі, навіть через десятки років після апогею слави.\n"Чому альбом досі не на стрімінгу?"\nНе раз стикався з проблемою, що реліз крутого гурту є тільки на bandcamp або взагалі на офлайнових носіях. У часи незліченних івентів це ще якось можна пережити, послухавши гурт вживу. А що зараз?\nВчергове хочу підштовхнути музикантів до ідеї про присутність гурту на всіх можливих майданчиках. Звісно, може скластися враження, що викласти альбом на Spotify чи Deezer — справа не з простих (насправді ні) і далеко не запорука чи гарантія успіху, що це погано монетизується тощо. Але! Це насамперед не заробіток, а реклама себе і свого контенту, індикатор вашої актуальності для аудиторії.\nКраще бути в кожному смартфоні, ніж ні :)\nЩо таке "неформат", "Неформат" і "neformat"?\nПопри абсолютно ідентичне звучання це три самостійні назви. І зовсім не дивно інколи читати невдоволені коментарі від деяких гуртів "О, дивіться! Ми неформат для Неформату".\nНезадовго після того, як Неформат опинився в моїх руках у 2016 році з настановою "роби з ним, що вважаєш за потрібне", постало питання ідентифікації та формулювання для себе, що ж таке "неформат" як термін та "Неформат" як ресурс. А згодом до дискурсу долучився "neformat", як назва онлайн-видання, що на той час уже набуло певної суб’єктності та почало робити свої перші несміливі кроки. Нумо розбиратися.\n"неформат" — це загальновідомий термін, прототип якого виник ще в часи появи рок-н-ролу. Не кожне радіо на той час могло ризикнути поставити в етер цю "музику бунтарської молоді". Пізніше з’явилася так звана "комерційна музика" й неформатність набула інших рис, рис фінансової неуспішності. А далі, з появою "важкої музики", термін ще більше обріс маргінальним та підпільним контекстом.\nНаразі радіостанції або телевізор перестали бути бар’єром для поширення будь-якого контенту й поняття неформатності все більше розмивається, втрачає сенс. Навіть найтрешовіші речі завдяки віральності можуть "злетіти" в популярності за лічені години, уже не кажучи про дійсно вартісний контент. Тому тег "неформатності", за моїми спостереженнями, собі найчастіше приписують для виправдання браку цікавості до себе в тих чи інших аудиторій чи медіа.\n"Неформат" — ком’юніті форуму (forum.neformat.com.ua), що сформувалося у 2004 році, має свою історію, цінності тощо й діє до сьогодні як майданчик для діалогу між творчими людьми.\n"neformat" — редакція новинного ЗМІ про якісну некомерційну українську музику, яка варта уваги широкої публіки. Редакція сформувалася наприкінці 2015 року з кількох учасників ком’юніті Неформату. Але тоді як Неформат — це територія вільного спілкування, neformat має свою редакційну політику, дотримується стандартів журналістики та, безумовно, керується відпрацьованою роками системою маркерів для оцінювання придатності контенту до публікації.\nЧи можлива якісна музична журналістика в Україні?\nНе секрет, що у 2000-х політична і звичайна джинса суттєво підкосили журналістику в Україні, а деколи "журналіст" звучало більше як клеймо ніж професія. Здавалося, що все куплено великими бізнесами і вільних медіа більше не лишилось. У другій половині 2010-х почали з’являтися нові проєкти, яким повірили люди, нові імена, краудфандинги, гранти, почали реалізовуватися концепти незалежного медіа. А що ж музична журналістика? На жаль, музична журналістика в Україні значно відстає від класичної у своєму розвитку. Й ось чому.\nСуттєвою проблемою є те, що досить тривалий час перевернутий із ніг на голову ринок реклами в медіа фактично заблокував істотні джерела фінансування навіть для тієї незначної кількості муз. видань, що працювали й досі працюють на ентузіазмі всі ці роки. В Україні з близько п’ятнадцяти видань часів 2010-х на сьогодні залишилося всього 5, і тільки одному з них вдалося знайти більш-менш стабільне фінансування.\nТакож у Радянському Союзі музичної журналістики не було як виду, тому гостро відчувається брак спадковості професії, що помножено на неможливість здобути профільну освіту саме в цьому напрямі.Через це відчувається значний кадровий і експертний голод. Здебільшого журналістів мало цікавить музична журналістика через брак фінансування, а експерти — це меломани або музиканти, які роками займаються музичною самоосвітою та до журналістики часто мають досить опосередкований стосунок.\nАле не все так безпросвітно. Якісна музична журналістика ростиме й дозріватиме разом із медіасферою загалом. Попри всі перешкоди вже очевидно, що вчорашні експерти-меломани за підтримки видань набивають руку в написанні серйозних аналітичних матеріалів. Музичні ЗМІ, своєю чергою, усе більше відчувають свою суб’єктність та впевненіше переймають досвід із грантового та краудфандингового фінансування, залучаються підтримкою аудиторій, які вони нарощували всі ці роки. До того ж криза, яку ми переживаємо у 2020, стає каталізатором змін, генерації нових ідей і сенсів.\nЩо там по івентах у 2021?\nНаразі великі майданчики або стали на тривалу паузу та мінімізували витрати, або й узагалі зачиняються. Менші ж поступово переходять від стратегії напівпідпільних івентів, за які доводиться платити значні штрафи, до краудфандингових кампаній для забезпечення своєї життєдіяльності. Великі фестивалі й тури почали оголошувати перенос дат на 22 рік. Усе це наводить на думку, що концертний сезон 2021-го почнеться з великим запізнення і все ще не так стрімко й масштабно, як би цього хотілося організаторам і публіці. Я б зробив ставку на опен-ейри та терасні формати, для яких треба, як мінімум, дочекатися тепла, а також поборотися за все меншу кількість таких майданчиків, які ці формати можуть запропонувати.\nРік був дійсно складний, але він залишає простір для обережного оптимізму у 2021, чого я й бажаю вам, друзі, у Новому Році.\nПідписуйтесь на наші Facebook, Instagram та Telegram. А також ставайте патронами на нашому Patreon.


Джон Рональд Руел Толкієн Володар Перснів - Дві Вежі — C. 8 - Світова література\nДжон Рональд Руел Толкієн Володар Перснів - Дві Вежі — C. 8\nРозміщено Шкільні твори в 6 декабря 2016\nВони з Меррі побігли до лісу… Навіщо? Чому вони мчали, мов навіжені, з відчайдушним криком і не слухаючись Блукача? І як їм пощастило викотитися саме під ноги оркам? Ті заверещали, але битися не поспішали, хоча Меррі рубався з ними щосили. Добрий, відважний Меррі… Потім їх розшукав Боромир. Він примусив орків прийняти бій, багатьох повбивав, інші порозбігалися. Тоді вони втрьох кинулися до ріки, але не встигли зробити й десяти кроків - вороги знову напали, тепер уже всім гуртом, і серед них з’явилися величезні гобліни дивної породи. Стріли посипалися дощем, і всі цілили в Боромира. Лицар затрубив у свій ріг, луна прокотилася лісом, орки одразу ж боязливо відступили; але на заклик ніхто не відгукнувся, і вороги з потроєною люттю навалилися втретє. Останнє, що закарбувалось у пам’яті Піна, був Боромир: він осідав на землю, і чорна стріла тремтіла в його грудях. А потім - морок, темрява…\n“Мабуть, мені дали палицею по голові, - подумав Пін. - А Меррі, здається, ще гірше довелося… Що ж сталося з Боромиром? І чому нас не вбили? Де ми? Куди нас тягнуть?”\nВін не мав нікого, щоб спитати, і не було звідки чекати на відповідь. Пін тремтів від холоду і почував себе зовсім розбитим.\n“Адже ж не хотів Елронд нас відпускати! Дарма Гандальф його переконав… Ну, навіщо я згодився? Пасажир! Ні, гірше - зайвий вантаж. І вкрали мене, як торбу з мотлохом… Хоч би Блукач або хтось з наших відшукав би нас та визволив! Та чи можна на це сподіватися? Це ж всупереч усім планам. Доведеться, мабуть, визволятися самотужки…”\nПін спробував трохи підвестися. Один з орків поруч загоготав:\n- Куди, куди, друже? Лежи смирно, доки дозволяють. Відпочивай, недоростку, незабаром задамо твоїм ніжкам роботу, ще пожалкуєш, що не безногим народився! \nРозмовляв він загальною мовою, але знайомі слова звучали в нього гугняво й надто огидно.\n- Ех, дали б мені розважитися, ти взагалі б пожалкував, що на світ народився, - підхопив інший орк. - Ти б у мене щуром запищав, малюче!\nОрк посунувся до Піна, ощирив жовті ікла, повертів довгим вищербленим ножем.\n- Лежи спокійно, недолюдку, або я тебе цією штучкою залоскочу, - прошипів він. - Раджу не нагадувати мені про свою присутність, бо я ж можу ненароком забути наказ!\nЗвернувшись до свого напарника, орк кинув з люттю:\n- Сто болячок у бік сарумановим підлабузникам! Уг-лук у багронк пушдуг Саруман-глоб бубхош скар…\nВін довго ще лаявся своїм скрипучим наріччям. Переляканий Пін принишк, хоча нога й руки боліли йому все сильніше, а в спину вп’ялося каміння. Щоб хоч якось відво-ліктися від болю, він став прислухатися. Між орками йшла суперечка. Кожен вирішував по-своєму, що робити далі, яким шляхом йти та як вчинити з полоненими. їхня мова завжди звучить злостиво й брутально, а зараз вони ще й сварилися. У загоні були орки різних порід, їм доводилося спілкуватися загальною мовою, і Пін майже все розумів.\n- Щоб впоратися з ними, як вони того варті, час потрібен! - кричав один. - А ми поспішаємо!\n- Ач, вигадав! - гугнявив інший. - Та порізати їх нашвидкуруч, справи на хвилину! Бо якщо ми поспішаємо, навіщо з недоростками воловодитись?\n- Є наказ, - втрутився третій голос, хрипкий і низький. - “Усіх вбити, недомірків узяти живцем та доставити не гаючи часу”. Чи не ясно сказано?\n- Та кому вони потрібні! - заволав одразу цілий хор. - Чи, може, ці потвори годяться для особливих розваг?\n- Ні, я чув, вони знають воєнну таємницю ельфів. їх допитуватимуть.\n- Воєнну таємницю? А чому б нам самим не скористатися? Обшукаймо їх та відберемо…\n- Дуже цікава думка, - глузливо зазначив голос, не такий грубий, як інші, але ще мерзотніший. - Обшукати, кажеш? Я повідомлю про тебе кого слід! Обшукувати полонених заборонено! Ось такий вам від мене наказ!\n- І від мене, - втрутився попередній хрипкий бас. - Сказано: живцем і з усім, що на них є. Всім ясно? \n- А ти нам не укажчик! - вигукнув той, що першим почав суперечку. - Ми он з якої далини, від самих печер за ними чвалаємо, нам розрахуватися за своїх треба. Заріжемо їх та й повернемося до себе на північ, нам цього давно хочеться!\n- Хотіти можеш чого завгодно, - відрізав хрипун. - Але робити будеш, що я велю! Я, Углук, тут над вами старший. І я вас поведу до Ізенгарда!\n- Дозволь запитати, - перебив мерзотний, - хто править нами? Саруман чи Той, хто все бачить? Нам час повертатися до Горбурцу, тобто Барад-Дура!\n- Ми б із радістю, - заволали орки наперебій. - Тільки за Ріку нам не переправитись. Нас мало, мости не візьмемо…\n- Адже я переправився. Крилатий назгул чекає нас на північ звідси, на східному березі.\n- Аякже, аякже! Ти собі полетиш з полоненими, загребеш у Горбурці всі нагороди та подяки, а нам тягтися пішака крізь землі Кіннотників? Дзуськи! Підемо всі разом. Тут небезпечно, не помітиш, як наскочиш на бандитів чи бунтівників.:.\n- Правильно, треба триматися купи, - прохрипів Углук. - Я вам, хряки ненажерливі, не довіряю. Усі ви хоробрі у себе в хліві. Якби не ми, втекли б не озираючись! Хто вбив великого лицаря? Хто захопив полонених? Ми, Урук-Хаї, слуги Сарумана Мудрого, Білої Руки, який годує нас м’ясом людей. Ми привели вас з Ізенгарда сюди, і ми ж відведемо назад, і дорогу оберемо самі. Це я вам кажу, Углук!\n- Надто багато балакаєш, - перебив мерзотний. - Сумнів маю, чи сподобається це в Горбурці. Чи не побажають там полегшити твій надто важкий тягар і зняти з плечей надто розумну голову? Та ще поцікавляться, звідки в ній такі думки. Чи не Саруман нашептав? Ким він себе вважає, якщо складає власні плани та ще тиче всім у вічі цю свою білу позначку? Вважаю, у Горбурці повірять мені, Горшнаку, коли я скажу, що Саруман з глузду з’їхав, а точніше - готує зраду. Око Володаря не дрімає!\n- Хряками нас обзиває! - підхопили орки. - Хробак гнойовий, невільник поганого чаклуна, що від старості збожеволів! Не людським м’ясом він вас годує, а орчим! \nЗдійнялося вищання, гарчання, забрязкали шаблі. Пін обережно перекотився на бік: сторожі лишили полонених без нагляду й втрутилися в сварку. Напруживши очі, Пін угледів величезного чорного гобліна й зрозумів, що це Углук. осом до носа перед ним стояв приземкуватий орк на кривих ногах, з широкими плечима й довгими, до землі, ручиськами - Горшнак. Ватажків оточив натовп. Пін здогадався, що орки з північної орди - за Горшнака. Вони тримали напоготові ножі й шаблі, але досі не наважувались пустити їх у діло.\nУглук щось прогарчав. До нього підступила дюжина гоб-лінів, таких же величезних, як він сам. Відразу ж, без передмов, Углук махнув ятаганом - раз, другий, - і покотилися дві голови. Горшнак відскочив убік і розтанув у темряві.\nПівнічні орки заметушились. Один, тікаючи, перечепився через нерухоме тіло Меррі, огидно вилаявся та впав; гоблін з углуківців миттю підскочив та рубонув його. Пін упізнав вартового, який годину тому лякав його своїми жовтими іклами. Тепер він, мертвий, лежав поперек Піна, стискаючи ніж, довгий і вищерблений, як пилка.\n- Зброю до піхов! - скомандував Углук. - Розважилися, та й годі. Рушаймо прямо на захід, через плоскогір’я та до лісу. Йти будемо вдень і вночі. Второпали?\n“Зараз або ніколи, - подумав Пін. - Доки цей звір буде наводити порядок, в мене є час. Спробую щастя!”\nВін злегка поворушив пальцями. Лезо ножа різнуло по долоні - одразу ж пішла кров, - і зісковзнуло до зап’ястка.\nПівнічні орки бурчали, поки ще двоє незадоволених не позбулися голів; Углук розпоряджався, репетування та лайка не вщухали. Ніхто не звертав уваги на Піна. Добре, що йому не заломили руки за спину! Він міг сяк-так їх згинати, хоча мотузка й вп’ялася в шкіру. Пін потроху зсунув з себе мертве тіло і тихцем, боячись дихати, заходився водити вузол мотузки вгору-вниз уздовж леза. Сталь була добре вигострена, мертва хватка орка не слабшала - вузол піддався, мотузка впала. Пін підхопив обрізки, скрутив подвійну вільну петлю, просунув крізь неї руки й ви-тягся нерухомо - дуже вчасно.\n- Підняти полонених! - рикнув Углук. - Тільки без дурниць! Якщо не доведете їх живцем, відповідатимете головою! \nОкоренкуватий орк просунув голову між зв’язаними руками Піна, закинув його за спину, наче мішок, і став до ряду. Так само прилаштували Меррі. Пін ткнувся обличчям у потилицю носія, лапи орка стиснули його лікті. Гобіт закрив очі й знову знепритомнів.\nВін прийшов до тями, коли його шпурнули на тверду, кам’янисту землю. Було ледве опівночі, але вузький серп місяця вже сховався за обрієм. Банда скупчилась на гребені урвистої гори; унизу хвилями ходив білуватий туман. Десь збоку було чути плескіт води.\n- Вивідувачі повернулися! - заволали прямо над вухом Піна.\n- Ну, що бачили? - просипів Углук.\n- Одного-єдиного кіннотника, та й той одразу подався на захід. Шлях вільний!\n- Чи надовго? Дурні! Чом його не вбили? Він усіх своїх на ноги підніме, до ранку кляті конярі про все довідаються! Ну гаразд, якщо поспішатимемо, проскочимо.\nДжон Рональд Руел Толкієн Володар Перснів - Дві Вежі — C. 8:\n« Андріяшик Роман Васильович Люди зі страху — C. 11\nГлібов Леонід Іванович Дума на Волге »


Як схуднути без дієт ідеальна фігура | Компанія Чойс\nЯк схуднути без дієт? Ідеальна фігура.\nУ багатьох людей виникає це запитання: ” Як схуднути без дієт. А чи можливе це? Ти хочеш схуднути. Але голодна дієта та тортури в спортзалі зовсім не для тебе! Як з’ясувалось, схуднути можна й без особливих зусиль, не відмовляючи собі в улюблених смакотах. Головне, знати про деякі хитрощі, змусити їх працювати на тебе, і твоє тіло буде у відмінній формі, твоя ідеальна фігура проявить себе.\n1. Хороший спосіб тримати свою вагу під контролем – це стежити за кількістю спожитих калорій, і по змозі заміняти висококалорійну їжу аналогом із меншим вмістом калорій. Наприклад, тістечко з кремом або шматок торта на десерт можна замінити тостом із джемом, хлібом з висівками або галетним печивом із варенням.\n2. Відмовся від молока на користь кисломолочних продуктів. Дієтологи кажуть, що молоко необхідне тільки зростаючому організму (малюкам-немовлятам, дітям) і немолодим людям. Для дорослого організму воно не має особливої цінності, а іноді може стати причиною зайвої ваги. Якщо ти все-таки не можеш відмовитися від молока, вибирай з 1-2% жирності або знежирене.\n3. Їж і пий із маленького посуду — тарілочок і блюдечок, стаканчиків і чашечок. Це стосується і перекусів, і планових застіль.\n4. Користуйся столовими приборами, ножем і виделкою, навіть якщо обідаєш сама вдома. Ріж їжу маленькими шматочками, їж повільно, розтягуючи задоволення та насолоджуйся кожним шматочком, ретельно пережовуючи, а не проковтуючи все одним махом за 3 хвилини!\n5. Розділи обід із другом! З одного боку, це допоможе тобі їсти менше, з іншого боку – зміцнить вашу дружбу.\n6. Під час сніданку замість шоколадного крему (який ти звикла мазати на хліб або тости) використовуй варення домашнього приготування, фруктове желе, свіжі фрукти, перетерті з медом тощо. Як і раніше, солодко, але калорій менше.\n7. Приготуй сендвіч зі скибочки бекону, індички, м’яса кролика, вареної курки, шматочка пісної яловичини замість жирних сортів м’яса.\n8. Любиш яйця? Тоді замість звичних сира, ковбаси або м’яса додавай в омлет більш корисні начинки — свіжий перець, помідори, ріпчасту цибулю, тушковані гриби тощо.\n9. Звичайний хліб (батон, багет і т.д.) заміни на хліб із борошна грубого млива, з висівками, злаками. Це особливо важливо, якщо ти не звикла їсти щось без хліба.\n10. Якщо любиш спагеті, використовуй замість м’ясної «добавки» до цієї страви гриби, ріпчасту цибулю, перець, помідори або інші тушковані овочі.\n11. Сир зверху на булочці або в соковитому бургері, справа, звісна річ, смачна! Але це вбивця фігури та друг зайвих кіло. Тому якщо любиш сир, їж його окремо від мучних виробів.\n11. Під час легкого перекусу замість пиріжка, пончика або солодкої булочки з’їж улюблений фрукт (або фруктове асорті, якщо є можливість приготувати) або йогурт.\n12. Намагайся вживати пісне м’ясо або «видаляй» жир із недієтичних сортів м’яса перед тим, як готуватимеш — варитимеш, тушкуватимеш і т.д.\n13. Їж менше рису та макаронних виробів (пасти).\n14. Заміни вершкове масло більш корисною альтернативою (особливо, під час смаження/готування) — лимонним соком, яблучним оцтом, зеленими травами та спеціями з водою.\n15. Насолоджуйся десертом ( не варто себе позбавляти цих ласощів), але тільки маленькою порцією. І не після ситної вечері, а замість:)\n16. Можеш іноді дозволяти собі морозиво, але не солідними порціями (глибокий стаканчик, солідна креманочка або десертна тарілочка), і без вафельних стаканчиків, шоколаду, різних наповнювачів, горішків тощо.\n17. З’їж шматочок яблучного або персикового пирога замість торта, тістечка з кремом або заварних трубочок.\n18. Уникай солодких газованих напоїв, тому що в одній порції (200 мл) міститься добова норма цукру.\n19. Перекушуючи, їж не з пачки (так ти з’їси все, не помітивши, особливо це стосується печива, крекерів і т.д.), а висип запас своєї трапези на тарілку. Це убезпечить тебе від обжерливості:)\n20. Отримай задоволення від жмені сирих змішаних горіхів (кеш’ю, кедрові, лісові тощо).\n21. Забудь про шоколадні батончики «подвійних» розмірів XXL і шоколадні плитки з позначкою king size (королівський розмір).\n22. Зроби вибір на користь овочевого салату замість страви з рису, картоплі або пасти.\n23. Вибирай тушковане або варене м’ясо замість смаженого.\n24. Віддавай перевагу сирим або печеним овочам замість смажених або консервованих.\n25. Відмовся від соусів (як приправи) на користь оливкової олії або лимонного соку.\nТому схуднути можна і без дієт це виявляється реально. Також можна застосовувати наші фітокомплекси для схуднення. Це фітопрепарати, розроблені в Україні з натуральних складників. Застосування дуже легке і зручне, а головне не має ніяких побічних ефектів.\n← Правильне харчування та здорові звички\nУкрепление иммунитета →


Королівство Таїланд — країна в Південно-Східній Азії, розташована на півостровах Індокитай і Малака.\nСтолиця Таїланду: Бангкок\nМіста Таїланду: Паттая.\nПлоща: 513115 км2.\nНаселення Таїланду: 61,201 млн. чол.\nМова: тайська і китайська (обидві державні), місцеві діалекти.\nРелігія Таїланду: Таїланд вважається країною поширеного буддизму. Національну течію буддизму — Тхеравада Буддизм сповідує 94,7% від усіх тайців, тоді як мусульмани становлять 4,6% населення, а 0,7% населення відносить себе до інших релігійний течій\nАеропорти: Бангкок, Паттая.\nРельєф Таїланд: За особливостями рельєфу Таїланд прийнято поділяти на п'ять географічних районів: Північне нагір'я, Центральна рівнина, Північно-Східне плато, південний схід і півострівний Південний район.\nКлімат Таїланду: у переважній частині Таїланду розрізняють три сезони:\nжаркий сезон: березень-травень, середня температура від 29 до 38 градусів ; сезон мусонних дощів : червень - жовтень, середня температура від 26 до 32 градусів


ТОП 5 книг від видавництва "Фабула" зі знижкою 30% - Новини\n05/20/2019 | Категорії\nМері Роуч “Злюб”\nЙого забороняли, за нього карали, а в деяких країнах навіть заявляли, що його взагалі не існує. Та він був, є і буде — скрізь і завжди. Дуже пізнавальна і дотепна книжка Мері Роуч про дослідження сексу зробить кожного читача трішечки сексологом і подарує чимало позитивних емоцій.\nДжон Бакен “39 сходин”\n1914 рік. Річард Ханней, заробивши величезні статки в Африці, повертається на батьківщину в Англію. Одного разу він знайомиться зі своїм сусідом, який запевняє, що напав на слід шпигунської організації, яка готує змову з метою вбити грецького прем’єра Каролідеса й викрасти військові секрети Британської імперії. Сусіда вбивають при загадкових обставинах у квартирі Ханнея. Тепер Річарда переслідує не тільки поліція, а й шпигуни з таємної організації “Чорний камінь”.\nЦя книга містить відповіді на найфундаментальніші питання, пов’язані з маркетингом,— живим, мінливим і рухомим, наче ртуть. Важливо — мова тут іде про наші українські реалії, наші ринки, наших споживачів і наші культурні парадигми. Ця книга буде цікава як підприємцям так і студентам.\nВолодимир Єшкілєв “Ситуація Нуль”\nУкраїнський сучасний інтелектуальний детектив. Тут можна знайти і багатоступеневу інтригу, і пошуки засланого «крота», і загадкових охоронців масонського храму. А кому буде цього мало зможуть на сторінках відшукати і протистояння в сучасній Україні таємних орденів або історію про Машину Проклять, у якій панує дух інтелектуальної гри в стилі Умберто Еко та Хорхе Луїса Борхеса.\nДія цього незвичайного роману відбувається в окупованому нацистами Парижі. Архітектор Бернар Люсьєн, як і безліч інших французів, не надто співчуває євреям, на яких обрушився нацистський терор. Тому, коли заможний підприємець несподівано пропонує йому велику суму за розробку таємних схованок і укритті в для жертв репресій, Люсьєн опиняється перед непростим вибором: або ризикнути життям, або відмовитися від справи, в успіх якої він практично не вірить. Та він професіонал, і поставлене перед ним завдання — свого роду виклик…


Новий очільник СБУ Баканов: чи зможе ефективно працювати на своїй посаді - 2 червня 2019 - Телеканал новин 24\nПраво на гідність 18:00, 2 червня 1725 Читать новость на русском\nПитання "чи справить Баканов" зараз не головне. Головне питання – "чи захоче Баканов справлятися". Тобто для чого він очолив СБУ: щоб докорінно змінити корумповану систему чи, щоб поставити її на службу новообраному президенту?\nЩоб "розсекретити" декларації керівників СБУ, Баканов як тимчасовий очільник відомства повинен не лише скасувати відповідні нормативні документи, а й зобов’язати подати електронні декларації голову СБУ, решту його заступників, а також інших керівників, як того вимагає Закон.\nНовий виконувач обов’язків Голови Служби безпеки України Іван Баканов повинен скасувати незаконний "секретний" порядок декларування керівництва СБУ, а також оприлюднити їхні декларації. Крім того, він повинен задекларуватися й сам. Інакше він ризикує перетворитися на чергового Демчину чи Семочка.\nТеги: Новини України Новини політики Корупція Відеоблоги СБУ Право на гідність Юрій Луценко Іван Баканов е-декларування


Вагітність. Закуски для вагітної. Дитина Iнфо — журнал для батьків. - Дитина Инфо - родительский портал\nВагітність. Закуски для вагітної. Дитина Iнфо — журнал для батьків.\nЗазвичай на першу частину застілля припадає основна частка того, що з’їдається за весь вечір, — не дарма більшість гостей встигає насититися задовго до того, як подадуть гаряче.\nЦе неправильно, адже мета закусок — пробудити апетит, а не вгамувати його. Краще всього починати трапезу з тих продуктів, які посилюють вироблення шлункового соку — наприклад, з салатів.\nОвочеві салати заправляйте рослинним маслом — воно забезпечить майбутню маму поліненасиченими жирними кислотами, важливими для розвитку малюка. А ось будь-який майонез, навіть «легкий», містить харчові добавки і кислоту, які тільки додадуть проблем шлунково-кишковому тракту.\n«А як же бути з салатом олів’є?» — запитають шанувальники кулінарної класики. Якщо вже ви ніяк не уявляєте застілля без традиційного салату, куди корисніше замінити майонез 10-15%-ною сметаною.\nСолоні закуски теж можуть бути непоганим початком для застілля, але тільки за умови, що в майбутньої мами немає проблем з набряками і затримкою рідини в організмі. І навіть у цьому випадку такі продукти вимагають дуже обережного поводження.\nЗ одного боку, в перші місяці вагітності непереборна тяга «на солоненьке» виникає у багатьох жінок, і відмовляти собі в цьому задоволенні не варто — часто саме така їжа знімає прояви токсикозу. З іншого боку, щодо солінь, як і будь-яких інших страв, важливо знати міру.\nТрадиційне святкове меню. Корисна альтернатива\n• Салат олів’є з майонезом\n• Сирокопчені продукти, домашні ковбаси\n• Заливне з м’яса або риби\nНавіть якщо ви готові з’їсти цілу банку оселедця в один присід, варто все-таки обмежитися парою шматочків. І вже зовсім не підійдуть вам мариновані та гострі продукти: страви з оцтом, перцем, хроном, гірчицею і часником (останній, крім іншого, може посилити тонус матки).\nЧерез такі страви рідина може затримуватися в тканинах, і навантаження на організм майбутньої мами, яке і без того з кожним днем росте разом з малюком, посилиться. Це особливо ризиковано в другій половині 9-місячного очікування — ось чому в цей період все солоне краще взагалі звести до мінімуму.\nМ’ясні делікатеси входять в «особливий список» з тієї ж причини, що й соління — в більшості з них достатньо жирів і харчових добавок.\nНевідповідною для майбутніх мам стравою вважається і холодець з м’яса або риби — його готують, використовуючи дуже міцний бульйон, в якому багато концентрованих речовин, які подразнюють шлунково-кишковий тракт.\nПланирование беременности. Безопасна ли беременность после 30?\nВагітність. Залізо в раціоні майбутньої мами. Дитина Iнфо — журнал для батьків.\nДiтячи хвороби. Про що свідчить температура тіла 37,0 С? Дитина Iнфо — журнал для батькiв\nДитячі захворювання. Астма у дітей.


"Бумбокс" випустить спільну з Жаданом пісню (ВІДЕО) - 18000.com.ua\n“Бумбокс” випустить спільну з Жаданом пісню (ВІДЕО)\nГурт “Бумбокс” готує до релізу спільну з Сергієм Жаданом пісню. Назва нового синглу – “Правда”.\nВідео роботи над піснею гурт опублікував на своїй сторінці в Інстаграмі.\nДопис, поширений Бумбокс (@boomboxfamily)\nЯк розповів фронтмен гурту “Бумбокс” Андрій Хливнюк в ефірі “Радіо Промінь”, ідея створити спільну пісню виникла, коли він відправив Сергію Жадану голосове повідомлення з мелодією на шматок одного з його віршів.\n“І в процесі я дописав ще свої слова. Він теж трошки щось змінив. І приїхав на студію, і ми попрацювали разом. Я окремо працював з музикантами і аранжувальниками, і, врешті-решт, з командою своєю. Він окремо в себе вдома над тим бажанням, яке я попросив його втілити в життя, музичну літературу якусь прослухати, підготуватись. Зараз якраз іде завершальний процес над цією піснею, ми ще дописуємо Валіка, дописуємо якісь інструменти, думаємо, що залишити, що прибрати, наскільки багато в пісні буде мене, наскільки багато – Жадана”, – розповів Хливнюк.\nУ гурті “Бумбокс” відреагували на інформацію щодо припинення їхнього концентру поліцейськими через порушення карантинних норм. Як повідомляють на офіційній фейсбук-сторінці гурту, 13 листопада “Бумбоксу” вдалося відіграти концер…


На Кіровоградщині створено лише один Центр первинної медико-санітарної допомоги — Інформаційний портал Кіровоградщини - Гречка - Новини Кропивницький\nНа Кіровоградщині створено лише один Центр первинної медико-санітарної допомоги\nОпубліковано Понеділок, 13 травня 2013, 16:01 . в Здоров'я\nКількість переглядів - 1749\nНа Кіровоградщині вже є позитивні результати впровадження у медицині інституту сімейного лікаря, про що "Гречка" писала раніше. Про перші досягнення у реформуванні медичної галузі під час сьогоднішньої апаратної наради розповів директор департаменту охорони здоров’я Кіровоградської ОДА Олег Рибальченко.\nПерший Центр первинної медико-санітарної допомоги, за словами чиновника, вже створений в Ульянівському районі, там вже успішно функціонує і уся мережа первинної медичної допомоги. Натомість у деяких районах ще навіть не прийнято рішень про створення таких центрів, які мають запрацювати вже у липні: Гайворонський, Кіровоградський, Компаніївський, Устинівський, Знам’янський райони.\nЗгідно з положеннями реформи у районах створять Центр первинної медико-санітарної допомоги як юридичну особу, якій підпорядковуватимуться амбулаторії та фельдшерсько-амбулаторні пункти. У містах уся мережа первинної медичної допомоги складатиметься із численних амбулаторій загальної практики сімейної медицини , які підпорядковуватимуться головному Центру. Така амбулаторія вже є у Кіровограді, зокрема на селищі Гірничому.\nДиректор профільного департаменту запевнив, що усі міфи, які існують серед лікарів та населення з приводу майбутніх змін є неправильними, а впровадження нової реформи є фактично тією ж системою, що існує зараз. Так більшість пацієнтів нині одразу йдуть до знайомого лікаря, якому довіряють, а він їх потім перенаправляє до вузькоспеціалізованого спеціаліста, який за новою системою працює на рівні вторинної медицини. Сімейна медицина передбачає ті ж дії пацієнта, різниця лише в тому, що він звертається не до знайомого лікаря, а до сімейного, який або лікує сам, або направляє далі по медичній вертикалі. Це допоможе уникнути довжелезних черг у поліклініках, які виникають внаслідок того, що хворі самі будують свій маршрут лікарів і часто йдуть не до тих спеціалістів, що зумовлює безліч повторних оглядів та обстежень. До того ж сімейний лікар може «вести» уcю родину, здійснювати огляди та лікування вдома у пацієнтів.\nЗа словами Олега Рибальченка, така система не лише спростить похід до лікарів пацієнтам, а й зекономить бюджет. Сьогодні, незважаючи на те, що ми маємо розвинуту систему медичних закладів, численні амбулаторії та фельдшерські пункти є лише на папері або ж функціонують в іншому напрямку (наприклад, дільничні лікарні, які за документами є ланкою вторинної медицини і отримують відповідне фінансування, яке суттєво відрізняється від фінансування первинного рівня медицини). Недосконалість фінансування ще й у тому, що сьогодні кошти виділяють не на кількість хворих чи хвороб, а на 1 ліжкомісце, внаслідок чого лікарі усіма можливими способами лікують хворих так, аби виконати «норму заповнення». Хоча за словами Олега Рибальченка, та кількість ліжок, що є в області, перевищує потребу населення і потребує скорочення.\nЗгідно зі статистикою, що була представлена на апаратній нараді, у Центральній та Східній Європі 80% хворих потребує первинної медичної допомоги, 15 % - вторинної та 5 % - третинної, в той час як в Україні основна частина населення потребує саме допомоги вторинної допомоги – 55 %, первинної – 15 % та третинної – 30 %, що свідчить про кричущі проблеми у виявленні хвороб на ранніх етапах, що є головним завданням інституту сімейного лікаря. Олег Рибальченко наголосив на тому, що реформа не передбачає закриття медичних закладів – це буде формальне перейменування та реструктуризація.\nНа Кіровоградщині зафіксований випадок ботулізму\nУ Кіровограді народилося більше хлопчиків


Notice: Undefined index: meta_title in /home/ecostrec/eco-strecoza.com.ua/www/catalog/controller/product/product.php on line 167 Екопорошок для прання білих і кольорових речей Green Max\nНатуральний пральний порошок ефективний і безпечний засіб для прання білих і кольорових речей з тканин усіх типів, крім вовни та шовку. У разі сильного забруднення не вимагає додаткового замочування.\nМає антибактеріальну та антигрибкову дію.\nНе містить синтетичних ПАР (SLS/SLES), фосфатів, фосфонатів, хлору, оптичних відбілювачів, триклозану, парабенів, «їдких» синтетичних ароматизаторів.\nСклад: 15-30% сіль, сода, кисневий відбілювач; 5-15% сульфати жирного спирту кокосового масла, тетранатрієва сіль метилгліцину оцтової кислоти, менше 5%: силікати, мило з рослинних олій, активатор ТАЕД, ензими, ефірна олія лаванди.


КМДА вдвічі підвищить вартість проїзду у міському транспорті – транспортний департамент — Київ — tsn.ua\n20 січня 2015 15:55\nЗ лютого вартість проїзду у міському транспорті зросте / durdom.in.ua\nЧиновники кажуть, навіть підвищені ціни не покривають собівартість перевезень.\nЗ лютого проїзд у київському метро та міській електричці подорожчає до 4 гривень, про це розповів ТСН в.о. директора Департаменту транспортної інфраструктури КМДА Іван Шпильовий.\nЗбільшиться вартість проїзду і в іншому міському транспорті: в автобусах, трамваях і тролейбусах зросте до 3 гривень.\nЧиновник запевняє, що ціни залишаться "соціальними", оскільки навіть при збільшенні вдвічі не покривають собівартість перевезень містян. За словами Шпильового, проїзд у метро має коштувати 4,5 грн, аби тільки не бути збитковим.\nЯк повідомив Шпильовий, рішення про підняття тарифів вже пройшло всі необхідні обговорення, погоджено в адміністрації і зараз лише проходить процедуру підписання і введення в дію, на що піде близько 10 діб. Таким чином вже у лютому мешканці Києва будуть сплачувати за проїзд вдвічі дорожче.\nНагадаємо, деякі київські маршрутки вже з Нового року підвищили вартість проїзду на 50 копійок.\nКличко розповів про вимушене підвищення цін на проїзд у транспорті


Олексій Звіряка: "Прийшов час залишити свої політичні прапори і гасла за порогом, а об’єднуватися і працювати разом!"\nВідомий на Черкащині підприємець, благодійник та меценат Олексій Звіряка очолив виборчий список до Черкаської обласної ради від політичної партії «Наш край». Про життєву позицію, родину та політику – у нашому інтерв’ю.\n- Ім’я Олексія Звіряки відоме серед духовенства не тільки в областях України, а й у сусідніх державах. Безсумнівно, цьому передувала довга і непроста дорога.\n- Я звичайний сільський хлопець. Народився і виріс у селі Зеленьків Тальнівського району. Можливо це прозвучить банально, але для мене – це сенс життя: я люблю Україну, дуже люблю Черкащину, а найдужче – Тальнівщину. Я патріот свого рідного краю.\n- Дитинство сільських дітей відрізняється від дитинства в місті. Саме це й закладає основу характеру і життєвих цінностей. Чому навчилися з юних років Ви?\n- Я з дитинства навчений працювати. З малечку допомагав батькам по господарству. Був активним учнем, потім – студентом Тальянківського аграрного технікуму. Був учасником творчих колективів і гуртків. Крім того, завжди намагався допомогти і вчителям, і односельцям. Напевно так вихований батьками, що й до сьогодні не можу залишитися осторонь чужої проблеми. Мабуть тому й маю багато друзів по всьому світові.\n- З чого почався Ваш професійний шлях?\n- Переддипломну практику проходив у рідному селі. А коли у 2000-х роках розформувалися колгоспи, поїхав працювати у Польщу. Тоді були складні часи і люди в селі виживали лише за рахунок власного господарства. Першою можливістю разом з однокласником поїхав на роботу закордон. Ми поїхали, як кажуть, «на багатші села». Але тоді були зовсім інші часи. Це зараз весь цей процес проходить цивілізовано та більш-менш офіційно. А ми тоді, 20-ти річні хлопці, натрапили на шахраїв: нас висадили посеред лісу і без грошей. Довелося виживати: палили багаття, щоб зігрітися, адже це був кінець січня. Але вижили, дісталися найближчого населеного пункту, там нас приютила літня полька, якій я вдячний й до сьогодні. Вона дала нам роботу, завдяки їй я за півтора місяці вивчив польську мову. Коли я вже їхав з Польщі, то міг розгадувати кросворди.\n- Чи не планували залишитися у Польщі?\n- Планував. Особливо коли влаштувався на роботу на цегельний завод неподалік міста Могельніца коло селища Бліндово, де пропрацював два роки. Саме там від звичайного працівника, я дійшов до управляючого заводом. Кшишек Гольяник – власник цього заводу – став моїм справжнім другом. Ми й до сьогодні спілкуємося, їздимо один до одного в гості. Але тоді мене повернуло на Україну кохання.\n- Вдома на Вас чекала наречена?\n- З моєю дружиною Ольгою ми знайомі з дитинства . Вона щороку влітку приїздила у наше село до бабусі. Ми дружили, спілкувалися. Скажу відверто, Оля подобалася мені з тих, ще зовсім юних, років. А вже потім у нас виникло велике кохання. Пам’ятаю, я працював у Польщі, а у Олі мав бути День народження і я вирішив зробити їй сюрприз – ненадовго приїхати додому.\n- Так, сам роботодавець мене віз до кордону 350 км, а вже звідти, перекладними я дістався додому. Правда на добу затримався, але все ж 10 днів побув з найріднішими і коханою.\n- А коли остаточно повернулися в Україну?\n- Після весілля я вже залишився вдома. Народився старший син Василь, я пішов працювати на підприємство свого тестя, де навчався всьому новому, пройшовши всі кар’єрні сходинки, починаючи від водія, вантажника та менеджера до керівника. Сам об’їхав всі регіони України, налагодив зв’язки, встановив дружні і партнерські відносини. Оскільки, повторюся, з дитинства вмію багато чого роботи і знаю, - для того, щоб чогось досягти – потрібно працювати.\n- Знаю, що зараз, очолюване Вами підприємство, відоме далеко за межами України. Чим займаєтеся?\n- В основному займаємося виготовленням оздоблення для церков: куполи, покрівельний матеріал, хрести, а також покрівелий матеріал для цивільного будівництва. Нашу українську продукцію прославляють по всьому світові: Європі, в країнах СНГ, Казахстані, на Кавказі мене та нашу продукцію знає дуже багато священнослужителів, спонсорів храмів, з багатьма людьми, які обіймають керівні посади в Молдові, Румунії та Болгарії ми не просто співпрацюємо, а й підтримуємо дружні стосунки. Якщо ви заїдете в будь-яку єпархію в Білорусії, Молдові то переконаєтеся в цьому особисто. В Черкасах всі знають і розкажуть про мене і наше підприємство. Більшість майстрів-покрівельників в різних країнах знають мене особисто.\n- Я думаю, що люди, які так чи інакше дотичні до розвитку та утвердження духовенства, будівництва церков та храмів, їхнього оздоблення, - непересічні! Це люди, для яких духовність – основа, а не просто бізнес.\n- Є різниця між релігійністю і справжньою духовністю, вірою. Коли тебе оточують люди з духовенства, які справді сповідують Закони Божі, - неможливо не збагачуватися духовно й самому. Я бачу життя і священнослужителів, і приходів окремих монастирів, церков і храмів, тому можу впевнено говорити, що вони – дійсно служителі. І знаєте, не важливо, до якої єпархії чи навіть релігії вони належать. Коли ти бачиш батюшку в рясі під час служби, а потім він перевдягає робочий одяг, бере до рук молоток і разом із майстрами-покрівельниками стає до роботи, - це говорить про нього красномовніше будь-яких слів.\n- Ви – віруюча людина?\n- Так. І намагаюся дотримуватися того, чому мене вчать мої духовні наставники. Всією родиною ми відвідуємо церкви. Я ціную і з особливою вдячністю ставлюся до кожного із священнослужителів, які згадують мене у своїх молитвах. Але у кожної людини є особливе місце духовної рівноваги, підтримки та благодаті. Для мене це - Матронівський монастир. Я регулярно сповідуюся, 19 січня на Водохреща їду на службу, а потім – занурюсь у святу воду. І де б я не був з робочим візитом чи у відпустці, особливо на Західній Україні, люблю зайти до костелу. Свого часу, у Польщі, саме вони давали мені сили.\n- Що ми повинні зробити в нашому сучасному суспільстві для духовного виховання молоді? Як думаєте?\n- Перш за все, ми повинні бути прикладом для наших дітей. Не дарма ж говорять, що наші діти – це наше відображення. Я намагаюся якомога частіше брати із собою сина для того, щоб він бачив, як я веду справи, переговори, який я за межами родини. І таким чином, в будь-якій справі, яку я роблю – мій син учасник цього процесу. Ми разом тушили пожежу, коли на Чигиринщині навмисно запалили торф, рятували звірів в лісі, які постраждали, разом ми облаштовуємо годівниці для диких тварин, їздимо на полювання. По-друге, я переконаний, що основи духовності повинні викладати у школах. Не релігію, а саме живе спілкування зі священиками, які б розповідали дітям ті основи, які так важливі в житті.\n- Крім того, що Ви – професіонал, але відомо й про Вашу благодійність, меценацтво. Ви стільком людям допомагаєте.\n- Ви знаєте, я не роблю щось для визнання чи, як зараз модно говорити, - для піару. Вважаю, як і написано в Біблії, що права рука не повинна знати про те, що робить ліва. А про мої справи – добрі вони чи ні – краще скажуть люди. Якщо я бачу, що людині потрібна допомога, а я маю можливість допомогти, - я просто це роблю. І це для мене найбільше задоволення. Наприклад, у своєму рідному селі Зеленьків для церкви я подарував купольного хреста. Для мене це як данина своїй батьківщині.\n- Зараз триває виборча кампанія місцевих виборів-2020. Знаю, що Ви очолили список до Черкаської обласної ради від політичної партії «Наш край». Які Ваші політичні плани?\n- Останнім часом в нашому суспільстві відбувся разючий поділ: і політика, і, що найнеприємніше, - духовенство – розділили людей. А це завжди призводить до деструктивну. Зараз ми всі беремо участь у виборчому процесі і кожен має свою певну мету. Я переконаний, що у новому складі і обласної, і місцевих рад вже новообраним депутатам необхідно залишити за порогом свої партійні прапори та гасла, а об’єднуватися і фахово працювати разом для того, щоб піднімати наші громади, розвивати їх і зробити за свою п’ятирічну каденцію якомога більше конкретних справ, які б служили наступним поколінням. Саме таку концепцію сповідує вся наша команда політичної партії «Наш край». Це і стало для мене остаточним важелем у прийнятті рішення стати політиком.\n- В чому бажаємо Вам успіхів!